OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Betsy Drake

Betsy Drake (Neuilly-sur-Seine, 11 de setembre de 1923 - Londres, 27 d'octubre de 2015) fou una actriu i escriptora estatunidenca, coneguda per haver estat la tercera dona de l'actor Cary Grant.

## Biografia

Betsy Drake, filla gran de dos exiliats americans, va néixer a París el 1923. Tot i que el seu avi Tracy Drake i el seu besoncle John Drake (1872-1964) fossin els fundadors del Drake Hotel a Chicago, la família es va arruïnar en el crack borsari de 1929. Va haver de treballar com a model i telefonista per pagar les seves lliçons d'art dramàtic.
Cary Grant es va fixar en ella en principi el 1947, a la producció londinenca de Deep Are The Roots. Compartint el mateix vaixell per tornar als Estats Units, van començar una relació. Betsy Drake va signar llavors un contracte amb la RKO i David Selznick, apareixent a la seva primera pel·lícula Totes les noies s'haurien de casar (Every Girl Should Be Married) amb Cary Grant el 1948.
El dia de Nadal de 1949, es van casar i van escollir portar una vida privada discreta i introspectiva. El 1952, comparteixen el cartell de la pel·lícula Sempre n'hi cap un altre (Room for One More), i Drake encadena segons papers en pel·lícules com Will Success Spoil Rock Hunter?.
El 1956, Drake és supervivent de la col·lisió del seu transatlàntic italià Andrea Doria amb el vapor Estocolm. Passatgera de primera classe, tornava d'una visita al seu marit a Itàlia on estava rodant i on va tenir una aventura amb Sophia Loren (cosa que explicarà en la seva autobiografia).
Grant i Drake se separen el 1958, tot continuant sent bons amics, i es divorcien el 1962. L'actor li va agrair haver-li fet conèixer altres centres d'interès (sense relació amb la seva carrera), i haver-li fet descobrir la teràpia per l'LSD, llavors legal, qui li va procurar la pau que recercava. (Drake hauria començat a prendre LSD per tal de vèncer el traumatisme del naufragi de l'Andrea Doria.)
Drake va abandonar llavors la comèdia per a altres activitats com l'escriptura. El 1971, publica la seva primera novel·la, abans de fer-se psicoterapeuta. La seva última aparició a la pantalla va ser a Cary Grant: A Class Apart, un documental en el qual torna sobre Grant i la seva relació.

## Filmografia

* Every Girl Should Be Married (1948): Anabel Sims
* Dancing In the Dark (1949): Julie Clarke
* The Second Woman (1950): Ellen Foster
* Pretty Baby (1950): Patsy Douglas
* Room for One More (1952): Anna Rose
* Will Success Spoil Rock Hunter? (1957): Jenny Wells
* General Electric Theater: Ellie (1 episodi, 1958)
* Intent to Kill (1958): Dr. Nancy Ferguson
* Next to No Time (1958): Georgie Brant
* Wanted: Dead or Alive: Lucy Fremont in "The Spur" (1 episodi, 1959)
* Clarence, the Cross-Eyed Lion (1965): Julie Harper
* Cary Grant: A Class Apart (2005) American Masters: ella mateixa
# Kazimierz Pulaski

Casimir Pulaski o Kazimierz Pulaski, en polonès, (Varsòvia, 6 de març de 1745 - Savannah, 11 d'octubre de 1779) va ser un aristòcrata, militar i polític polonès de la República de les Dues Nacions, que gràcies en la seva participació a la Guerra d'Independència dels Estats Units és conegut com "el pare de la cavalleria americana".
Fou un membre de la noblesa terratinent polonesa, Pulaski va ser un comandant militar de la Confederació de Bar que va lluitar contra la dominació russa de Polònia-Lituana. Quan aquest aixecament fallit, va emigrar a Amèrica del Nord com un soldat de fortuna. Durant la Guerra d'Independència estatunidenca, va salvar la vida a George Washington i va esdevenir un general de l'Exèrcit Continental. Va morir de les ferides sofertes a la batalla de Savannah. Pulaski és una de les set persones que té l'honor de ser Ciutadà Honorífic dels Estats Units, va rebre aquest privilegi l'any 2009 a títol pòstum.

## Referències

* ↑ Peirón, Francesc. «¿Héroe, heroína o las dos cosas?» (en castellà). LaVanguardia.com, 09-04-2019. [Consulta: 18 abril 2019].

## Enllaços externs

* HighBeam Encyclopedia biography & articles
* A Chronology of Casimir Pulaski's Life 1745-1779
# Arthur Ashkin

Arthur Ashkin (Brooklyn, 2 de setembre de 1922 - Rumson, 21 de setembre de 2020) fou un físic estatunidenc reconegut per la invenció de les pinces òptiques el 1986 que s'utilitzen per manipular àtoms, molècules, virus i cèl·lules biològiques. Per aquesta recerca fou guardonat amb el Premi Nobel de Física 2018.

## Vida

Ashkin era fill d'Isadore Ashkin (nascut Aschkinase), immigrant jueu rus que havia emigrat des d'Odessa, actual Ucraïna, i que s'establí a la ciutat de Nova York, i d'Anna Ashkin també immigrant russa. Estudià a la Universitat de Colúmbia, on ja el primer any començà a treballar com a tècnic en la construcció de magnetrons per als dispositius de radar de l'exèrcit nord-americà. Durant el seu segon any de carrera, malgrat ser reclutat per l'exèrcit passà a la reserva per seguir treballant al laboratori durant la resta de la Segona Guerra Mundial. El 1947 s'hi graduà i anà estudiar física nuclear a la Universitat de Cornell per consell del seu germà Julius Ashkin (1920-1982), físic nuclear que havia treballat al Projecte Manhattan amb Richard Feynman i Hans Bethe, tots dos a Cornell. Després d'acabar el seu doctorat, el 1952 rebé una invitació per treballar als Laboratoris Bell a Murray Hill, Nova Jersey, estudiant les microones. El 1961 canvià la seva recerca i es dedicà a l'estudi dels làsers iniciant treballs en oscil·ladors paramètrics i propietats no lineals de fibres òptiques. El 1967 es traslladà a una altra instal·lació dels Laboratoris Bell a Holmdel. Arthur Ashkin es jubilà el 1992, però seguí la seva recerca al seu laboratori particular, que comptava amb alguns dels mateixos equips que utilitzà durant la seva llarga i productiva carrera.

## Obra

A Holmdel descobrí que podia empènyer esferes de làtex de petites dimensions (micròmetres) a través de l'aigua mitjançant un raig làser. El 1970 proposà que la pressió de radiació permet atrapar i manipular micropartícules. Posteriorment, el 1986, inventà el concepte modern de pinces òptiques, que consisteix en emprar llum làser per atrapar partícules, molècules i àtoms. La seva aplicació més rellevant ha sigut en el camp de la biologia, on s'empra per atrapar virus, bacteris i cèl·lules vives. En cèl·lules eucariotes també s'empra per manipular orgànuls.
El 2018 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física per aquestes investigacions, premi que compartí amb Gérard Mourou i Donna Strickland.

## Referències

* ↑ «How the Ashkin Family Came to America» (PDF). [Consulta: 4 octubre 2018].
* 1 2 «LaserFest | Arthur Ashkin». Arxivat de l'original el 2019-05-02. [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ Ashkin, A. «Acceleration and Trapping of Particles by Radiation Pressure». Physical Review Letters, 24, 4, 26-01-1970, pàg. 156–159. DOI: 10.1103/PhysRevLett.24.156.
* ↑ Ashkin, A; ~M. Dziedzic, J; ~E. Bjorkholm, J; Chu, Steven «Observation of a single-beam gradient force optical trap for dielectric particles». Opt. Lett., 11, 01-05-1986, pàg. 288–290. DOI: 10.1364/OL.11.000288.
* ↑ «The Nobel Prize in Physics 2018» (en anglès). [Consulta: 4 octubre 2018].
# Gai Egnatuleu

Gai Egnatuleu (en llatí Caius Egnatuleius C.F.) va ser un magistrat romà probablement del segle iii aC. Formava part de la gens Egnatúlia, una gens romana d'origen plebeu de la qual es coneixen molt pocs membres.
Segurament era triumvir monetalis, i només se'n sap d'ell perquè apareix en una moneda com C. Egnatulei. C.F. amb una representació de Victòria i un trofeu, i la paraula ROM (Roma). Aquesta moneda porta una lletra Q que vol dir que era un quinari (la meitat que un denari).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 5.
# TRS

TRS té els següents significats:
* TRS Motorcycles, fabricant de motocicletes català
* TRS-80, línia de microordinadors de Tandy Corporation comercialitzats durant els anys 1970
# The Last Train from Madrid

The Last Train from Madrid és una pel·lícula estatunidenca dirigida per James Patrick Hogan, estrenada el 1937.

## Argument

Milers de persones fugen mentre una pluja de bombes cau sobre Madrid.

## Repartiment

* Dorothy Lamour: Carmelita Castillo
* Lew Ayres: Bill Dexter
* Gilbert Roland: Eduardo de Soto
* Karen Morley: Baronessa Helene Rafitte
* Lionel Atwill: Coronel Vigo
* Helen Mack: Lola
* Robert Cummings: Juan Ramos
* Olympe Bradna: Juan Ramos
* Anthony Quinn: Capità Ricardo Álvarez
* Lee Bowman: Michael Balk
* Stanley Fields (no surt als crèdits): Avila

## Referències

* ↑ Allocine. Last Train from Madrid (en anglès). Allocine.
# Garin d'Apchier

Garin d'Apchier (fl. finals del segle xii) fou un trobador occità.

## Vida

Es conserva una vida de Garin d'Apchier que diu que fou un castellà del Gavaldà, i que fou un bon cavaller i trobador. Segons la vida hauria estat el primer autor a crear un descort, del qual es recullen els primers versos (Quan foill'e flors reverdezis / et aug lo chan del rossignol; "Quan la fulla i la flor tornen a verdejar i sento el cant del rossinyol"). Malauradament aquesta poesia no ens ha estat conservada
Garin seria originari d'Apcher, al Gavaldà, a la diòcesi de Menda, com diu la vida; actualment es troba al municipi de Prunières, departament de la Lozère.

## Obra

A part del descort atribuït en la vida i que s'ha perdut, se'n conserven diversos sirventesos d'un cicle que intercanvià amb Torcafol.
* (162,1) Aissi con hom tra l'estam
* (162,3) L'autrier trobei lonc un fogier
* (162,8) Veill Cominal, ma tor (però aquest podria ser de Torcafol)

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Fortunata Latella, I sirventesi di Garin d'Apchier e di Torcafol, Mòdena, 1994

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Garin d'Apchier és el número PC 162]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 218
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 185-186 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatura del cançoner I]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-162/162%20-%20Garin%20d'Apchier.htm
# Kakóvatos

Kakóvatos (en grec, Κακόβατος) és un poble i un jaciment arqueològic d'Èlide (Grècia). Administrativament pertany al municipi i unitat municipal de Zajaro. L'any 2011 tenia 421 habitants.

## Arqueologia

Prop d'aquest poble hi ha un jaciment arqueològic que fou excavat al 1907 per Wilhelm Dörpfeld, i després, entre 2009 i 2011, per un equip de la Universitat de Friburg.
Dörpfeld hi trobà tres tombes de cúpula a la base de l'acròpoli on hi ha restes d'un assentament de l'època micènica primerenca (s. XVI-XV ae). Aquest arqueòleg va associar aquestes restes a la ciutat de Pilos de Trifilia que, segons ell, era la Pilos esmentada en la Ilíada com la pàtria del rei Nèstor.
Les restes de ceràmica abasten un període comprés entre l'hel·làdic mitjà i l'hel·làdic recent IIIA. S'hi han trobat diversos pitos amb figues carbonitzades al voltant. Entre les troballes més destacades hi ha un gran edifici construït al cim de l'acròpoli, que fou destruït en l'hel·làdic recent IIB, i un mur de fortificació també de l'hel·làdic recent IIB (sobre la segona meitat del s. XV ae).

## Referències

* ↑ Detalle del censo de 2011 (en griego)
* 1 2 3 Kakóvatos en la página de la Universidad de Friburgo (en alemany)
* ↑ Estrabón, Geografía libros VIII-X, p.77, nota 218 de Juan José Torres Esbarranch, Madrid: Gredos (2001), ISBN 84-249-2298-0.

## Enllaços externs

* Kakóvatos a la pàgina de l'Acadèmia Austríaca de Ciències (en alemany).
# Arthur Auwers

Georg Friedrich Julius Arthur von Auwers (12 de setembre de 1838, Göttingen - 24 de gener de 1915, Groß-Lichterfelde) fou un astrònom alemany.
Treballà a Königsberg (actualment Kaliningrad). S'especialitzà en astrometria, fent mesures molt precises del moviment i posicions estel·lars. Detectà l'estel company de Sírius i Proció pels seus efectes en l'estel principal, abans que els telescopis fossin prou poderosos per visualitzar-ho i observar-ho.

## Premis

* Medalla d'or de la Societat Reial Astronòmica el 1888.
* Medalla James Craig Watson el 1891.
* Medalla Bruce el1899.
* Cràter Auwers a la Lluna.

