OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amblyeleotris wheeleri

Amblyeleotris wheeleri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Fidji, el sud del Japó i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* ↑ Polunin, N. V. C.; Lubbock, R. «Prawn-associated gobies (Teleostei: Gobiidae) from the Seychelles, western Indian Ocean: systematics and ecology» (en anglès). J. Zool. (Lond.), 183 (pt 1), 1977, pàg. 63-101.
* 1 2 Capuli, Estelita Emily; Valdestamon, Roxanne Rei. «Amblyeleotris wheeleri (Polunin & Lubbock, 1977) Gorgeous prawn-goby» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
# Molière (cràter)

Molière és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 139 km de diàmetre. Porta el nom del dramaturg francès Jean Baptiste Poquelin (Molière) (1622-1673), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
Es troba al sud del cràter Rodin, al sud-est del cràter Abu Nuwas i al nord-est del cràter Aśvaghoṣa. La vora del cràter és gairebé circular, tallada amb una vora plana en els seus extrems sud i sud-oest, i en el seu costat oriental és tallat per un cràter més petit.

## Referències

* ↑ «Molière». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Coelorinchus aconcagua

Coelorinchus aconcagua és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 39 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja crustacis (copèpodes, crancs, gambes, etc.).

## Hàbitat

És un peix d'aigües subtropicals que viu entre 119-450 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile (fins a 41°S) i l'Argentina (Patagònia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus aconcagua». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* ↑ Menares, B. i J.I. Sepúlveda 2005. Grupos recurrentes de peces y crustáceos demersales en la zona centro-sur de Chile Invest. Mar. Valparaíso 33(1):91-100.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cioccoshow

Cioccoshow és una fira sobre el tema de la xocolata artesanal i d'autor que se celebra cada any a la tardor a Bolonya, Itàlia.
Es va celebrar per primera vegada l'any 2005, i des d'aleshores cada any supera el nombre de visitants de l'anterior, el 2018 ja va tenir uns 330 mil visitants. L'eix central d'aquesta trobada és la Piazza Maggiore de Bolonya, on es col·loquen diverses carpes amb estands d'artesans i botigues de xocolata de tot Itàlia. A més a més, d'altres places de menor entitat també compten amb estands de venda i degustació.
No es tracta d'una trobada únicament per al consumidor, sinó també per als professionals del sector. Així, durant els dies en què es desenvolupa la fira es porten a terme tasts i degustacions de tall artesanal en les quals es mostren les últimes tendències del sector.
L'edició de l'any 2007 va tenir un petit incident polèmic, que va ser recollit pels diaris locals. Alguns estands tenien entre els seus productes diversos objectes de xocolata relacionats amb temes sexuals, com ara fal·lus o kamasutra. Els sectors més conservadors es van mostrar en contra, i tot plegat va repercutir en la premsa.

## Referències

* ↑ «Cioccoshow a Bologna: la deliziosa festa del cioccolato in Emilia Romagna» (en italià). Dooid it Magazine. Rimmontech, 20-10-2019. Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 28 maig 2021].
* ↑ Cascella, Paola «Cioccoshow, multa per il porno-cioccolato» (en italià). La Repubblica. Arxivat de l'original el 2021-04-18 [Consulta: 5 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Cioccoshow - Lloc web oficial
# Mont Neacola

El Mont Neacola (o Neacola Peak) és el nom no oficial que rep el punt més alt de les muntanyes Neacola, la secció més septentrional de la serralada Aleutiana, a Alaska, el qual s'eleva fins als 2.873 msnm. Tot i que la seva elevació és baixa respecte altres cims més destacats d'Alaska, el Mont Neacola és un cim impressionant per tenir uns vessants molt abruptes, un cim punxegut i una base totalment plana. El cim forma part del Parc i Reserva Nacionals del Llac Clark.
La primera ascensió del mont Neacola va tenir lloc el 20 de maig de 1991 per James Garrett, Loren Glick i Kennan Harvey, en una expedició inspirada per l'intrèpid Fred Beckey. Van escalar el cim per la cara oest, amb una ruta amb 1.400 metres de desnivell, gairebé tota sobre gel i 65% de desnivell.

