OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfonso González y Lozano

Alfonso González y Lozano (Lillo, 21 de febrer de 1856 - Torrelodones, 31 de març de 1912) va ser un polític espanyol, ministre de Governació durant la regència de Maria Cristina d'Habsburg-Lorena.
Fill de l'exministre Venancio González y Fernández, com a membre del Partit Liberal concorre a les eleccions de 1881 obtenint acta de diputat al Congrés per la província de Toledo, escó que tornarà a obtenir en 1886 i en les successives conteses electorals celebrats entre 1893-1901.
Va ser ministre de Governació entre el 23 de juliol de 1901 i el 19 de març de 1902. en un gabinet que presidí Sagasta.

## Referències

* 1 2 «Don Alfonso González». La Época nº 22.061 de 31 de març de 1912. Hemeroteca Digital de la Biblioteca Nacional d'Espanya.
* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Segismundo Moret y Prendergast | Ministre de la Governació 1901-1902 | Succeït per: Segismundo Moret y Prendergast |
# Cuenca de Pamplona

Cuenca de Pamplona (en euskera Iruñerria) és una comarca de Navarra. Està delimitada amb criteris estrictament físics i engloba a la capital, Pamplona, així com a la seva àrea metropolitana.

## Descripció

Consisteix en una gran vall de forma ovalada - la "conca" - creat i perfilat pel riu Arga i varis dels seus afluents, entre els quals destaquen l'Ultzama, Elorz i Arakil, els quals desemboquen a l'Arga en diferents punts de la comarca. Conviuen en ella dos espais humans ben diferenciats: l'àrea urbana de Pamplona, densament poblada i compacta, i la perifèria rural que circumda a l'anterior. La colonització de la perifèria segueix el model d'expansió urbana de la taca d'oli o mitjançant la creació de satèl·lits residencials i industrials.

## El "nucli" de la conca

És la part central, urbanitzada, densament construïda i poblada. Continguda totalment a l'àrea metropolitana de Pamplona, la integren els municipis de:
* Antsoain: 8.175 habitants el 2002.
* Aranguren: 4.244.
* Atarrabia: 9.803.
* Barañain: 22.017.
* Beriain: 2.836.
* Berriobeiti: 1.345.
* Berriozar: 6.735.
* Burlata: 17.647.
* Eguesibar: 3.314.
* Ezkabarte: 1.335.
* Galar: 1.256.
* Goñi: 192.
* Pamplona: 189.364.
* Noain: 4.070.
* Orkoien: 1.492.
* Uharte: 3.169.
* Zizur Nagusia: 11.950.
* Zizur Zendea: 1.597.

## La perifèria

Existeix un conjunt de valls i cendees que orlen el nucli des del nord fins a l'oest, donant a la comarca una forma asimètrica, notòriament expandida en direcció nord-oest. La conformen:
* Ollaran,
* Cendea d'Itza
* Vall de Gulina
* Vall de Juslapeña
* Olaibar
* Tiebas-Muru Artederreta
* Etxauri
* Zabaltza
* Ziritza
* Bidaurreta
* Etxarri
* Belaskoain
Només Ezkabarte pertany a l'àrea metropolitana. Són nuclis purament rurals, no obstant això molts compten amb petites urbanitzacions i acullen segones residències.

## Òrgan de gestió

Existeix un organisme supramunicipal, la Mancomunitat de la Comarca de Pamplona, que gestiona conjuntament per als municipis membres el cicle integral de l'aigua, la recollida d'escombraries i el Transport Urbà Comarcal (TUC). Cal ressenyar que aquest ens l'integren molts altres municipis que no pertanyen a la Conca de Pamplona des de l'òptica de la Geografia Física (Monreal, Esteribar, Ultzama…), però sí que queden interrelacionats amb ella intensament a través de desplaçaments pendulars diaris i dependències accentuades en serveis.

