OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Megalobrycon piabanha

Megalobrycon piabanha és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 36,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraíba do Sul (Brasil).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Charline Van Snick

Charline Van Snick (Lieja, 2 de setembre de 1990) és una esportista belga que competeix en judo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, obtenint una medalla de bronze en la categoria de –48 kg. En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla d'or en la categoria de –48 kg.
Va guanyar una medalla de bronze en el Campionat Mundial de Judo de 2013 i 5 medalles en el Campionat Europeu de Judo entre els anys 2010 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 3 | –48 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 3 | –48 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | –48 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Viena ( Àustria) | 3 | –48 kg |
| 2012 | Cheliábinsk ( Rússia) | 2 | –48 kg |
| 2013 | Budapest ( Hongria) | 2 | –48 kg |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 1 | –48 kg |
| 2016 | Kazan ( Rússia) | 1 | –48 kg |

## Referències

* ↑ «Charline Van Snick» Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Charline Van Snick» en Judoinside.com (anglès)
# Alfonso Herrera Rodríguez

Alfonso Herrera Rodríguez (Ciutat de Mèxic, 28 d'agost de 1983) és un actor i cantant mexicà, conegut per protagonitzar Clase 406 (2002), Rebelde (2004), RBD: La Familia (2007), Mujeres Asesinas (2009) Camaleones (2009), El Equipo (2011), Sense8 (2015-2018) i El Dandi (2015). Va obtenir fama internacional com a membre del grup de pop RBD nominat pels Grammy llatins (2004-2009). També ha protagonitzat pel·lícules com Amarte Duele (2002), Venezzia (2009), Espectro (2013), La Dictadura Perfecta (2014) i L'escollit (2016).

## Referències

* ↑ Rodríguez, Andrés «Alfonso Herrera: “Trabajar en México ayudó a diversificar mi carrera”». El País [Madrid], 02-07-2016 [Consulta: 31 agost 2016].
# Que usted lo mate bien

Que usted lo mate bien és una sèrie de televisió, emesa per Televisió espanyola amb guions del dramaturg Juan José Alonso Millán i realització d'Alfredo Muñiz.

## Sinopsi

Amb estructura teatralizada i gravat en plató, la sèrie presenta cada setmana un argument diferent, amb diferents personatges interpretats per diferents actors. El fil comú és que en cada episodi es mostra la comissió d'un crim, tractat sempre des de l'òptica de l'humor negre.

## Llista d'episodis

* El emigrante - 23 de gener de 1979
** Francisco Cecilio
** Marisol Ayuso
** Mimí Muñoz
** Luis Barbero
** José Lifante
* Los celos - 30 de gener de 1979
** Rafael Alonso
** Florinda Chico
** Manuel Alexandre
** José Segura
** Sara Mora
* El triángulo - 6 de febrer de 1979
** Mercedes Alonso
** Rafael Alonso
** Pedro Osinaga
* El túnel - 13 de febrer de 1979
** María José Goyanes
** Enrique Carrión
** Pilar Muñoz
** Aurora Redondo
** Ramón Reparaz
** Andrés Resino
** Carmen Roldán
* Deformación profesional - 20 de febrer de 1979
** Rafael Guerrero
** Andrés Mejuto
** Ana María Vidal
* Una familia con clase - 27 de febrer de 1979
** Mari Begoña
** José Bódalo
** María Isbert
** Enrique San Francisco
* El Doctor J. - 6 de març de 1979
** Manuel Alexandre
** Helga Liné
** Jenny Llada
** Diana Lorys
** Pedro Osinaga
* Anuncio por palabras - 13 de març de 1979
** Marisol Ayuso
** Florinda Chico
** Antonio Garisa
** Mercedes Prendes
** Damián Velasco
* La rifa - 20 de març de 1979
** Jesús Guzmán
** José Orjas
** Aurora Redondo
** Josele Román
** Pepe Ruiz
* La pareja - 27 de març de 1979
** Amparo Baró
** Ana del Arco
** Manuel Galiana
* El equipaje - 3 d'abril de 1979
** Paca Gabaldón
** José María Guillén
** Narciso Ibáñez Menta
** Josele Román
* La agencia - 10 d'abril de 1979
** Sergio de Frutos
** Verónica Luján
** Pedro Peña
** Víctor Valverde
* Las cenizas - 24 d'abril de 1979
** Rafael Alonso
** Marisol Ayuso
** Ismael Merlo
** María Silva

## Referències

* ↑ «Critica diaria». Enrique del Corral, Diario ABC, 06-02-1979.
* ↑ «Telecomedia.». El País, 23-01-1979.

