OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Milà-Sanremo 1917

La Milà-Sanremo 1917 fou la 10a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 15 d'abril de 1917, sent el vencedor final l'italià Gaetano Belloni.
48 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 14 d'ells, tots ells italians.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gaetano Belloni | Bianchi | 12h 44' 09" |
| 2 | Costante Girardengo | Bianchi | + 11' 48" |
| 3 | Angelo Gremo | Bianchi | + 42' 21" |
| 4 | Camillo Bertarelli | - | m. t. |
| 5 | Luigi Cuppi | - | m. t. |
| 6 | Pietro Bestetti | - | m. t. |
| 7 | Ezio Corlaita | - | + 55' 41" |
| 8 | Francesco Ceruti | - | + 56' 54" |
| 9 | Leopoldo Torricelli | Maino | + 1h 12' 00" |
| 10 | Michele Robotti | - | + 1h 19' 00" |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Resultats complets
# Milà-Sanremo 1920

La Milà-Sanremo 1920 fou la 13a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 25 de març de 1920, sent el vencedor final l'italià Gaetano Belloni, que d'aquesta manera es convertia en el primer ciclista en aconseguit dues victòries en aquesta cursa.
45 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 23 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gaetano Belloni | Bianchi-Pirelli | 9h 27' 00" |
| 2 | Henri Pélissier | JB Louvet | m. t. |
| 3 | Costante Girardengo | Stucchi | m. t. |
| 4 | Giuseppe Azzini | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 5 | Giovanni Brunero | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 6 | Louis Luguet | Bianchi-Pirelli | + 15' 00" |
| 7 | Francis Pelissier | JB Louvet | m. t. |
| 8 | Ugo Agostoni | Bianchi-Pirelli | + 26' 30" |
| 9 | Alfredo Sivocci | Legnano-Pirelli | + 34' 00" |
| 10 | Jean Alavoine | Peugeot | + 41' 00" |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Molí de Masdevall

El Molí de Masdevall és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí conservat parcialment, sobre la planta quadrangular s'alcen murs en paredat coberts per vegetació. La coberta ensorrada ha desaparegut. Es conserva l'estructura principal amb el carcabà. També es conserven les obertures o finestres emmarcades per restes de mola.

## Història

Construït el 1748, era el molí del mas Masdevall.

## Referències

* 1 2 «Molí de Masdevall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Anacroneuria ohausiana

Anacroneuria ohausiana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el cap groc ocre i el segment del fèmur groc.
* Les antenes del mascle són marrons i les de la femella probablement grogues.
* Les ales anterior del mascle fan entre 17 i 20 mm de llargària.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Enderlein, 1909. Sitzungsber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin 3:164.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Catalogue of Neotropical Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:164.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):164.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:489.
* Jewett, 1959. Wasmann J. Biol. 17(1):105-114.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria pacifica

Anacroneuria pacifica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Rojas & Baena, 1999. A: Stark, Zúñiga, Rojas & Baena. Colombian Anacroneuria: descriptions of new and old species (Insecta, Plecoptera, Perlidae). Spixiana 22(1):32.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Zúñiga, M. del C., B.P. Stark, W. Cardona, C. Tamaris-Turizo, & O.E. Ortega, 2007. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia, 3(13):127-149.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):165.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 30 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Chennevières-sur-Marne

Chennevières-sur-Marne és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Champigny-sur-Marne-2 i del districte de Nogent-sur-Marne. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Sud Est Avenir de la Metròpoli del Gran París.
# Claudio Bortolotto

Claudio Bortolotto (Orsago, Vèneto, 19 de març de 1952) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1974 i 1984. Els seus èxits més importants els aconseguí al Giro d'Itàlia, on guanyà tres edicions del Gran Premi de la Muntanya (1979, 1980, 1981) i dues etapes. El 1978 guanyà el Gran Premi del Midi Libre.

