OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arnavut ciğeri

Arnavut ciğeri és un plat tipus meze de la cuina turca fet a base de fetge d'ovella o de vedella. El nom significa "fetge a l'albanesa" en turc.

## Preparació

El fetge es pela i es talla en cubs. Cal netejar bé els cubs, i deixar que s'escorrin en un colador. Quan estan secs es cobreixen de farina de blat i es fregeixen en oli de cuinar. Després es treuen de l'oli i es deixen refredar. S'afegeix pebrot vermell (dolç) en pols a l'oli calent i abans que es cremi s'espolsa sobre els cubs de fetge. Tot junt se serveix amb ceba matada i julivert picolat. Aquest plat es consumeix fred.

## Vegeu també

* Ciğer kebap
* Ciğer tava
* Kokoreç

## Referències

* ↑ Anastasia M. Ashman. Tales from the Expat Harem: Foreign Women in Modern Turkey. Seal Press, 1 febrer 2006, p. 194–. ISBN 1-58005-330-0.
* ↑ Mütevazl Lezzetler Türk ve Dünya Mutfağından Yemek Kitabı. Banu Atabay, p. 121–. ISBN 978-975-92047-4-7.

## Enllaços externs

* Recepta en castellà Arxivat 2015-01-09 a Wayback Machine.
# Badia de Sagami

La Badia de Sagami (相模湾, Sagami-wan, també coneguda com Golf de Sagami o Mar de Sagami) es troba al su de la Prefectura de Kanagawa a Honshu, Japó. Es troba a uns 40 km al sud-oest de Tokyo. Entre les ciutats que inclou hi ha Odawara, Chigasaki, Fujisawa, Hiratsuka, Itō, i Kamakura.
Una branca del Corrent de Kuroshio escalfa aquesta badia i proporciona a les terres que l'envolten un clima suau. La màxima fondària de la badia és de 1.500 metres. Els organismes marins presenten una alta biodiversitat.

## Notes

* ↑ CJO - Abstract - Biodiversity in midwater cnidarians and ctenophores: submersible-based results from deep-water bays in the Japan Sea and north-western Pacific

## Referències

* Hammer, Joshua. (2006). Yokohama Burning: The Deadly 1923 Earthquake and Fire that Helped Forge the Path to World War II. New York: Simon & Schuster. ISBN 978-0-7432-6465-5 (cloth)
Kamio, Kenji & Willson, Heather, An English Guide to Kamakura's Temples and Shrines,Ryokufu Shuppan, Tokyo, 2008 (paperback). ISBN 978-4-8461-0811-3
# Aquilegia alpina

Aquilegia alpina és una espècie de planta que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Descripció

Aquilegia alpina és una planta herbàcia perenne que creix fins a 20 a 70 cm d'alçada. Les fulles trilobulades amb un peduncle llarg i doble que estan disposades en gran manera en una roseta basal. Les flors de color blau clar a blau-violeta, tenen entre una a cinc flors molt grans i que fan un diàmetre de 6 a 9 cm, amb pètals truncats i grans esperons lleugerament arquejats; i amb uns estams poc més curts que els pètals. El període de floració s'estén de juny a agost.
El nombre de cromosomes és 2n = 14.

## Distribució i hàbitat

Aquilegia alpina creix principalment als Alps occidentals. L'àrea de distribució s'estén des dels Alps Marítims fins a Vorarlberg. L'espècie també creix al nord dels Apenins.
Aquilegia alpina prospera millor en sòls humits i calcaris. Creixen a altituds de 1200 a 2600 metres. Generalment creix en el sotabosc arbustiu (sobretot roses alpines) i als estancs amb verns de forma solitària.   Aquilegia alpina està protegit a Àustria. A Suïssa està a la Llista vermella.

## Taxonomia

Aquilegia alpina va ser descrita per Carl von Linné i publicat a Species Plantarum 1: 533. 1753. (1 de maig de 1753).