## Enllaços externs

* Que usted lo mate bien a rtve.es a la carta
# Gens Publícia

La Gens Publícia (Publicia) va ser una gens romana d'origen plebeu.
El nom apareix com Publicius en monedes i als Fasti Capitolini. Va augmentar la seva importància entre la primera i la Segona Guerra Púnica i el 232 aC Marc Publici Mal·leol va obtenir el consolat. Estava dividida en dues branques, els Mal·leol i els Bíbul.
Membres de la família, entre d'altres van ser:
* Gai Publici Bíbul, tribú de la plebs el 209 aC.
* Publici (tribú), tribú de la plebs
A l'època imperial s'esmenta algun Publici, entre ells el següent, que no és segur que fos membre de la família:

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 600.
# Galen D. Stucky

Galen D. Stucky (McPherson, Estats Units 1936) és un químic estatunidenc.

## Biografia

Va néixer el 17 de desembre de 1936 a la ciutat de McPherson, població situada a l'estat de Kansas (Estats Units).
Va estudiar química al McPherson College, on es llicencià el 1957, i posteriorment es doctorà a la Universitat Estatal d'Iowa el 1962. Ha estat professor a la Universitat d'Illinois i Universitat de Califòrnia a Santa Barbara.

## Carrera científica

Especialista en cristal·lografia i química organigometàl·lica, el 2014 fou guardonat, juntament amb Mark E. Davis i Avelino Corma, amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica.

## Referències

* ↑ (català) «Els químics Corma, Davis i Stucky, premis Príncep d'Astúries d'investigació 2014». 324.cat, 28-05-2014 [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ (castellà) Premio Príncipe de Asturias de Investigación Científica y Técnica
# Gerixeti

Gerixeti (del basc geriza: ombra), és un personatge de la mitologia basca. En alguns punts de Biscaia, és l'ombra la que representa l'ànima morta.

## Explicació

Aquest concepte pot estar relacionat amb la idea de veure l'ombra del caçador amb els seus gossos a la llum de la lluna (ilargi). És la idea que per castigar una bruixa s'ha de sacsejar la seva ombra. Aquesta visió de l'ànima està influenciada pels romans, perquè al País Basc és més habitual associar les ànimes dels difunts amb llum o ràfegues de vent. Erio, el personatge que representa la mort, separa les ànimes dels cossos i, a partir d'aquest moment, les ànimes van a l'inframón. No obstant això, de vegades, a la nit, tornen a casa per ajudar els seus familiars supervivents, per consumir les ofertes que se'ls ofereixen o per resoldre els problemes sense resoldre abans de morir.

## Nom

També és un nom de nen, per tant és masculí segons l'Euskaltzaindia.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20171204061419/http://www.nabarralde.com/nafarroa-historia/mitologia/gerixeti.htm
* ↑ Enciclopèdia Auñamendi: Gerixeti
* ↑ Euskaltzaindia: Gerixeti
# Gau de Württemberg-Hohenzollern

