OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Vinçà

Línia de Perpinyà a Vilafranca de Conflent :
L'Estació de Vinçà (oficialment Gare de Vinça) és una estació de ferrocarril de la línia Perpinyà - Vilafranca de Conflent - La Tor de Querol, situada a la vila i comuna de Vinçà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada al nord de la vila, a prop de la vora dreta, sud, del Pantà de Vinçà.
Va ser inaugurada el 3 de gener del 1877 per l'antiga Companyia de ferrocarril de Perpinyà a Prada. Aquesta estació havia permès el transport del mineral de ferro que hom extreia de les mines de Vallestàvia.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| : Transport express régional |||||
| Perpinyà | Domanova-Rodès | | Marqueixanes | Vilafranca de Conflent |

## Referències

* ↑ L'Estació de Vinçà en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ La gran vall del ferro

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies
* Fitxa de l'estació (francès)
# Estació de Wacquemoulin

L'estació de Wacquemoulin és una estació ferroviària situada al municipi francès de Wacquemoulin (al departament de l'Oise).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Tricot | TER Picardie | Estrées-Saint-Denis | Compiègne |

## Referències

* ↑ «TER Hauts-de-France - Horaires et informations pratiques au départ de la gare de Wacquemoulin». [Consulta: 9 gener 2021].
# Església de Santa Marina (Cuéllar)

Santa Marina va ser una església catòlica sota la advocació de Santa Marina a la vila de Cuéllar (Segòvia) construït al segle xiii en estil mudèjar, del que únicament es conserva la seva torre de maó. Al segle xix va ser dibuixada pel pintor Francesc Xavier Parcerisa i Boada, i en ella va ser enterrat el cronista Antonio d'Herrera i Tordesillas. Va ser desamortitzada al segle xix, i els seus propietaris van derrocar el conjunt a excepció de la seva torre, que es conserva en l'actualitat, sent l'única de maó que es conserva en Cuéllar. L'any 2009 s'inclogué a la Llista Vermella de Patrimoni en perill. Al costat d'ella se situa la font de Santa Marina, d'estil gòtic.

## Notes

* ↑ La iglesia de Santa Marina en la Lista Roja de Patrimonio.
# Espòrades

Les Espòrades (en grec antic Σποράδες) és un grup d'illes de la mar Egea i la mar de Creta. El seu nom vol dir 'disperses' perquè estaven disperses entre diversos mars en contraposició a les Cíclades, agrupades a l'entorn de Delos.
Es divideixen en:
* Espòrades Septentrionals
* Espòrades Meridionals.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sporades». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 gener 2023].
# Euxenides

* Per a altres significats, vegeu «Euxènides».
Euxenides (Euxenidae, Εὐξενίδαι) fou una família noble d'Egina que Pindar celebrà en una oda en honor del seu membre, Sògenes, un campió de pentatló als 54 jocs nemeus el 462 aC; en l'oda s'esmenta també al seu pare Tearió.

## Referències

* Epinician Or Triumphal Odes in Four Books: Together with the Fragments of His Lost Compositions Editor: John W. Parker, 1841 (anglès)
# Euxè d'Heraclea

Euxè (en llatí Euxenus, en grec antic Εὔξενος) va ser un filòsof pitagòric grec nascut a Heraclea, que fou mestre d'Apol·loni de Tíana. L'esmenta Filòstrat. (Τὰ ἐς τὸν Τυανέα ̓Απολλώνιον. 1.7).

## Referències

* ↑ 2.Euxenus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 129
# Etheostoma scotti

Etheostoma scotti és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Nord-amèrica: Geòrgia (Estats Units).
És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1819. Prodrome de 70 nouveaux genres d'animaux découverts dans l'intérieur des États-Unis d'Amérique, durant l'année 1818. J. Phys. Chim. Hist. Nat. v. 88. 417-429.
* ↑ Bauer, B. H., Etnier, D. A. & Burkhead, N. M., 1995. Etheostoma (Ulocentra) scotti (Osteichthyes: Percidae), a new darter from the Etowah River system in Georgia. Bulletin of the Alabama Museum of Natural History v. 17: 1-16.
* ↑ BioLib
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Etheostoma sanguifluum

Etheostoma sanguifluum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Kentucky i Tennessee.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Exploració de Mercuri

