OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nilfisk

Nilfisk és una empresa danesa fundada el 1906, proveïdora d'equipament de neteja professional en els sectors industrial, comercial i domèstic. La seva seu es troba a Brøndby (Dinamarca) i fabrica a Hongria, Itàlia, Alemanya, Dinamarca, Estats Units, Mèxic, Brasil i Xina. Subministra equips de neteja industrial i d'alta pressió i aspiradores. Les seves marques globals són Nilfisk, Nilfisk-ALTO i Viper. Les marques regionals més grans són Advance i Clarke. L'empresa és propietat del grup NKT. La companyia fou propietat del hòlding NKT A/S fins a octubre de 2017, en què se n'escindí, i ara figura com a empresa independent de la Borsa de Copenhaguen. Forma part del Pacte Mundial de les Nacions Unides.

## Història

Nilfisk va ser fundada a Dinamarca el 1906 per Peder Andersen Fisker (1875-1975) i Hans Marius Nielsen (1870-1954) com a «Fisker & Nielsen». Al principi l'empresa produïa motors elèctrics com a component bàsic de ventiladors, ascensors de cuina, perforadores i, més tard, la motocicleta de Nimbus. L'aspiradora Nilfisk de 1910 va pesar 17,5 quilos i Fisker va treure una patent per aquesta invenció i, més tard, li va comprar la seva part a Nielsen. L'aspirador va desplaçar els altres productes de motor que van ser gradualment eliminats. El 1954, l'empresa havia venut 1 milió d'aspiradors.
El 1989, el grup NKT, llistat a la Borsa de valors de Copenhaguen, va comprar «Fisker & Nielsen». El 1994 Nilfisk Un/S va adquirir la empresa de maquinària «Advance» i, el 1998, es va reanomenar «Nilfisk-Advance». El 1998 es va fusionar amb Euroclean/Kent i, entre 2000 i 2011, va adquirir CFM, ALTO, Ecologica, United States Products, Viper, Hydramaster, Egholm, Plataforma i Jungo. El 2015, „Nilfisk-Advance» va canviar el seu nom a «Nilfisk» com a nova marca global de l'empresa.

## Galeria

* La fàbrica Nilfisk a Frederiksberg, Dinamarca (1954)
* Un dels primerencs models Nilfisk (anunci anglès del 1930s)
* Aspiradora de Nilfisk del 1920

## Referències

* ↑ European Cleaning Journal
* ↑ http://www.cleanlink.com/sm/article/NilfiskAdvance-Acquires-ALTO--1220
* ↑ NKT Holding http://nkt.dk
* ↑ http://www.lios-tech.com/Menu/LIOS+Technology/Social+Responsibility/United+Nations+Global+Compact
* ↑ http://www.kenteuroclean.com/aboutus/companyhistory.aspx Arxivat 2017-03-26 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.voxmeter.dk/index.php/cases/case-globally/?lang=en Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.logisticsmgmt.com/view/nilfisk_advance_changes_corporate_name_and_brand_to_nilfisk/warehouse
# Material de vidre (laboratori)

En un laboratori de química s'utilitzen diversos materials de laboratori; a aquells que estan constituïts principalment de vidre se'ls denomina material de vidre. Certs materials són creats i graduats per poder mesurar volums amb major precisió; en aquests casos es parla de material volumètric.

## Aplicacions

El vidre és un dels materials més antics i més utilitzats en química. Algunes d'aquestes aplicacions són:
* Agitador
* Embut de decantació
* Matràs de destil·lació
* Bureta
* Cristal·litzador
* Refrigerant de reflux intern
* Kitasato
* Matràs
** Erlenmeyer
** Matràs aforat
* Mesura cònica
* Pipeta
* Proveta
* Retorta
* Tub d'assaig
* Placa de Petri
* Tub refrigerant
* Tub de despreniment
* Vareta de vidre
* Vas de precipitats
* Vidre de rellotge
* Tub de dissolucions

## Referències

* ↑ Dr. Anne M. Helmenstine. «Chemistry Laboratory Glassware Gallery». about.com, 11-03-2013. Arxivat de l'original el 2013-02-07. [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ «Glassware Safety». Univ Nevada Reno. Arxivat de l'original el 2011-12-31. [Consulta: 11 abril 2013].