El Gau de Württemberg-Hohenzollern (Gau Württemberg-Hohenzollern) va ser una divisió administrativa de l'Alemanya nazi de 1933 a 1945 a l'estat alemany de Württemberg i a la província prussiana de Hohenzollern. Abans d'això, de 1925 a 1933, era la subdivisió regional del partit nazi en aquesta zona.
El sistema nazi de Gau (en plural Gaue) va ser establert originalment en una conferència del partit, el 22 de maig de 1926, per tal de millorar l'administració de l'estructura del partit. A partir de 1933, després de la presa de poder nazi, els Gaue va reemplaçar cada vegada més als estats alemanys com a subdivisions administratives a Alemanya.
Al capdavant de cada Gau es va situar un Gauleiter, una posició cada vegada més poderosa, especialment després de l'esclat de la Segona Guerra Mundial, amb poca interferència des de dalt. El Gauleiter local freqüentment ocupava càrrecs governamentals i de partit, i s'encarregava, entre altres coses, de la propaganda i la vigilància i, a partir de setembre de 1944, el Volkssturm i la defensa de la Gau.
La posició de Gauleiter a Württemberg-Hohenzollern va ser ocupada per Wilhelm Murr de 1928 a 1945. Murr i la seva dona es van suïcidar després d'haver estat capturats per l'exèrcit francès poc després del final de la guerra.

## Gauleiter

* 1925-1928: Eugen Munder
* 1928-1945: Wilhelm Murr

## Referències

* 1 2 «Die NS-Gaue» (en alemany). Deutsches Historisches Museum.
* ↑ «The Organization of the Nazi Party & State». The Nizkor Project. Arxivat de l'original el 2016-11-09.
* ↑ «Übersicht der NSDAP-Gaue, der Gauleiter und der Stellvertretenden Gauleiter zwischen 1933 und 1945» (en alemany). Zukunft braucht Erinnerung. Arxivat de l'original el 26 de maig 2017.
* ↑ «Gau Württemberg-Hohenzollern» (en alemany). Arxivat de l'original el 2017-05-24.
* ↑ «Murr, Wilhelm» (en alemany). Bavarian State Library.

## Enllaços externs

* Llista de Gauleiter
# Gavina del Tibet

La gavina del Tibet (Chroicocephalus brunnicephalus) és una gavina, per tant un ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita, en estiu, llacs de les muntanyes del Pamir, Tibet, oest i nord de la Xina i Caixmir, mentre en hivern habita zones costaneres o grans rius d'Àsia meridional.

## Referències

* ↑ Gavina del Tibet a BIRDGUIDES Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Rev. 24/03/20212
# Gestor de fitxers

Un gestor de fitxers o gestor d'arxius és un programa informàtic que facilita la interacció amb el sistema de fitxers. Típicament permet realitzar operacions bàsiques com ara: accés, canvi de nom, còpia, eliminació, etc. La major part dels gestors de fitxers actuals disposa d'una interfície gràfica semblant a la dels navegadors web, facilitant la navegació entre els diversos directoris i arxius. També poden incorporar altres funcions, com la cerca, la previsualització d'imatges o documents i la reproducció d'arxius multimèdia.

## Exemples

* File Manager (Apple ///) - El primer Gestor de fitxers de la història inclòs en un S.O.
* PC Tools primer per l'Apple II i més tard per a MS DOS
* Norton Commander per al Disk Operating System
* Dired, gestor de fitxers de l'editor de text Emacs.
* Windows Explorer, gestor de fitxers del sistema operatiu Windows.
* Total Commander per a Windows
* Altap Salamander per a Windows (antigament conegut com a Servant Salamander)
* Dolphin, gestor de fitxers per a l'entorn d'escriptori KDE.
* Konqueror, navegador web amb funcions de gestor de fitxers de KDE.
* Nautilus, gestor de fitxers per a l'entorn d'escriptori GNOME.
* Thunar, gestor de fitxers de l'entorn d'escriptori XFCE.

## Referències

* ↑ InfoWorld Media Group, Inc.. InfoWorld. InfoWorld Media Group, Inc., 16 febrer 1981, p. 9–. ISSN 01996649.

## Vegeu també

* Navegació espacial
# Giuseppe Palumbo

Giuseppe Palumbo (Siracusa, Sicília, 10 de setembre de 1975) va ser un ciclista italià, professional del 1998 fins al 2010. Com a júnior va guanyar dos Campionats del món en ruta. La victòria més important com a professional fou el Gran Premi del cantó d'Argòvia de 2002.