## Referències

* ↑ «Mount Neacola, Alaska». peakbagger.com. [Consulta: 12 juny 2014].
* ↑ American Alpine Journal, 1992.
# Aléievo

Aléievo (en rus: Алеево) és un poble de l'óblast de Riazan, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Касимовского муниципального района Рязанской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Akapovo». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»».
# Clarissa (novel·la)

Clarissa és una novel·la inacabada de Stefan Zweig escrita entre els anys 1910 i 1941 i publicada pòstumament l'any 1976. Ha estat traduïda al català per Joan Fontcuberta en una edició de Quaderns Crema.

## Argument

La novel·la, d'unes dues-centes pàgines, relata la vida d'una dona intel·ligent i treballadora, filla d'un militar austríac des que és petita (1902) fins a passada la Primera Guerra Mundial. A Lucerna, coneix en Léonard, un jove socialista francès, de qui s'enamora. En esclatar la guerra, Clarissa decideix criar al fill que porta al ventre a la seva Àustria natal, el fill de l'enemic.

## Estructura

La novel·la està estructurada en els següents capítols:
* 1902-1912
* Estiu del 1912
* 1912-1914
* Juny del 1914
* Juliol del 1914
* Setembre, octubre i novembre del 1914
* Novembre i desembre del 1914
* Desembre del 1914
* 1915-1918
* 1919
* 1919-1921
* 1921-1930

## Adaptació televisiva

* Clarissa, telefilm de Jacques Deray, emès l'any 1998.

## Referències

* ↑ «‘Clarissa’, la novel·la inacabada de Stefan Zweig». llegir.cat. Júlia Costa. [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 «Clarissa - Stefan Zweig». Quaderns Crema. [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ «Clarrissa - Stefan Zweig - Google Books». [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ «France 3 Le roman inachevé de Stefan Zweig Clarissa la discrète, une enfant sans mère» (en francès). Le Soir. Caroline Gourdin, 26-05-2001. [Consulta: 6 abril 2021].

## Enllaços externs

* Extracte del llibre: les 10 primeres pàgines de l'edició de Quaderns Crema del llibre
# Clarissa Ward

Clarissa Ward (Londres, 31 de gener de 1980) és una periodista de televisió estatunidenca que actualment és corresponsal internacional cap de la CNN. Anteriorment treballava en CBS News, amb seu a Londres i abans era corresponsal de notícies a Moscou per l'ABC News.

## Referències

* ↑ Ward, Clarissa. On All Fronts: The Education of a Journalist. Penguin Publishing Group, 2020, p. 18. ISBN 978-0-525-56147-7.
* ↑ «Una periodista de la CNN desmunta el mem que l'ha convertit en el símbol de l'opressió talibana contra les dones». [Consulta: 19 agost 2021].
* ↑ «Clarissa Ward CBS Bio». CBSNews.com. CBS Broadcasting, 04-06-2012.
# Munda

«Munda» té aquests significats:
* Munda (llengües), grup de llengües de l'Índia central i oriental
* Munda o mundari, llengua del grup munda parlada entre el poble Munda
* Munda membre del poble dels mundes assentats a la zona oriental de l'Índia
* Munda (Illes Salomó), municipi principal de l'illa de Nova Geòrgia, Illes Salomó
* Munda (Bètica), ciutat de l'antiga Hispània que correspon amb l'actual municipi de Montilla (Còrdova)
* Munda (llatí) o Mondego (portuguès), riu portuguès
* Batalla de Munda, diversos esdeveniments
Viccionari
# Mare de Déu de l'Esperança de l'Hospital de Prada