## Bibliografia

* INRS. Laboratoires d'enseignement en chimie, 2003. ISBN 2-7389-0370-3.
* Dupin, Franck. CRDP de Lyon. Aider les personnels de laboratoire pour leurs concours : la verrerie en chimie organique et en biochimie, 2007.
# Flux de radiació

El Flux de radiació és una mesura de la quantitat de radiació rebuda per un objecte des d'una font donada. Això pot ser qualsevol tipus de radiació, incloent: radiació electromagnètica, so, i les partícules d'una font radioactiva.
El flux de radiació és igual a:
Φ = $^L$⁄$_{4πr²}$
Ón L és la lluminositat, o potència de sortida total de la font, i r és la distància des de la font de radiació.
Les unitats de flux de radiació són W·m$^{-2}$, o bé kg·s$^{-3}$ .
Densitat de flux de radiació és una mesura relacionada que té en compte l'àrea del flux de radiació passa a través, i es defineix com el flux dividit per l'àrea que travessa. La densitat de flux de radiació es coneix també com Intensitat de flux on I = L / 4πr2.

## Vegeu també

* Llei de Lambert
* Superfície lambertiana
* Font lambertiana
* Llei de Lambert-Beer

## Referències

* ↑ «Radiation flux». EEA Glossary. Arxivat de l'original el 2007-08-28. [Consulta: 19 octubre 2007].
* 1 2 Toru Yoshizawa. Handbook of Optical Metrology: Principles and Applications, Second Edition. CRC Press, 9 abril 2015, p. 11–. ISBN 978-1-4665-7361-1.

## Enllaços externs

* (anglès) IUPAC Gold Book, "llei de Lambert"
# Fosfovanadilita-Ba

La fosfovanadilita-Ba és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

La fosfovanadilita-Ba és un fosfat de fórmula química Ba[V$^{4+}$₄P₂O₈(OH)₈]·12H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada i publicada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1996 amb el nom de fosfovanadilita, sent reanomenada en agost de 2012 al seu nom actual. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fosfovanadilita-Ba pertany a «08.DM - Fosfats, etc. amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ > 2:1» juntament amb els següents minerals: morinita, esperanzaïta, clinotirolita, tirolita, betpakdalita-CaCa, melkovita, betpakdalita-NaCa, fosfovanadilita-Ca, yukonita, uduminelita, delvauxita i santafeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Enoch Valley, situada al districte miner de Blackfoot River, dins el comtat de Caribou (Idaho, Estats Units), on es troba en forma de pseudocubs de fins a 50 μm associada a sincosita. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Phosphovanadylite-Ba» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 febrer 2022].
# Parque Carrasco

* No s'ha de confondre amb Carrasco (Montevideo).
Parque Carrasco és un antic balneari i actual suburbi de la capital proper a Carrasco (del qual és extensió), que ara integra la Ciudad de la Costa i s'ubica entre l'avinguda Giannattasio i la costa del Riu de la Plata, al sud del parc Roosevelt. És una àrea en ràpida expansió demogràfica com a "ciutat dormitori" en el marc de la zona metropolitana de Montevideo. Integra la Ciudad de la Costa des de la seva creació per llei el 1994.

## Informació general

En el període intercensal 1985-1996 la seva població va créixer un 50% i va continuar augmentant des de llavors. És una zona residencial per a les classes mitjana i mitjana alta, i la seva arquitectura sol ser àmplia. Es troba sota jurisdicció del departament de Canelones.
Fins a la dècada de 1970, quan va començar a formalitzar-se el ràpid creixement poblacional, va ser un balneari tradicional i plàcid. Situat al sud del parc Franklin Delano Roosevelt, en el seu entorn funciona l'hotel i centre de conferències Hostal del Lago.

## Població

Parque Carrasco té una població de 8.476 habitants segons les dades del cens de 2004.

## Infraestructura

El balneari és seu del principal aeroport del país, l'Aeroport Internacional de Carrasco, el qual serveix principalment a la ciutat de Montevideo, amb vols nacionals, regionals i internacionals.

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Mapa de l'Aeroport Internacional de Carrasco (castellà)

## Vegeu també

* Paso Carrasco

## Enllaços externs

* Mapa de Parque Carrasco (PDF; 188 kB)
# Hessenpoort

Hessenpoort és un barri amb una zona industrial a la ciutat de Zwolle, a la província d'Overijssel (Països Baixos).
Al nord-oest de Hessenpoort hi ha l'autopista A28. La via fèrria Zwolle-Meppel i la carretera provincial N758 entre Zwolle i Nieuwleusen travessen la zona industrial. Al mig de Hessenpoort es troba l'estació d'alta tensió de Hessenweg, que connecta en gran part la xarxa elèctrica del nord dels Països Baixos amb la resta del país.
A Hessenpoort hi ha diverses empreses grans, com DHL, Wehkamp, Zehner i un centre de distribució de Kuehne + Nagel. També hi ha un centre de jardineria Intratuin i un hotel de la cadena Van der Valk. El 2015 hi va obrir les portes Ikea després de molts anys d'espera per culpa de procediments jurídics d'una empresa immobiliària que també hi volia realitzar un projecte.

## Referències

* ↑ «TenneT bouwt hoogspanningsstation in Meppel» (en neerlandès). RTV Meppel. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «Ikea kan over zes weken bouwen in Zwolle» (en neerlandès). RTV Oost, 15-10-2013. [Consulta: 3 gener 2023].
* ↑ «Bezwaren tegen bouw Ikea Zwolle ongegrond» (en neerlandès). Retailtrends. [Consulta: 3 gener 2023].
# Aplicació de catalogació social

Una aplicació de catalogació social és una aplicació web dissenyada per ajudar usuaris a catalogar coses que un tingui o d'interès personal: llibres, pel·lícules, CDs, etc. Aquestes aplicacions tenen dos característiques principals:
* Permeten compartir catàlegs i interaccionar amb altres membres basant-se en elements compartits;
* Permeten l'enriquiment o millora de les descripcions i catalogació a través de cooperació explícita en la producció de metadades de catalogació o a través de l'anàlisi de dades implícites (p. ex., "Persones a qui els agrada X també els agrada Y").

## Aplicacions de catalogació social

* Anime: Anime News Network, ANIDB, MyAnimeList
* Llibres: Anobii, Goodreads, Google Books My Library, LibraryThing, Shelfari, weRead
* Còmics: Comic Book DB
* Dades: Jumper 2.0
* Dispositius: gdgt (inactiu)
* Pel·lícules: FilmAffinity, Internet Movie Database, Criticker, Film Aficionado, FilmCrave, Flickchart, Flixster
* Música: Discogs, Last.fm, Libre.fm, Rate your Music
* Referències Socials: Bibster, CiteULike, Connotea, Refbase, Zotero
* Llocs i productes: KartMe
* Televisió: SIMKL, Trakt
* Receptes: KeepRecipes
# Jnan El Ouard

Jnan El Ouard (àrab: جنان الورد, Janān al-Ward; amazic estàndard marroquí: ⵊⵏⴰⵏ ⵍⵡⴰⵔⴷ, Jnan Lward) és un dels sis arrondissements de la ciutat de Fes, dins de la prefectura de Fes, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 201.011 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gerda Paumgarten

Gerda Gräfin Paumgarten-Hohenschwangau (Graz, 4 de febrer de 1907 - Viena, 1 de gener de 2000) va ser una esquiadora alpina austríaca que va competir durant la dècada de 1930.
Va guanyar quatre medalles al Campionat del Món d'esquí alpí, una de plata i una de bronze el 1933, i una d'or i una de bronze el 1936. Era la germana menor de l'esquiador olímpic Harald Paumgarten (1904-1952).