## Palmarès

* 1992
** Campió del món júnior en ruta
** 1r a la Copa Ciutat d'Asti
* 1993
** Campió del món júnior en ruta
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 1997
** 1r a la Copa Fiera di Mercatale
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
* 2002
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
* 2003
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Ligúria
* 2007
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1998. Fora de control (17à etapa)
* 1999. 151è de la classificació general
* 2000. 124è de la classificació general
* 2007. 90è de la classificació general
* 2009. 158è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1999. 93è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats
# Gaalkacyo

Gaalkacyo (italià Gallacaio) és una ciutat del centre de Somàlia, capital de la regió de Mudug. Està dividida en dos parts: Gaalkacyo Nord i Gaalkacyo Sud. Aquesta segona és la seu del govern regional de Galmudug, però l'aeròdrom està sota control de Puntland; la part nord està sota jurisdicció de Puntland. Encara que té un nombre important d'habitants, la quantitat de més de mig milió que s'ha donat algunes vegades se sens dubte exagerada i correspondria a tot el districte. És una ciutat desenvolupada, tot i la guerra civil i el temps passat sense estat. La Universitat de l'Estat de Puntland és a la part nord; també hi té seu la Universitat d'Àfrica Oriental i altres privades.
És també un districte de la regió de Mudug, que rep el nom per la seva capital.
Està dividida en els següents districtes: Wadajir, Horumar, Garsoor, Israac, Nova Garsoor, i Siinaay.

## Història

Pertanyé al sultanat d'Obbia fins que el 1925 aquest fou annexionat a la Somàlia Italiana. Fins llavors els italians l'anomenaven Gallacaio o Gallacai però després la van rebatejar Rocca Littorio. Fou declarada capital de districte el 1941. Part de la Somàlia independent entre 1960 i 2006, l'agost d'aquest any s'hi va proclamar l'estat de Galmudug i en va esdevenir la capital.
# Gneu Corneli Lèntul Clodià (pretor 59 aC)

Gneu Corneli Lèntul Clodià (en llatí: Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus) va ser un militar i magistrat romà del segle i aC. Era fill de Gneu Corneli Lèntul Clodià, cònsol l'any 72 aC, i formava part de la família dels Cornelis Lèntuls, una branca de la gens Cornèlia d'origen patrici.
Va tenir diverses missions. L'any 60 aC va ser enviat junt amb Quint Cecili Metel Crètic i Luci Valeri Flac a vigilar la pretesa invasió dels helvecis a la Gàl·lia Transalpina, però la seva intervenció no va ser necessària. El 59 aC va ser pretor.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 732.
# Gneu Corneli Lèntul Marcel·lí

Gneu Corneli Lèntul Marcel·lí (en llatí: Gnaeus Cornelius P. f. Lentulus Marcellinus) va ser un magistrat romà. Era fill de Publi Corneli Lèntul Marcel·lí, i formava part de la família dels Cornelis Lèntuls, dins la gens Cornèlia.
De molt jove va participar en l'acusació contra Verres (70 aC), i entre el 67 i el 65 aC va participar, com a legatus pro praetore, en les guerres de Pompeu contra els pirates de Cilícia. El 61 aC va intervenir en el judici contra Publi Clodi per violació dels misteris de la Bona Dea, donant suport al seu parent Luci Corneli Lèntul Crus. Més endavant, el 59 aC, va ser pretor i va presidir el judici contra Gai Antoni Híbrida, el col·lega de Ciceró.
Es va casar almenys en dues ocasions. No se sap qui va ser la seva primera esposa, però la segona va ser probablement Escribònia, que era uns vint anys més jove que ell i que després va ser la segona esposa del primer emperador romà, Octavià August.
Més tard va ser procònsol a Síria (part del 59 aC i tot el 58 aC), on va combatre els atacs depredadors de les tribus àrabs. L'any 57 aC, ja era a Roma i es va presentar a les eleccions a cònsol, càrrec que va exercir l'any 56 aC junt amb Luci Marci Filip, combatent les violències de Clodi i del tribú Porci Cató. A finals d'any es va destacar per afavorir el retorn de l'exili de Ciceró i procurar que recuperàs la seva casa i les seves propietats. També va procurar limitar la influència de Pompeu, impedint la seva anada a Egipte per restaurar a Ptolemeu XII Auleta; sembla que va ser aquesta actitud la que després va induir a Pompeu a participar en el triumvirat a l'acord de Luca.
Després del consolat no torna a ser pràcticament esmentat, i es desconeix quan va morir. Ciceró elogia la seva eloqüència, sobretot de l'època en què va ser cònsol. Se sap que va ser un dels sacerdots epulons.

