OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abrothrix hirta

Abrothrix hirta és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Con Sud de Sud-amèrica (Argentina i Xile). Els seus hàbitats naturals són els boscos i les estepes àrides. El seu estat de conservació encara no ha sigut avaluat per la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). El seu nom específic, hirta, significa ‘peluda’ en llatí.

## Referències

* ↑ Thomas, O. (1895). «Descriptions of four small mammals from South America, including one belonging to the peculiar marsupial genus Hyracodon, Tomes». Annals and Magazine of Natural History, series 10, 16: 367-370.
# Punta de Romaset

La Punta de Romaset, Pointe de Roumazet en francès, és un cim amb una altitud de 2.846,1 metres que està situat entre el municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà i el d'Ausat, a l'Arieja. Forma part de la cadena axial pirinenca, i el seu vessant occidental es troba a la vall de la ribera de Canalbona, que és una vall de capçalera de la Noguera de Vallferrera, trobant-se dintre del Parc Natural de l'Alt Pirineu.. El seu vessant oriental es troba sobre els estanys de la Gardelle, a la vall de Vicdessos, i forma part del Parc Natural Regional dels Pirineus Ariejans.
Seguint la direcció nord-sud de la carena, al nord de la punta de Romaset es troba el pic Oriental de Canalbona, i al sud el Pica Roja.

## Referències

* ↑ ICGC, 2024.
* ↑ Generalitat de Catalunya, 2024.
* ↑ Parc naturel règional Pyrénées Ariégeoises, 2024.

## Bibliografia

* Generalitat de Catalunya. «Parc Natural de l'Alt Pirineu» (HTML), 2024. [Consulta: 10 setembre 2024].
* ICGC. «Punta de Romaset» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2024. [Consulta: 9 octubre 2024].
* Parc naturel règional Pyrénées Ariégeoises. «La Carte du Parc» (HTML) (en francès), 2024. [Consulta: 10 setembre 2024].
# Cantó d'Argenteuil-1

El cantó d'Argenteuil-1 és un cantó francès del departament de Val-d'Oise, situat al districte d'Argenteuil i al districte de Sarcelles. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Argenteuil (en part)
* Saint-Gratien
* Sannois

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-168 du 17 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Val-d'Oise
# Biloxi

«Biloxi» té aquests significats:
* Biloxi, relatiu o pertanyent als biloxis, tribu ameríndia, potser de parla siouan
* Biloxi (ciutat), ciutat i una de les dues seus de comtat del Comtat de Harrison (Mississipi, Estats Units)
* Llengua biloxi, llengua siouan extingida que havia estat parlada antigament pels biloxis que vivien als estats actuals de Mississipi, Louisiana, i sud-est de Texas
* Riu Biloxi, curs d'aigua a l'estat nord-americà de Mississipi
* Tunica-Biloxi, tribu reconeguda federalment dels tunica i biloxis, situada al centre-est de Louisiana
# Barbus treurensis

Barbus treurensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 108 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* ↑ de Moor, I.J. i M.N. Bruton, 1988. Atlas of alien and translocated indigenous aquatic animals in southern Africa. A report of the Committee for Nature Conservation Research National Programme for Ecosystem Research. South African Scientific Programmes Report Num. 144. 310 p. Port Elizabeth, Sud-àfrica.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Monk

«Monk» té aquests significats:
* Monk (sèrie de televisió), sèrie de televisió creada per Andy Breckman i protagonitzada per Tony Shalhoub
* Monk (cràter), cràter d'impacte en el planeta Mercuri que duu el nom del músic i compositor de jazz estatunidenc Thelonious Monk (1917-1982)
* Edwin George Monk (Frome, Somerset, 1819 - Radley, Oxfordshire, 1900), compositor i organista britànic
* Janice Monk (Sydney, Austràlia, 1937), geògrafa estatunidenca, figura cabdal en el desenvolupament de la geografia del gènere
* Meredith Monk (Nova York, 1942), compositora, coreògrafa i ballarina estatunidenca
* Sophie Monk (Londres, 1979), cantant, model i actriu australiana nascuda de pares australians a Anglaterra
* Thelonious Monk (Rocky Mount, 1917 – Englewood, 1982), pianista i compositor de jazz estatunidenc

