OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Porta

Roberto Porta (Montevideo, 7 de juny de 1913 - Buenos Aires, 2 de gener de 1984) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1940.
Fou 33 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai. També jugà un partit amb la selecció italiana el 1935.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Nacional (Uruguai), Inter de Milà (Itàlia) i CA Independiente (Argentina).
Fou el seleccionador de la selecció de l'Uruguai a la Copa del Món de futbol de 1974.

## Referències

* ↑ Passo Alpuin, Luis Fernando. «Uruguay - Record International Players». RSSSF, 06-03-2012.
* ↑ Profile (en castellà)
* ↑ Roberto Porta a National-Football-Teams.com (anglès)
# Roberto Pruzzo

Roberto Pruzzo (Crocefieschi, Ligúria, 1 d'abril de 1955) fou un futbolista italià i posterior entrenador.
Pruzzo es formà al Genoa CFC on jugà sis temporades al primer equip, marcant 57 gols en 143 partits. El 1979 fitxà per l'AS Roma, club on destacà com a gran golejador. Guanyà al club del Laci una lliga i quatre copes i fou tres cops màxim golejador de lliga. Acabà la seva carrera el 1989 a l'ACF Fiorentina. Pruzzo és l'únic jugador italià que ha estat capaç de marcar 5 gols en un partit de la Sèrie A (Roma vs. Avellino, el 1986).
Malgrat la seva eficàcia golejadora només jugà 6 partits amb la selecció italiana. Disputà l'Eurocopa de 1980.
Als anys 90 fou entrenador a diversos clubs modestos.

## Palmarès

* Lliga italiana de futbol: 1982-83
* Copa italiana de futbol: 1980, 1981, 1984, 1986
* Segona divisió italiana: 1982-83
* Màxim golejador de la lliga italiana de futbol: 1981, 1982, 1986

## Referències

* ↑ Roberto Pruzzo Statistics National Football Teams. Consultat 6 febrer 2010.
# Ricardo La Volpe

Ricardo La Volpe (6 de febrer de 1952) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ Ricardo La Volpe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Ricardo La Volpe a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ricardo Lagos

Ricardo Froilán Lagos Escobar (2 de març de 1938) és un advocat, economista, acadèmic i polític xilè. Va ser President de Xile des de l'11 de març de 2000 fins a l'11 de març de 2006, quan Michelle Bachelet assumeix el càrrec.
Durant la dècada de 1980 va tenir una destacada labor en l'àmbit acadèmic i diplomàtic, a més de ser un dels més destacats opositors al govern militar d'Augusto Pinochet. Va sorprendre els contemporanis el 1988 en denunciar obertament el dictador Augusto Pinochet a la televisió en directe.
Va exercir com a ministre d'Educació de 1990 a 1992 i ministre de Foment de 1994 a 1998 sota el president Eduardo Frei Ruiz-Tagle abans de guanyar per poc les eleccions presidencials de 1999-2000 en una segona volta contra el candidat de la Unió Demòcrata Independent (UDI) Joaquín Lavín. Lagos va ser el tercer president de la Coalició de Partits per la Democràcia de centreesquerra que governava Xile des del 1990.
Va ser succeït l'11 de març de 2006 per la socialista Michelle Bachelet, de la mateixa coalició. Del 2007 al 2010 va exercir com a enviat especial sobre el canvi climàtic del secretari general de les Nacions Unides, Ban Ki-moon. Lagos va fer una candidatura infructuosa per optar a la presidència a les eleccions generals xilenes del 2017.