## Referències

* ↑ Cassi Dió, Història Romana, XXXIX 16.18; apud Smith, 1867.
* ↑ Smith, 1867.
* ↑ «Cn. Cornelius (228, 24) P. f. Lentulus Marcellinus». Digital Prosopography of the Roman Republic. King's College London.
* ↑ Ciceró, Verrines, II 42; apud Smith, 1867.
* ↑ Apià, Història de Roma, IX 51; apud Smith, 1867.
* ↑ Ciceró, Epistulae ad Quintum fratrem, I 1.2; II 1; apud Smith, 1867.
* ↑ Ciceró, De divinatione, I 7; II 10; apud Smith, 1867.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). «22. Cn. Cornelius Lentulus Marcellinus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, and Company, 1867, p. 935-936.
# Give 'em Hell, Harry!

Give 'em Hell, Harry! és una obra de teatre i pel·lícula estrenada el 1975, escrita pel dramaturg Samuel Gallu. Tant l'obra com la pel·lícula són un espectacle sobre el president dels Estats Units Harry S. Truman. Give 'em Hell, Harry! és protagonitzada per James Whitmore i dirigida per Steve Binder i Peter H. Hunt.

## Argument

El títol ve d'un incident que va tenir lloc durant la campanya presidencial de 1948. A Harrisburg, (Illinois), Truman feia un discurs on atacava el partit republicà. Durant el discurs un seguidor va cridar "Envia’ls a l’'Infern, Harry!"!.(Give 'em Hell, Harry) i Truman va respondre, "No els envio a l'Infern. Només els explico la veritat i pensen que és l'Infern." (I don't give them Hell. I just tell the truth about them and they think it's Hell) Posteriorment "Envia’ls a l’'Infern, Harry!"! es va convertir en un eslògan pels seguidors de Truman.
La pel·lícula es va gravar a l'escenari del Moore Theater a Seattle, (Washington), utilitzant un procés d'edició en viu anomenat teatrevisió.

## Repartiment

* James Whitmore: Harry S. Truman

## Premis i nominacions

James Whitmore va ser nominat com a Millor Actor tant per l'Oscar com pel Globus d'or. És la tercera pel·lícula on es nominava Whitmore, les altres dos van ser Qui té por de Virginia Woolf? (1966) i L'empremta (1972).

### Nominacions

* 1976: Oscar al millor actor per James Whitmore
* 1976: Globus d'Or al millor actor dramàtic per James Whitmore

## Referències

* ↑ «Give 'em Hell, Harry!». The New York Times.
* ↑ «Article de Roger Ebert». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 5 abril 2009].
* ↑ Article a l'USA Today
# Gabriel Roca Garcías

Gabriel Roca Garcías (Palma, 1896 - 1986) va ser un enginyer mallorquí que fou enginyer a la Prefectura d'Obres Públiques de Balears (1920) i a la Junta del Port de Ceuta (1921), a més d'ocupar el càrrec de Director de la Junta d'Obres del Port de Palma entre els anys 1940 i 1962. Es va titular a l'Escola d'Enginyers de Camins, Canals i Ports de Madrid el 1920. Les seves primeres destinacions van ser les ciutats de Ceuta, Tetuán i Melilla el 1937. De 1949 a 1956 va ser President de Foment de Turisme de Mallorca. Va ser ell qui va projectar i iniciar les obres del Passeig Marítim de Palma, el qual porta el seu nom (Avinguda de Gabriel Roca). El 1953 va ser nomenat enginyer-director del Port de Barcelona. Va morir l'any 1986.