La Mare de Déu de l'Hospital és la capella de l'antic hospital de la vila de Prada, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada darrere, a llevant, de l'església de Sant Pere de Prada, a l'extrem del carrer de l'hospici, prop de la cantonada amb el carrer de la Bassa.
L'hospital de Prada havia estat creat el 1350, però la seva capella no es construí fins al 1588, per iniciativa de Joana Noguer, burgesa de Prada.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de l'Hospital en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Pàgina web d'història de Prada {fr}

## Bibliografia

* Becat, Joan. «124 - Prada». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 109. La Mare de Déu de l'Hospital». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Prada». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Maruina chamaquita

Maruina chamaquita és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Charles L. Hogue, 1973. A Taxonomic review of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae). Edició 17 de Science Bulletin. Los Angeles Natural History Museum. Universitat Estatal de Pennsilvània. «Enllaç».
# María Juliana Delgado

María Juliana Delgado (Madrid, 1611-Alcalá de Henares, 1 de febrer de 1679), de nom religiós Juliana del Espíritu Santo, va ser una religiosa carmelita descalça castellana.
Va néixer a Madrid el 1611, era filla de Felipe Delgado i de María Gabriela i germana de la també religiosa María Bárbara Delgado.
Va prendre l'hàbit de religiosa al convent de carmelites descalces d'Alcalá de Henares el 1628, alhora que també ho va fer la seva germana, i va esdevenir monja professa el 23 de desembre de 1629, de la mà del visitador Fernando de Ballesteros i essent priora Mariana de la Trinidad. Va residir-hi en observança a la regla i les normes de la comunitat. Hom afirma que autoimposar-se una disciplina més forta que la resta de germanes de la comunitat: caminava a les nits pels claustres amb una creu pesada, feia més dejunis dels que marcava la regla i més rigorosos.
Els darrers anys de la seva vida, quan estava ja malalta, també es diu que li costava ingerir la carn que li feien menjar. Va morir l'1 de febrer de 1679.

## Referències

* 1 2 3 AADD. Biografía eclesiástica completa (en castellà). vol. 4. Madrid i Barcelona: D. Eusebio Aguado i D. J. M. de Grau y Compañía, 1851, p. 623-624.
* 1 2 3 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 456-457.
* 1 2 Portilla y Esquivel, Miguel de. Historia de la ciudad de Compluto vulgarmente Alcalá de Santiuste y ahora de Henares (en castellà). vol. 3. José Espartosa, 1728, p. 94-95, 182.
* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Vol. 3. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1790, p. 326.
# Marcin Baszczyński

Marcin Baszczyńsk (7 de juny de 1977, Ruda Śląska, Polònia) és un futbolista polonès. També ha estat internacional amb la selecció polonesa i ha jugat en 35 partits internacionals.

## Clubs de futbol

| Club | País | Any |
| Pogoń Ruda Śląska | Polònia | 1994-1995 |
| Ruch Chorzów | Polònia | 1995-2000 |
| TS Wisła Kraków | Polònia | 2000-2009 |
| Atromitos FC | Grècia | 2009-2011 |
| KSP Polonia Warszawa | Polònia | 2011-2013 |
| Ruch Chorzów | Polònia | 2013 |

## Enllaços externs

* Estadístiques a 90min.pl (polonès)
# Masia les Esglésies de Santa Maria

La Masia les Esglésies de Santa Maria és una masia del municipi d'Avinyó inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia destinada a habitatge formada per una construcció de planta rectangular a la qual es va afegir un cos trapezoïdal al sector de llevant al segle xviii que amplià considerablement la masia. Aquest afegit presenta a migdia una àmplia eixida porxada de tres pisos, formada per arcs de mig punt sostinguts per pilars als dos últims pisos. La coberta és de cinc vessants atesa l'estructura trapezoïdal de la masia actual. La masia aprofita el desnivell del terreny i l'era de batre és tancada per un petit porxo i les dependències de graners, pallisses, etc.