## Referències

* ↑ «Lagos celebra sus 80 años en evento con autoridades y ex colaboradores». La Tercera, 03-03-2018.
* ↑ «UN Secretary-General Ban Ki-moon Appoints Special Envoys on Climate Change». United Nations. [Consulta: 3 agost 2007].
* ↑ «Ricardo Lagos». The Elders. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Comité Central del Partido Socialista elige a Guillier como su candidato presidencial por amplia mayoría». Emol.com. [Consulta: 27 abril 2017].
* ↑ 10:35 hrs. Lunes 10, Abril 2017. «Ricardo Lagos renuncia a candidatura presidencial | Tele 13». T13.cl, 10-04-2017. [Consulta: 27 abril 2017].
# Resolució 769 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 769 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 7 d'agost de 1992. Després de reafirmar la Resolució 743 (1992) i totes les resolucions posteriors relatives a la Força de Protecció de les Nacions Unides (UNPROFOR), el Consell va autoritzar l'ampliació de la força i del mandat de la UNPROFOR per "permetre a la Força controlar l'entrada de civils a les Àrees Protegides de les Nacions Unides", a més de realitzar funcions d'immigració i duanes.
El Consell va exigir la cooperació amb la Força i també va condemnar els abusos comesos contra la població civil, especialment per raons ètniques.

## Referències

* ↑ Doyle, Michael W.; Sambanis, Nicholas Making war and building peace: United Nations peace operations. Princeton University Press, 2006, p. 165. ISBN 978-0-691-12275-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 76 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 76 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 5 d'octubre de 1949, després de rebre un cablegrama de la Comissió Consular a Batavia al president del Consell de Seguretat demanant que les Nacions Unides assumissin costos futurs d'observadors militars a Indonèsia, el Consell va transmetre el missatge a el secretari general de les Nacions Unides.
La resolució va ser adoptada per nou vots contra un (RSS d'Ucraïna i l'abstenció de la Unió Soviètica.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riechedly Bazoer

Riechedly Bazoer (nascut el 12 d'octubre de 1996) és un futbolista neerlandès originari de Curaçao, que juga com a volant central per l'AZ Alkmaar a l'Eredivisie.
# Riec-sur-Belon

Riec-sur-Belon (en bretó Rieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 4.129 habitants. El 16 de desembre de 2008 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 510 | 2 625 | 2 305 | 2 591 | 2 750 | 2 855 | 2 734 | 3 110 | 3 108 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 109 | 3 178 | 3 155 | 3 135 | 3 403 | 3 780 | 3 901 | 4 205 | 4 418 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 619 | 4 824 | 4 939 | 4 520 | 4 532 | 4 458 | 4 301 | 4 418 | 4 206 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 4 389 | 4 308 | 4 158 | 4 059 | 4 014 | 4 008 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2005 | Xavier Le Durand | Divers droite |
| 2005-2008 | Jean-Yves Kersulec | Divers gauche |
| 2008- | Sébastien Miossec | Divers gauche |
# Rockville (Utah)

Rockville és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 247 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockville tenia 247 habitants, 115 habitatges, i 64 famílies. La densitat de població era d'11,3 habitants per km².
Dels 115 habitatges en un 21,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 44,3% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.917 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 27.917 $. La renda per capita de la població era de 19.396 $. Entorn del 10,1% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel Abat

Manuel Abat fou un cirurgià militar de la Barcelona del segle xviii que va escriure les Opera medica publicades entre 1772 i 1779.

## Referències

* Cognoms catalans Arxivat 2019-12-09 a Wayback Machine.
# Muhammad Mian Soomro

Muhammad Mian Soomro (n. 1950 en Karachi) és un banquer i polític pakistanès, que va ser president interí del Pakistan després de la dimissió de Pervez Musharraf el 18 d'agost de 2008.

## Carrera

Va ser elegit senador per primera vegada el 23 de febrer de 2003 i posteriorment, President del Senat, el 12 de març de 2003. El 15 de novembre del 2007 va ser nomenat Primer Ministre del Pakistan, després de la fi del mandat de Shaukat Aziz.