## Referències

* 1 2 Gran enciclopèdia de Mallorca. XIV. [Mallorca]: Promomallorca, DL 1989-1993. ISBN 84-86617-02-2.
# Gliwice

Gliwice (en silesià Glywicy, en alemany Gleiwitz) és una ciutat del voivodat de Silèsia, al sud de Polònia, a uns 30 km de Katowice.
Té una població de 186.347 habitants segons el cens del 2013. Gliwice és el municipi més occidental de la Mancomunitat Metropolitana de l'Alta Silèsia, on hi resideixen al voltant de 2 milions de persones.

## Referències

* ↑ «Baza Demografia - Tablice predefiniowane - wyniki badań bieżących». Arxivat de l'original el 2018-12-26. [Consulta: 17 març 2015].
# Sabine Bischoff

Sabine Bischoff (alemany: Sabine Bischoff-Wolf) (Tauberbischofsheim, 21 de maig de 1958 - Weikersheim, 6 de març de 2013) fou una tiradora d'esgrima alemanya, especialista en floret, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen set medalles al Campionat del món d'esgrima, una d'or, tres de plata i tres de bronze, entre les edicions de 1979 i 1986. També guanyà dues medalles de bronze a les Universíades.

## Referències

* ↑ «DFB trauert um Sabine Bischoff». fechten.org. Arxivat de l'original el 10 març 2013. [Consulta: 8 març 2013].
* 1 2 «Olympedia – Sabine Bischoff». [Consulta: 12 agost 2023].
# Volodímir Ribin

Volodímir Ivànovitx Ribin (en ucraïnès Володимир Іванович Рибін; Luhansk, 14 de setembre de 1980) és un ciclista ucraïnès, especialista en la pista on ha guanyat dues medalles als Campionats del Món, una d'elles d'or.

## Palmarès

* 2005
** Campió del món en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 2004
** 1r a Aguascalientes, en Madison
* 2004-2005
** 1r a Sydney, en Madison
** 1r a Sydney, en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Nàssir-ad-Dawla Badis ibn al-Mansur

Nàssir-ad-Dawla Badis ibn al-Mansur (àrab: ناصر الدولة باديس بن المنصور, Nāṣir ad-Dawla Bādīs b. al-Manṣūr) conegut també com a Abu-Manad Badis Nàssir-ad-Dawla, fou emir de la dinastia zírida durant vint anys. Va succeir el seu pare al-Mansur ibn Bulugguín el 8 d'abril del 996.
A un germà d'aquest darrer, de nom Hammad ibn Bulugguín, li va encarregar de sortir en campanya contra els amazics zanata amb la promesa de regnar sobre tots els territoris que pogués conquerir. Hammad va conquerir territoris al Magrib central, va fundar la Kala (1008) i va establir la dinastia hammàdida.
Badis va lluitar contra l'emir dels maghrawa, Ziri ibn Atiyya que estava aliat al cap dels zanata Fúlful ibn Saïd. Alguns oncles de Badis van donar suport al cap maghrawa, però mercès a les victòries del seu oncle va aconseguir el triomf (1001). Una nova ofensiva zanata el 1004/1005 fou rebutjada. Entre 1001 i 1016 Badis va lluitar també a Tripolitània contra la ingerència fatimita i contra els emirs Yanis, Fulful ibn Said i Warru ibn Said. A partir del 1008 va haver de lluitar també contra el seu oncle Hammad, que es va revoltar i es va fer independent; la campanya principal contra aquest es va iniciar el maig de 1015 i després d'una victòria decisiva al Chelif (17 d'octubre de 1015) no va poder ocupar la Qala dels Banu Hammad després de sis mesos de setge.
Va morir el 10 de maig de 1016 i el va succeir el seu fill Xàraf-ad-Dawla al-Muïzz ibn Badis