## Vegeu també

* The Monk, novel·la gòtica de 1796 escrita per Matthew Gregory Lewis
* The Monk, telefilm estatunidenc de 1969 dirigit per George McCowan i protagonitzat per George Maharis i Janet Leigh
# Rózove

Rózove (en (ucraïnès): Розове, en rus: Розовое, Rózovoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 no tenia cap habitant. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Kazbiï-Elí.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
# Saba

* No s'ha de confondre amb Sava.
«Saba» té aquests significats:
* Saba (biologia), líquid intern de les plantes que corre pel floema i el xilema
* Saba (gènere), gènere de plantes de la família de les apocinàcies
* Saba (llengua), llengua txadiana
* Sabà (sura), capítol 34 de l'Alcorà
* Saba Aparcaments, empresa especialitzat en la gestió d'aparcaments amb seu a Barcelona
* Toponímia:
** Illa de Saba, illa de les Antilles Neerlandeses
** Regne de Sabà, estat dels sabeus
** Monestir de Sant Saba, monestir de Palestina
* Biografies:
** Llista de personatges bíblics#Saba, personatge del Gènesi
** Saba de Mutalasca, eclesiàstic grec de Palestina
** Sant Saba o Sant Sava, (1175 /1176 - 1235 /1236), primer arquebisbe de Sèrbia
** Saba el Got (Vall del Buzău, 334 - 372) cristià romanès, martiritzat i venerat com a sant a tota la cristiandat
** Reina de Sabà
** Umberto Saba, nom amb què és conegut el poeta italià Umberto Poli (Trieste, 1883 - Gorizia, 1957)
Viccionari
# Roques d'Eroles

Les Roques d'Eroles és una formació rocosa en forma de serrat que forma cinglera del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Antigament determinava els límits dels termes desapareguts de Claverol, a l'antic enclavament dels Masos de Baiarri i Hortoneda de la Conca, tots dos actualment units dins del terme de Conca de Dalt.
Es forma a la confluència dels barrancs d'Eroles i de la Font de l'Alou, a metres d'altitud, i va pujant cap al sud-est, fins a arribar a les roques immediates al Pas de Recallers, a 1.147,3.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saiïlik

Saiïlik (en rus: Сайылык) és un poble de la República de Sakhà, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 1.128 habitants. Pertany al districte de Sangar.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# SM U-11

El SM U-11, SM en alemany per: "Seiner Majestät" (en català : La seva Majestat) i U de Unterseeboot (en català: Submarí), que tot junt seria Submarí de sa Majestat,, era un dels 329 U-Boots de l'Imperi Alemany que van servir en la Marina Imperial Alemanya durant la Primera Guerra Mundial.
Va participar en dues operacions sense enfonsar cap vaixell.
Va ser enfonsat per unes mines prop de la costa bèlga en el 9 de desembre de 1914, i no va sobreviure cap dels seus ocupants.

## Bibliografia

* Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin. U-boats and Mine Warfare Vessels. 2. London: Conway Maritime Press, 1991. ISBN 0-85177-593-4.
* Rössler, Eberhard. U-Bootbau bis Ende des 1. Weltkriegs, Konstruktionen für das Ausland und die Jahre 1935-1945 (en alemany). I. Koblenz: Bernard & Graefe, 1985. ISBN 3-7637-5213-7.
* Kemp, Paul. U-boats destroyed, German submarine losses in the World Wars. London: Arms & Armour Press, 1997, p. 9. ISBN 1-85409-321-5.