## Referències

* ↑ http://www.bloomberg.com/apps/news?pid=20601087&sid=aofWBzMdIM24&refer=home
# Neoperla perspicillata

Neoperla perspicillata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1980. A: Zwick, P. & Sivec. Beitrage zur Kenntnis der Plecoptera des Himalaja. Entomol. Basil. 5:120.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Santa Olalla del Cala

Santa Olalla del Cala és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 2285 | 2278 | 2297 | 2244 | 2203 | 2192 | 2173 | 2176 | 2143 |

## Enllaços externs

* Santa Olalla del Cala Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine. - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia (castellà)
# José María Romero de Tejada

José María Romero de Tejada (Barcelona, 15 d'agost de 1948 - Barcelona, 27 de novembre de 2017) fou un jurista català, fiscal superior de Justícia de Catalunya des del 2013 fins al dia que es va morir.
Estudià Dret a la Universitat de Barcelona (1965-1970), centre on va continuar exercint de docent. Quan tenia 25 anys entrà a l'escola judicial i la primera destinació va ser Palma. El setembre de 1974 va començar a treballar a la Fiscalia de Barcelona, on va ser tinent fiscal del Tribunal Superior de Justícia de Barcelona. Als anys 80 es va posicionar a favor de les actuacions del llavors fiscal anticorrupció Carlos Jiménez Villarejo en el cas Banca Catalana.
Va ser nomenat fiscal superior de Catalunya el juliol del 2013, després que la Fiscalia General de l'Estat obligués a dimitir Martín Rodríguez Sol per defensar la celebració de la consulta sobre la independència de Catalunya. Era considerat conservador perquè pertanyia a l'Associació de Fiscals. Per ordre d'Eduardo Torres-Dulce Lifante, va presentar la querella que va portar al Judici contra Mas, Ortega i Rigau pel 9-N.
El setembre de 2017 el govern espanyol va col·locar el tinent coronel de la Guàrdia Civil Diego Pérez de los Cobos Orihuel com a responsable de les forces de seguretat de Catalunya durant el decurs de l'Operació Anubisper intentar frenar el Referèndum d'autodeterminació de l'1 d'octubre.
Va morir degut a una baixada de defenses propiciada per l'estrès sofert a causa del procés independentista durant l'any 2017, malgrat que la leucèmia crònica que patia ja feia anys que era tractada mitjançant transfusions de plasma mensuals. Aquesta baixada de defenses no li va permetre fer front com calia a una pneumonia.

## Referències

* ↑ «Mor el fiscal superior de Catalunya, José María Romero». El Nacional. [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Mor el fiscal superior de Catalunya, José María Romero de Tejada». 324.cat, 27-11-2017 [Consulta: 27 novembre 2017].
* 1 2 «Jose María Romero de Tejada toma posesión como nuevo fiscal superior de Catalunya». La Vanguardia, 30-07-2013 [Consulta: 10 febrer 2017].
* ↑ Tarín, Santiago «Las caras de la cúpula de la justicia en Catalunya». La Vanguardia, 02-07-2016 [Consulta: 10 febrer 2017].
* ↑ Pérez, Julia «Torres Dulce impone a los fiscales catalanes la querella contra Mas». Público, 19-11-2014 [Consulta: 10 febrer 2017].
* ↑ Lorente, Maties. «L'Estat espanyol vol posar al capdavant dels Mossos el germà de l'expresident del Tribunal Constitucional». Directa, 23-09-2017. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2017. [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Muere José María Romero de Tejada, fiscal jefe de Cataluña, a los 69 años de edad» (en castellà). ELMUNDO.
# Altare

Altare és un municipi situat a la Província de Savona, a la Ligúria, (Itàlia).
És limítrof amb els municipis de Cairo Montenotte, Carcare, Mallare, Quiliano, i Savona. Al seu terme municipal s'hi troba el coll Bocchetta di Altare, límit que separa els Alps dels Apenins, específicament els Alps Ligurs dels Apenins Ligurs.