## Palmarès

* 1977
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1978
** 1r al Gran Premi del Midi Libre i vencedor d'una etapa
* 1979
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia i 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1980
** 1r del Gran Premi de la Muntanya del Giro d'Itàlia
* 1981
** 1r a la Coppa Sabatini
** 1r del Gran Premi de la Muntanya del Giro d'Itàlia
* 1982
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1974. 35è de la classificació general
* 1976. 22è de la classificació general
* 1977. 8è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1978. 8è de la classificació general
* 1979. 15è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1980. 25è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1981. 9è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1982. No surt (21a etapa)
* 1983. 34è de la classificació general
* 1984. 38è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1980. No surt (17a etapa)
* 1983. 14è de la classificació general
* 1984. Abandona (13a etapa)

## Referències

* ↑ «BORTOLOTTO Claudio». [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Claudio BORTOLOTTO» (en italià). [Consulta: 18 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Claudio Bortolotto a sitiodeciclismo.net
# Moto Club Abadesses

El Moto Club Abadesses és una entitat esportiva catalana dedicada al motociclisme que fou fundada a Sant Joan de les Abadesses, Ripollès, el 1977. Es dedica sobretot a la promoció del trial, modalitat amb gran arrelament a la població (ja el 1970 s'hi celebrà el I Trial de Santigosa, antecedent dels actuals Tres Dies de Santigosa). El Moto Club organitzà una prova del Campionat d'Espanya el 1977 i una del Campionat del Món el 2001. El 2005 aconseguí el primer espai regulat per a la pràctica del trial a Catalunya i el 2008 inaugurà un nou parc de bicicletes per a la promoció del bicitrial. Aquell mateix any organitzà un trial de clàssiques que el 2009 esdevingué la primera edició dels "2 Dies Trial Santigosa Clàssic".

## Referències

* ↑ «Moto Club Abadesses». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial
# Moviment Islàmic de Salvació d'Eritrea

Moviment Islàmic de Salvació d'Eritrea (àrab Harakat al Khalas al-Islami, anglès Islamic Salvation Movement) és un moviment armat d'oposició d'Eritrea sorgit el 1998 d'una facció del Moviment de la Gihad Islàmica d'Eritrea. El 2004 va canviar el seu nom pel de Partit Islàmic per la Justícia i el Desenvolupament. El 2009 es va unir a tres moviments de les planes occidentals formant l'aliança anomenada Front de Solidaritat d'Eritrea.

## Referències

* Historical Dictionary of Eritrea per Dan Connell i Tom Killion
# Moviment Islàmic Turcman

Moviment Islàmic Turcman fou un partit turcman iraquià dels turcmans xiïtes.
Es va fundar per divisió de la Unió Islàmica Turcman després del 1981, dirigint el grup xeic Mehdi Ibrahim Basherli, Sami Eryan Mohammed Wali, Ali Wahab Berber, Ali Mehdi Nacar i alguns altres. Alguns membres foren més tard arrestats i executats i altres van haver de fugir a l'estranger. Sota la direcció de Sami Aryan va fundar el Front Turcman de l'Iraq el 1995 però després va desaparèixer i ja no consta entre els membres del front el 2001.

## Referències

* Moviment polítics i religiosos turcmans a l'Iraq Arxivat 2010-03-14 a Wayback Machine.
# Club Básquet Coruña

El Club Básquet Coruña, conegut per motius de patrocini com Leyma Natura Básquet Coruña, és un club de bàsquet espanyol de la ciutat de la Corunya (Galícia). Fundat el 1996, actualment milita en la segona categoria del bàsquet espanyol, la lliga LEB Or.
La millor classificació en la història del club va tenir lloc en la temporada 2013-14, en la qual va acabar en la cinquena posició de la LEB Or i va arribar als quarts de final del play-off d'ascens a la lliga ACB.
Disputa els seus partits en el Pazo dos Deportes de Riazor.

## Palmarès

* 2 Lligues EBA (1996–97, 1997–98).
* 1 Copa Galícia (1996)

## Trajectòria esportiva

| Temporada | Divisió | Pos. | Play-off | Copa |
| 1996–97 | Lliga EBA | 1 | Semifinalista | Subcampió Copa EBA |
| 1997–98 | Lliga EBA | 1 | Semifinalista | Semifinalista Copa EBA |
| 1998–99 | Lliga LEB | 13 | Playoffs de descens | – |
| 1999–00 | Lliga LEB | 13 | – | – |
| 2000–01 | Lliga LEB | 14 | Playoffs de descens | – |
| 2001–02 | Lliga LEB | 14 | Playoffs de descens | – |
| 2002–03 | Lliga EBA | 4 | – | – |
| 2003–04 | Lliga EBA | 3 | Semifinalista | – |
| 2004–05 | No va disputar cap competició | No va disputar cap competició | No va disputar cap competició | No va disputar cap competició |
| 2005–06 | Lliga EBA | 8 | – | – |
| 2006–07 | Lliga EBA | 2 | Semifinalista | – |
| 2007–08 | LEB Bronze | 3 | Ascens | – |
| 2008–09 | LEB Plata | 15 | Descens | – |
| 2009–10 | LEB Plata | 10 | – | – |
| 2010–11 | LEB Plata | 11 | – | – |
| 2011–12 | LEB Plata | 7 | Ascens | – |
| 2012–13 | LEB Or | 9 | Playoffs de ascens | – |
| 2013–14 | LEB Or | 6 | Playoffs de ascens | – |
| 2014–15 | LEB Or | 10 | Playoffs de ascens | – |
| 2015–16 | LEB Or | 5 | Playoffs de ascens | – |
| 2016–17 | LEB Or | 6 | Playoffs de ascens | – |
| 2017–18 | LEB Or | 8 | Playoffs de ascens | – |
| 2018–19 | LEB Or | 12 | – | – |
| 2019–20 | LEB Or | 3 | – | – |
| 2020–21 | LEB Or | 3 | Playoffs de ascens | – |
| 2021–22 | LEB Or | 7 | Playoffs de ascens | – |
| 2022–23 | LEB Or | – | – | – |

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (castellà)
# Cherry Grove (Ohio)

Cherry Grove és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.555 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherry Grove tenia 4.555 habitants, 1.524 habitatges, i 1.342 famílies. La densitat de població era de 1.556,4 habitants/km².
Dels 1.524 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,8% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 11,9% no eren unitats familiars. En el 10,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.486 $ i la renda mediana per família de 68.365 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.357 $ mentre que les dones 31.833 $. La renda per capita de la població era de 23.706 $. Aproximadament el 0,5% de les famílies i el 0,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherry Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherry Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cinc proves econòmiques

Les cinc proves econòmiques (five economic tests) foren una sèrie de criteris definits pel Tresor del Regne Unit durant el mandat de Gordon Brown per determinar si el país estava preparat per entrar a formar part de la Unió Econòmica i Monetària de la Unió Europea (UEM) i, per tant, per adoptar l'euro com a moneda oficial. En principi, aquestes proves eren una qüestió separada de la decisió política d'unir-se a la UEM.
Les cinc proves eren les següents:
* Són compatibles els cicles econòmics i les estructures econòmiques, de manera que tant nosaltres com els altres puguem viure còmodament amb els tipus d'interès de l'euro indefinidament?
* Si sorgeixen problemes, hi ha prou flexibilitat per resoldre'ls?
* Unir-se a l'EMU milloraria les condicions per les empreses que han de decidir si inverteixen en el Regne Unit a llarg termini?
* Quin impacte tindria l'entrada a la UEM sobre la posició competitiva del sector financer britànic i, en particular, els mercats majoristes de La City?
* En resum, unir-se a la UEM promouria més creixement, més estabilitat i un augment durable de l'ocupació?
A més d'aquests criteris propis, el Regne Unit també hauria de complir els criteris de convergència econòmica de la Unió Europea (o «criteris de Maastricht») abans de poder adoptar l'euro. Un d'aquests requisits és haver format part de l'MTC II. El Regne Unit no el compleix. Segons el Tractat de Maastricht, el Regne Unit no té cap obligació d'unir-se a l'euro.
Les proves ja no són política oficial del govern britànic, car Brown perdé les eleccions generals del 2010.

## Referències

* ↑ HM Treasury - GOVERNMENT POLICY ON EMU AND THE FIVE ECONOMIC TESTS
# Monarca del paradís de Palawan

El monarca del paradís de Palawan (Terpsiphone cyanescens) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars dels boscos, vegetació secundària i matolls de les illes Palawan, al sud és de les Filipines

## Referències

* ↑ «Monarca del paradís de Palawan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Pas d'Albula

Pas d'Albula (Romanx: Pass d'Alvra o Pass da l'Alvra (?·pàg.), alemany: Albulapass: Albulapass) (elevació 2315 m) és un pass de muntanya suís en el cantó dels Grisons. Pass da l'Alvra (?·pàg.) Es troba als Alps Albula, a la conca entre l'Albula, afluent del Rin i l'Ova d'Alvra, afluent de l'Inn. La carretera de Thusis a través de Bergün porta a La Punt en la Vall d'Inn (Engiadina).
A l'est del pass, en el costat d'Engiadina, hi ha un llac anomenat Albulasee (2,294 m) que té 4.2 ha.