## Enllaços externs

* Mancomunitat de la comarca de Pamplona Arxivat 2007-04-11 a Wayback Machine.
# Hidroxisal

Una hidroxisal és una sal que conté l'anió hidròxid, OH$^-$, juntament amb altres anions a més dels cations.
Les hidroxisals són anomenades anteposant el prefix hidroxi- al nom de l'altre anió present i esmentant finalment el nom del catió. Tenen propietats químiques molt diverses que depenen de la natura de l'element catiònic.
Exemples:
* Hidroxiclorur de magnesi, MgCl(OH)
* Hidroxibromur de cobalt (II), CoBr(OH).
Les hidroxisals són nombroses i d'interès i importància considerables. Les formen, com a cations, beril·li, magnesi i alumini i molts d'elements de transició, lantànids i actínids. Si es formen a partir dels sulfurs per acció de l'oxigen i la humitat formen un bon nombre de minerals secundaris, alguns dels quals són també importants com a productes de la corrosió. Els minerals brochantita Cu₄(OH)₆ SO₄i atacamita Cu₂(OH)₃Cl formen pàtines en la superfície del coure exposades a atmosferes urbanes i marines. La lepidocrocita, γ-FeO(OH), es forma en la corrosió humida del ferro i la hidrozincita Zn₅(CO₃)₂(OH)₆ és el producte de coorrosió ordinària del zinc en atmosfera humida. El plom blanc, Pb₃(CO₃)₂(OH)₂ s'empra com a pigment i el Mg₂(OH)₃Cl·4H₂O es forma en endurir-se el ciment Sorel.
Aquestes sals es poden preparar generalment a partir de sals normals per hidròlisi o per escalfament d'una sal hidratada com per exemple el Cu₂(OH)₂NO₃ a partir del nitrat de coure (II) hidratat. Els hidroxicarbonats se solen preparar per addició de carbonat de sodi a una dissolució aquosa del catió.

## Referències

* ↑ Sales, J.; Vilarrasa, J. Introducció a la nomenclatura química. Inorgànica i orgànica. 5a. Reverte, 2003. ISBN 9788429175516.
* 1 2 Wells, A.F. Química inorgánica estructural. Reverte, 1978. ISBN 9788429175240.
# Sant Feliu de Diana

L'església de Sant Feliu de Diana es troba al veïnat de Diana, situat a la part septentrional del terme de Sant Jordi Desvalls, a una dos quilòmetres d'aquesta població.

## Història

L'església no apareix esmentada en cap document. A lloc on s'alça avui dia, hi havia un temple pagà dedicat a la deessa Diana. Segons afirma l'arqueòleg Dr. Josep Maria Nolla i Brufau (Universitat de Girona),la dedicació de l'actual església a Sant Feliu Africà, un dels sants màrtirs més antics venerats, fa suposar la conversió al culte cristià d'un temple pagà.

## Arquitectura

És un senzill edifici format per una nau rectangular, pràcticament una sala, coberta amb volta de canó, sense absis diferenciat i amb el presbiteri assenyalat només per un graó al paviment, i una finestra de doble esqueixada al mur de migdia. Es pot pensar que l'església, tant simple, no tenia absis però no es pot descartar del tot que les reformes posteriors no l'haguessin mutilada. La porta, d'arc adovellat, de dovelles irregulars, s'obre a la façana de ponent; damunt hi ha una finestra d'una esqueixada que sembla fruit d'una reforma i un campanar d'espadanya d'un sol ull, d'arc apuntat i coronat per una petita creu de ferro, de construcció clarament posterior a l'època romànica. L'aparell és pràcticament tot de reble de blocs sense treballar, units amb morter de calç, en filades molt irregulars, reforçades als angles per carreus més grossos i regulars. L'interior es presenta sense cap ornament, murs arrebossats i emblanquinats igual que la coberta. A banda i banda de l'altar hi ha dos petits nínxols en el mur, els quals contenen escultures posteriors. Es fa difícil establir una datació precisa per aquest edifici que podria pertànyer a qualsevol moment. No obstant, certs detalls fan pensar que es tracta d'una obra rústica, probablement construïda dins el segle xi, però fora dels corrents estilístics i constructius de la seva època.

