OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A Town Called Bastard

A Town Called Bastard (també coneguda com a A Town Called Hell en DVD i blu-ray) és una pel·lícula de Spaghetti Western de coproducció internacional hispano-britànica dirigida per Robert Parrish el 1971. Fou rodada a Madrid i protagonitzada per Robert Shaw, Telly Savalas, Stella Stevens i Martin Landau. Fou estrenada a Espanya el 1972.
Fou llançada en blu-ray el 18 d'agost de 2015.

## Argument

La història implica a una vídua venjativa (Stella Stevens) que torna a una petita ciutat dominada per un sacerdot (Robert Shaw) i un sàdic foragitat mexicà (Telly Savalas). La violència esclata quan un brutal coronel de l'exèrcit (Martin Landau) arriba a la recerca d'un el·lusiu líder rebel. La pel·lícula fou retitulada A Town Called Hell als Estats Units perquè s'hi considerava que la paraula "bastard" era força ofensiva.

## Repartiment

* Robert Shaw - El sacerdot
* Telly Savalas - Don Carlos
* Stella Stevens - Alvira
* Martin Landau - El coronel
* Fernando Rey - vell cen
* Al Lettieri - La Bomba
* Michael Craig - Paco
* Dudley Sutton - Spectre
* Paloma Cela - Paloma
* Aldo Sambrell - Calebra
* Maribel Hidalgo - La Perla
* Cass Martin - Jose
* Antonio Mayans - Manuel
* Francisco Marsó - Julio
* John Clark - Quiet American
* Luis Rivera - Paco
* Tito García - Malhombre
* Elizabeth Sands - Carmina
* George Rigaud - Gato Asilla

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1972 va rebre el premi al millor equip tècnic.

## Referències

* ↑ Mavis, Paul. «Kojak: Season Two». DVD Talk, 15-09-2011.
* ↑ «Martin Landau». The Sunday Times. Times Newspapers Limited, 18-07-2017.
* ↑ Tyner, Adam. «A Town Called Hell (Blu-ray)». DVD Talk, 27-07-2015.
* ↑ p.175 Joyner, C. Courtney The Westerners: Interviews with Actors, Directors, Writers and Producers; McFarland, 14 octubre 2009
* ↑ Premios Nacionales Sindicales cinematográficos 1972, ABC, 31 de gener de 1973

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
# ASB Classic 2010

El Clàssic d'Auckland 2010, també conegut com a ASB Classic 2010, una competició tennística femenina sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La 25a edició del torneig es va celebrar entre el 4 i el 9 de gener de 2010 al ASB Tennis Centre d'Auckland, Nova Zelanda.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | F. Pennetta | 6 | 6 | |
| | C. Suárez Navarro | 2 | 2 | | 1 | F. Pennetta | 6 | 6 | |
| | D. Cibulková | 6 | 6 | | | D. Cibulková | 1 | 2 | |
| 7 | A. Rezaï | 3 | 4 | | | | | | | 1 | F. Pennetta | 6 | 6 |
| 4 | F. Schiavone | 6 | 6 | | | | | | | 4 | F. Schiavone | 3 | 0 |
| | S. Mirza | 0 | 3 | | 4 | F. Schiavone | 6 | 6 | | | | | |
| | A. Cornet | 6 | 6 | | | A. Cornet | 2 | 3 | | | | | |
| 6 | I. Vesninà | 1 | 1 | | | | | | | | | | | 1 | F. Pennetta | 3 | 2 |
| 5 | V. Razzano | 6 | 3 | 2 | | | | | | | | | | 3/WC | Y. Wickmayer | 6 | 6 |
| WC | K. Date Krumm | 3 | 6 | 6 | WC | K. Date Krumm | 2 | 2 | | | | | |
| | I. Raluca Olaru | 2 | 2 | | 3/WC | Y. Wickmayer | 6 | 6 | | | | | |
| 3/WC | Y. Wickmayer | 6 | 6 | | | | | | | 3/WC | Y. Wickmayer | 6 | 7 |
| | M. Rybáriková | 1 | 0 | | | | | | | | S. Pe'er | 4 | 5 |
| | S. Pe'er | 6 | 6 | | | S. Pe'er | 6 | 3 | 6 | | | | |
| | M. Kirilenko | 6 | 6 | | | M. Kirilenko | 0 | 6 | 1 |
| | K. Kanepi | 2 | 3 | | | | | | |