### Etimologia

Aquilegia : nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
alpina: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització als Alps

## Referències

* 1 2 Oberdorfer, Erich; Schwabe, Angelika; Müller, Theo. Pflanzensoziologische Exkursionsflora für Deutschland und angrenzende Gebiete (en alemany). 8a. Stuttgart (Hohenheim): Eugen Ulmer, 5 de març de 2001, p. 398. ISBN 3-8001-3131-5 [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Aquilegia alpina» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ A Epítets botànics

## Bibliografia

* Finkenzeller, Xaver; Grau, Jürke. Ulmer Eugen. Erkennen und bestimmen (= Steinbachs Naturführer) (en alemany). Munic: Mosaik (Hersteller), 2002. ISBN 3-576-11482-3 [Consulta: 10 maig 2020].
* Fischer, Manfred A.; Adler, Wolfgang; Oswald, Karl. Exkursionsflora für Österreich, Liechtenstein und Südtirol (en alemany). Linz: Oberösterreichisches Landesmuseum Linz, 2005. ISBN 3-85474-140-5 [Consulta: 10 maig 2020].

## Enllaços externs

* Arxivat 2004-06-20 a Wayback Machine. (PDF; 731 kB)
* Zur Giftigkeit der Alpenakelei
* A. Gygax, G. Gigot, C. Montagnani, K. G. Bernhardt. «Aquilegia alpina» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 10 maig 2020].
# Aquilegia atrovinosa

Aquilegia atrovinosa és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Morfologia

Aquilegia atrovinosa té les seves tiges de 30 a 60 cm d'alçada, rarament fins a 90 cm d'alçada, propagació pubescent, sense ramificacions. Té poques fulles basals, dues ternades i el seu pecíol fa entre 8 a 19 cm; el limbe foliar és per sota poc pubescent a subglabre, per sobre glabre folíols laterals obovats i cuneïformes, amb dos lòbuls desiguals; folíol central obovat, de 1,5 a 3,5 × 1,2 a 2,8 cm, 3 lòbuls i segments amb 2 o 3 dents obtusos. N'hi ha poques fulles a la tija. Fan inflorescències cimoses d'1 a 5 flors; les bràctees són lineals i lanceolades de 1,6 cm. Les flors de 3 a 3,5 cm de diàmetre. El seu pedicel entre 1,2 a 5 cm. Els sèpals són de color porpra fosc, estretament ovades, d'uns 2,5 × 0,8 a 0,9 cm. Els pètals són de color porpra fosc, suberectes, àmpliament oblongs, d'uns 1,2 cm, àpex subtruncat i l'esperó de la flor fa uns 1,5 cm, apicalment corbat. Els estams gairebé són tan llargs com els pètals; tenen unes anteres grogues, àmpliament el·lipsoides, entre 1,5 a 2,2 mm. Els estaminodis són ovades, d'uns 5,5 mm, té 5 pistils i el seu avari és densament pelut. Els fol·licles entre 1,5 a 2,5 cm i el seus estils són persistents d'uns 5 mm. Floreix entre maig i juny.

## Distribució i hàbitat

La distribució natural d'Aquilegia atrovinosa es troba al nord de la província xinesa de Xinjiang i al Kazakhstan, i creix en marges dels boscos i en vessants coberts d'herba entre els 1800 i els 3600 m.

## Taxonomia

Aquilegia atrovinosa va ser descrita per Mikhaïl Popov & ex-Aleksandra Pavlovna Gamajunova i publicat a Botanicheskie Materialy Gerbariia Instituta Botaniki Akademii Nauk Kazakhskoi SSR 4: 28, pl. 3, f. 6, a l'any 1961.

### Etimologia

Aquilegia: nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
atrovinosa: epítet

## Referències

* 1 2 «Aquilegia atrovinosa» (en anglès). Flora of China. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Aquilegia atrovinosa» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} Aquilegia atrovinosa]» (en anglès). Ipni.org. International Plant Name Index. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics

## Enllaços externs

* Wu, Zhengyi; Raven, Peter H.; Hong, Deyuan. Science Press i Missouri Botanical Garden Press. Flora of China, Illustrations Volume 6, Caryophyllaceae through Lardizabalaceae (en anglès). 1a, 1 de juny de 2003, p. 281. ISBN 9781930723252 [Consulta: 19 maig 2020].
# La Chapelle-en-Serval

La Chapelle-en-Serval és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 2.462 habitants.

## Situació

La Chapelle-en-Serval és travessada per la frequentada carretera RN 17. També es troba a la frontera entre l'Oise i el departament de la Val d'Oise.

## Administració

La Chapelle-en-Serval es troba al cantó de Senlis, que al seu torn forma part del districte de Senlis. L'alcalde de la ciutat és Jean-Pierre Tellier (2001-2008).