L' exploració de Mercuri ha tingut un paper menor en els interessos mundials a l'espai. És el planeta interior menys visitat. Fins al 2015, les missions Mariner 10 i MESSENGER van ser les úniques que han realitzat observacions en detall properes a la superfície de Mercuri. La MESSENGER va realitzar tres sobrevols abans d'entrar en òrbita al voltant de Mercuri. Una tercera missió a Mercuri, BepiColombo, una missió conjunta entre l'Agència Espacial Japonesa (JAXA) i l'Agència Espacial Europea, que inclou dues sondes. La MESSENGER i BepiColombo estan destinades a obtenir dades complementàries per ajudar els científics a entendre els diversos misteris descoberts en els sobrevols de la Mariner 10.
Comparat amb altres planetes, Mercuri és difícil d'explorar. La velocitat incrementat requerida per arribar-hi és relativament alta, i a causa de la proximitat al sol, les òrbites al voltant són poc estables. La MESSENGER va ser la primera sonda a orbitar el planeta.
A continuació es presenta una llista de les missions d'exploració del planeta Mercuri, ordenades cronològicament:
| Missió | Llançament | Fi de missió | Objectiu | Resultat |
| Mariner 10 | 3 de novembre de 1973 | 24 de març de 1975 | 3 sobrevols | Èxit. |
| MESSENGER | 3 d'agost de 2004 | 30 d'abril de 2015 | Sonda orbital | Èxit. |
| BepiColombo | En construcció | - | 2 sondes orbitals | - |

## Vegeu també

* Colonització de Mercuri

## Referències

* ↑ JHU/APL (2006). MESSENGER: MErcury Surface, Space ENvironment, GEochemistry, and Ranging Retrieved on 2007-01-27
* ↑ Munsell Kirk-editor (November 06, 2006). NASA: Solar System Exploration: Missions to Mercury Arxivat 2006-09-29 a Wayback Machine.. Retrieved on 2007-01-27.

## Enllaços externs

* Mariner 10
* Sonda MESSENGER
* Shirley, Donna L. (agost de 2003). The Mariner 10 mission to Venus and Mercury. Acta Astronautica, Agost de 2003, Vol. 53, Volum 4-10, p375, 11p; (AN 11471527).
# Eudòxia Comnena (desambiguació)

Eudòxia Comnena (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Eudòxia Comnena (germana d'Aleix I) (1048-segle xii)
* Eudòxia Comnena (filla d'Aleix I) (1094 - ca. 1129)
* Eudòxia Comnena (filla de Joan II) (ca. 1116-segle xii)
* Eudòxia Comnena (filla d'Andrònic Comnè) (segle xii)
* Eudòxia Comnena (1150/1152–1203)
# Fenees

Fenees (Phaeneas, Φαινέας) fou un estrateg de la Lliga Etòlia.
Va exercir el càrrec el 198 aC i va estar present a la conferència entre Flaminí i Filip V de Macedònia al golf Malíac, quan es va destacar per la seva vehement oposició a les peticions del rei macedoni. El 197 aC es va unir a Flaminí amb el contingent etoli i va fer importants serveis en la campanya d'aquell any. Després de Cinoscèfals, Fenees va ofendre a Flaminí durant les negociacions de pau, quan exigia la restitució a Etòlia d'algunes ciutats de Tessàlia i aquest conflicte l'assenyala Polibi com la causa del posterior trencament entre etolis i romans.
El 192 aC fou estrateg altre cop i va afavorir a Antíoc III el Gran al que va introduir a l'assemblea etòlia de Làmia; en aquest cas fou part del partit moderat i es va oposar al més radical encapçalats per Toes (Thoas) que va imposar els seus punts de vista. Després de la batalla d'Heraclea (191 aC) els etolis van enviar a Fenees als romans, al capdavant d'una ambaixada, portant la submissió dels etolis a Mani Acili Glabrió I, però les exorbitants peticions d'aquest ho van fer impossible.
El 190 aC va tornar a anar com ambaixador, aquesta vegada a Roma, però pel camí fou capturat pels epirotes que van demanar rescat. Mentre l'arribada de Marc Fulvi va posar fi a tota esperança de pau, encara que Fenees fou alliberat. El 189 aC, durant el setge d'Ambràcia, els etolis van fer un nou intent de pau i Fenees i Damòteles d'Etòlia foren enviats al cònsol romà amb poders per signar la pau, i amb el suport d'atenencs i rodis van aconseguir el favor de Gai Valeri Leví, més tard cònsol, i se'ls va atorgar més moderades condicions de rendició. Fenees va anar llavors a Roma per ratificar el tractat, que el senat va concedir.

## Referències

* ↑ Smith, William; Bunbury, Edward Herbert. «Phaeneas». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). vol.3. Boston: Little, Brown, and Company, 1867, p. 232.
# Expedició 22

L'Expedició 22 va ser la 22a estada de llarga durada a l'Estació Espacial Internacional (ISS). Aquesta expedició va començar el novembre de 2009 quan va partir la tripulació de l'Expedició 21. Per un període de 3 setmanes, només hi va haver 2 tripulants; va ser la primera vegada que havia passat des que el STS-114 havia lliurat a una tercera persona per augmentar la tripulació de l'ISS en tres membres. El Comandant Jeff Williams i l'enginyer de vol Maksim Surayev es van unir a la resta de la tripulació el 22 de desembre de 2009, resultant en una tripulació de cinc membres.
L'expedició va acabar quan el Soiuz TMA-16 es va desacoblar el 17 de març de 2010, i la va seguir immediatament per l'inici de l'Expedició 23.

## Tripulació

| Posició | Primera Part (Novembre de 2009 a desembre de 2009) | Segona Part (Desembre de 2009 a març de 2010) |
| Comandant | Jeffrey N. Williams, NASA Tercer vol espacial | Jeffrey N. Williams, NASA Tercer vol espacial |
| Enginyer de Vol 1 | Maksim Surayev, RSA Primer vol espacial | Maksim Surayev, RSA Primer vol espacial |
| Enginyer de Vol 2 | | Oleg Kótov, RSA Segon vol espacial |
| Enginyer de Vol 3 | | Soichi Noguchi, JAXA Segon vol espacial |
| Enginyer de Vol 4 | | Timothy Creamer, NASA Primer vol espacial |

### Font

    NASA

## Tripulació de reserva

* Shannon Walker - Comandant
* Aleksandr Skvortsov
* Douglas H. Wheelock
* Anton Shkaplerov
* Satoshi Furukawa

## Passeigs espacials

| EVA | Astronautes | Inici (UTC) | Fi (UTC) | Duració |
| EVA 1 | Oleg Kótov Maksim Surayev | 14 de gener de 2010 10:05 | 14 de gener de 2010 15:49 | 5 hores, 44 minuts |
| Es va preparar el mòdul Poisk per a propers acoblaments. El passeig espacial es va realitzar utilitzant vestits espacials Orlan. ||||

## Galeria

* La nau Soiuz TMA-17 és remolcat per tren a la plataforma de llançament del Cosmòdrom de Baikonur, Kazakhstan.
* El coet del Soiuz TMA-17 s'enlaira cap a l'ISS en l'Expedició 22.
* Kótov va utilitzar una càmera digital per realitzar el seu propi autoretrat durant un passeig espacial el gener de 2010.
* L'Expedició 22 va aterrar el dijous, 18 de març de 2010.

## Vegeu també

* 2010 en els vols espacials
* Llista de passeigs espacials a l'ISS
* Llista de passeigs espacials des de 2000
* Llista de vols espacials tripulats

## Referències

* ↑ «NASA - Expedition 22 Crew Launches From Kazakhstan». Nasa.gov, 21-12-2009. Arxivat de l'original el 23 de gener 2010. [Consulta: 21 gener 2010].
* ↑ NASA HQ. «NASA Assigns Space Station Crews, Updates Expedition Numbering». NASA, 2008. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2012. [Consulta: 21 novembre 2008].
* ↑ NASA. «STS-131 Mission Summary (PDF)». NASA. Arxivat de l'original el 25 de març 2010. [Consulta: 25 març 2010].
* ↑ NASA. «STS-131 Mission Information». [Consulta: 5 febrer 2010].
* ↑ «Crew Completes First Expedition 22 Spacewalk». NASA, 15-01-2010. [Consulta: 15 gener 2010].

## Enllaços externs

* NASA's Space Station Expeditions page
* Expedition 22 Photography Arxivat 2013-04-06 a Wayback Machine.
# Eugène Girardet

Eugène Alexis Girardet (París, 31 de maig de 1853 − París, 5 de maig de 1907) va ser un pintor orientalista francès.
Provenia d'una família hugonot suïssa. El seu pare, Paul Girardet era gravador (1821-1893). Ell estudià a l'École des Beaux-arts i als estudis de Jean-Léon Gérôme, qui l'animà a visitar el Magrib el 1874.
Va fer viatges a Algèria des de 1879 (alguns amb els seus germans Jules i Léon), especialment al sud, al voltant dels oasis de Biskra, El Kantara i Bou Saâda, on treballà amb Étienne Dinet. L'any 1898, visità Egipte i Palestina, fent diverses pintures sobre els nòmades del desert.
Va fer exposicions regularment al Salon de Paris i a la Société des Peintres Orientalistes Français (de la qual va ser un dels membres fundadors), amb les mostres més grans a l'Exposition Universelle (1900) i la Exposition Coloniale de Marseille de 1906.