## Referències

* ↑ Canepa, Pietro. Quale sia il limite fra le Alpi e gli Appennini. Genova: Luigi Sambolino (imp.), Febrer 1878, p. 54 pp..
* ↑ Marazzi, Sergio. en col·laboració amb el Club Alpino Italiano. Atlante orografico delle Alpi. SOIUSA Suddivisione Orografica Internazionale Unificata del Sistema Alpino (en italià). Scarmagno (Torí) Itàlia: Priuli & Verlucca, 2005, p. 416 pp. (Quaderni de cultura alpina 82 - 83). ISBN 978-88-8068-273-8.

## Enllaços externs

* «Web oficial d'Altare». Arxivat de l'original el 2006-08-11. [Consulta: 31 desembre 2011].
Viccionari
# Amor embruixat

Amor embruixat (títol original: Un amour de sorcière) és una pel·lícula francesa dirigida per René Manzor, estrenada l'any 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Som al crepuscle de la bruixeria. El nombre de bruixes baixa, i el problema és el de la seva descendència. Molok Edramareck (Jean Reno), l'últim buixot masculí existent, no té successor... Per la seva banda, Morgane (Vanessa Paradís), bruixa del Bé, l'una de les quatre últimes bruixes encara viva i l'única que pot tenir fills, és mare d'un adorable bebè d'onze mesos: Arthur. També, el proper 14 de juny, a les 6 del matí, aquest farà l'any i com tots els bebès bruixots, haurà de ser apadrinat. Si és un bruixot del Bé qui l'apadrina, els seus poders seran posats al servei del Bé. Si, pel contrari és apadrinat per un bruixot del Mal, els seus poders s'orientaran cap al Mal. Desgraciadament, no queda més que un bruixot a la Terra, Molok, i aquest defensa el Mal...
L'única solució per Morgane és fer perdre els seus poders a Arthur, amb la finalitat que Molok no vulgui res d'ell i que no serveixi el Mal. Per aquest fer, ha de sacrificar en el moment fatídic – o sigui el 14 de juny a les 6 del matí – un simple mortal l'aniversari del qual coincideixi amb aquesta data i aquesta hora. Tres homes a la Terra responen a aquests criteris. Però Molok, que ha considerat que Morgane pugui recórrer a aquesta escapatòria, els mata un a un. Per sort, la bruixa arriba a atreure l'últim d'aquests abans que Molok no l'enxampi: un inventor americà del nom Michael Firth (Gil Bellows). Una vegada que Michael haurà estat sacrificat, Arthur és salvarà. Però el que Morgane no ha previst, és de caure enamorada de Michael.

## Repartiment

* Vanessa Paradis: Morgane Edramareck
* Jean Reno: Molok Edramareck
* Gil Bellows: Michael Firth
* Jeanne Moreau: Eglantine Edramareck
* Dabney Coleman: Joel Andrews
* Katrine Boorman: Rita
* Fantin Lalanne: Arthur Edramareck
* Malcolm Dixon: Merlin
* Éléonore Hirt: Chloé Edramareck
* Louise Vincent: Flor Edramareck
* Clément Harari: l'especier
* Paula Dehelly: la cangur
* Nicholas Hawtrey: Thompson
* Agathe de la Boulaye: La infermera
* Patrick Floersheim: el policia de l'aeroport
* Gilbert Melki: el detectiu
* Jean-Paul Solal: el metge
* Rémy Roubakha: el detectiu
* Daniel Milgram: el taxista a París
* Jesse Joe Walsh: el taxista a Nova York
* Jim Adhi Limas: No Guyen

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a París, Nova York, Venècia, així com als Pirineus Atlàntics, Seine-Sant-Denis, Val-de Oise, Essonne, Oise i Aveyron.
* El film ha estat rodat dues vegades. Una primera en francès, i el segon en anglès.
* El títol anglès és Witch Way Love.
* A petició de Jean-Félix Lalanne, Patsy ha interpretat en anglès la banda original del film en duo amb Michael Jones.