## Vegeu també

* Llista de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* La Chapelle-en-Serval al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
# Arsínoe (Cilícia)

Arsínoe (en grec antic Ἀρσινόη) era una antiga ciutat de la costa de Cilícia entre Anemúrion i Celenderis; el lloc es troba prop de la moderna ciutat de Bozyazı, a la província de Mersin, a Turquia.
Estrabó l'esmenta i diu que tenia port. William Martin Leake la situa propera a les ruïnes del castell de Softa Kalesi (Softa), a l'oest de Bozyazı, sota el qual hi ha un port com descriu Estrabó, i una península cap a la part oriental, avui amb unes ruïnes. Estava a l'oest d'Anemúrion, i avui dia a l'est de Kızil Burnu (Cap Kizliman). La ciutat la va fundar Ptolemeu II Filadelf (284-246 aC) i va rebre el seu nom en honor d'Arsínoe II d'Egipte, la seva germana i esposa.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «8. Arsinoe». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Estrabó. Geografia, XIV, 5,3
* ↑ Talbert, Richard (ed.). Barrington Atlas of the Greek and Roman World, vol. I. Princeton, NJ: Princeton Univ. Press, 2000, p. 66. ISBN 9780691049458.
* ↑ Cohen, Getzel M. The Hellenistic settlements in Europe, the islands and Asia Minor. Berkeley: Univ. of California Press, 1995, p. 363. ISBN 9780520083295.
# La Licorne

La Licorne ("L'unicorn") o Cahiers de la Licorne/Cuadernos de la Licorne era una revista literària fundada per la poetessa uruguaiana Susana Soca, que va produir tres edicions a França en la primavera de 1947, tardor 1948 i hivern de 1948.
Una publicació inspirada en ella fou Entregas de la Licorne, editada a Montevideo en 1953 per Ángel Rama.

## Referències

* ↑ The Letters of Samuel Beckett Volume 1: 1929-1940. Cambridge University Press, p. 64 [Consulta: 17 setembre 2012].
* ↑ Abstract art from the Río de la Plata: Buenos Aires and Montevideo, 1933-1953. The Americas Society, 1 de gener de 2001. ISBN 978-1-879128-27-9 [Consulta: 24 agost 2012].
* ↑ Flávio Aguiar; Sandra Guardini T. Vasconcelos Ángel Rama: literatura e cultura na América Latina. EdUSP, 2001, p. 28–. ISBN 978-85-314-0605-8 [Consulta: 24 agost 2012].
# La Libertad (Califòrnia)

La Libertad és un despoblat al Comtat de Fresno de Califòrnia a 66 msnma mitja milla al sud i 5 milles a l'est de milles de Burrel. Fou un antic poblat mexicà a la Vall de San Joaquin, a la ruta oriental de El Camino Viejo que va existir com a mínim des del 1870.

## Notes

* ↑ 1660395 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: La Libertad (Califòrnia) (en anglès)
* ↑ William N. Abeloe, Mildred Brooke Hoover, H. E. Rensch, E. G. Rensch, Historic spots in California, 3rd Edition., Stanford University Press, Stanford, 1966 William N. Abeloe, Mildred Brooke Hoover, H. E. Rensch, E. G. Rensch, Historic spots in California, 3rd Edition, Stanford University Press, Stanford, 1966; pp.89, 95, 128, 137, 191, 202, 377, 539
# Lèmur mostela anellat

El lèmur mostela anellat (Lepilemur milanoii) és una espècie de lèmur mostela. Com tots els lèmurs, és endèmic de Madagascar. És un lèmur mostela relativament petit, amb una llargada d'uns 49-56 cm, dels quals 24-27 cm pertanyen a la cua. Viu en boscos caducifolis, de galeria i semiperennes del nord de Madagascar.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 122.
# Dominique

Dominique és un pel·lícula de terror britànica dirigida per Michael Anderson, estrenada el 1979. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una dona, que està convençuda que el seu marit intenta tornar-la boja, no triga a aparèixer morta. Després del seu enterrament, la dona torna del Més Enllà a reclamar revenja.

## Producció

La gravació va començar el setembre de 1977 i va durar sis setmanes.