## Referències

* ↑ Official results for the FIS Alpine World Ski Championships Arxivat 24 maig 2012 at Archive.is – FIS-ski.com - (Retrieved on 20 November 2008)
# Fosfovanadilita-Ca

La fosfovanadilita-Ca és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

La fosfovanadilita-Ca és un fosfat de fórmula química Ca[V$^{4+}$₄P₂O₁₂(OH)₄]·12H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 63578, 63579, 63580, 63581 i 63582.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina de fosfat South Rasmussen Ridge, situada a Soda Springs, dins el comtat de Caribou (Idaho, Estats Units), on es troba en forma de petits cubs, fent intercreixements en crostes. Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Phosphovanadylite-Ca» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 agost 2021].
# Anolis vermiculatus

Anolis vermiculatus és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Dactyloidae endèmica de la regió occidental de Cuba, al Carib.

## Característiques

Anolis vermiculatus mesura fins a 35 cm de llarg, essent un dels Anolis més grans. Té el cap més o menys llarg però menys punxegut que altres Anolis; té una coloració marronosa, esquitxat de taques groguenques, grises, l'ocre i vermel. Té potes molt llargues i una pell força escamosa.

## Història natural

Aquest llangardaix té una vida gairebé aquàtica, viu prop dels rius. Tan adaptat està a l'ecosistema que pot caminar amb agilitat tant sobre l'aigua com per terra per escapar dels seus depredadors. Per aquesta causa també se l'anomena llangardaix caiman o llangardaix d'aigua.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Anolis vermiculatus
# Jerónimo Zabala

Jerónimo Zabala fou un pintor nascut a Múrcia, que va viure al segle xvii. Diverses obres seves es conserven a la catedral de Múrcia. Fou deixeble de Nicolás de Villacis. Va fundar una capellania al convent de les mares caputxines el 1670.

## Referències

* ↑ Enciclopedia Hispano-Americana (en castellà), 1909. «editada entre 1909 i 2004 en 72 volums originals i 34 apèndixs.»
# Cascada de Pantanha

La cascada de Pantanha és una caiguda d'aigua d'origen fluvial, situada a Aldeia de Caldas da Felgueira, a la freguesia de Canas de Senhorim, al municipi de Nelas, aldistricte de Viseu, a Portugal, que desaigua a la Ribeira de Pantanha, al riu Mondego.
* Cascada, 2009
* Placa informativa de la cascada

## Referències

* ↑ «Cascata da Pantanha». lifecooler.com. [Consulta: 2 agost 2020].
* ↑ «Nelas procede à Limpeza do Leito de Ribeira da Pantanha». Edição Jornal, 21-07-2017. Arxivat de l'original el 2021-06-28. [Consulta: 21 agost 2020].
# Utagawa Yoshiiku

    En aquest nom japonès, el cognom és Utagawa.
Utagawa Yoshiiku (japonès: 落合芳幾) (Nihonzutsumi, 1833 - Taihei, 6 de febrer de 1904) va ser un artista japonès que feia gravats ukiyo-e i il·lustracions pels periòdics. Va ser cofundador del Tokyo Nichi Nichi Shinbun, un diari hiragana il·lustrat de 1874.
Yoshiiku, fill del propietari d'una casa de te, va ser alumne d'Utagawa Kuniyoshi.

## Gravats

Les obres de Yoshiiku inclouen el gravat Kokkei Wanisshi-ki (滑稽倭日史記, "Registre còmic de la història japonesa"), que fa ús del tema tradicional del Hyakki Yako aplicat a les accions militars japoneses contemporànies a la Xina.

## Galeria d'imatges

* Primera Guerra Sinojaponesa, Papallona i pregadéu, 1895
* Signatures d'Utagawa Yoshiiku, llegit d'esquerra a dreta: “Chōkarō Yoshiiku ga” (朝霞楼　芳幾　画), “Ikkeisai Yoshiiku ga” (一恵斎　芳幾　画), i “Ikkunsai Yoshiiku ga” (一薫斎　芳幾　画)

## Referències

* Lane, Richard, Images from the Floating World, The Japanese Print, New York, Putnam, 1978, 348.
* Newland, Amy Reigle, The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Amsterdam, Hotei Publishing, 2005, Vol. 2, 505.
* Roberts, Laurance P., A Dictionary of Japanese Artists, Tokyo, Weatherhill, 1976, 193.
# Forn de calç d'en Tela

El forn de calç d'en Tela és un forn de calç del municipi de Freginals (Montsià) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un forn de calç construït entre dos bancals aprofitant el desnivell del terraplè i la situació arrecerada al vent. Al seu costat es troba un altre forn més petit per tal de combinar els processos de cocció i càrrega de pedra. El forn és una excavació cilíndrica d'uns 3,5 m de diàmetre a la part baixa i uns 3 m de diàmetre a l'alta. A sota, disposa de relleixó per ordenar les primeres pedres i un cendrer. A la part davantera, dos murs de pedra completaven el forn o, com se li diu popularment, "olla". Tot deixant una porta per entrar-hi la pedra i que es fermaria convertint-la en la boca a l'hora de la cuita.

## Història

Aquest tipus de forn constitueix una tipologia estesa a la comarca que s'anomena "forn efímer" donat el seu caràcter provisori, ja que s'abandonava quant començava a mancar la pedra, la malesa o després d'unes vuit o deu cuites, perquè les mateixes parets fetes amb el mateix tipus de pedra calcària es desfeien sense poder resistir més cuites.

## Referències

* 1 2 «Forn de calç d'en Tela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Forn de calç d'en Tela». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Crotalus ruber

La serp de cascavell diamant vermell (Crotalus ruber) és una serp verinosa del gènere Crotalus que es troba al sud-oest de Califòrnia, als Estats Units, i a la Baixa Califòrnia de Mèxic. Actualment es reconeixen tres subespècies, incloent-hi la subespècie nominal que es descriu aquí.

## Descripció

Aquesta és una espècie moderadament gran que normalment supera els 100 cm en la part continental. Els mascles són de grans dimensions i pot ser superior a 140 cm, encara que els espècimens de més de 150 cm són molt rars. L'espècimen més gran registrat mesurava 162 cm (Klauber, 1937).

## Hàbitat

Habita en les zones costaneres més fresques, sobre les muntanyes i en el desert. Prefereix la densa garriga, cactus i roques cobertes de mala herba. Creix des del nivell del mar fins als 1.500 m d'altitud.

## Alimentació i reproducció

S'alimenta de conills, esquirols i ocells. Wright i Wright (1957) també esmenten els llangardaixos i altres serps com a part de la dieta d'aquesta espècie.
L'aparellament es produeix entre el febrer i l'abril. Les femelles donen a llum a l'agost, a entre 3 i 20 cries. Les cries fan de 30 a 34 cm de longitud.

## Referències

* Cope ED. 1892. A critical review of the characters and variations of the snakes of North America. Proceedings of the U.S. National Museum 14(882): 589-694.
* Garman S. 1884. The reptiles and batrachians of North America. Memoires of the Museum of Comparative Zoology 8(3): 1-185.
* Murphy RW, Kovac V, Haddrath O, Oliver GS, Fishbein A. 1995. MtDNA gene sequence, allozyme, and morphological uniformity among red diamond rattlesnakes, Crotalus ruber and Crotalus exsul. Canadian Journal of Zoology 73(2): 270-281.
* Smith HM, Brown LE, Chiszar D, Grismer LL, Allen GS, Fishbein A, Hollingsworth BD, McGuire JA, Wallach V, Strimple P, Liner EA. 1998. Crotalus ruber Cope, 1892 (Reptilia, Serpentes): proposed precedence of the specific name over that of Crotalus exsul Garman, 1884. Bulletin of Zoological Nomenclature 55(4): 229-232.

## Enllaços externs

* Crotalus exsul (=Crotalus ruber) Red Diamond Rattlesnake at San Diego Museum of Natural History.
# Hidròxid de rubidi

Hidròxid de rubidi (+1) (RbOH) és una base química forta i àlcali que es forma per un ió rubidi i un ió hidròxid.
L'hidròxid de rubidi no apareix a la natura, tanmateix, es pot obtenir per síntesi química a partir de l'òxid de rubidi.
    Rb₂O (s) + H₂O (l) → 2 RbOH (aq)
És molt corrosiu i cal protecció per manejar-lo.

## Usos

Es fa servir poques vegades a la indústria donat que el substitueixen l'hidròxid de potassi i l'hidròxid de sodi.
L'hidròxid de rubidi es fa servir en la recerca científica i en els focs artificials per a donar color viola.

## Referències

* «Rubidium compounds: dirubidium oxide». WebElements: the periodic table on the web. WebElements. [Consulta: 16 novembre 2011].
* «Rubidium hydroxide». ChemExper Chemical Directory : catalog of chemicals and suppliers. ChemExper. [Consulta: 16 novembre 2011].
# Arkhànguelskoie (Vorónej)

Arkhànguelskoie - Архангельское (rus) - és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2018 tenia 2.165 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Jonas Lössl

Jonas Bybjerg Lössl (1 de febrer de 1989) és un futbolista professional danés que juga de porter per l'Everton FC anglés.

## Enllaços externs

* Perfil a la web de l'Everton F.C. (anglès)
* Perfil de l'equip nacional (danès)
* Dades estadístiques sobre Jonas Lössl a soccerbase.com
# Robin Deacon

Robin Deacon (Eastbourne, Anglaterra, 1973) és un performer, escriptor i videoartista anglès. Es va llicenciar en belles arts a la Universitat de Gal·les. Les seves primeres obres, caracteritzades ja per l'humor i la sàtira que impregnarà els seus treballs, se centren en la manipulació visual d'objectes. Més endavant, realitza intervencions en espais públics per tal de qüestionar les limitacions imposades a la performance per mitjà de convencions temporals, espacials i socials. Els seus treballs més recents, com ara Harry&Me, Live i Colin Powell, exploren, però, una possible aproximació periodística de l'art a través de conferències-performance. Ha participat en festivals europeus i ha impartit conferències a diverses universitats. En l'actualitat, dirigeix el curs d'estudis del teatre i la performance de la Universitat South Bank de Londres.

## Referències

* ↑ «Robin Deacon». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Utagawa Yoshitsuya

    En aquest nom japonès, el cognom és Utagawa.
Utagawa Yoshitsuya (1822-1866) (japonès: 歌川　芳艶), també conegut com a Koko Yoshitsuya (甲胡　芳艶) i com a Ichieisai Yoshitsuya (一英斎　芳艶), va ser un dissenyador de xilografies de l'estil ukiyo-e. Va ser alumne d'Utagawa Kuniyoshi i, com al seu mestre, se'l coneix sobretot pels seus gravats de guerrers. Yoshitsuya també va produir molts anuncis i dissenys per a tatuatges. Entre els alumnes de Yoshitsuya hi havia Utagawa Kazutoyo (an actiu c. 1862-70), Utagawa Yoshitoyo II (en actiu c. 1862-77) i Yoshitsuya II (en actiu c. els anys 1870).

## Vegeu també

* Impressió xilogràfica del Japó

## Bibliografia

* Lane, Richard, Images from the Floating World, The Japanese Print, New York, Putnam, 1978, 350.
* Newland, Amy Reigle, The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Amsterdam, Hotei Publishing, 2005, Vol. 2, 504-5.
* Roberts, Laurance P., A Dictionary of Japanese Artists, Tokyo, Weatherhill, 1976, 204.

## Galeria

* Gravat d'Utagawa Yoshitsuya que mostra a Nii no Ama salvant al jove emperador Antoku d'un drac
* Gravat d'Utagawa Yoshitsuya que mostra al lluitador de sumo Ryūōmaru combatent amb un drac
* Tríptic d'Utagawa Yoshitsuya d'una batalla entre Minamoto no Yorimitsu amb els seus homes i el gran lladre Hakamadare no Mochisuke, a qui ajuda una serp gegant
* Tríptic d'Utagawa Yoshitsuya d'una batalla màgica entre el gran bandit Hakamadare no Mochisuke (convertit en un ocell de rapinya) i Kidomaru (convertit en una serp gegant)
* Tríptic d'Utagawa Yoshitsuya que mostra a Minamoto no Yorimitsu exorcitzant un esperit malèfic del mont Oyama
* Tríptic d'Utagawa Yoshitsuya de la sèrie Deu herois del Tametomo que mostra a la princesa Shiranui lluitant contra el dimoni Sotoku-in