## Quadre doble femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Cara Black Liezel Huber | 6 | 6 | |
| | Monica Niculescu Ioana Raluca Olaru | 3 | 2 | | 1 | Cara Black Liezel Huber | 6 | 5 | [10] |
| 3 | Flavia Pennetta Francesca Schiavone | 7 | 6 | | 3 | Flavia Pennetta Francesca Schiavone | 1 | 7 | [8] |
| | Sarah Borwell Raquel Kops-Jones | 6⁵ | 4 | | | | | | | 1 | Cara Black Liezel Huber | 7 | 6 |
| | Vladimíra Uhlířová Renata Voráčová | 7 | 3 | [16] | | | | | | | Natalie Grandin Laura Granville | 6$^4$ | 2 |
| 4 | Ielena Vesninà Riza Zalameda | 6$^{13}$ | 6 | [14] | | Vladimíra Uhlířová Renata Voráčová | 2 | 6 | [8] |
| | Natalie Grandin Laura Granville | 6 | 6 | | | Natalie Grandin Laura Granville | 6 | 3 | [10] |
| WC | Dominika Cibulková Yanina Wickmayer | 3 | 1 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Quadre individual femení Arxivat 2010-02-15 a Wayback Machine.
* Quadre doble femení Arxivat 2010-01-19 a Wayback Machine.
Auckland :
1985
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2023
2024 :
Sony Ericsson WTA Tour 2010
< 2009
2011 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Abd-ar-Rahman al-Jabartí

Abd-ar-Rahman ibn Hàssan ibn Burhan-ad-Din al-Jabartí (àrab: عبد الرحمن بن حسن بن برهان الدين الجبرتي, ʿAbd ar-Rahman ibn Ḥasan ibn Burhān ad-Dīn al-Jabartī), més conegut simplement com a Abd-ar-Rahman al-Jabartí o al-Jabartí (1753-1825), fou un historiador egipci, probablement nascut al Caire o almenys hi va viure la major part de la seva vida, tot i que la família era originària de la costa d'Eritrea.
Va escriure una crònica dels esdeveniments mensuals al Caire titulada Meravelles de les antiguitats en traduccions i notícies (àrab: عجائب الاَثار في التراجم والاخبار, ʿAjāʾib al-aṯār fī t-tarājim wa-l-aẖbār), però coneguda com a Història d'Egipte d'al-Jabartí. És la font principal per a la invasió napoleònica i la presa del poder a Egipte per part de Muhàmmad Alí.

## Bibliografia

* al-Jabartí. Napoleon in Egypt (en anglès). Traducció: Samuel Moreh. ISBN 1-55876-070-9. (Traducció a l'anglès de la part de la crònica d'al-Jabarti referida a l'ocupació francesa del 1798)
# Acoblament de corrent continu

En electrònica, l'acoblament directe o acoblament de corrent continu (també anomenat acoblament conductor i acoblament galvànic) és la transferència d'energia elèctrica mitjançant contacte físic a través d'un medi conductor, en contrast amb l'acoblament inductiu i l'acoblament capacitiu. És una manera d'interconnectar dos circuits de manera que, a més de transferir el senyal de CA (o informació), el primer circuit també proporciona polarització de CC al segon. Així, els condensadors de bloqueig de CC no s'utilitzen ni es necessiten per interconnectar els circuits. L'acoblament conductor passa tot l'espectre de freqüències, inclòs el corrent continu.
Aquest acoblament es pot aconseguir mitjançant un cable, una resistència o un terminal comú, com ara un terminal d'unió o un enllaç metàl·lic.
Aquesta tècnica s'utilitza per defecte en circuits com els amplificadors operacionals IC, ja que els condensadors d'acoblament grans no es poden fabricar al xip. Dit això, alguns circuits discrets (com ara amplificadors de potència) també utilitzen acoblament directe per reduir costos i millorar el rendiment de baixa freqüència.
L'avantatge de l'acoblament directe és una molt bona resposta de baixa freqüència, sovint des de DC fins a la freqüència de funcionament més alta que permeti el sistema. Totes les aplicacions que requereixen la supervisió de senyals que canvien lentament (com les de termistors, termoparells, tensiometres, etc.) han de tenir una molt bona amplificació de CC amb errors de compensació mínims i, per tant, han d'estar directament acoblades a tot arreu i tenir correcció o retallament de compensació. incorporats a ells.