## Història

La Masia de Les Esglésies és documentada l'any 1553 en el Fogatge; pertanyent a la parròquia de "Sancta Eugenia de Relat terme de Lussanes" és referenciat "Jaume Rojans a la casa de les Esglésies". La casa formava part d'un antic alou que a finals del segle x o començaments del segle xi fou cedit per la família nobiliària de Llussà al monestir de Ripoll. Al segle xviii la parròquia amb totes les seves cases s'integraren al domini de la seu episcopal de Vic després d'un llarg pleit entre aquesta jurisdicció i el monestir de Ripoll.

## Referències

* 1 2 «Masia les Esglésies de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2014].
# Maside

Maside és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca do Carballiño.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 6.339 | 5.877 | 5.808 | 5.160 | 3.121 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Amarante (Santa María)
* Armeses (San Miguel)
* Garabás (San Pedro)
* O Lago (San Martiño)
* Louredo (Santa María)
* Maside (San Tomé)
* Piñeiro (San Xoán)
* Rañestres (San Mamede)
* Santa Comba do Trevoedo (Santa Comba)
# Me Time

Me Time és una buddy movie de comèdia estatunidenca del 2022 escrita i dirigida per John Hamburg. La pel·lícula és protagonitzada per Kevin Hart, Mark Wahlberg i Regina Hall. La pel·lícula es va estrenar el 26 d'agost de 2022 a Netflix amb subtítols en català.

## Sinopsi

Un pare que es queda a casa es troba per primera vegada en anys amb temps lliure per ell mateix, mentre la seva dona i els seus fills són fora. Torna a connectar amb el seu antic millor amic durant un cap de setmana salvatge que gairebé capgira la seva vida.

## Repartiment

* Kevin Hart com a Sonny Fisher
* Mark Wahlberg com a Huck Dembo
* Regina Hall com a Maya Fisher
* Jimmy O. Yang com a Stan Berman
* Luis Gerardo Méndez com a Armando Zavala
* Andrew Santino com a Alan Geller
* John Amos com a Gil
* Anna Maria Horsford com a Connie
* Segell com ell mateix

## Producció

El febrer de 2021, Kevin Hart es va unir al repartiment. L'agost, Mark Wahlberg i Regina Hall s'hi van afegir. El setembre de 2021, Jimmy O. Yang i Luis Gerardo Méndez també s'hi van unir. El rodatge va tenir lloc als Sunset Gower Studios. El 14 de setembre, un tècnic escènic va ser traslladat a un centre sanitari local després de patir una caiguda de 9 metres al plató.

## Referències

* ↑ Kroll, Justin. «Netflix Announces Summer Slate Including Dates For Jamie Foxx's Day Shift And Kevin Hart's Me Time». Deadline Hollywood, 27-04-2022. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Me Time». Goita què fan, ara!. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kit, Borys. «Kevin Hart, John Hamburg Team for Netflix Comedy Me Time (Exclusive)». The Hollywood Reporter, 26-02-2021. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ Kroll, Justin. «Mark Wahlberg Looking To Take Some Me Time At Netflix With Kevin Hart». Deadline Hollywood, 17-08-2021. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ Kroll, Justin. «Regina Hall Joins Kevin Hart And Mark Wahlberg in Netflix's Me Time», 30-08-2021. [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ Kroll, Justin. «Jimmy O. Yang and Luis Gerardo Méndez Join Kevin Hart In Netflix's Me Time», 03-09-2021. [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ Andreeva, Nellie. «Accident On Set Of Kevin Hart-Mark Wahlberg Netflix Movie Me Time Leaves Crew Member Seriously Injured». Deadline Hollywood, 14-09-2021. Arxivat de l'original el 14 setembre 2021. [Consulta: 14 setembre 2021].
# Maurice Greiffenhagen

Maurice Greiffenhagen (Londres, 15 de desembre de 1862 - Gran Londres i Londres, 26 de desembre de 1931) va ser un pintor i acadèmic reial britànic. Va il·lustrar llibres i dissenyar cartells, així com pintar paisatges idíl·lics.