### Cancell d'Altar

Procedent de Sant Feliu de Diana, actualment es troba al Museu d'Art de Girona, Inventari núm 10, catàleg : Museu Diocesà núm 1662 i data d'ingrés del 7 d'abril de 1979. Una ara d'altar que era un fragment de cancell esculpit en pedra amb relleu de tipus preromànic, d'època visigòtica. Datada al segle x, presenta unes mides de 96 X 51 X 7 cm.

## Referències

* ↑ «Sant Feliu de Diana». Patrimoni.gencat: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ Adell i Gisbert, Joan-Albert; Casas i Loscos, Maria-Lluïsa; Pladevall i Font, Antoni; Camps i Sòria, Jord. «Sant Feliu de Diana». A: El Gironès La Selva El Pla de l'Estany. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991, p. 200 (Catalunya Romànica, V). ISBN 84-7739-262-5.

## Enllaços externs

* Sant Feliu de Diana a Art Medieval
# Howard Berger

Howard Berger (nascut el 20 de desembre de 1964) és un creador d'efectes especials de maquillatge conegut sobretot pel seu treball a les pel·lícules de Les Cròniques de Narnia. Té més de 200 pel·lícules al seu crèdit des de 1977.
Berger és el cofundador de KNB EFX Group juntament amb Robert Kurtzman i Greg Nicotero. L'empresa està especialitzada en maquillatge protèsic, més conegut com a efectes especials de maquillatge, i ha treballat en més de 400 projectes de cinema i televisió.
Berger també treballa sovint amb Sam Raimi amb qui treballa des de 1986. Darrerament van treballar junts a Oz the Great and Powerful.
També va guanyar un Emmy pel maquillatge al programa de televisió The Walking Dead.

## Vida personal

Té 3 fills, anomenats Kelsey, Travis i Jake.

## Filmografia selectiva

* 1985 : El dia dels morts (Day of the Dead) de George Romero
* 1987 : Evil Dead II de Sam Raimi
* 1989 : Malson a Elm Street 5: El nen somiador (A Nightmare on Elm Street : The Dream Child) de Stephen Hopkins
* 1990 : Bride of Re-Animator de Brian Yuzna
* 1992 : L'exèrcit de les tenebres (Army of Darkness) de Sam Raimi
* 1993 : Maniac Cop 3 de William Lustig
* 1996 : Scream de Wes Craven
* 1998 : Vampirs de John Carpenter de John Carpenter
* 1999 : La milla verda (The Green Mile) de Frank Darabont
* 2000 : The Cell de Tarsem Singh
* 2001 : Spy Kids de Robert Rodriguez
* 2001 : Mulholland Drive de David Lynch
* 2001 : Fantasmes de Mart de John Carpenter
* 2002 : Cabin Fever d'Eli Roth
* 2003 : Kill Bill de Quentin Tarantino
* 2005 : Sin City de Frank Miller i Robert Rodriguez
* 2005 : Land of the Dead de George Romero
* 2005 : Les Cròniques de Nàrnia: El lleó, la bruixa i l'armari (The Chronicles of Narnia: The Lion, the Witch and the Wardrobe) d'Andrew Adamson
* 2006 : Els turons tenen ulls (The Hills Have Eyes) d'Alexandre Aja
* 2012 : Hitchcock de Sacha Gervasi

## Nominacions als Oscars

Tots dos estan al Millor maquillatge
* Premis Oscar de 2005 - Les Cròniques de Nàrnia: El lleó, la bruixa i l'armari. Compartit amb Tami Lane. Guanyador.
* Premis Oscar de 2012 - Nominat per Hitchcock, compartida amb Peter Montagna i Martin Samuel. Va perdre davant Els miserables.
Al XXXV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya va rebre el premi als millors efectes especials, compartit amb Robert Kurtzman, Greg Nicotero per la seva feina a Cabin Fever.