## Referències

* ↑ Alexander, Charles K. Fundamentals of Electric Circuits. 5th. McGraw-Hills, 2013, p. 556. ISBN 978-0-07-338057-5.
* ↑ «AC vs DC coupling: What is it?» (en anglès). https://noiseengineering.us.+[Consulta: 11 març 2023].
* ↑ Sasmita. «Direct Coupled Transistor Amplifier with Circuit Diagram» (en anglès). https://electronicspost.com,+01-10-2015.+[Consulta: 11 març 2023].
* ↑ «Siemens DISW» (en anglès). https://community.sw.siemens.com.+[Consulta: 11 març 2023].
# 51 de l'Àguila

51 de l'Àguila (51 Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila situada a uns 90,9 anys llum del Sol. Té una magnitud aparent de 5,38.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 «Abundances in the local region. III. Southern F, G, and K dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 01-03-2018. DOI: 10.3847/1538-3881/AAA9B5.
* ↑ «Ca II HK emission in rapidly rotating stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-01-2009, pàg. 1099–1107. DOI: 10.1051/0004-6361:200810377.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
Viccionari
# Acomys wilsoni

Acomys wilsoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.000 msnm a Etiòpia, Kenya, Somàlia, el Sudan del Sud, Tanzània i Uganda. Es tracta d'un animal insectívor. El seu hàbitat natural són les zones rocoses situades a les planes gravenques amb poca vegetació. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor de D. J. Wilson.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Acomys wilsoni. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 12 juny 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 446. ISBN 978-0801893049.
# Adelaide

«Adelaide» té aquests significats:
* Adelaide (anglès) o Adelaida (Austràlia) (català), capital i la ciutat més poblada de l'estat australià d'Austràlia Meridional
* Adelaide (Sartorio), òpera amb música d'Antonio Sartorio i llibret en italià de Pietro Dolfin
* Adelaide Football Club, club de futbol australià de la ciutat d'Adelaida que disputa l'Australian Football League
* Adelaide International, torneig de tennis professional que es disputa sobre pista dura exterior
* Adelaide United FC, club de futbol a la ciutat d'Adelaida a l'estat d'Austràlia Meridional
* L'Adelaide, drama en tres actes amb música d'Antonio Vivaldi i llibret d'Antonio Salvi
* HMAS Adelaide (L01), vaixell d'assalt amfibi tipus LHD de la Classe Canberra de l'Armada Australiana .
* Adelaide (Beethoven), lied de Ludwig van Beethoven.
# ANC-Halfords

L'equip ANC-Halfords va ser un equip ciclista britànic que va competir professionalment de 1984 a 1987.

## Principals victòries
### Clàssiques

* Milk Race: Joey McLoughlin (1986), Malcolm Elliott (1987)
* Kellogg's Tour: Joey McLoughlin (1987)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 1 participacions (1987)
** 0 victòries d'etapa
** 0 victòries finals
** 0 classificacions secundàries
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
# Abu-Atà as-Sindí

Abu-Atà Àflah (o Marzuq) ibn Yassar as-Sindí o, més senzillament, Abu-Atà as-Sindí (mort el 776 o poc més tard) fou un poeta àrab del segle viii.
La seva nisba, prové del fet que el seu pare era nadiu del Sind, tot i que ell va néixer i viure a Kufa (Iraq), on era client dels Banu Àssad. Va ser partidari dels omeies, a qui va defensar amb les armes i amb poemes de lloança i poemes en contra dels seus enemics. Després va tractar de mantenir bones relacions amb els abbàssides, però no ho va aconseguir sota as-Saffah i sota al-Mansur, per la qual cosa va haver de passar a la clandestinitat de la que no en va sortir fins a la mort del segon. Va morir al cap de poc temps, en data exacta desconeguda.
La seva principal obra és un elogi a Ibn Hubayra. Pronunciava malament i les seves poesies havien de ser recitades per altres persones.

