OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província de Las Tunas

La província de Las Tunas és una de les províncies de Cuba. Les ciutats importants són: Puerto Padre, Amancio, i la ciutat capital, Las Tunas (històricament Victoria de Las Tunas).

## Clima i agricultura

La costa sud, que s'obre cap al Golf de Guacanayabo, és pantanosa i es caracteritza per manglars. Aquesta zona humida s'utilitza per cultivar canya de sucre, ja que el clima humit és molt adequat per al cultiu.
El bestiar també pastura per la província.

## Història

La província de Las Tunas va formar part de la província d'Oriente, fins que la província va ser dividida a cinc províncies més petites al 1975.
En el mateix any, es va iniciar un programa de desenvolupament ampli de modernització de la ciutat de Las Tunas i connectar-la per carretera a l'Havana.

## Municipis

| Municipi | Població (2010) | Superfície (km²) | Localització | Comentaris |
| Amancio | 40.647 | 852,53 | 20° 49′ 11″ N, 77° 35′ 3″ O﻿ / ﻿20.81972°N,77.58417°O﻿ / 20.81972; -77.58417﻿ (Amancio) | |
| Colombia | 32.815 | 559,97 | 20° 59′ 27″ N, 77° 24′ 57″ O﻿ / ﻿20.99083°N,77.41583°O﻿ / 20.99083; -77.41583﻿ (Colombia) | |
| Jesús Menéndez | 50.460 | 638,17 | 21° 09′ 49″ N, 76° 28′ 38″ O﻿ / ﻿21.16361°N,76.47722°O﻿ / 21.16361; -76.47722﻿ (Jesús Menéndez) | |
| Jobabo | 47.350 | 885,63 | 20° 54′ 29″ N, 77° 16′ 59″ O﻿ / ﻿20.90806°N,77.28306°O﻿ / 20.90806; -77.28306﻿ (Jobabo) | |
| Las Tunas | 200.238 | 908,92 | 20° 57′ 36″ N, 76° 57′ 16″ O﻿ / ﻿20.96000°N,76.95444°O﻿ / 20.96000; -76.95444﻿ (Las Tunas) | Capital provincial |
| Majibacoa | 43.098 | 698,89 | 20° 55′ 2″ N, 76° 52′ 34″ O﻿ / ﻿20.91722°N,76.87611°O﻿ / 20.91722; -76.87611﻿ (Calixto) | Calixto |
| Manatí | 31.478 | 942,30 | 21° 18′ 53″ N, 76° 56′ 15″ O﻿ / ﻿21.31472°N,76.93750°O﻿ / 21.31472; -76.93750﻿ (Manatí) | |
| Puerto Padre | 91.976 | 1.106,25 | 21° 11′ 43″ N, 76° 36′ 5″ O﻿ / ﻿21.19528°N,76.60139°O﻿ / 21.19528; -76.60139﻿ (Puerto Padre) | |
| Fonts: Població del cens de 2010. |||||

## Demografia

El 2010, la província de Las Tunas tenia 538.062. Amb una superfície total de 6.592,66 km², la província va tenir una densitat de població de 81,6/km².

## Vegeu també

* Província d'Oriente

## Referències

* ↑ (castellà) http://www.guije.com/pueblo/municipios/ovictoria/index.htm
* 1 2 3 4 Atenas.cu. «Anuario Estadístico de Cuba 2010» (en castellà), Edició 2011. [Consulta: 7 febrer 2017].

