OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harith ibn Amru

Harith ibn Amru fou governador d'Armènia i l'Azerbaidjan del 721 al 725. Va fer un cens de persones amb el qual va apujar els impostos. El 725 el govern fou retornat a Màslama ibn Abd-al-Màlik ibn Marwan.
Harith hauria estat nomenat sota recomanació de Walid ibn Yazid (després al-Walid II). Aquest serie el personatge que apareix a les fonts armènies com Wlith i que fou contemporani del patriarca Hovhannes III Imasterasser "Olznetsi" (717-728)

## Referències

* Al-Tabari, Abu Ja'far Muhammad ibn Jarir. The History of al-Ṭabarī, Volume XXXIV: Incipient Decline.. Albany, NY: State University of New York Press, 1989. ISBN 0-88706-874-X.
* Ter-Ghevondyan, Aram. The Arab emirates in Bagratid Armenia. Lisboa: Fundació Calouste Gulbenkian, 1976.
* Al-Ya'qubi, Ahmad ibn Abu Ya'qub. Historiae, Vol. 2. Leiden: E. J. Brill, 1883.
# Al-Múndhir (I) ibn Numan ibn Imri-l-Qays

Al-Múndhir (I) ibn Numan ibn Imri-l-Qays (àrab: المنذر بن النعمان بن امرئ القيس, al-Munḏir b. an-Nuʿmān b. Imrʾ al-Qays) fou rei dels làkhmides d'Aràbia de vers el 431 al 473. Tradicionalment se li assigna un regnat d'uns 44 anys. La seva mare era Hind bint Zayd-Manāt ibn Zayd-Allah al-Ghassani
Yazdegerd I que tenia magnífiques relacions amb el seu pare, Numan, li va enviar a aquest al seu fill Bahram Gor (Bahram V) per criar-lo i educar-lo a la seva cort. A la mort de Yezdegerd I la noblesa va reclamar a Bahram i al-Mundhir el va acompanyar a Pèrsia amb 20.000 homes. En arribar a Ctesifont molts nobles se li van unir i va acabar agafant el poder el 421. A causa dels maltractaments dels cristians, els aquemènides i els romans d'Orient van entrar en guerra i Numan va participar en la lluita del 421-422 encara que segurament era només príncep hereu. Al-Mundhir, que havia estat cristià, va donar suport a la persecució dels cristians i es va declarar pagà. Els romans d'Orient assetjaren Nisibin i Bahram i al-Mundhir van anar a la zona per fer aixecar el setge; després es van dirigir a terres romanes d'Orient i van assolar diversos territoris arribant fins a Antioquia on al-Mundhir fou derrotat per Vitià (Vitianus). L'any següent va tornar a creuar l'Eufrates però en el pas moltes de les seves forces es van ofegar (les fonts siríaques diuen que 70.000 homes i Sòcrates parla de 100.000, però la realitat seria inferior). El 422, els aquemènides i els romans d'Orient van signar la pau.
El 457 els làkhmides van atacar Beth Hur prop d'Harram, domini romà d'Orient, i van fer presoners els seus habitants.
Hauria mort vers el 473 i el va succeir el seu fill al-Àswad ibn al-Múndhir ibn Numan (473-493).

## Referències

* Enciclopèdia de l'islam, V, 637.
# Fidjeri

Fidjeri, també escrit fijiri o fijri (àrab del Golf: لفجري, l-fijrī), són un tipus de càntics entonats pels pescadors de perles dels estats costaners del Golf Pèrsic, especialment els de Bahrain i Kuwait. Consisteix bàsicament en una melodia interpretada per un cantant principal que és acompanyat per un cor que també fa palmes. Els instruments que acompanyen el fidjeri són el mirwàs (àrab del Golf: المرواس, al-mirwās), un petit tambor de doble cara, i el jahla (àrab del Golf: الجاهلة, al-jāhla), un bol d'argila que es colpeja amb les dues mans.
Hi ha vuit gèneres de fidjeri: sanginni (que es canta a la platja, no en el bot), bahri, adsani, mkholfi, haddadi, hasawi, zumayya i dan, essent en realitat els dos darrers subgèneres del hasawi i del mkholfi, respectivament. Bahri i adsani són els dos gèneres principals.
En àrab els pescadors de perles són anomenats nahham (àrab del Golf: نهام, nahhām). Salem Allan i Ahmad Butabbaniya són dos dels cantants més coneguts de fidjeri de Bahrain.