## Repartiment

* Cliff Robertson: David Ballard
* Jean Simmons: Dominique Ballard
* Jenny Agutter: Ann Ballard
* Simon Ward: Tony Calvert
* Ron Moody: Dr. Rodgers
* Judy Geeson: Marjorie Craven
* Michael Jayston: Arnold Craven
* Flora Robson: Sra. Davies
* David Tomlinson: l'advocat

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Dominique». The New York Times.
* ↑ Ed. Allan Bryce, Amicus: The Studio That Dripped Blood, Stray Cat Publishing, 2000 p 159
# Laura Martínez Aguado

Laura Martínez Aguado (1972 - 9 de setembre de 2016) va ser una periodista catalana, especialitzada en educació i en qüestions socials. Va treballar a La Sexta i a Mediapro. El 2010 va entrar a treballar a RAC 1 on va arribar a ser cap la secció de societat. Va cobrir diversos esdeveniments importants durant aquests anys, com la coronació de Felip VI d'Espanya, les manifestacions de la Diada Nacional de Catalunya o la Conferència de l'ONU sobre el Canvi Climàtic 2015. Va morir als 44 anys a causa d'un càncer de pell.

## Referències

* ↑ «Mor la periodista de RAC1 Laura Martínez». [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ «Muere la periodista Laura Martínez, jefa de Sociedad y Cultura de RAC1». [Consulta: 10 setembre 2016].
# Hangash

Hangash (un acrònim somali de "Unitat d'Intel·ligència Militar") fou una policia secreta del règim militar comunista de Somàlia dirigit per Siad Barre que va existir fins al 1991.
Fou creada després de l'intent de cop d'estat del 1978, amb el propòsit de mantenir la vigilància sobre les forces armades i sobre el Servei Nacional de Seguretat (SNS). Més tard va adquirir poders en matèries civils, duplicant al Servei Nacional de Seguretat. Segons un estudi de la Biblioteca del Congrés l'Hangash va esdevenir més temut que el SNS.
El SNS fou formalment dissolt el 1990 i moltes de les seves activitats van passar a l'Hangash i altres institucions de l'aparell de seguretat del règim, com la Cort Militar Mobil (CMM), el Consell Regional de Seguretat (CRS) i el Pioners de la Victòria. El 1991 el règim fou enderrocat i l'Hangash va desaparèixer.

## Referències

* ↑ Federal Research Division, Biblioteca del Congrés; editat per Helen Chapin Metz. "Somalia: a country study".
# Mormia dycei

Mormia dycei és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Duckhouse, D. A., 1978. Non-phlebotomine Psychodidae (Diptera, Nematocera) of southern Africa. II. Subfamily Psychodinae: Neoarisemus and the brunettoid and telmatoscopoid genera. Annals of the Natal Museum. 23 (2):305-359.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A. & Lewis, D. J., 1980. 3. Family Psychodidae. Pàgs. 93-105 "a" Crosskey, R.W. (ed.). Catalogue of the Diptera of the Afrotropical Region. Londres: British Museum 1437 pp. (96).
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Duckhouse, D. A., 1987. A revision of Afrotropical Setomima, elucidation of their genealogical relationships and descriptions of other Afrotropical Psychodinae (Diptera: Psychodidae). Annals of the Natal Museum. 28:231-282.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Cuscús de Stein

El cuscús de Stein (Phalanger vestitus) és una espècie de marsupial de la família dels falangèrids. Viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 48. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Leary, T.; Singadan, R.; Menzies, J.; Helgen, K.; Wright, D.; Allison, A.; Aplin, K.; Salas, L.; Dickman, C. Phalanger vestitus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Charles Wegelius

Charles Wegelius (Espoo, Finlàndia, 26 d'abril de 1978) és un ciclista britànic, professional des del 1999 al 2011. Actualment és director esportiu de l'equip Cannondale-Drapac.

## Palmarès

* 1999
** Campió del Regne Unit sub-23 en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2007. 45è de la classificació general
* 2009. 59è de la classificació general
* 2010. No surt (11a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 48è de la classificació general
* 2005. 46è de la classificació general
* 2006. 58è de la classificació general
* 2007. Abandona (18a etapa)
* 2008. 69è de la classificació general
* 2009. 105è de la classificació general
* 2010. 29è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 60è de la classificació general
* 2006. Abandona per caiguda (5a etapa)
* 2009. Abandona (4a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Charles Wegelius a sitiodeciclismo.net
# Charles Whitney Gilmore