## Enllaços externs

* (castellà) Periódico 26 Arxivat 2008-04-26 a Wayback Machine. (Diari de la província de Las Tunas)
* (castellà) Las portal de Las Tunas Arxivat 2000-06-19 at Archive.is
# Que tinguem sort

Que tinguem sort és una cançó composta pel cantautor català Lluís Llach el 1974. És l’única peça que l'autor va mantenir viva al seu repertori des que la va compondre fins a l’últim concert.
Construïda sota l’aparença formal d’una cançó d’amor, la voluntat de l’autor anava més enllà: “Era una manera de militar a través de l’amor; una cançó de militància que convertia l’amor en antifranquisme i progressisme.” detallava Llach. “Vaig fer servir un recurs que després utilitzaria molt: escriure una cançó d’amor per dir coses que no tenen relació, forçosament, amb l’amor físic, de parella, però sí amb l’amor universal... i les seves conseqüències personals i socials.” Llach evita un missatge explícit i uneix dos potents eixos emocionals: amor i combat, que es retroalimenten en un text que apel·la a l'esforç amb metàfores èpiques: «Per això, malgrat la boira, cal caminar».
La cançó va ser escrita probablement a l'exili, a París. Es va publicar per primer cop al disc I si canto trist... (Movieplay, 1974). Llach no el va incloure en el disc en directe Barcelona Gener de 1976, però sí el va incloure en dos discos propis més, Camp del Barça, 6 de Juliol de 1985 (Ariola, 1985) i Verges 2007 (Claus Records, 2007), i col·lectius, Abril ‘98. Concert una llei de cooperació justa i solidària (Picap, 1999).
La cançó ha estat harmonitzada en tota mena d’estils i interpretada per multitud de cantants, com ara Manu Guix que la va gravar en anglès en una versió inèdita discogràficament. Samantha, que la va cantar al seu càsting final en la Gala 0 d'Operación Triunfo, en va fer referència a Ja no fa mal, el seu tema amb La Fúmiga.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Vilarnau, Joaquim. «La veritable història de «Que tinguem sort»». Enderrock, 09-08-2022. [Consulta: 16 setembre 2023].
* 1 2 Banciotto, Jordi. «Una segona joventut per a 'Que tinguem sort'». El Periódico, 09-05-2012. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Rodríguez, Oriol. «Lluís Llach: "No es va interpretar bé el missatge de 'L'estaca'"». El Nacional, 02-04-2023. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Sánchez, Sergi. «'Ja no fa mal' el més nou de La Fúmiga amb la Samantha». Los 40, 15-05-2021. [Consulta: 16 setembre 2023].
# Psychoda triaciculata

Psychoda triaciculata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Antenes amb 16 artells.
* La placa subgenital de la femella es va reduint ràpidament i progressiva des de la base fins als lòbuls distals.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda: les illes Auckland.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G. H., 1950. The New Zealand Psychodidae: A Study Based Upon the Collection and Manuscript Notes of the Late Dr. A. L. Tonnoir. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 101: 147–178.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Duckhouse, D. A., 1971. Entomology of the Aucklands and other islands south of New Zealand: Diptera: Psychodidae. Pacific Insects Monograph. 27:317-325.
* ↑ Global Species (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Psychoda truncata

Psychoda truncata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: és un endemisme de Victòria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 G. H. Satchell, 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), part 1. Australian Journal of Zoology 1:357-418.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species - Psychodidae (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Priocharax

Priocharax és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Priocharax ariel (Weitzman & Vari, 1987)
* Priocharax pygmaeus (Weitzman & Vari, 1987)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Weitzman, S. H. & Vari, R. P. 1987.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Priobretionka

Priobretionka (en rus: Приобретёнка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Priolepis