## Referències

* ↑ «Interview with Howard Berger». [Consulta: September 19, 2014].
* ↑ «Howard Berger». stanwinstonschool.com. [Consulta: March 24, 2014].
* ↑ «The 78th Academy Awards (2006) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: March 24, 2014].
* ↑ «The 85th Academy Awards (2013) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences. AMPAS. Arxivat de l'original el October 1, 2014. [Consulta: March 24, 2014].
* ↑ 'Dracula: pages' from a virgin's diary', mejor película en Stiges, El País, 13 d'octubre de 2002
# Cova dels Tres Forats

La Cova dels Tres Forats és una cavitat del terme de Castell de Mur (antic terme de Guàrdia de Tremp), al Pallars Jussà, a prop de l'extrem sud-oest del terme, limítrof amb Sant Esteve de la Sarga.
Està situada a 630 m. alt., a l'extrem sud-est de l'Obaga del Tic-tac, al nord-oest del Pas de l'Ós.

## Referències

* DE VALLES, Jordi. "Cova dels Tres Forats". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Voleibol platja als Jocs Olímpics d'estiu de 2012

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012, realitzats a la ciutat de Londres (Anglaterra, Regne Unit), es disputaren dues proves de voleibol platja, les mateixes que en l'edició anterior, una de masculina i una altra de femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 28 de juliol i 9 d'agost a les instal·lacions de Horse Guards Parade.

## Classificació

Hi van prendre part 32 parelles (16 masculines i 16 femenines) de 14 federacions nacionals afiliades a la Federació Internacional de Voleibol (FIVB).
| CON | Masculí | Femení | Total |
| Alemanya | 4 | 4 | 8 |
| Austràlia | 2 | – | 2 |
| Àustria | 2 | – | 2 |
| Brasil | 4 | 4 | 8 |
| R.P. de la Xina | 2 | 2 | 4 |
| Espanya | 2 | 2 | 4 |
| Estats Units | 4 | 4 | 8 |
| Grècia | 2 | – | 2 |
| Itàlia | 2 | 2 | 4 |
| Letònia | – | 4 | 4 |
| Països Baixos | 2 | 2 | 4 |
| Polònia | – | 2 | 2 |
| Txèquia | 4 | 2 | 6 |
| Suïssa | 2 | 4 | 6 |
| Total: 14 CON | 32 | 32 | 64 |

## Calendari

| Competició | ● | Finals |
| juliol/agost de 2012 | juliol/agost de 2012 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Categoria masculina | Categoria masculina | | | | | | | | | | | | | | ● | | | |
| Categoria femenina | Categoria femenina | | | | | | | | | | | | | ● | | | | |

## Resultats

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Homes detalls | AlemanyaJulius Brink Jonas Reckermann | BrasilAlison Cerutti Emanuel Rego | LetòniaMārtiņš Pļaviņš Jānis Šmēdiņš |
| Dones detalls | Estats UnitsMisty May-Treanor Kerri Walsh Jennings | Estats UnitsJennifer Kessy April Ross | BrasilJuliana Felisberta Larissa França |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Alemanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Brasil | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | Letònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ (anglès) Portal olímpic
* ↑ (anglès) «Beach Volleyball Olympic ranking qualified countries confirmed»
* ↑ (anglès) Schedule & Results
# Coulterville

Coulterville és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.230 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coulterville tenia 1.230 habitants, 514 habitatges, i 360 famílies. La densitat de població era de 833,2 habitants/km².
Dels 514 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.776 $ i la renda mediana per família de 30.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.550 $ mentre que les dones 19.113 $. La renda per capita de la població era de 17.994 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 18,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coulterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coulterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Max Bell Centre

El Max Bell Centre o Max Bell Arena és una pavelló cobert situat a la ciutat de Calgary (Alberta, Canadà) que acull competicions d'hoquei sobre gel. Té una capacitat per a 2.121 persones assegudes, podent-se ampliar fins a 3.000 assistents drets. Rep el nom de George Maxwell Bell, un filantrop que ajudà a la construcció de l'edifici.
Durant els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary allotjà la competició de curling i Short Track. Actualment és la seu permanent dels Calgary Canucks, equip d'hoquei sobre gel júnior.