## Referències externes

* Helgason, Guðmundur. «WWI U-boats: U 11».
# SM U-2

El SM U-2 era un U-Boot de l'anyImperi Alemany, construït per a la Marina Imperial Alemanya. Només es va construir un Submarí Tipus U 2, amb un preu de 1.548.000 Goldmark. Aquest va ser construït a Kaiserliche Werft Danzig, en la draçana DU 1. El submarí U-2 va ser ordenat en el 4 de març de 1906, i es va batejar de manera ceremonial en el 18 de juny de 1908, i va entrar en la Marina Imperial Alemanya en el 18 de juliol de 1908. Aquest submarí no va entrar mai en combat, i va estar durant tota la Primera Guerra Mundial sent utilitzat com a submarí d'entrenament.
Després de la rendició Alemanya en la Primera Guerra Mundial, el submarí va ser posat fora de servei en el 19 de febrer de 1919, i va ser venut per a obtenir metall a Hugo Stinnes en el 3 de febrer de 1920.
El submarí disposava d'un bot, com a vehicle auxiliar.

## Referències

* ↑ Rössler, p. 15.
* ↑ Paul N. Hodos. The Kaiser’s Lost Kreuzer: A History of U-156 and Germany’s Long-Range Submarine Campaign Against North America, 1918. McFarland, 15 desembre 2017, p. 235–. ISBN 978-1-4766-3040-3.

## Bibliografia

* Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin. U-boats and Mine Warfare Vessels. 2. London: Conway Maritime Press, 1991. ISBN 0-85177-593-4.
* Rössler, Eberhard. U-Bootbau bis Ende des 1. Weltkriegs, Konstruktionen für das Ausland und die Jahre 1935-1945 (en alemany). I. Koblenz: Bernard & Graefe, 1985. ISBN 3-7637-5213-7.
* Robert C. Stern. Battle Beneath the Waves: U-boats at War, Cassell Military Paperbacks, 2002. ISBN 0-304-36228-X
# San Kristobal

San Kristobal (en castellà San Cristóbal) és un barri de la ciutat de Vitòria (Àlaba). Té una població de 7.040 habitants (2008). Està estructurat al voltant de l'església de San Kristobal i situat al costat de la via del tren que separa el barri d'Adurtza de la zona universitària.
# San Leon

* Per a altres significats, vegeu «San Leon (música)».
San Leon és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Galveston a l'estat de Texas, Estats Units d'Amèrica.
Després d'un viatge a aquesta localitat Aldo Comas va crear el grup de música San Leon.

## Demografia

Segons el Cens dels Estats Units del 2000, San Leon tenia 4.365 habitants, 1.815 habitatges, i 1.121 famílies. La densitat de població era de 345,4 habitants per km².
Dels 1.815 habitatges en un 25,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 28,5% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.687 $ i la renda mediana per família de 40.656 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.574 $ mentre que les dones 25.526 $. La renda per capita de la població era de 19.422 $. Aproximadament el 14,8% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Ballbè, Bibiana «Aldo Comas: «Volar serà ‘mainstream’»». ARA, 01-05-2014 [Consulta: 14 juliol 2014].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Leon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Leon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Salta (Daguestan)

Salta - Салта (rus) - és un poble del Daguestan, a Rússia, que el 2019 tenia 764 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Salluyu

Salluyu (en aimara salla pedres, uyu corral, "corral de pedres", també escrit Salluyo) és una muntanya de la serralada d'Apolobamba, prop de la frontera entre el Perú i Bolívia, al Departament de La Paz. Té una altura de 5.650 msnm. El Salluyu es troba entre els cims del Chaupi Orco (o Wisk'achani), al nord, i el Palomani, al sud.

## Referències

* ↑ Radio San Gabriel, "Instituto Radiofonico de Promoción Aymara" (IRPA) 1993, Republicat per Instituto de las Lenguas y Literaturas Andinas-Amazónicas (ILLLA-A) 2011, Transcripció del Vocabulari de la Llengua Aimara, P. Ludovico Bertonio, 1612
* ↑ BIGM map 1:100,000 3041 Pelechuco
* ↑ «Pelechuco». ine.gob.bo. [Consulta: 12 desembre 2014].
* ↑ escale.minedu.gob.pe - UGEL map of the Putina Province (Puno Region)
# Sally, Irene and Mary

Sally, Irene and Mary és una pel·lícula estatunidenca d'Edmund Goulding estrenada el 1925.