Priolepis és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Priolepis agrena (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis ailina (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis aithiops (Winterbottom & Burridge, 1992)
* Priolepis anthioides (Smith, 1959)
* Priolepis ascensionis (Dawson & Edwards, 1987)
* Priolepis aureoviridis (Gosline, 1959)
* Priolepis boreus (Snyder, 1909)
* Priolepis cincta (Regan, 1908)
* Priolepis compita (Winterbottom, 1985)
* Priolepis dawsoni (Greenfield, 1989)
* Priolepis eugenius (Jordan & Evermann, 1903)
* Priolepis fallacincta (Winterbottom & Burridge, 1992)
* Priolepis farcimen (Jordan & Evermann, 1903)
* Priolepis goldshmidtae (Goren & Baranes, 1995)
* Priolepis hipoliti (Metzelaar, 1922)
* Priolepis inhaca (Smith, 1949)
* Priolepis kappa (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis latifascima (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis limbatosquamis (Gosline, 1959)
* Priolepis nocturna (Smith, 1957)
* Priolepis nuchifasciata (Günther, 1873)
* Priolepis pallidicincta (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis profunda (Weber, 1909)
* Priolepis psygmophilia (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis randalli (Winterbottom & Burridge, 1992)
* Priolepis robinsi (Garzón-Ferreira & Acero P., 1991)
* Priolepis semidoliata (Valenciennes, 1837)
* Priolepis squamogena (Winterbottom & Burridge, 1989)
* Priolepis sticta (Winterbottom & Burridge, 1992)
* Priolepis triops (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis vexilla (Winterbottom & Burridge, 1993)
* Priolepis winterbottomi (Nogawa & Endo, 2007)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Regan, C. T. 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. The Transactions of the Linnean Society of London. Second Series. Zoology v. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* ↑ Metzelaar, J. 1922. On a collection of marine fishes from the Lesser Antilles. Bijdragen tot de Dierkunde v. 22: 133-141.
* ↑ Nogawa, Y. & H. Endo. 2007. A new species of the genus Priolepis (Perciformes: Gobiidae) from Tosa Bay, Japan. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl., (1): 153-161.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Pterygotrigla soela

Pterygotrigla soela és una espècie de peix d'aigua salada pertanyent a la família dels tríglids.
Fa 11 cm de llargària màxima i té 27 vèrtebres. És un peix marí, bentopelàgic i de clima tropical que viu entre 250-348 m de fondària. que es troba al Pacífic sud-occidental prop d'Austràlia.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Richards, W. J., T. Yato & P. R. Last, 2003. Revision of the gurnard fish subgenus Otohime (Triglidae: Pterygotriglaή). Smithiana, Publ. in Aquatic Biodiversity Bull. 2: 1-18.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Quercus pachyloma

Quercus pachyloma és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus pachyloma és un arbre de fins a 17 metres d'alçada. Les branques són tomentoses de color marró ataronjat, glabrescents. El pecíol d'1,5 a 2 cm. El limbe de la fulla és obovat, oblong-el·líptic o lanceolat, de 7-14 × 2-5 cm, coriàcia, ataronjada, peluda, vellosa quan és jove, glabrescent, la base és cuneada, el marge és apical 1/2 remotament serrada, àpex acuminat a caudat; nervis secundaris 8-11 a cada costat del nervi central; nervis terciaris abaixalment prims, evidents. Les inflorescències femenines d'1,5 a 3 cm són tomentoses densament marrons, amb 2 a 5 cúpules. Les cúpules són semigloboses a campanuloses, (1-) 2-3 × 1,5-3 cm, que tanca aproximadament 1/3-2/3 de les glans, a l'exterior generalment densament vermelloses, tomentoses, a l'interior densament vermelloses tomentoses, la paret d'1,5 mm de gruix aproximadament. Les bràctees de 7 o 8 anells, marge complet o dentat. Les glans són el·lipsoides, oblongues-el·lipsoides o obovoides, de 1,2-1,6 cm de diàmetre, densament tomentoses vermelloses quan són joves, però glabrescents, els seus àpexs són arrodonides, tenen una cicatriu de 5-7 mm de diàmetre, lleugerament convexes i tenen un estil persistent, 2-3 cm de diàmetre. Les flors floreixen al març i fructifiquen entre setembre i octubre.

## Distribució i hàbitat

Quercus pachyloma creix a les províncies xineses de Fujian, Guangdong, Guangxi, Guizhou, Hunan, Jiangxi i Yunnan, i a Taiwan, als boscos muntanyencs humits en vessants i en valls entre els 200 i 1000 m.