## Referències

* ↑ «Amor embruixat». esadir.cat.
* ↑ «Un amour de sorcière». Allociné.
* ↑ «rodatge». ImdB.
* ↑ «trivia». ImdB.
# Amor de cans

Amor de cans és una sèrie de televisió mallorquina d'IB3 produïda per Nova Televisió i dirigida per Maria Togores. És un drama familiar sobre la lluita fraternal entre sis germanes, basat en la novel·la homònima de Maria Antònia Oliver. Es va estrenar el 5 de novembre del 2018 i se'n van emetre tres temporades. La sèrie es va acabar el febrer del 2021.

## Argument

Després de la mort de l'amo en Nofre de Can Gamundí, les sis germanes, na Bàrbara, n'Esperança, na Petra, n'Aina, na Magdalena i n'Àngela, s'han retrobat i les coses no han sortit com s'esperaven. Han vist com la seva vida s'ha ensorrat, tant en l'àmbit personal com familiar. Aquesta situació, causada per les desavinences i la por del què diran, les portarà a prendre decisions vitals, que suposaran un gir radical a les seves vides. Les germanes hauran de fer un esforç i s'hauran de donar suport entre elles si volen sortir de l'impàs en què es troben. La germana petita, cansada de totes aquestes misèries, pren decisions que faran canviar el futur familiar.

## Repartiment

* Agnès Llobet com a Àngela
* Apol·lònia Serra com a Petra
* Caterina Alorda com a Esperança
* Eva Barceló com a Bàrbara
* Lina Mira com a Aina
* Lluqui Herrero com a Magdalena

## Referències

* ↑ «IB3 estrena la sèrie ‘Amor de cans', de Maria-Antònia Oliver». Ara Balears, 03-11-2018.
* ↑ «Acaba la segona temporada d'Amor de Cans d'IB3 amb un 6,1 % d'audiència en el darrer capítol». Diari de Balears, 02-10-2019. Arxivat 4 October 2019$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Arriba el desenllaç de la sèrie d'IB3 'Amor de cans'». dBalears, 08-02-2021. Arxivat de l'original el 28 de febrer 2021. [Consulta: 23 febrer 2021].
# Amor fati

Amor fati és un concepte filosòfic emprat per Friedrich Wilhelm Nietzsche que té com a arrel llatina el significat d'amor al destí o, altrament dit al fat ("fatum"), que no pas a la fatalitat o a la determinció o manca de llibertat. Aquest filòsof utilitza aquesta expressió per a qualificar la suprema llibertat de la voluntat individual que anima el superhome (Übermensch), no solament a acceptar la vida que ha tocat viure, sinó a viure amb tota la potència d'acció per assaborir la vida amb tota la seva intensitat i realitzar la seva voluntat individual creativa.
# Amor i bales

Amor i bales (títol original: Love and Bullets) és una pel·lícula britànica dirigida per Stuart Rosenberg i estrenada el 1979. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un tinent de policia destinat al departament d'investigacions criminals, Charlie Congers, investiga sobre la mort de la promesa d'un agent de policia a conseqüència d'una sobredosi.

## Repartiment

* Charles Bronson: Charlie Congers
* Jill Ireland: Jackie Pruit
* Rod Steiger: Joe Bomposa
* Henry Silva: Vittorio Farroni
* Strother Martin: Louis Monk
* Bradford Dillman: Brickman
* Michael V. Gazzo: Lobo
* Paul Koslo: Huntz
* Val Avery: Caruso
* Sam Chew Jr.: Cook (com a Sam Chew)
* Billy Gray: Durant (com a William Gray)
* Jerome Thor: Senador
* Joseph Roman: Coronel
* Albert Salmi: Andy
* John Hallam: Cerutti

## Referències

* ↑ esadir.cat. Amor i bales. esadir.cat.
* ↑ «Love and Bullets». The New York Times.
# John Obi Mikel

John Michael Nchekwube Obinna (nascut a Jos, Nigèria, el 22 d'abril del 1987), més conegut com a Mikel John Obi, John Obi Mikel o John Mikel Obi, és un futbolista nigerià que actualment juga de centrecampista al Chelsea FC de la Premier League anglesa. Mikel, també juga per la selecció de Nigèria des del 2005.

## Enllaços externs

* Perfil de Mikel a chealseafc.com (anglès)
* Obi Mikel a FootballDatabase (anglès)
# Joaquín Bornes Rincón

Joaquín Bornes Rincón (Los Palacios y Villafranca, 25 de maig de 1975) és un futbolista i entrenador de futbol andalús.
L'estiu del 2001 retorna al Recreativo. Però, no assoleix la titularitat i tan sols apareix en 10 partits, en un any en el qual els de Huelva pugen a Primera. Després de militar a l'Elx CF i al Raith Rovers escocès, recala a la SD Ponferradina, amb qui puja a Segona i disputa 35 partits a la categoria d'argent, encara que els bercians no assoleixen la permanència. La temporada 09/10 fitxa pel modest Jerez Industrial.

## Referències

* ↑ "El ex defensa del Betis Joaquín Bornes presentado como nuevo jugador del Recre". Notícia a l'ABC de Sevilla
* ↑ «"Joaquín Bornes está ya en Ponferrada y será presentado hoy". Article al Diario de León». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ ««Seguro que vamos a salvarnos y hasta nos va a sobrar algún punto». Entrevista al Diario de León». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ "Acuerdo con Bornes y Caballero, más cerca". Article al Diario de Jerez

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Ana Fani Alessandri Carlos

Ana Fani Alessandri Carlos (São Paulo, 1 de desembre de 1950) és una geògrafa, escriptora i professora brasilera. Com a professora universitària és titular de Departament de Geografia de la Universitat de São Paulo i coordinadora del Grup d'Estudis sobre São Paulo. Ha concentrat els seus estudis en la metròpoli de São Paulo i les transformacions espacials derivades del desenvolupament de la capital.

## Obra seleccionada

* Espaço e indústria, Editora Contexto/Edusp, 1992.
* Os Caminhos da Reflexão Sobre a Cidade e o Urbano, Edusp, 1994.
* A cidade, Editora Contexto, col. Repensando la Geografía, 1991.
* A (re)produção do espaço urbano. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo, 1994
* O lugar no/do mundo, Hucitec, 1996.
* O Espaço no Fim de Século: a nova raridade (amb Amelia Luisa Damiani i Odette Carvalho de Lima Seabra), Editora Contexto, vol. 1, 1999. ISBN 8572441174
* Espaço - tempo na metrópole, Editora Contexto, 2001.
* Dilemas urbanos: novas abordagens sobre a cidade (amb Amália Inês Geraiges de Lemos), Editora Contexto, 2003. ISBN 8572442197
* Geografias de São Paulo (amb Ariovaldo Umbelino de Oliveira), Editora Contexto, 2004.
* Barcelona y São Paulo cara a cara: procesos metropolitanos a la hora de la globalización (amb Carles Carreras Verdaguer), Editorial Davinci, col. Polis: Territorios y ciudades, vol. 1, 2006. ISBN 8493482137

## Referències

* ↑ «Curriculum Ana Fani Alessandri Carlos» (en portuguès). Universitat de Barcelona. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «Currículo do Sistema de Currículos Lattes (Ana Fani Alessandri Carlos)» (en portuguès). Buscatextual.CNPQ.br. Arxivat de l'original el 1r gener 2011. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «Os Caminhos da Reflexão Sobre a Cidade e o Urbano». Institut Brasiler Art i Cultura. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «O lugar no/do mundo (text complet)» (pdf) (en portuguès). GESP/LABUR - Grupo de Estudos sobre São Paulo. Arxivat de l'original el 11 gener 2016.
* ↑ «Geografias de São Paulo (text parcial)» (en portuguès). [Consulta: 28 setembre 2020].

## Enllaços externs

* YouTube.com - Pensament resumint de l'autora (portuguès)