Charles Whitney Gilmore (Nova York, 11 de març de 1874 - Nova York, 27 de setembre de 1945) fou un paleontòleg estatunidenc que va donar nom a dinosaures d'Amèrica del Nord i Mongòlia, inclòs el sauròpode del període Cretaci alamosaure, alectrosaure, Archaeornithomimus, bactrosaure, braquiceratop, Chirostenotes, mongolosaure, parrosaure, pinacosaure, estiracosaure i Thescelosaurus.
# Chase (Alaska)

Chase és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 41 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chase tenia 41 habitants, 21 habitatges, i 9 famílies La densitat de població era de 0,2 habitants/km².
Dels 21 habitatges en un 14,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 52,4% no eren unitats familiars. En el 42,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,1% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 17,1% entre 25 i 44, un 56,1% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones hi havia 156,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 183,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.250 $ i la renda mediana per família de 0 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 16.000 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chase». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chase». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
Viccionari
# Chase City

Chase City és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.457 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chase City tenia 2.457 habitants, 1.099 habitatges, i 658 famílies. La densitat de població era de 433,2 habitants per km².
Dels 1.099 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,6% hi vivien parelles casades, en un 18,7% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 21,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.193 $ i la renda mediana per família de 32.700 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.712 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.559 $. Entorn del 15,9% de les famílies i el 22,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chase City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chase City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Christopher Kelk Ingold

Sir Cristopher Kelk Ingold (1893-1970) fou un químic britànic. El seu treball innovador als anys 20 i 30 del segle xx sobre mecanismes de reacció i l'estructura electrònica dels compostos orgànics va ser el responsable de la introducció a la química convencional de conceptes com nucleòfil, electròfil, efecte inductiu, efecte de ressonància i de descriptors com ara S$_N$1, S$_N$2, E1 i E2. També va ser coautor de les regles de Cahn-Ingold-Prelog. Ingold és considerat un dels pioners de la química orgànica física.
# Centre de Satèl·lits de la Unió Europea

El Centre de Satèl·lits de la Unió Europea (EUSC) és un òrgan descentralitzat o agència de la Unió Europea (UE) que recull informació a través d'imatges de satèl·lit de la UE per a ajudar a prevenir els conflictes i oferir ajuda humanitària.

## Història

Aquesta agència va ser creada el 2002 per part del Consell de la Unió Europea i el Parlament Europeu en substitució del Centre de Satèl·lits de la Unió Europea Occidental. La seu central està situada a la ciutat espanyola de Torrejón de Ardoz.
Tot i la seva autonomia està sota la responsabilitat directa del Secretari General del Consell de la Unió Europea, actualment ocupada per l'Alt Representant de la Política Exteriors i de Seguretat Comuna Javier Solana.

## Funcions

L'objectiu d'aquesta agència és secundar la presa de decisions de la Unió en el context de la Política Exterior i de Seguretat Comuna, millorant la recopilació d'informació relacionada amb qüestions espacials per a prevenir conflictes i proporcionar ajuda humanitària durant desastres de qualsevol tipus. Així mateix proporciona el material resultant de l'anàlisi d'imatges obtingudes per satèl·lit.
L'any 2005 aquesta agència va subministrar les fotografies per a poder constatar la construcció de bases secretes de la CIA a l'Europa de l'Est.

## Enllaços externs

* (anglès) Portal del Centre de Satèl·lits de la Unió Europea
* (anglès) Història del Centre de Satèl·lits de la Unió Europea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Centre de Recuperació i d'Investigacions Submarines

El Centre de Recuperació i d'Investigacions Submarines (CRIS) és un club esportiu dedicat a l'escafandrisme, el salvament i recuperacions submarines i altres activitats subaquàtiques. Va ser fundat el 26 d'abril de l'any 1954 a Barcelona per Climent Vidal Solá que en va ser el primer president. El CRIS va ser el primer club d'escafandrisme de Catalunya, pioner en tot el que té relació amb aquest esport i durant molt de temps l'únic estament civil que realitzava tota mena de tasques humanitàries com si es tractés d'una ONG actual.

## Referències

* ↑ «Centre de Recuperació i d’Investigacions Submarines». GEC. [Consulta: 6 novembre 2023].
# Chiloglanis productus

Chiloglanis productus és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 4,9 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: Zàmbia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ng, H.H. i R.M. Bailey 2006. Chiloglanis productus, a new species of suckermouth catfish (Siluriformes: Mochokidae) from Zambia. Occ. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. 738:1-13.