## Argument

Les tres són artistes, cada una amb un enfocament diferent respecte a la vida i l'amor. Sally vol riquesa i la té finalment amb Marcus. Mary intriga i conspira però acaba amb el bon jan de Jimmy. Irene deixa el lleial Charles pel pocavergonyes de Glen. Descobreix que tot el que ell vol és sexe; i la deixa entre llàgrimes. Torna amb Charles, preparat per casar-se, però els dos són atropellats per un tren.

## Repartiment

* Constance Bennett: Sally
* Joan Crawford: Irene
* Sally O'Neil: Mary
* William Haines: Jimmy Dungan
* Henry Kolker: Marcus Morton
* Douglas Gilmore: Glen Nester
* Ray Howard: Charles Greenwood
* Kate Price: Sra. Dugan
* Aggie Herring: Sra. O'Brien
* Sam De Grasse: Oficial O'Dare
* Lillian Elliott: Sra. O'Dare
* Edna Mae Cooper: Maggie

## Referències

* ↑ «Sally, Irene and Mary». The New York Times.
# Sallisaw

Sallisaw és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 7.989 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sallisaw tenia 7.989,5 habitants, 3.206 habitatges, i 2.151 famílies. La densitat de població era de 242,9 habitants per km².
Dels 3.206 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 0% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.821 $ i la renda mediana per família de 31.572 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.793 $ mentre que les dones 19.775 $. La renda per capita de la població era de 13.231 $. Entorn del 18,5% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sallisaw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sallisaw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Salem Bouhageb

Salem Bouhageb (àrab: سالم بوحاجب, Sālim Būḥājib) (Bembla, 1827 - La Marsa, 14 de juliol de 1924) fou un jurista i reformador tunisià. Va estudiar lògica, filosofia i misticisme a la Universitat Ez Zituna de Tunis, d'on es va graduar el 1860. Ja a la universitat en va voler reformar l'administració, però els conservadors li ho van impedir. El 1858 va aconseguir ser nomenat secretari general del primer batlle de Tunis, Hussein, i el 1861 va entrar al gran consell, on va participar en l'establiment d'un sistema educatiu modern.
Després del 1881, amb l'establiment del protectorat, va viatjar a Florència, Itàlia, i el 1882 va començar la seva carrera judicial i va ascendir de jutge a muftí (conseller legal) el 1908 i fou nomenat muftí de Tunis; el 1919 fou ascendit a basch mufti (‘jurisconsult’), el més alt càrrec tunisià per a la interpretació de la llei islàmica. Exercint aquest càrrec va morir el 1924. En aquestos anys va aprofitar el seu lloc per introduir modestes reformes progressistes.
Va escriure nombrosos articles a la gaseta El Hadhira entre el 1888 i el 1912. El 1896 va obrir una institució educativa anomenada El Khaldounia, en memòria d'Ibn Khaldoun.

## Referències

* ↑ Fontaine, Jean. Histoire de la littérature tunisienne: Du XIIIe siècle à l'indépendance (en francès). Cérès, 1999, p. 118. ISBN 978-9973-19-404-6.
* ↑ Bsaies, Abdeljabbar. «Educational Change and the Ulama in the 19th and Early 20th Centuries». A: Mustapha K. Nabli, Jeffrey B. Nugent. The New Institutional Economics and Development. Theory and Applications to Tunisia (en anglès). Elsevier, 1989, p. 265-288 (Contributions to Economic Analysis, 183). DOI 10.1016/b978-0-444-87487-0.50020-7.
# Salemi

Salemi (sicilià Salemi) és un municipi italià, dins de la província de Trapani. L'any 2007 tenia 11.254 habitants. Limita amb els municipis de Calatafimi Segesta, Castelvetrano, Marsala, Mazara del Vallo, Gibellina, Santa Ninfa, Trapani i Vita.

## Fills il·lustres

* Alberto Favara (1863-1923), músic i pedagog.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Vittorio Sgarbi | Centre |
# Saltimbocca

El saltimbocca (en italià dialectal: salt 'im bocca!, «salt a la boca») és un plat tradicional de la cuina italiana, molt típic de la ciutat de Roma.
És elaborat amb vedella, pernil (prosciutto) i fulles de sàlvia enrotllats i cuinats amb vi blanc sec, mantega i, ocasionalment, s'acompanya amb tàperes. Acostuma a denominar-se amb el nom complet de saltimbocca alla romana.

## Referències

* ↑ «saltimbócca in Vocabolario - Treccani» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2021].
* ↑ Carnacina-Veronelli, La cucina rustica regionale - Italia centrale, Milano, Biblioteca Universale Rizzoli, 1974
* ↑ «Storia della cucina romanesca» (en italià), 10-10-2010. [Consulta: 5 desembre 2021].
# Saltiri

«Saltiri» té aquests significats:
* Saltiri (instrument), antic instrument de corda
* Saltiri (llibre), nom del Llibre dels Salms o, en general, d'un breviari contenint salms
* Saltiri anglocatalà, saltiri famós del segle xiii
* saltiri, rosari o conjunt de grans enfilats destinat a comptar les avemaries.
Viccionari
# Saltillo (municipi)

Saltillo és un municipi de l'estat de Coahuila. Saltillo és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Coahuila. Limita al nord amb els municipis de Arteaga, al sud amb Zacatecas, a l'oest amb General Cepeda i a l'est amb Ramos Arizpe.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Saltillo Arxivat 2017-11-24 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Sant Bartomeu de Montferri

Sant Bartomeu és l'església parroquial al cèntric carrer Major del poble de Montferri (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local. La parròquia està adscrita a l'arxiprestat de l'Alt Camp de l'arquebisbat de Tarragona. La parròquia té com a esglésies sufragànies la capella de Santa Maria de Vilardida (Vila-rodona) i l'ermita de la Mare de Déu de Montserrat de Montferri.

## Arquitectura

L'església de Sant Bartomeu és de grans dimensions i de planta basilical. El seu interior presenta diversitat d'estils a causa de les successives reformes. Exteriorment l'església presenta dos elements remarcables: la portada de la façana i el campanar. La portada és constituïda per una obertura d'arc escarser resseguida per elements motllurats d'un acurat treball. La imatge de Sant Bartomeu presideix el conjunt des d'una fornícula, d'arc de mig punt, coronada per motllures amb motius florals. A ambdós costats d'aquesta fornícula hi ha dos elements decoratius situats damunt dels brancals, en els quals apareix l'any 1789. El campanar, a la dreta, presenta tres cossos, quadra l'inferior i vuitavats els dos superiors.

## Història

L'església de Sant Bartomeu està documentada des del segle xiii (donació feta per la senyora Guillema de Castellvell el 19 d'abril de 1214). Es va bastir aprofitant les restes d'una construcció anterior, d'inicis del segle xii. La nau esquerra és la part més antiga de l'església. Al segle xii s'atribueix l'arc de ferradura, avui tapat, de la façana sud.
La façana data del segle xviii, concretament de l'any 1789, d'acord amb la inscripció que hi figura. Pocs anys després, el 1797, es va realitzar el campanar. Hi ha una placa commemorativa d'aquest fet a la façana meridional.
Durant la guerra civil es van cremar peces de gran valor artístic.

## Referències

* ↑ «Sant Bartomeu». Cercador de parròquies. Arquebisbat de Tarragona. [Consulta: 24 maig 2012].
* 1 2 3 4 «Església de Sant Bartomeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Mapa de recursos culturals, Diputació de Tarragona
# Sant Martí de la Roca (Talteüll)

Sant Martí de la Roca és una església desapareguda del terme comunal rossellonès de Talteüll, a la Catalunya Nord.
Es trobava al capdamunt de la Roca de Sant Martí, a la zona central-meridional del terme, a prop i al sud-oest del poble de Talteüll. Tal vegada el paratge situat al nord i als peus de la Roca de Sant Martí, anomenat el Priorat té alguna relació amb aquesta església desapareguda.
A la roca que dona nom el lloc es conserven alguns vestigis d'una fortificació medieval.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Talteüll». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Talteüll. Sant Martí de la Roca». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Lloc on era l'església de Sant Martí de la Roca en els ortofotomapes de l'IGN