## Taxonomia

Quercus pachyloma va ser descrita per Seemen i publicat a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 23(5, Beibl. 57): 54. 1897.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
pachyloma: epítet

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus pachyloma Seemen
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis pachyloma» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 399. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Miquel, Friedrich Anton Wilhelm 1863. Annales Musei Botanici Lugduno-Batavi 1: 114 in Latin
* ↑ «Quercus pachyloma». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 393, dibuixos 1-8 al centre i a la dreta
# Quiksilver

Quiksilver (NYSE ZQK) és una empresa de moda australiana. Fou fundada a Torquay (Austràlia) el 1969. El seu emblema és una ona, amb una muntanya en segon pla.

## Història

Quiksilver es va crear el 1970, quan dos surfistes, Alan Green i John Law, es van proposar quedar-se a viure a la localitat australiana de Torquay per començar una nova vida i practicar surf. En el 1969, Green produïa vestits de bany amb un préstec del seu pare de 2.500 $ i a l'any següent ell i Law formarien Quiksilver. Green i Law es van posar a treballar junts en el disseny de nous vestits per a surfistes, vestits més resistents, amb tancaments de velcro i d'assecatge ràpid, molt innovadors per a l'època. Tant Green com Law van provar ells mateixos els seus vestits davant de les atònites mirades d'altres surfistes que van comprovar que allò funcionava. Quiksilver començava a llaurar-se un nom a la zona. Jeff Hakman, un dels millors surfistes de l'època va creure veure en aquests vestits el futur del surf. En 1976, Hakman se'n va anar de Torquay disposat a introduir i distribuir Quiksilver al mercat nord-americà.
Hajman va viatjar a Hawaii per reunir-se amb Bob "Buzz" McKnight, un vell amic de la universitat que gravava escenes de surf. A Hawaii el nou banyador també va atraure amb força entre els habitants de la paradisíaca illa. Hakman va convèncer a Green i Law perquè els vengués la llicència americana de Quiksilver a ell i a Bob. A mitjans dels anys 70 ja hi havia un centre de distribució de la marca a Califòrnia. En 1984 Jeff Hakman va viatjar a Europa amb els directors de vídeos de surf Harry Hodge, Brigitte Darrigrand i John Winship on fundarien Quiksilver Europa amb les anteriors i reeixides fórmules de màrqueting americanes i australianes.
En 1988 Quiksilver s'asseguraria el campió del món del surf, Tom Carroll, i dos anys més tard a un surfista amateur que en els anys següents seria el millor surfista de tots els temps amb 10 títols mundials, Kelly Slater. En 1991 es fundaria Roxy, la versió femenina de Quiksilver i que corresponia també al nom d'una filla d'un dels fundadors. A poc a poc Quiksilver va anar dissenyant i elaborant materials de snowboard (botes, abrics, vestits especials per a la neu...) i roba comercial orientada als fans del surf i el skate. A més, l'equip de Quiksilver es nodria d'autèntics professionals del surf: el doble campió del món Tom Carroll desenvolupava i dissenyava materials a Austràlia; Bruce Raymond campió d'Austràlia era el Director de Màrqueting; el deu vegades campió del món de surf Robby Naish s'encarregava de la zona europea i Willy Morris campió de surf dels Estats Units era Cap de Vendes a Califòrnia.

## Vegeu també

* Billabong (empresa)
* Roxy (marca de roba)
# Péaule

Péaule (en bretó Pleaol) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.426 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.852 | 1.943 | 1.917 | 2.138 | 2.188 | 2.206 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gilbert Magrez | |
| 2008- | Christian Droual | |
# Péguy Luyindula Makanda

Péguy Luyindula (Kinshasa, 25 de maig de 1979) és un futbolista professional francès d'origen africà, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria esportiva

Comença a destacar al Niort. El 1998 fitxa per l'RC Strasbourg, amb qui juga 85 partits i marca 19 gols en quatre temporades. Després d'Estrasburg, el davanter continua per altres equips grans de la Ligue 1: Olympique de Lió i Olympique de Marsella, que el cedirà a l'AJ Auxerre i al Llevant UE, de la primera divisió espanyola.
El gener del 2007 deixa l'equip valencià (on estava cedit) per incorporar-se a la disciplina del Paris Saint-Germain FC.
Ha estat internacional amb la selecció francesa en vuit ocasions, marcant un gol davant Bòsnia.

## Títols

* Campionat de França de futbol: 2002, 2003 i 2004
* Copa francesa de futbol: 2001
* Trophée des Champions: 2002
* Copa de la Lliga francesa de futbol: 2008

## Enllaços externs

* Fitxa al PSG Arxivat 2012-07-21 a Wayback Machine.
* Péguy Luyindula Makanda a FootballDatabase.eu
# Rafel Socias Miralles

Rafel Socias Miralles Vermell (Montuïri, 1923-2006) va ser un perit mercantil mallorquí. Oposità l'any 1946 a la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis i aconseguí una plaça a Catalunya. Un any després s'incorporà a una plaça vacant a les Illes Balears.
Va ser vocal provincial de banca, borsa i estalvi a Palma, entre l'any 1956 i el 1957. Vocal nacional del Sindicat de Banca, Borsa i Estalvi representant de Ceuta, Melilla, Canàries i Balears. Nomenat president del Comitè d'Empresa de La Caixa i fundador del Sindicat Independent d'Estalvis de La Caixa. Delegat de La Caixa a Felanitx des de 1963 fins a 1984 i vocal nacional d'estalvi.
També fou el promotor de la primera llar del pensionista que va existir a les Illes Balears i que té la seu a Felanitx des del 1976. Des de la seva jubilació del món professional, el dia 31 de desembre de 1984, es va dedicar activament a millorar la qualitat de vida de les persones majors i va aconseguir que es creessin més de 40 clubs o associacions per a persones majors a Mallorca. L'1 de gener de 1984 va ser nomenat president del Club de Persones Majors de Montuïri. Des del 1987 fins al 2004 va ser president de la Federació Balear de Persones Majors.
Durant dos mandats, des del 1996 fins al 2004, va exercir com a vocal del Consell Estatal de Persones Majors i durant 16 anys que fou membre de la Junta Directiva de la FIAPA, Federació Internacional de Persones Majors. Des de la creació, l'any 2005, va el president de la Confederació de Federacions de Persones Majors i el 2006 va rebre el Premi Ramon Llull.
# Racó de l'Oix

El Racó de l'Oix és un barri de Benidorm (la Marina Baixa), al País Valencià. Es troba just on acaba la platja de Llevant i comença la Serra Gelada. Es tracta del barri més gran de la ciutat i on es concentra el major nombre de gratacels.

## Orígens i etimologia

Originàriament, el Racó de l'Oix era la cantonada que es formava entre la platja i la serra, que donava nom a la partida. Posteriorment, amb la urbanització de la zona, el Racó s'ha convertit en un barri que alberga edificis de gran altura.
Tot i que actualment no queda cap resta de la raó de ser del topònim, es pensa que en aquest indret s'embassaven les aigües dels temporals. Es formaven xicotets estanys que s'escalfaven i produïen oix (fàstic, nàusees).

## Referències

* ↑ Almiñana, Pasqual. Els topònims de Benidorm. Ajuntament de Benidorm (2001)
# Rasbora volzii

Rasbora volzii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia (Sarawak) i Indonèsia (Borneo Occidental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Popta, C. M. L. 1905. Suite des descriptions préliminaires des nouvelles espèces de poissons recueillies au Bornéo central par M. le Dr. A. W. Nieuwenhuis en 1898 et en 1900. Notes Leyden Mus. v. 25 (note 15): 171-186.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rasbora wijnbergi

Rasbora wijnbergi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Negende bijdrage tot de kennis der vischfauna van Banka. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 18. 359-378.
* ↑ BioLib

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Radobica

Radobica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1324.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 24 desembre 2021].