## Biografia

Va néixer a Londres. Va exposar a la Royal Academy of Arts des de 1884, va ser nomenat membre associat el 1916 i reial acadèmic el 1922. Des de 1906 fins a 1926, va ensenyar a la "Glasgow School of Art". Greiffenhagen va exposar a la primera exposició de la "Society of Graphic Art" el 1921.
La seva amistat amb Rider Haggard el va portar a il·lustrar els populars llibres d'aventures de l'autor, començant amb una edició de She: A History of Adventure el 1889, encara que a Greiffenhagen sembla que "no li agradava fer treballs en blanc i negre". Va il·lustrar la sacralització dAyesha The Return of She (1904–05) i la de The Holy Flower (1913–14) a la "The Windsor Magazine".
També va il·lustrar una sèrie de llibres d'Edgar Wallace com Sanders of the River per a la revista Windsor: The Keepers of the King's Peace (1916–17), Lieutenant Bones (1917–18) i Sandi, The Kingmaker (1921).
La pintura de Greiffenhagen de 1891, An Idyll, va inspirar la novel·la de D. H. Lawrence, El paó blanc. La pintura va tenir "un efecte profund" en l'autor, que va escriure:
| « | "Pel que fa a 'Idyll' de Greiffenhagen, em commou gairebé com si jo mateix estigués enamorat. Sota la seva embriaguesa, aquest Nadal he coquetejat boig." | » |
El 1910, Greiffenhagen va il·lustrar un llibre de poemes de Charles F. Parsons titulat Some Thoughts at Eventide.

## Petita galeria de La dama de la barcassa

* El segon oficial es va inclinar cap endavant
* La senyora a la barca
* Va veure que un altre tatterdemalion venia cap a ell
* Ets més jove que mai, senyora Pullen
Greiffenhagen també va crear cartells comercials distintius, incloent un colorit anunci de 1894 per a la revista Pall Mall Budget que "va crear una sensació diferent entre els homes més joves" segons una revista contemporània. El 1924, va crear "The Gateway of the North", un dels pòsters de viatges més populars d'una sèrie encarregada per Londres, Midland i Scottish Railway.

## Referències

* 1 2 Tate Collection biography, Tate Online, retrieved 27 Oct 2011
* ↑ P B Ellis, H. Rider Haggard: A Voice from the Infinite. 1978. Routledge. p179
* ↑ J Meyers, Painting and the Novel. 1975. Manchester University Press. p46
* ↑ M H Spielmann in Scribner's Monthly, July 1895, quoted in A Tucker, The Illustration of the Master: Henry James and the Magazine Revolution. 2010. Stanford University Press. p82
* ↑ E Burke, The Annual Register of World Events: A Review, Volume 173. 1932. Longmans, Green. p139

## Bibliografia

* G.T., A. (1894). Maurice Greiffenhagen, The Art Journal, Volume 56. London: The Art Union. pp. 225–229.
# McClure (Ohio)

McClure és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 761 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McClure tenia 761 habitants, 285 habitatges, i 208 famílies. La densitat de població era de 599,6 habitants per km².
Dels 285 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.982 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.792 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 16.433 $. Aproximadament el 4,7% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McClure». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McClure». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Marta Canessa

Marta Canessa (Montevideo, desembre de 1936) fou la primera dama de l'Uruguai en dues ocasions, de 1985 a 1990 i de 1995 fins a l'any 2000, pel seu matrimoni amb el dues vegades president de la República, el doctor Julio María Sanguinetti Coirolo. Amb ell té dos fills, Julio Luis i Emma, i quatre nets.
És professora d'història, i va ser membre de la Comissió Especial Permanent de la Ciudad Vieja de Montevideo durant 15 anys. També va ser membre del Consell Honorari de les Obres de Preservació i Reconstrucció de la Colonia del Sacramento, més tard declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Va rebre la Gran Creu de l'Ordre Nacional de Mèrit a França i la Gran Creu de l'Ordre d'Isabel la Catòlica a Espanya. Actualment és membre de la Reial Acadèmia d'Història d'Espanya, així com de la Reial Acadèmia d'Història de Veneçuela, Colòmbia i República Dominicana.