## Referències

* ↑ Fidjeri: Songs of the Bahrain Pearl Divers (CD).

## Bibliografia

* Various artists. Fidjeri:Songs of the Bahrain Pearl Divers (CD). UNESCO, 2000. [ASIN/B00000AU93 ASIN B00000AU93].
* Rovsing Olsen, Poul. Music in Bahrain. David Brown Book Company, 2002. ISBN 87-88415-19-8.
* Various artists. A Musical Anthology of the Arabian Peninsula, Volume 2 - Music of the Pearl Divers (CD). Gallo, 1995. [ASIN/B000004A2D ASIN B000004A2D].
# Belfast Celtic Football Club

El Belfast Celtic Football Club fou un club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Belfast.

## Història

El club va ser fundat l'any 1891 i el nom fou posat en honor del Celtic de Glasgow escocès. Jugava a Celtic Park, conegut pels seguidors com Paradise, a Donegall Road a Belfast Oest. Va ser un dels clubs amb més èxit a la lliga fins a l'any de la seva desaparició, el 1949. La violència política que visqué Irlanda als anys vint, forçaren al club a abandonar la lliga i no fou readmès fins al 1924. El club rebia el suport dels nacionalistes irlandesos.
L'any 1948, en un partit entre el Linfield FC i el Belfast Celtic, a Windsor Park, els seguidors del Linfield envaïren el terreny de joc al final del partit i atacaren als jugadors de l'equip visitant. Les petites sancions imposades al Linfield i la inseguretat produïda van fer que el club abandonés la competició fins que se sentís segur a la competició. Després de la temporada 1948/49 el club no tornà a jugar cap més partit oficial, només algun amistós puntual. Belfast oest i la comunitat pro irlandesa es quedà sense un gran club fins a la formació del Donegal Celtic el 1970.

## Palmarès

* Lliga nord irlandesa de futbol: 19
** 1899/00, 1914/15, 1918/19, 1919/20, 1925/26, 1926/27, 1927/28, 1928/29, 1932/33, 1935/36, 1936/37, 1937/38, 1938/39, 1939/40, 1940/41, 1941/42, 1943/44, 1946/47, 1947/48
* Copa nord irlandesa de futbol: 8
** 1917/18, 1925/26, 1936/37, 1937/38, 1940/41, 1942/43, 1943/44, 1946/47
* City Cup Winners Cup: 8
** 1925/26, 1927/28, 1929/30, 1930/31, 1932/33, 1939/40, 1947/48, 1948/49
* Gold Cup: 10
** 1911/12, 1925/26, 1934/35, 1938/39, 1939/40, 1940/41, 1943/44, 1944/45, 1945/46, 1946/47
* County Antrim Shield: 7
** 1894/95, 1926/27, 1935/36, 1936/37, 1938/39, 1942/43, 1944/45

## Jugadors destacats

| Jackie Brown Johnny Campbell Jackie Coulter Sammy Curran Jimmy Jones Andy Kennedy Jimmy McAlinden Billy McMillan Elisha Scott Charlie Tully | Jackie Vernon Ron Greenwood George Kay Tom Aherne Tommy Breen Patrick O'Connell Oscar Traynor Louis Bookman Willie McStay |

## Entrenadors destacats

* Elisha Scott: 1934-1949

## Referències

* ↑ Usall i Santa, Ramon. «L'altre Celtic». A: Futbol per la llibertat. Lleida: Pagès editors, 2011, pàgs. 62-64. ISBN 978-84-9975-093-4.

## Enllaços externs

* The Grand Old Team
* The Belfast Celtic Society Arxivat 2006-08-27 a Wayback Machine.
# Komarovo

Komarovo (en rus: Комарово) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 1.387 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Austin (Minnesota)

Austin és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 23.314 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Austin tenia 23.314 habitants, 9.897 habitatges, i 6.076 famílies. La densitat de població era de 837,4 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 42.691 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.787 $ mentre que les dones 23.158 $. La renda per capita de la població era de 20.651 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Austin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Austin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Fideus rossejats

Els fideus rossejats, rossejat de fideus o simplement rossejat és un plat típic de pescadors, molt popular a la costa catalana, sobretot a les terres de Tarragona, i que de vegades es confon amb la fideuà.
La característica principal d'aquest plat és el fet de fregir els fideus en una paella amb oli d'oliva. D'aquí prové el seu nom de rossejar o enrossir els fideus abans de coure'ls amb aigua o brou. El plat s'elabora amb un tipus de fideu molt fi, anomenat cabell d'àngel, a diferència de la fideuà que es fa amb un fideu gruixut amb foradet al mig anoment fideu perla. En el seu sofregit hi ha sípia i calamar, tot i que, també es poden trobar gambes, musclos i cloïsses. És costum de servir-lo acompanyat d'all-i-oli.

## Festivitats

A l'Ametlla de Mar, comarca del Baix Ebre se celebra anualment la "diada dels fideus rossejats", on es realitzen concursos d'elaboració i degustació de fideus.
A la Costa Brava, Calonge i Palamós, es fa el menú de la gamba on se serveixen entre altres productes típics de la zona els fideus rossejats amb all-i-oli.

## Vegeu també

* Rossejat
* Fideuada

## Referències

* ↑ NOGUÉ, Pep. La cuina de l'arròs de Pals. Pàg. 76. Cossetània Edicions, 2003. ISBN 84-96035-29-8
* ↑ FÀBREGA, Jaume. El gust d'un poble. Cossetània Edicions, 2002 ISBN 84-95684-91-8
* ↑ «Diada dels fideus rossejats 2011». Arxivat de l'original el 2011-08-10. [Consulta: 4 setembre 2011].
* ↑ El menú de la gamba de Palamós
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Fidias Elizondo

Fidias Elizondo (Monterrey, 24 de març de 1891 - Ciutat de Mèxic, 3 de gener de 1979) va ser un escultor mexicà participant de la renovació escultòrica d'inicis del segle XX a Mèxic al costat d'altres artistes com Ignacio Asúnsolo, José María Fernández Urbina i Manuel Centurión. Nascut en Monterrey, va emigrar a la Ciutat de Mèxic als 17 anys per estudiar en l'Academia de San Carlos, on va ser també professor. Va viatjar a Europa per prosseguir la seva formació artística, i va participar en la defensa de París cavant trinxeres davant la Primera Guerra Mundial. La seva obra va tenir influències neoclàssiques, encara que va fer retrats de cort popular. Algunes de les seves obres van ser caps. Va ser formador de diferents generacions d'artistes. A més de l'acadèmia, va impartir classes a l'Escuela Nacional de Bellas Artes.

## Obres

* 1949 - Escultura de Crist del Cerro del Cubilete

## Referències

* ↑ Kassner, Lily (1986). «La renovació escultòrica» en Història de l'Art Mexicà. Tom 15. Art Contemporani III., SEP-Salvat
* ↑ Sullivan, Edward J. (1996-01-01). Art Llatinoamericà En El Segle Xx / Latin American Art in the Twentieth Century. Editorial NEREA. ISBN 9788489569041 Consultat el 2016.07.15.
* ↑ Art modern i contemporani de Mèxic. Impremta Universitària. 1952.01.01. Consultat el 2016.07.15.
* ↑ Cent anys d'art i cultura a Monterrey: a través de la seva gent, museus i exposicions. Value Casa de Borsa. 1998-01-01. Consultat el 2016.07.15.
* ↑ Bargellini, Clara. Guía que permite captar lo bello: yesos y dibujos de la Academia de San Carlos, 1778-1916 (en castellà). UNAM, 1989. ISBN 9789683610447 [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ Panorama de la escultura mexicana contemporanea: estudio precedido de un ensayo histórico-estético sobre la escultura prehispánica, colonial y del México independiente (en castellà). Ediciones del Instituto Nacional de Bellas Artes, 1964 [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ Arreola, Flora Elena Sánchez. Catálogo del archivo de la Escuela Nacional de Bellas Artes, 1857-1968: Archivo Histórico del Centro de Estudios sobre la Universidad (en castellà). UNAM, 1998. ISBN 9789683666529 [Consulta: 15 juliol 2016].
# Fluorschorl

El fluorschorl és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la turmalina. Rep el seu nom de la seva relació amb el schorl.

## Característiques

El fluorschorl és un ciclosilicat de fórmula química Na(Fe₃$^{2+}$)Al₆(Si₆O$_{18}$)(BO₃)₃(OH)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011. Cristal·litza en el sistema trigonal. És l'anàleg amb fluor del schorl, amb el qual existeix una sèrie de solució sòlida.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.CK - Ciclosilicats, amb enllaços senzills de 6 [Si₆O₁₈]₁₂, amb anions complexos aïllats».

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies a mostres obtingudes a dues localitats: a Steinberg, Zschorlau (Erzgebirge, Alemanya) i a Le Cave, Grasstein (Trentino - Alto Adige, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Fluor-schorl» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 octubre 2016].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - [Si6O1812- 6-membered single rings, with insular complex anions]». Mindat. [Consulta: 11 juliol 2024].
# Font del Llop (Argentona)

La Font del Llop es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual és la font més rústica i senzilla del susdit parc.
Gairebé sempre seca, l'aigua regalima sense broc per les parets d'una cavitat feta al pendent de la muntanya. A terra, només hi ha un bassal de fang i unes poques pedres arrenglerades per delimitar la tolla. No obstant això, el camí sembrat de bruc i l'esplèndida vista sobre Burriac que hi ha a pocs metres justifiquen la visita.
És ubicada a Argentona, al paratge anomenat de la Feu. Situats al coll de la Gironella (Sanatori de la Mútua Metal·lúrgica, Cabrils), en el punt on s'acaba l'asfalt, seguim 860 metres per la pista en direcció est, fins a trobar un camí a la dreta. Continuem 860 metres més per aquest camí fins a arribar al revolt tancat del Xaragall de la Brolla d'en Nadal. Seguim 100 metres més i trobarem a la dreta un curt rastre de corriol que duu a la font. És la font del municipi que està enclavada a més alçada; gairebé es troba al cim de la muntanya de la Feu.
La línia divisòria de termes d'Argentona i Cabrera de Mar passa pel Turó de la Cirera, Roques d'en Vivó cap al Castell de Burriac. Això fa que la distància de la Font del Llop fins a la fita de termes sigui d'uns cent metres horitzontals (en sentit sud-est. Aquest fet provoca confusió entre autors a l'hora d'incloure la font en un terme o un altre. Segons el mapa topogràfic de l'ICGC la Font del Llop és a Argentona.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 121

## Enllaços externs

* Wikiloc (català)
* Fonts d'arreu II. Les fonts d'Argentona (català)
* El castell Burriac i les Fonts d'Argentona (El Maresme) Arxivat 2016-01-20 a Wayback Machine. (català)
# Font del Lleó (el Papiol)

La font del Lleó és una font natural de la serra de Collserola, situada en un torrent per sota de l'ermita de la Salut, al Papiol. D'una paret de totxo arrebossada surten dues canonades de les quals només en raja una. Tot i estar a una cota relativament alta, 200 msnm, quasi sempre té aigua. Al costat de la font hi ha un banc de pedra i al davant una esplanada. El 2019 el Parc de Collserola va efectuar obres de millora a la font, col·locant una tapa de ferro sobre un empedrat, construint una pica amb pedra per recollir l'aigua de la insurgència, i refent el talús de pedra al costat de la font, afegint-hi un banc per seure.

## Referències

* ↑ «Font del Lleó». Diputació de Barcelona.
* ↑ «Font del Lleó». Fonts de Collserola.
* ↑ «Millora de la Font del Lleó a El Papiol». Naturalea, 01-07-2019.
# Frazer (Montana)

Frazer (Wadópana oyą́ge en llengua assiniboine) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 452 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frazer tenia 452 habitants, 115 habitatges, i 96 famílies. La densitat de població era de 103,9 habitants per km².
Dels 115 habitatges en un 49,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,3% hi vivien parelles casades, en un 33,9% dones solteres, i en un 16,5% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,6% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 12,4% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.500 $ i la renda mediana per família de 16.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.500 $ mentre que les dones 18.438 $. La renda per capita de la població era de 6.435 $. Aproximadament el 47,3% de les famílies i el 47,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «AISRI Dictionary Database Search--prototype version. Assiniboine. "Montana"». [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frazer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frazer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frazier Park

Frazier Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.348 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frazier Park tenia 2.348 habitants, 922 habitatges, i 601 famílies. La densitat de població era de 186,2 habitants/km².
Dels 922 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.721 $ i la renda mediana per família de 46.857 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.536 $ mentre que les dones 27.333 $. La renda per capita de la població era de 19.302 $. Entorn de l'11% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frazier Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frazier Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Ferdinand Joachimsthal

Ferdinand Joachimsthal (1818-1861) va ser un matemàtic alemany.

## Vida i Obra

Fill d'un comerciant jueu, Joachimsthal va fer els seus estudis secundaris a Liegnitz (actualment Legnica, Polònia) abans d'estudiar a les universitats de Berlín, Königsberg i Halle. Es va doctorar el 1840 en aquesta última.
El 1845 va ser el primer matemàtic jueu en aconseguir l'habilitació a la Universitat de Berlín. De 1845 a 1853 va ser professor adjunt de la Universitat de Berlín. El 1853 va ser nomenat professor titular de la Universitat de Halle, tot i que només i va restar dos cursos, ja que el 1855 i fins a la seva mort va ser catedràtic de la Universitat de Breslau en substituir el seu antic professor Ernst Kummer.
El seu llibre més conegut és Analytische Geometrie der Ebene publicat de forma pòstuma el 1863 i que Jacobi el va convèncer d'escriure com a suplement de la seva geometria.

## Referències

* 1 2 Vogt, pàgina 52.
* ↑ Biermann, Dictionary of Scientific Biography

## Bibliografia

* Hermes, Oswald. «Prefaci del editor». A: Oswald Hermes (ed.). Ferdinand Joachimsthal: Elemente der analytischen Geometrie der Ebene (en (alemany)). Georg Reimer, 1871, p. iii-vii.
* Vogt, Annete. «Berlin». A: Birgit Bergmann, Moritz Epple, Ruti Ungar (eds.). Transcending Tradition: Jewish Mathematicians in German Speaking Academic Culture (en (anglès)). Springer, 2012, p. 44-55. ISBN 978-3-642-22463-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ferdinand Joachimsthal» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Biermann, Kurt R. «Joachimsthal, Ferdinand». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 22 gener 2017].
# Freixeneda (la Vall d'en Bas)

Freixeneda és una masia situada al municipi de la Vall d'en Bas, a la comarca catalana de la Garrotxa.
Es troba a les acaballes de la Serra de Freixeneda, a la zona de Sant Privat d'en Bas.
# Francisco Céspedes

Francisco Fabián Céspedes Rodríguez, més conegut pel seu nom artístic Francisco Céspedes o amigablement Pancho Céspedes, és un cantautor, músic i compositor nascut el 28 de febrer de 1957 a Santa Clara (Cuba) i nacionalitzat mexicà. Va saltar a la fama el 1998, amb el seu àlbum Vida loca, melodies que van des de la balada al bolero amb un toc jazz. El 2000 va sortir al mercat el seu àlbum "¿Dónde está la vida?", que va ser Disc de Platí per les seves vendes en Mèxic i a nivell internacional va aconseguir un important èxit pel fet que el senzill de sortida "¿Dónde está la vida?", fou emès en la telenovel·la mexicana "La casa en la playa" amb més d'un milió de còpies venudes.

## Discografia

* Vida loca (1998)
* ¿Dónde está la vida? (2000)
* ...Ay corazón (2002)
* Dicen que el alma (2004)
* Autorretrato (2005)
* Con el permiso de bola (2006)
* Te acuerdas... (2009)
* Armando un pancho, a duo amb Armando Manzanero (2010)
* Más cerca de ti (En vivo), (2011)
* Todavía (2015)

## Filmografia

* The Prince of Egypt (1998) - Jetró (doblatge al castellà llatinoamericà)
* The Princess and the Frog (2009) - Louis (doblatge al castellà llatinoamericà)
* El llibre de la selva (2016) - Rey Louie (doblatge al castellà llatinoamericà)

## Referències

* ↑ «El cantautor cubano Francisco Céspedes presenta su éxito 'Vida loca', del que ha vendido 200.000 copias» (en castellà). El País. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «/ Francisco Céspedes muestra su lado más melancólico en 'Dónde está la vida' El nuevo álbum del cubano vende 100.000 copias en un solo día» (en castellà). El País, 04-05-2000. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «Artículo en La Razón (México)». Arxivat de l'original el 5 de novembre de 2014. [Consulta: 23 març 2010].