## Referències

* Schaade, A. «Abū ʿAṭāʾ». Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2016. 21 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/abu-ata-SIM_0186>
# Aetobatus narinari

Aetobatus narinari, coneguda comunament com a "milana pigallada", és un peix cartilaginós del gènere de les rajades que habita en aigües costaneres poc profundes dels esculls de coral i badies, en profunditats de fins a 80 metres.
La rajada té un cos en forma de disc pla, de color blau intens o negre, amb taques blanques a la part superior amb un capell blanc i distintius musells plans similars un bec d'un ànec. Les aletes caudals són més llargues que les d'altres rajades i poden tenir entre dues i sis espines verinoses, just darrere de les aletes pèlviques. La meitat frontal del disc pectoral llarg té cinc brànquies a la part inferior. Els adults poden atènyer fins a cinc metres, una envergadura de tres metres i pesar fins a 230 quilos.

## Distribució

Es poden trobar a l'atlàntic occidental i probablement a l'atlàntic oriental a les regions tropicals, incloent el golf de Mèxic. Se l'ha de diferenciar de l'Aetobatus ocellatus, que és molt semblant però viu al pacífic i va ser reconegut com una espècie diferent.

## Referències

* ↑ «White-spotted Eagle Ray (Aetobatus narinari)» (en anglès). Australian Wildlife. OzAnimals, s.d. [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Bester, Cathleen. «Spotted Eagle Ray Aetobatus narinari» (en anglès). Florida Museum of Natural History, 10-05-2017. [Consulta: 8 maig 2020].
* 1 2 Luna, Susan M.; Capuli «Aetobatus narinari (Euphrasen, 1790) Whitespotted eagle ray» (en anglès). Fishbase.
* ↑ White, W.T.; Last, P.R.; Naylor, G.J.P.; Jensen, K.; Caira, J.N. «Clarification of Aetobatus ocellatus (Kuhl, 1823) as a valid species, and a comparison with Aetobatus narinari (Euphrasen, 1790) (Rajiformes: Myliobatidae)» (en anglès). Descriptions of new sharks and rays from Borneo. CSIRO Marine and Atmospheric Research Paper. Last, P.R., White, W.T. & Pogonoski, J.J., eds., no. 32, 2010, pàg. 141-164.
# Alan Davidson

«Alan Davidson» té aquests significats:
* Alan Davidson (jugador de cricket) (1897-1962), jugador de cricket australià
* Alan Davidson (escriptor culinari) (1924-2003), escriptor culinari britànic
* Alan Davidson (autor) (1943), autor i escriptor anglès
* Alan Hayes Davidson (1960-2018), arquitecte britànic
* Alan Davidson (futbolista escocès) (1960), futbolista escocès
* Alan Davidson (jugador de futbol) (1960), futbolista australià
# Acacia greggii

Acacia greggii és una espècie de planta arbustiva que pertany a la família Mimosaceae segons la classificació antiga o a la família Fabaceae, dins la subfamília Mimosoideae, segons la classificació filogenètica. La seva fusta és dura i forta d'un color bru-vermellós. És una acàcia amb inflorescències globuloses, amb espines de 3 a 5 cm de llarg, amb fruits plans d'uns 12 cm de llarg. Coneguda amb el nom d'"ungla de gat", es distribueix per Califòrnia i Mèxic. Les fulles són compostes i bipinnades amb 10-25 parells de folíols els quals poden fer de 5 a 7 x 1,5 mm. El pecíol mesura de 4 a 10 cm i duu un petit gland. Els seus glomèruls fan 12 mm de diàmetre amb les flors grogues i molt perfumades. Floreix de febrer a març. Els fruits són llegums cilíndrics d'uns 7 cm de llargada. Les llavors són brunes d'uns 7 mm de llarg.

## Referències

* ↑ «Acacia greggii a EOL» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Acacia greggii a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Acacia greggii». Arxivat de l'original el 28 de maig 2017. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Juan-Alberto Rodriguez Pérez Flore exotique dans les îles Canaries Editorial Everest 1990 isbn 84-241-4668-9
# Al-Akhdar SC Al Bayda

L'Al-Akhdar SC Al Bayda (àrab: النادي الأخضر الرياضي الثقافي, an-Nādī al-Aẖdar ar-Riyāḍī aṯ-Ṯaqāfī, ‘Club Esportiu i Cultural Verd') és un club de futbol libi de la ciutat d'Al Bayda. Al-Akhdar significa ‘Verd'.

## Història

Va ser fundat l'any 1954. Disputà la primera divisió líbia fins a la temporada 2007/08, en què perdé la categoria.

## Palmarès

* Copa líbia de futbol:
** Finalista : 1976, 2005, 2007
* Supercopa líbia de futbol:
** Finalista : 2005, 2007

## Referències

* ↑ «Lybia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Alberto Acosta Espinosa

Alberto Acosta Espinosa (Quito, 21 de juliol de 1948) és un economista i polític equatorià. Al llarg de la seva trajectòria ha mantingut un perfil intel·lectual d'esquerra, simpatitzant amb el marxisme i el moviment antiglobalització. Ha dictat conferències en diversos països, explicant la Constitució que defensa la naturalesa.

## Trajectòria

Va ser un dels fundadors del partit indigenista Pachakutik el 1995. Mé endavant, va ser un dels redactors del pla de govern d'Aliança País, que va procurar instaurar gradualment un estat socialista a Equador. Posteriorment va ser Ministre d'Energia i Mines, i després president de l'Assemblea Constituent càrrec al qual va renunciar per diferències ideològiques a l'interior del seu partit arran de mostrar-se crític amb el govern del president Rafael Correa amb motiu de la Iniciativa Yasuní-ITT que pretenia establir una explotació petroliera al Parc Nacional Yasuní.
Va ser candidat a la presidència d'Equador per a les eleccions del 2013 per la Unitat Plurinacional de les Esquerres, una coalició de partits polítics i moviments socials d'extrema esquerra i socialistes en oposició a l'actual govern.

## Obra publicada

* El Buen Vivir. Sumak Kawsay, una oportunidad para imaginar otros mundo, Icaria editorial, Barcelona, 2013. ISBN 9788498884753.
* Un Estado, muchos pueblos. La construcción de la plurinacionalidad en Bolivia y Ecuador, Icaria editorial, Barcelona, 2012. ISBN 9788498884159.
* Colonialismos del siglo XXI. Negocios extractivos y defensa del territorio en América junto con Eduardo Gudynas, François Houtart, Henry Ramírez Soler, Joan Martínez Alier y Luis Macas, Icaria editorial, Barcelona, 2011. ISBN 9788498883435.

## Referències

* ↑ «La democracia ha perdido en dos años: Alberto Acosta» (en castellà), 17-01-2009. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Revista "Vistazo": El radical tolerante
* ↑ Plan de Gobierno Alianza País 2007 - 2011
* ↑ «Binomios 2013. Unidad Plurinacional de Izquierdas: Alberto Acosta- Marcia Caicedo | HOY | Noticias del Ecuador y el mundo | Ecuador - Quito - Guayaquil», 01-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Mantuano, Gabriela. «Alberto Acosta Espinosa: “Los yacimientos en fase de explotación están al límite”» (en castellà), 04-01-2022. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ «Conservar o explotar el Yasuní: el debate climático se traslada a las urnas de Ecuador», 16-08-2023. [Consulta: 16 setembre 2023].
# Albstadt-Frauen-Etappenrennen

L' Albstadt-Frauen-Etappenrennen és una competició ciclista femenina per etapes que es disputa als voltants del municipi d'Albstadt (Baden-Württemberg), a Alemanya. De 2007 a 2009 va formar part del calendari de l'UCI. A partir del 2016 està reservada a ciclistes de categoria júnior i forma part del calendari de la Copa de les Nacions UCI júnior femenina.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| Elits ||||
| 2000 | Kerstin Scheitle | Jacinta Coleman | Regina Schleicher |
| 2001 | Tanja Hennes | Jenny Algelid-Bengtsson | Alexandra Nöhles |
| 2002 | Tina Liebig | Tanja Hennes | Claudia Stumpf |
| 2003 | Irene Hofstetter | Hanka Kupfernagel | Priska Doppmann |
| 2004 | Monika Furrer | Liane Bahler | Andrea Graus |
| 2005 | Nicole Brändli | Noemi Cantele | Claudia Stumpf |
| 2006 | Trixi Worrack | Tina Liebig | Birgit Söllner |
| 2007 | Trixi Worrack | Andrea Graus | Nicole Brändli |
| 2008 | Trixi Worrack | Charlotte Becker | Angela Hennig |
| 2009 | Charlotte Becker | Lisa Brennauer | Jennie Stenerhag |
| 2010 | Hanka Kupfernagel | Stephanie Pohl | Esther Fennel |
| 2011 | Hanka Kupfernagel | Birgit Söllner | Stephanie Pohl |
| 2012 | Hanka Kupfernagel | Hanna Amend | Esther Fennel |
| 2013 | Hanka Kupfernagel | Esther Fennel | Beate Zanner |
| 2014 | Reta Trotmann | Lucy Coldwell | Ines Klok |
| 2015 | Hanka Kupfernagel | Clara Koppenburg | Beate Zanner |
| Júniors ||||
| 2016 | Juliette Labous | Karlijn Swinkels | Susanne Andersen |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo
* Palmarès a cyclebase.nl
# Mànega (tub)

Una mànega és un tub buit dissenyat per transportar fluids d'un lloc a un altre. A les mànegues també se'ls pot anomenar tubs, encara que els tubs generalment són rígids mentre que les mànegues són flexibles. Les mànegues usualment són cilíndriques. Per a la unió de mànegues s'utilitzen diferents tipus de ràcords. Un ràcord és la peça metàl·lica o d'un altre material que enllaça els diferents trams de mànegues.
Alguns usos de les mànegues inclouen els següents:
* Una mànega de jardí és usada per regar les plantes en un jardí o pati, o per proporcionar aigua a un ruixador per al mateix propòsit.
* Una mànega d'incendis és usada pels bombers per apagar el foc amb aigua.
* Les mànegues d'aire són usades sota l'aigua per transportar aire de la superfície als bussos.
* En arquitectura, mànegues de plàstic o metall són usades per moure aigua sota d'un edifici.
* Les mànegues automotrius són usades en els automòbils per moure els fluids per l'aire condicionat o per a la lubricació dels sistemes hidráuilicos.
* A la química i en la medicina, les mànegues (o tubs) són usats per transportar productes químics líquid o gasosos.
* En electricitat, una mànega és un cable format per diversos fils aïllats separadament i recoberts tots d'una funda de material plàstic flexible.
* En sistemes d'àudio, una mànega és el cable que està integrat per diversos cables que porten senyals independents, és molt usada en esdeveniments o instal·lacions fixes com controls de televisió o estacions de ràdio.
* Mànegues hidràuliques per a baixa, mitjana, alta i extrema pressió. Aquestes poden tenir malles metàl·liques trenades des d'una fins a quatre depenent de la pressió requerida.

## Nota

* ↑ Antonio Serrano Nicolás. NEUMÁTICA PRÁCTICA. Editorial Paraninfo, gener 2010, p. 237–. ISBN 978-84-283-3033-6 [Consulta: 5 gener 2012].