## Referències

* ↑ Swisstopo maps, official maps of Switzerland by the Swiss government
* ↑ «Pass da l'Alvra in the Pledari Grond dictionary». Arxivat de l'original el 2011-07-07. [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ Area retrieved from Google Earth (December 2014)

## Enllaços externs

* Pas d'Albula Arxivat 2016-02-03 a Wayback Machine.
# Almívar

L'almívar (de l'àrab probablement per via del castellà: al-maiba, un xarop a base de codony) o regal és una dissolució sobresaturada d'aigua i sucre, cuita fins que comença a espessir.
La consistència, que va de la d'un líquid gairebé tan fluid com l'aigua fins a la d'un caramel dur i trencadís, depèn de la saturació de sucre en l'aigua i del temps de cocció. L'almívar es fa servir per a conserves de fruita, per a cobrir productes de pastisseria, per a fer diversos tipus de caramels i a més és la base d'algunes postres com els sorbets, els fondants i les merenga italianes.
Hi ha tres mètodes per a determinar la consistència del sucre:
* Mètode clàssic, sotmetre la mescla a proves mecàniques: si fa brins, boles... ;
* la de densitat, amb un pesa-xarop;
* la de temperatura, usant un termòmetre especial graduat de 100 a 200 °C.
El verb que designa l'acció de fer una menja en regal és candir (cast. almibarar).

## Tipus

En funció d'aquests paràmetres hi ha:
Tipus d'almívar :
| Clàssic | Densitat | Temperatura | Prova | Ús |
| Xarop | 18-20º | 100 °C | Forma pel·lícula en l'escumadora | |
| Bri o fil fluix | 29º | 103 °C | Forma brins si es refreda i s'estira | Conserves de fruita |
| Perla o Fil fort | 33-35º | 105-110 °C | Forma brins si es refreda i s'estira | Fondants i glassejats |
| Bola fluixa | 37º | 110-115 °C | Forma bola tova entre els dits | Fondants i caramels tous |
| Bola dura | 38º | 116-119 °C | Forma bola dura entre els dits | Caramels durs |
| Làmina | 39º | 122-126 °C | La bola s'agafa a les dents | Fruita gebrada |
| Trencadís | 40º | 129-132 °C | La bola no s'agafa a les dents | Toffees |
| Caramel | >40º | 150-180 °C | Deixant caure una gota al marbre resta dura | |

## Vegeu també

* xarop
* confitat
* curat (alimentació)

## Enllaços externs

* almívar en educar.org Arxivat 2005-02-11 a Wayback Machine. recepta amb llicència Creative commons.
* almívar a la Guía Miguelín.

## Referències

* ↑ DCVB
# Manchester (Geòrgia)

Manchester és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 3.988 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manchester tenia 3.988 habitants, 1.629 habitatges, i 1.057 famílies. La densitat de població era de 269,7 habitants/km².
Dels 1.629 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 21,4% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.842 $ i la renda mediana per família de 31.988 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.942 $ mentre que les dones 21.484 $. La renda per capita de la població era de 14.339 $. Entorn del 17,8% de les famílies i el 25% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Monarca del paradís de l'illa de Flores

El monarca del paradís de l'illa de Flores (Terpsiphone floris) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i manglars a les illes Petites de la Sonda, a Sumba, Sumbawa, Flores, Lomblen i Alor.

## Taxonomia

Les seves subespècies eren assignades al monarca del paradís oriental (Terpsiphone affinis). Ara són considerades una espècie diferent arran estudis com ara Eaton et al. 2015

## Referències

* ↑ «Monarca del paradís de l'illa de Flores». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ JA Eaton, B van Balen, NW Brickle i FE Rheindt. 2016. Birds of the Indonesian Archipelago. Greater Sundas and Wallacea. Lynx Edicions, Barcelona.
# Racó del Forn

El Racó del Forn és un cap de vall petit i tancat del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat al nord-oest del poble, a la dreta del Calders, a prop i al nord-oest de la masia de la Païssa. El seu redòs nord està format per la Cinglera de la Rovira de Sant Amanç i per la Serra de la Malesa.
Deu el nom al fet que hi havia un forn de calç, pertanyent a la Païssa, que encara es conserva parcialment.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.

## Enllaços externs

* El Racó del Forn en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Racó del Pou

El Racó del Pou és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba al nord-oest d'Hortoneda, a l'esquerra de la capçalera de la llau del Racó del Pou. És a prop del termenal de l'antic enclavament dels Masos de Baiarri, a migdia de les Roques d'Eroles i a ponent de la Roca Cavalls.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació