OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Balma dels Punts

La balma dels Punts és un abric del municipi de l'Albi (Garrigues) amb representacions de pintura rupestre protegides com a Patrimoni de la Humanitat en el conjunt de l'Art rupestre de l'arc mediterrani de la península Ibèrica. Està situada a la partida de Tarròs, al peu del vessant sud d'un tossal d'aflorament calcari.
Les pintures es localitzen en una balma no gaire profunda de pedra sorrenca d'uns 10 metres de longitud i 3 metres d'alçada. La morfologia arrodonida del sostre i les parets, així com la base estrangulada pels fenòmens erosius, li donen una forma peculiar de bolet. La zona de les pintures està orientada a l'oest.
El conjunt pictòric conté un total d'onze representacions corresponents a un cérvol de cos compacte, potes curtes i gran cornamenta, un quadrúpede o caprí d'aspecte tosc i compacte, amb les extremitats curtes i gruixudes i unes grans banyes que fan pensar en la representació d'un gran boc, traços, restes i punts. Cobrint part del cérvol i prolongant-se fins a l'extrem dret del fris, es localitza un conjunt de punts, distribuïts en 9 línies en sentit horitzontal. Les pintures mostren diferències tècniques (tinta plana, traç simple, traç simple vertical, digital i punctiforme) i cromàtiques (vermell-castany, castany vermellós, castany, castany fosc, castany carmí, vermell clar i castany violaci).
Aquest conjunt combina dos estils, naturalista i esquemàtic. El primer està representat pel cérvol i el segon pel gran conjunt de punts, un dels més importants de Catalunya (es comptabilitzen més de 400 punts). La forma tan ben organitzada dels punts i l'estreta relació d'aquests amb el cérvol fan pensar en alguna forma de còmput, associada al quadrúpede, un animal divinitzat. Així mateix, en la part superior de la paret frontal s'observen diversos conjunts gravats de pentalfes i d'una creu que podrien datar d'època medieval.
Les pintures van ser descobertes l'any 1995 per uns caçadors de la zona.

## Referències

* 1 2 «Balma dels Punts / L'Albi II». Inventari arqueològic i paleontològic (Arqueodada). Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Albí / Balma dels Punts (Albí, les Garrigues), gencat.cat
# Audenci de Toledo

Audenci (en llatí Audentius) va ser un religiós hispà que va ser bisbe de Toledo abans de l'any 400.
No hi ha gaires dades sobre aquest bisbe. Va ser successor de Natal segons el Códice Emilianense i és un dels pocs titulars esmentats per Ildefons de Toledo a la seva obra. Probablement se l'ha d'identificar amb un bisbe homònim d'Hispània biografiat per Gennadi de Marsella a la seva obra De uiris illustribus; Enrique Flórez també ho va afirmar després de contrastar l'època del bisbe amb l'esmentat per Gennadi, ambdós de finals del segle IV i, per tant, suposadament coincidents. En tot cas, d'acord amb això permet atribuir-li una obra titulada De fide aduersum haereticos, escrit en contra dels maniqueus, sabelians, arrians i, especialment, contra els fotinians, corrent que exposa que Déu Fill és coetern amb Déu Pare sense començar a ser-ho a partir de l'Encarnació, i que van tenir importància a mitjan segle iv. Tampoc es pot excloure la possibilitat d'identificar-lo amb bisbe del qual se'n desconeix la seu anomenat Augenci, esmentat en cinquè lloc entre els dotze bisbe assistents al primer concili de Saragossa, celebrat entre 378 i 380, en el qual s'aproven cànons que anatematitzen pràctiques presumptament dutes a terme pels priscil·lianistes i considerades herètiques. A la seu de Toledo va ser succeït per Asturi abans del mes de setembre del 400. De fet Flórez creu que Audenci podria haver mort el 395 perquè el successor apareix en l'onzè lloc de dineu bisbes assistents al primer concili de Toledo, un fet que significaria una certa antiguitat a la seu.

## Referències

* ↑ Vilella Masana, 2003, p. 103.
* 1 2 Flórez, 1859, p. 219.
* 1 2 Vilella Masana, 2003, p. 104.
* ↑ Flórez, 1859, p. 220.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada (en castellà). Tom V. Madrid: J. Rodríguez, 1859.
* Vilella Masana, Josep. «Los obispos toledanos anteriores al Reino visigodo-católico». A: Acta Antiqua Complutensia III: Santos, obispos y reliquias (en castellà). Alcalá de Henares: Universidad de Alcalá de Henares, 2003.
# Audenis

Audenis fou la marca comercial dels tricicles de repartiment que fabricà l'empresa Talleres Francisco Audenis a Barcelona entre el 1931 i 1936.

## Història

Francesc Audenis i Rimundi (Barcelona, 1896)) fou un perit mecànic que va treballar com a torner i ajustador en diferents empreses fins a arribar a encarregat a l'empresa de Joaquim Matas, on algunes fonts afirmen que fou el responsable de la realització de l'automòbil d'aquella marca. Més tard entrà d'encarregat a les empreses Stevenson, Romagosa y Cía i «Mariano Sancho» i el 1924 es va establir pel seu compte amb un taller mecànic al número 212 del carrer Menéndez Pelayo, amb el nom comercial de Talleres Francisco Audenis. El 1927 va traslladar el taller al carrer Pau Claris número 98 i el 1931, al carrer de Muntaner número 185-187 (on va treballar fins al 1952).
Des del 1931 i fins a l'esclat de la guerra civil espanyola el 1936, a més de dedicar-se a la reparació d'automòbils, Francesc Audenis va fundar la marca Audenis, amb la qual fabricà i comercialitzà vora 50 unitats d'un tricicle de repartiment amb volant d'automòbil i cabina tancada, tipus motocarro, equipats amb motors Villiers de 350 cc o JAP de 600 cc, i més tard DKW. La marca va exposar els seus tricicles a la VII Exposició Internacional d'Automòbils de Barcelona de 1935.
L'establiment de Francesc Audenis esdevingué taller oficial de la marca Auto-Union i es va dedicar també a la fabricació de gasògens després de la guerra. El 1953, Audenis va abandonar les instal·lacions del carrer Muntaner i va crear l'empresa Talleres FAR (inicials del seu nom i cognoms), amb seu al número 11 del carrer Regàs, on muntà els tallers oficials de Finanzauto i es dedicà en exclusiva a la reparació i manteniment de les camionetes DKW.
Algunes fonts indiquen que, durant l'etapa de Talleres FAR, Francesc Audenis va intentar sense èxit la fabricació d'un microcotxe, del qual només se'n va arribar a fabricar una unitat de proves.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Audenis 1924-1952» (en castellà). Autopassión. [Consulta: 5 juny 2019].
* ↑ «Audenis» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
# Patriarca Vikentije

El Patriarca Vikentije (en serbi: Павле), nascut Vitomir Prodanov (en serbi: Витомир Проданов) el 23 d'agost de 1890, va ser Patriarca de Sèrbia, és a dir, primat de l'Església Ortodoxa Sèrbia, des de 1950 i fins al 5 de juliol de 1958, data de la seva mort.

## Referències

* ↑ Serbian Orthodox Church, history Arxivat 2009-04-18 a Wayback Machine. at spc.rs
# Patriarca Màxim V

Màxim V (en grec Μάξιμος Ε´) va ser Patriarca de Constantinoble de l'any 1946 al 1948.
Va néixer a Sinope, a la costa de la mar Negra, l'any 1897. Va fer els primers estudis a l'escola de la seva ciutat i després va anar a l'Escola Teològica de Halki, l'any 1912. L'any 1918 va ser ordenat diaca i a partir de l'any 1919 era ardiaca del metropolità de Calcedònia Gregori VII, després patriarca de Constantinoble. Més tard va ser ardiaca del metropolità d'Efes. L'any 1920 era ardiaca del Patriarcat Ecumènic. L'any 1928, quan era patriarca Basili II, va ser nomenat arximandrita.
L'any 1931 era a l'església de Xipre, i el 1932 va ser nomenat metropolità de Calcedònia. Quan va morir Foci II l'any 1935 era un dels candidats per substituir-lo, però era un personatge polèmic i es va elegir al Patriarca Benjamí I molt menys conflictiu. Durant el patriarcat de Benjamí, que estava malalt, va ser un dels que ajudaven en la direcció de l'Església.
Nomenat Patriarca de Constantinoble el 20 de gener de 1946, segons la versió oficial va renunciar al càrrec, per motius de salut, el 18 d'octubre de 1948. La versió extraoficial manté que va ser obligat a dimitir per les seves idees esquerranes que l'havien portat a un acostament amb el Patriarca de Moscou que estava totalment controlat pel Kremlin. Al dimitir, va anar a Suïssa per tractar la seva malaltia. Més tard va tornar a Calcedònia. Retornat a Suïssa, al final del 1971, va patir una broncopneumònia, i va morir l'1 de gener de 1972.

## Referències

* ↑ «Μάξιμος Ε´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 22 agost 2023].
# Patriarca d'Alexandria

Patriarca d'Alexandria és un títol del bisbe d'Alexandria, a Egipte. Aquest títol podia anomenar-se també Papa. Segons la tradició, el patriarcat va ser fundat l'any 42 per l'apòstol Marc. Actualment, quatre patriarques tenen un títol de Patriarca d'Alexandria:
* El Patriarca Copte d'Alexandria, de l'Església Copta.
* El Patriarca Ortodox d'Alexandria, de l'Església Ortodoxa d'Alexandria.
* El Patriarca Catòlic Copte d'Alexandria, de l'Església Catòlica Copta
* El Patriarca Melquita d'Antioquia, Alexandria i Jerusalem de l'Església Catòlica Melquita
Fins al 1964 (any en què fou suprimit) també hi havia el Patriarca Llatí d'Alexandria establert el 1215, dins l'Església Catòlica Romana.

## Referències

* ↑ «Patriarca d'Alexandria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Barbus serra

Barbus serra és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de la Província del Cap (Sud-àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Còlit frare

El còlit frare (Oenanthe monacha) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita barrancs rocosos de l'est d'Egipte, Orient Pròxim, Península Aràbiga, Iran i sud de l'Afganistan i del Pakistan. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit frare». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 712. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Fitxa del còlit frare a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 20/01/2013 (anglès)
* ↑ BirdLife International. «Hooded Wheatear. Oenanthe monacha» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 gener 2021].
# Còlit roquer

El còlit roquer (Thamnolaea cinnamomeiventris) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àfrica subsahariana. El seu hàbitat són els roquissars, barrancs rocosos, penya-segats, vessants escampats de roques i cursos d'aigua als fons de valls amb roques disperses. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022) el tàxonThamnolaea coronata té la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del còlit roquer (Thamnolaea cinnamomeiventris coronata).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit roquer». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 gener 2021].
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 711. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Thamnolaea cinnamomeiventris (Mocking cliff-chat, Mocking chat)». Biodiversity Explorer. Iziko Museums of South Africa. Arxivat de l'original el 2 de febrer 2017. [Consulta: 20 novembre 2016].
* ↑ BirdLife International. «Mocking Cliff-chat. Thamnolaea cinnamomeiventris» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Barranc de Puimanyons

El barranc de Puimanyons (pronúncia pallaresa de Puigmanyons), també anomenat sovint barranc de Pumanyons, és un barranc dels termes de Conca de Dalt (antic municipi de Toralla i Serradell) i de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Es forma dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, al nord-est del poble de Torallola, al nord-est del Serrat de Gavarnes, a 840,5 m. alt. Davalla cap al sud-est seguint de forma paral·lela el serrat esmentat. Cap a la meitat del seu recorregut fa el tomb pel nord a la Roca del Carant, al nord de Torallola, on rep per la dreta el barranc de la Roca del Carant, lloc on s'inclina més decididament cap a llevant. Fent nombrosos retombs a causa de l'orografia del lloc, s'adreça cap al poble de Puimanyons, pels costats oest i sud del qual discorre, en una vall bastant profunda on deixa a ponent l'Obac de Pumanyons. Al cap de poc arriba a lo Ribot, extrem sud-occidental del polígon industrial de la Pobla de Segur, de manera que passa entre el polígon i el cementiri municipal, que queda al sud. Al cap de poc s'aboca en la Noguera Pallaresa a la cua del pantà de Sant Antoni.

## Bibliografia

* GIMENO I LLARDÉN, Manuel. "Noms de casa, renoms i toponímia de la Pobla de Segur i els seus agregats: Montsor, Sant Joan de Vinyafrescal i Puimanyons". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1989, 3. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Virgili & Pagès, 1989. ISBN 84-7856-033-5.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Patrimoni (Armènia)

Patrimoni (armeni Ժառանգություն, Zharangutyun) és un partit polític d'Armènia de caràcter centrista i liberal. Fou fundat el 2007 per Raffi Hovanisian, antic ministre d'afers exteriors nascut als Estats Units, i en fou el seu cap fins a la seva dimissió el 2009. A les eleccions parlamentàries armènies de 2007 va obtenir el 5,81% dels vots i 7 escons.