## Referències

* 1 2 3 Dictionnaire Historique de la Suisse.
* René Burnand, L'étonnante histoire des Girardet : artistes suisses (The Amazing Story of the Girardets...), La Baconnière, Neuchâtel, 1940, 299 p.
* Lynne Thornton, The Orientalists: Painter-Travellers (1828-1908), ACR Édition, Courbevoie (Paris), 1983, pgs.108-109 ISBN 2-86770-083-3

## Enllaços externs

* Biography and appreciation of Girardet, by Janet Whitmore @ Rehs Galleries.
* ArtNet: More works by Girardet
# Fairfield (Ohio)

Fairfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del tenia 42.097 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairfield tenia 42.097 habitants, 16.960 habitatges, i 11.363 famílies. La densitat de població era de 774,4 habitants/km².
Dels 16.960 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.316 $ i la renda mediana per família de 61.323 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.234 $ mentre que les dones 29.842 $. La renda per capita de la població era de 24.556 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Hocking.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Filchneria heteroptera

Filchneria heteroptera és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1908 (1907). Wiss. Zool. Botan. Ergebn. 10:61. «Wissenschaftliche Ergebnisse der Expedition Filchner nach China und Tibet ... - Wilhelm Filchner - Google Llibres».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Wu, C.F., 1938. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 13(1):53.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:389.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:229.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Dolleren

Dolleren (en alsacià Dollere) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 397 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 332 | 390 | 378 | 345 | 343 | 397 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Trommenschlager | |
# Línia evolutiva de Bidoof

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Bidoof i Bibarel.

## Bidoof

Bidoof és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal i evoluciona a Bibarel.

## Bibarel

Bibarel és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal i de tipus aigua. Evoluciona de Bidoof.

## Referències

* 1 2 3 «Bidoof» (en anglès). pokemon-index, 2010. [Consulta: 19 maig 2012].
* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Bidoof a Bulbapedia (anglès)
* Bibarel a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Emulació en circuit

L'emulació en circuit (ICE) és l'ús d'un dispositiu de maquinari o emulador en circuit utilitzat per depurar el programari d'un sistema incrustat. Funciona utilitzant un processador amb la capacitat addicional de suportar les operacions de depuració, així com per dur a terme la funció principal del sistema. Particularment per als sistemes més antics, amb processadors limitats, això normalment implicava substituir el processador temporalment per un emulador de maquinari: una versió més potent encara que més cara. Històricament va ser en forma de processador de connexió que té molts senyals interns per a la depuració. Aquests senyals proporcionen informació sobre l'estat del processador.
Més recentment, el terme també cobreix els depuradors de maquinari basats en JTAG que proporcionen un accés equivalent mitjançant maquinari de depuració en xip amb xips de producció estàndard. L'ús de xips estàndard en lloc de versions d'acoblament personalitzades fa que la tecnologia sigui omnipresent i de baix cost, i elimina la majoria de diferències entre els entorns de desenvolupament i de temps d'execució. En aquest cas comú, el terme emulador en circuit és un nom inadequat, de vegades confús, perquè l'emulació ja no està implicada.
Els sistemes incrustats presenten problemes especials per als programadors perquè normalment no tenen teclats, monitors, unitats de disc i altres interfícies d'usuari presents als ordinadors. Aquestes deficiències fan que les eines de depuració de programari en circuit siguin essencials per a moltes tasques de desenvolupament habituals.

## Funció

Un emulador en circuit (ICE) proporciona una finestra al sistema incrustat. El programador utilitza l'emulador per carregar programes al sistema incrustat, executar-los, passar-hi lentament i veure i canviar les dades utilitzades pel programari del sistema.
Un emulador rep el seu nom perquè emula (imita) la unitat central de processament (CPU) de l'ordinador del sistema incrustat. Tradicionalment tenia un endoll que s'insereix a l'endoll on normalment es col·locaria el xip del circuit integrat de la CPU. La majoria dels sistemes moderns utilitzen directament la CPU del sistema objectiu, amb un accés especial de depuració basat en JTAG. L'emulació del processador, o l'accés directe a JTAG, permet que l'ICE faci qualsevol cosa que pugui fer el processador, però sota el control d'un desenvolupador de programari.

## Referències

* ↑ «Introduction to In-Circuit Emulators» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «In-Circuit Emulators | How it works, Application & Advantages» (en anglès americà), 26-10-2023. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «What is an In-Circuit Emulator?» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Circuit Emulator - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].
# Arahal

«Arahal» té aquests significats:
* Arahal (Xaló), poblat a la Vall de Xaló (Marina Baixa)
* Arahal (Sevilla), municipi de la província de Sevilla (Andalusia)
* Arahal o rahal, finca o terreny d'ús agrícola
# Anahuac (Texas)

Anahuac és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.210 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Anahuac tenia 2.210 habitants, 803 habitatges, i 600 famílies. La densitat de població era de 402,5 habitants/km².
Dels 803 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.924 $ i la renda mediana per família de 46.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.904 $ mentre que les dones 24.917 $. La renda per capita de la població era de 17.056 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Anahuac». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Anahuac». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].