## Referències

* ↑ 1988 Winter Olympics official report. Arxivat 2011-01-14 a Wayback Machine. Part 1. pp. 165-6.
# Histèria col·lectiva

La histèria col·lectiva, també denominada histèria de masses, psicosi col·lectiva o comportament obsessiu col·lectiu és el fenomen sociopsicològic que comprèn la manifestació dels mateixos o similars símptomes histèrics per més d'una persona. Una manifestació comuna d'histèria en massa ocorre quan un grup de persones creu que està sofrint una malaltia similar.

## Característiques

La histèria en massa comença normalment quan un individu cau malalt o histèric durant un període d'estrès. Després que aquest individu inicial mostri els símptomes, d'altres comencen a manifestar símptomes similars, generalment nàusees, debilitat muscular, atacs o mal de cap. Sovint, la visió de miracles religiosos s'atribueix a la histèria en massa. Avui en dia es prefereix utilitzar el terme reacció d'estrès col·lectiu per parlar de fenòmens d'aquest gènere. Els símptomes comencen i remeten ràpidament en un grup tancat i es donen més freqüentment en gent gran o adolescents.

## Casos cèlebres d'histèria col·lectiva

* Epidèmia de ball de 1518, on un grup de persones va començar a ballar sense poder aturar-se fins a la mort d'alguns dels components del grup
* Irish Fright, l'anomenada por irlandesa, on es va produir el pànic i els vilatans irlandesos van preparar-se massivament per resistir un invasor inexistent
* El cas del convent de Würzburg, on les monges van posar-se a cridar histèricament fins a l'execució d'una suposada bruixa
* Epidèmia de riure de Tanganyika, declarada en una escola femenina en 1962
* Incident de Hollinwell, amb tres-cents nens patint atacs de marejos en 1980 sense explicació mèdica

## Referències

* ↑ Doubts raised over Melbourne airport scare. 27/04/2005. ABC News Online (anglès)
* ↑ Health Issues Arxivat 2012-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Mibladen

Mibladen (àrab ميبلادن) és una comuna rural de la província de Midelt de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.084 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Culte a John Frum

El culte a John Frum és un culte cargo sorgit en la dècada de 1940 a Tanna, a l'arxipèlag de Vanuatu, en el qual s'adora a una persona coneguda com a John Frum, que es suposa que va abandonar l'illa prometent que tornaria amb regals. No se sap amb certesa si John Frum ha existit realment. Una llegenda afirma que es tratava d'un home de poca alçada amb el cabell blanc, un to de veu alt, i que portava un abric amb botons brillants. En cas d'haver existit, podria haver-se tractat d'un membre de les Forces Armades dels Estats Units. Unes llegendes afirmen que els nadius van poder veure aquest nom escrit en un uniforme; unes altres creuen que algun soldat es presentaria com "John from America" (John, dels Estats Units) i només la primera part de la presentació es va recordar.
Els nadius seguidors del culte creuen que John Frum tornarà un dia a l'illa carregat de carregament i provisions, entre les quals s'inclourien un motor de 25 CV per al vaixell del poble. Tots els 15 de febrer els seguidors del culte celebren el dia de John Frum, sent aquest el dia en el qual John Frum tornarà, encara que els seguidors del culte desconeixen l'any.

## Referències

* ↑ Vintiñi, Leonardo «Cosmonautas del pasado». La Gran Época, 24 agosto 2008. Arxivat 2008-09-14 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-09-14. [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ PHILTAR. «Jon Frum Movement» (en inglés). [Consulta: 8 febrer 2011].
* ↑ Dawkins, Richard. «5. Las raíces de la religión». A: El espejismo de Dios. Pag. 222: Espasa, p. 450.
* ↑ Alexander, Usha. «Jon Frum» (en inglés). [Consulta: 9 febrer 2011].
* ↑ Carlson, Peter «A Religion That Grew From a Lot of Brew» (en inglés). The Washington Post, 31 enero 2006.
* ↑ Mercer, Phil «http://news.bbc.co.uk/2/hi/6370991.stm?lspan» (en inglés). BBC News, 17 febrero 2013.
* ↑ Dawkins, Richard. «5. Las raíces de la religión». A: El espejismo de Dios. Pag. 224: Espasa, p. 450.
# Voleibol assegut