## Enllaços externs

* Web oficial
Viccionari
# Pes sec

El pes sec o pes en buit és el pes d'un vehicle sense tenir en compte els consumibles, combustible, passatgers ni càrrega. És una de les dues mesures de pes més comunes que s'indiquen en les especificacions de vehicles de carretera; l'altra és el pes sec en marxa.
El pes sec no inclou cap dels següents elements.
* Gasolina, dièsel o qualsevol altre combustible
* Oli de motor
* Refrigerant
* Líquid de frens
* Líquid de direcció
* Líquid de transmissió
* Líquid de neteja

## Notes

* ↑ El TERMCAT tradueix "dry weight" per "pes sec" en un altre àmbit, no pas en el dels vehicles. Tanmateix en aquest article s'ha adoptat aquesta traducció

## Referències

* ↑ Jürgen Schons. «Weight Watchers». Tourenfahrer. Reiner H. Nitschke Verlag.
* ↑ What is a vehicle curb weight?, reference.com
# Dhasan

El Dhasan és un riu de l'Índia, que neix al districte de Raisen a Madhya Pradesh, a uns quilòmetres al nord de Sirmau, i té un curs d'uns 335 km dels quals 240 són a Madhya Pradesh, 54 km formen el límit entre Madha Prades i Uttar Pradesh i 71 km són a Uttar Pradesh. Finalment desaigua al riu Betwa.
El seu nom antic fou Dasharna.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Dilawar Khan

Dilawar Khan fou el fundador del sultanat de Malwa. La tradició el considera un descendent dels gúrides. El seu nom de naixement era Hasan.
Va rebre un càrrec de l'emperador Firuz Tughluk i vers el 1392 o 1393 va ser nomenat governador de Malwa. En aquest temps va agafar probablement el nom de Dilawar Khan. Va acollir al fugitiu Nasir al-Din Mahmud Shah III Tughulk el sultà tughlúquida de Delhi expulsat per Tamerlà (1398). La seva fidelitat al sobirà de Delhi li va causar el trencament amb el seu fill Alp Khan (Hushang Shah) que es va establir a Mandu. Després de l'expedició de Tamerlà, Mahmud Shah va poder tornar a Delhi el 1401, però Dilawar es va proclamar independent (de fet ja feia 9 anys que no pagava l'impost).
Va morir el 1405 potser enverinat pel seu fill, i en revenja el seu amic Muzaffar Shah I, rei de Gujarat, va envair Malwa.

## Bibliografia

Jahangir, Tuzuk-i Djahangiri, traducció de Rogers i Beveridge, Londres 1909.
# Pestxani (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Pestxani».
Pestxani (en rus: Песчаный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2002 tenia 120 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Pestxani (Novoberezanski)

* Per a altres significats, vegeu «Pestxani».
Pestxani (en rus: Песчаный) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. El 2010 tenia 154 habitants. Es troba a la vora esquerra del riu Kirpili. És a 18 km al sud-oest de Korenovsk i a 43 km al nord-est de Krasnodar. Pertany al possiólok de Novoberezanski.

## Referències

* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1, таблица 4. Численность городского и сельского населения по полу по Краснодарскому краю Arxivat 2021-12-09 a Wayback Machine. (en rus).
# Barrio de Muñó

Barrio de Muñó és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 36 | 35 | 33 | 32 |
# Paul Frère

Paul Frère va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Paul Frère va néixer el 30 de gener del 1917 a Le Havre, França i va morir el 23 de febrer del 2008 a Saint-Paul-de-Vence, França.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Paul Frère va arribar a participar en onze curses (amb 1 podi) puntuables pel campionat de la F1, repartides a cinc temporades, les que van entre 1952 i 1956.
Fora de la Fórmula 1 també va guanyar les 24 hores de Le Mans de l'any 1960.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1952 | Ecurie Belgue | HWM | HWM | SUI | 500 | BEL 5 | FRA | GBR | ALE Ret | HOL Ret | ITA | | 16 | 2 |
| 1953 | Ecurie Belgue | HWM | HWM | ARG | 500 | HOL | BEL 10 | FRA | GBR | ALE | SUI Ret | ITA | - | 0 |
| 1954 | Equipe Gordini | Gordini | Gordini | ARG | 500 | BEL Ret | FRA Ret | GBR | ALE Ret | SUI | ITA | ESP | - | 0 |
| 1955 | Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG | MON 8 | 500 | BEL 4 | HOL | GBR | ITA | | | 15è | 3 |
| 1956 | Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG | MON | 500 | BEL 2 | FRA | GBR | ALE | ITA | | 7è | 6 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 11 | 0 | 1 | 0 | 0 | 11 |
# Diljá

«Diljá» té aquests significats:
* Diljá (prenom), prenom femení islandès
* Diljá (cantant), cantant islandesa
# El llibre dels mèdiums

El llibre dels mèdiums (títol original en francès Le Livre des médiums) és un dels cinc llibres bàsics de l'espiritisme. És el resultat d'un treball de síntesi de Allan Kardec, que va editar i va publicar per primera vegada a París el gener de 1861. Conté una introducció als fenòmens espirituals i un resum detallat sobre els mètodes de comunicació amb el més enllà, identificats en el segle xix. Des del seu llançament, «El llibre dels mèdiums» és constantment reproduït per diversos editors en diversos idiomes.