## Referències

* ↑ Hockey, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing, 2009. ISBN 978-0-387-31022-0 [Consulta: 22 agost 2012].
* ↑ Mende, Hans-Jürgen. Lexikon Berliner Grabstätten (en alemany). Haude & Spener, 2006, p. 211. ISBN 978-3-7759-0476-6.

## Enllaços externs

* Bruce Medal page
* Awarding of Bruce Medal
* Awarding of RAS Gold Medal
# Llista d'illes d'Itàlia

A continuació una llista de les principals illes de la República Italiana.
Considerat geogràficament es pot incloure a més: Còrsega (França); Malta i Gozo (Malta); Cres, Lussino, Brioni i Pelagosa (Croàcia). En canvi, les illes Pelàgiques es consideren geogràficament parlant africanes.

## Illes de la mar Tirrena
### Arxipèlag Toscà

* Capraia, 19 km²
* Elba, 223 km²
* Giannutri
* Giglio, 21 km²
* Gorgona
* Montecristo
* Pianosa

### Arxipèlag Napolità

* Capri, 10 km²
* Ischia, 46 km²
* Nisida
* Procida
* Vivara

### Illes Pontines

* Gavi
* Palmarola
* Illa de Ponça
* Santo Stefano
* Ventotene
* Zannone

### Sardenya

* Sardenya, 23.812 km²
* Asinara, 50 km²
* Arxipèlag de la Maddalena:
** Budelli
** Caprera, 15 km²
** La Maddalena, 20 km²
** Razzoli
** Santa Maria
** Spargi
* Molara
* Sant'Antioco, 108 km²
* San Pietro, 51 km²
* Tavolara

## Illes de la mar Jònica
### Illes Pelàgiques

* Lampedusa, 20 km²
* Lampione
* Linosa

### Sicília

* Sicília, 25.426 km²
* Illes Ègades:
** Favignana, 19 km²
** Levanzo
** Marettimo, 12 km²
* Illes Lipari o Eòliques:
** Alicudi
** Filicudi
** Lipari, 37 km²
** Panarea
** Salina, 26 km²
** Stromboli, 12 km²
** Vulcano, 20 km²
* Pantelleria, 82 km²
* Ustica

## Illes de la mar Adriàtica
### Llacuna de Marano

* San Andrea

### Illes Tremiti

* Caprara
* Cretaccio
* La Vecchia
* Pianosa
* San Nicola
* San Domino

### Llacuna de Venècia

* Burano
* Certosa
* Giudecca
* Le Vignole
* Lido
* Mazzorbo
* Murano
* San Erasmo
* San Francesco del Deserto
* San Giacomo in Paludo
* San Lazzaro degli Armeni
* San Michele
* San Servolo
* Torcello
# Galatasaray SK (voleibol)

La secció de voleibol del Galatasaray Spor Kulübü és una de les més importants d'aquest club poliesportiu turc.
La secció es va fundar el 1922 i funciona de forma semiautònoma.

## Palmarès masculí

* CEV Cup
** Finalistes (1): 2018–19
* Copa BVA
** Campions (1): 2016
* Lliga turca:
** Campions (4): 1970-1971, 1986-1987, 1987-1988, 1988-1989
* Campionats turcs
** Campions (12): 1955, 1956, 1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967
* Campionats d'Istanbul
** Campions (18): 1931-32, 1934–35, 1940–41, 1943–44, 1944–45, 1949–50, 1953–54, 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1958–59, 1959–60, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1965–66

## Palmarès femení

* CEV Cup
** Finalistes (2): 2011–12, 2015–16
* Campionats turcs
** Campiones (5): 1960–1961, 1961–1962, 1962–1963, 1963–1964, 1965–1966
* Campionats d'Istanbul
** Campiones (7): 1959–1960, 1961–1962, 1962–1963, 1963–1964, 1964–1965, 1965–1966, 1977–1978

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la secció masculina
* Lloc web oficial de la secció femenina
# Forn d'oli de ginebre de Josepet de Balances

El Forn d'oli de ginebre de Josepet de Balances és un forn d'oli de ginebre de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una construcció en pedra feta per a destil·lar, via escalfor, l'oli de ginebre.
Ubicat a les Xintes, de fàcil accés, per la carretera que va de la presa de Riba-roja fins al pont de vall de Velles, desviament pel camí de les Foradades uns 3 km. Accessibles amb vehicle.
Es troba en mal estat, semi derruït, amb el que es poden veure les dues parets interiors, el que li dona major valor didàctic. Es poden veure les piques i el canal de recollida d'oli.

## Referències

* 1 2 3 «Forn d'oli de ginebre de Josepet de Balances». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Garissa

Garissa és una ciutat de la província del nord-est de Kenya, de la qual és capital. Segons el cens oficial realitzat l'any 1999, és de 65.881 habitants. La majoria de la població de Garissa és de Somàlia. El riu Tana travessa la ciutat.

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].

## Vegeu també

* Universitat de Garissa
* Aeroport de Garissa
# Krasni Iar (Tomsk)

Krasni Iar (en rus: Красный Яр) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2021 tenia 2.212 habitants. Fou fundat el 1910.

## Referències

* ↑ Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов. Том 1. Численность и размещение населения Томской области (Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года (en rus).
# Arthur Augustus Zimmerman

Arthur Augustus Zimmerman (Camden, 11 de juny de 1870 - Atlanta, 22 d'octubre de 1936) fou un ciclista estatunidenc, especialista en el ciclisme en pista. Considerat un dels millors ciclistes de finals de segle xix, va aconseguir guanyar dues proves als primers Campionats mundials celebrats a Chicago. Va obtenir també diferents campionats nacionals. Al llarg de la seva carrera va sumar més de 1000 victòries.

## Palmarès

* 1890
** Campió dels Estats Units en Velocitat amateur
* 1891
** Campió dels Estats Units en Velocitat amateur
* 1892
** Campió dels Estats Units en Velocitat amateur
** Campió de la Gran Bretanya de la Milla
** Campió de la Gran Bretanya de 5 Milles
** Campió de la Gran Bretanya de 50 Milles
* 1893
** Campió del Món de Velocitat amateur
** Campió del Món de 10 km.
* 1894
** Campió dels Estats Units en mitja milla
** 1r al Gran Premi de l'UVF

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Frazee

Frazee és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.377 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frazee tenia 1.377 habitants, 504 habitatges, i 318 famílies. La densitat de població era de 618,2 habitants per km².
Dels 504 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.150 $ i la renda mediana per família de 31.576 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.153 $ mentre que les dones 18.875 $. La renda per capita de la població era de 12.257 $. Entorn del 14,7% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frazee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frazee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Querol (Alta Cerdanya)

Querol ([kə'ɾol],Carol antigament en català i oficialment en francès) és un llogaret del municipi cerdà de Porta, a la Catalunya del Nord. Se situa a 1.350 metres d'altitud, la riba dreta del riu del mateix nom, que així mateix dona nom a la vall on és.

## Etimologia

Querol és etimològicament un derivat del mot Quer (pedra).

## Història

El nom de Querol ja és documentat el 1011. A l'Edat Mitjana, aquest nucli era el més important de la vall, gràcies a la protecció que rebia del seu castell, a redós del qual es construïren les cases del poble. En ser domini reial, els monarques catalans li atorgaren diversos privilegis, com el que Jaume I concedí el 1243 eximint els vilatans dels mals usos i concedint-los el dret a usar el bosc de Campcardós per tal d'obtenir-ne fusta, aigua i terrenys per a pastures.

## Castell de Querol

El castell de Querol havia servit de residència del batlle reial, que també era castlà de la població. La gran edificació que havia estat en el passat, amb dos recintes, és recordada en l'actualitat per una torre i les restes d'una altra, corresponents ambdues al recinte superior o sobirà. D'aquest clos superior en resten, ultra aquestes torres dels segles XII o XIII, restes dels murs que el limitaven. La torre més ben conservada fa 10 metres d'alçada, en tres nivells, i és de planta quadrada, feta de pedres grosses. Està rematada per merlets; va servir de cort de porcs a començaments del segle xx. L'altra torre hauria estat semblant, però de planta més rectangular, com encara es pot veure, malgrat que se n'hagi afonat la façana nord. Per defora del recinte principal, o sobirà, hi havia el segon, el "clos jussà", del qual encara resten murs de força alçada, delimitant un espai poligonal amb accés per un arc de mig punt adovellat.

## Vegeu també

* Viaducte de Porta sobre el riu Querol a prop del poble de Querol

## Referències

* ↑ «Querol als villages de Tosti». Arxivat de l'original el 2013-02-02. [Consulta: 26 abril 2013].
* 1 2 3 Tosti dedica unes notes a Querol a la «Pàgina web que dedica a la comuna de Porta». Arxivat de l'original el 2013-02-02. [Consulta: 12 abril 2013].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «- Porta i - Portè». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta i Portè». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Breus notes sobre Querol Arxivat 2014-10-15 a Wayback Machine.
* Castell de Querol (castellà)