El voleibol assegut es va disputar per primera vegada en els Jocs Paralímpics d'Arnhem 1980. Cada partit és al millor de cinc sets i cada set és a 25 punts amb una diferència mínima de dos punts sobre l'equip contrari.
Els equips són mixtes i estan compostos per sis persones. La norma indica que cada atleta ha de mantenir la pelvis tocant el sòl i els bloquejos en el servei estan permesos.
# Classificació per al Campionat de la CONCACAF 1971

La classificació per al Campionat de la CONCACAF 1971 es va dividir en tres grups geogràfics: zona caribenya, zona centreamericana i zona nord-americana.

## Zona Caribenya

Formada per sis equips: Antilles Neerlandeses, Cuba, Guaiana Neerlandesa, Guyana, Haití i Jamaica.
En la primera ronda, els sis equips es dividien en tres eliminatòries de dos equips, i els tres guanyadors passaven a la segona ronda, que era un triangular. Els dos primers es classificaven per al Campionat de la CONCACAF.

### Primera ronda

| Guaiana Neerlandesa | 2 – 0 | Guyana |
Paramaribo, Guaiana Neerlandesa
| Guyana | 2 – 3 | Guaiana Neerlandesa |
Georgetown, Guyana
Classificat per a la segona ronda: Guaiana Neerlandesa
| Jamaica | 0 – 1 | Cuba |
Kingston, Jamaica
| Cuba | 0 – 0 | Jamaica |
L'Havana, Cuba
Classificat per a la segona ronda: Cuba
La tercera eliminatòria havia d'enfrontar a Haití contra Antilles Neerlandeses, però aquests últims no es van presentar. Haití es va classificar per a la segona ronda.

### Segona ronda

Aquesta segona ronda havia d'enfrontar a la Guaiana Neerlandesa, Cuba i Haití, però la Guaiana Neerlandesa i Cuba es van negar a jugar contra Haití. La CONCACAF va decidir atorgar les dues places a Haití i Cuba
Classificats per al Campionat de la CONCACAF 1971: Cuba i Haití.

## Zona centreamericana

Formada per quatre equips: El Salvador, Guatemala, Hondures i Nicaragua.
En la primera ronda, els quatre equips es dividien en dos eliminatòries de dos equips, i els dos guanyadors jugaven entre ells per decidir l'equip classificat.

### Primera ronda

| El Salvador | 3 – 2 | Nicaragua |
San Salvador, El Salvador
| Nicaragua | 0 – 1 | El Salvador |
San Salvador, El Salvador
Classificat per a la segona ronda: El Salvador
| Hondures | 1 – 0 | Guatemala |
Tegucigalpa, Hondures
| Guatemala | 1 – 1 | Hondures |
Ciutat de Guatemala, Guatemala
Classificat per a la segona ronda: Hondures.

### Segona ronda

La segona ronda havia d'enfrentar a Hondures i El Salvador, però aquests últims es van retirar per la Guerra del Futbol. Hondures es va classificar per al Campionat de la CONCACAF 1971.

## Zona nord-americana

Formada per dos equips: Bermudes i Mèxic. El guanyador es classificava per al Campionat de la CONCACAF.
| Bermudes | 0 – 2 | Mèxic |
Hamilton, Bermudes
| Mèxic | 4 – 0 | Bermudes |
Ciutat de Mèxic, Mèxic
Mèxic es va classificar per al Campionat de la CONCACAF 1971.

## Referències

* RSSSF.com
Edicions del Campionat de la CONCACAF (Copa d'Or) :
# Juan Domínguez Otaegi

Juan Domínguez Otaegui (Sant Sebastià, 29 de desembre de 1983) és un futbolista basc, que ocupa la posició de davanter.
Es va formar a la Reial Societat, amb qui debuta a la màxima categoria en el primer equip a la campanya 04/05. Després de ser cedit a la SD Eibar i a la Real Unión, deixa el club basc i fitxa per la UE Lleida, de Segona B. El 2008 s'hi incorpora de nou al Real Unión, amb qui aconsegueix l'ascens a Segona Divisió.