## Enllaços externs

* El libro de los médiums PDF (castellà)
# Galen Rathbun

Galen B. Rathbun (1944-13 d'abril del 2019) fou un biòleg estatunidenc, cèlebre per ser el codescobridor de la nova espècie de musaranya elefant Rhynchocyon udzungwensis.
El 1964, Rathbun rebé un Grau d'Associat en zoologia del College of San Mateo, a San Mateo (Califòrnia). Rebé el seu Bachelor of Arts de la Universitat Estatal Humboldt (Califòrnia) el 1968. Després de rebre el seu Ph.D. en zoologia de la Universitat de Nairobi a Kenya el 1976, completà una investigació al Smithsonian National Zoological Park. Els seus interessos en investigació inclouen l'ecologia comportamental dels vertebrats, la biologia de la conservació d'espècies en declini, i l'aplicació de tècniques de camp innovadores. La majoria de la seva carrera fou com a investigador biòleg federal, estudiant manatís de Florida i llúdries marines a Califòrnia. Rathbun és actualment investigador i membre honorífic del Departament d'Ornitologia i Mastologia de l'Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, i és científic emèrit del U.S. Geological Survey. Les seves investigacions recents inclouen un estudi del mode de vida bàsic de Rana draytonii i tortugues d'aigua del pacífic; l'impacte del pasturatge de bestiar boví en una comunitat de petits mamífers a la Vall de San Joaquín; i l'evolució de la monogàmia en les musaranyes elefant i els Petromus typicus a Namíbia. Com a membre fundador de l'Afrotheria Specialist Group de la UICN, Galen romangué actiu en la biologia de la conservació. Fou l'autor de més de 100 publicacions tècniques.

## Enllaços externs

* Biografia (anglès)
* Time Magazine Quotation of the Day Feb. 1, 2008 Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Cal Menut (el Prat de Llobregat)

Cal Menut és una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de dos cossos adossats que correspon a una variant de la tipologia 1.I de l'esquema de Danés i Torras. És de planta baixa i pis, amb golfes, i el cos lateral devia correspondre a una antiga cort o pallissa. Es troba molt restaurada i sense cap utilització agrícola, perquè està situada dins l'aeroport i és de propietat estatal.

## Referències

* ↑ «Cal Menut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].
# Batavus Prorace

La Batavus Prorace era una cursa ciclista d'un dia neerlandesa que es disputava a la província de Frísia. Creada el 2004, la cursa formà part de l'UCI Europa Tour a partir de l'any següent, i fins a la seva desaparició el 2010.
De 2004 a 2006 s'anomenà Noord Nederland Tour, el 2007 Profronde van Friesland i del 2008 a 2010 Batavus Prorace

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2004 | 22 ciclistes | 22 ciclistes | 22 ciclistes |
| 2005 | Stefan van Dijk | Steven de Jongh | Marco Bos |
| 2006 | Aart Vierhouten | Mathew Hayman | Roy Curvers |
| 2007 | Maarten den Bakker | Roy Curvers | Arne Hassink |
| 2008 | Gert Steegmans | Marcel Sieberg | Stefan van Dijk |
| 2009 | Kenny van Hummel | Maarten Neyens | Bart Van Heule |
| 2010 | Markus Eichler | Bram Schmitz | Wouter Mol |

## Referències

* ↑ Per raons de dificultat en el recorregut, els 22 corredors del pilot capdavanter van ser declarats primers ex aequo. Els guanyadors van ser Tom Veelers, Arne Kornegoor, Rudie Kemna, Matthé Pronk, Eelke van der Wal, Thorwald Veneberg, Roy Sentjens, Bobbie Traksel, Erik Dekker, Paul van Schalen, Arno Wallaard, Bert Hiemstra, Gerben Löwik, Rik Reinerink, Marvin van der Pluijm, Niels Scheuneman, Allan Bo Andresen, Igor Abakoumov, Nico Mattan, Preben Van Hecke, Stefan Kupfernagel i Dennis Haueisen.

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu