OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco Basterrechea Zaldívar

Francisco Basterrechea Zaldibar (Bermeo, Biscaia, 1888 - Madrid 1975) va ser un advocat i un polític nacionalista basc del Partit Nacionalista Basc, diputat a Corts

## Biografia

Llicenciat en dret a la Universitat de Valladolid i Granada. Va exercir com a advocat simultanejant el seu treball com a director de la sucursal del Banc de Biscaia. Membre de la Comissió d'Autonomia, des del 15 de desembre de 1930 arribant a participar, en la redacció de l'Estatut General de l'Estat Basc. Avantprojecte de la Societat, també anominat Estatut Basc-Navarrès. En aquest document els partidaris de l'autonomia basca exposaven les seves idees polítiques. Fou escollit Diputat a les Corts Republicanes a les eleccions generals espanyoles de 1931 pel PNB per la circumscripció de Bilbao, i fou membre del Tribunal de Garanties Constitucionals.
Interessat pels temes marítims, va participar en l'organització política, en 1929, de la construcció de la repetidament reclamada escullera que avui protegeix el port de Bermeo dels embats de la mar, solucionant amb la seva intervenció el finançament de l'obra; així també va participar en 1932, en la fundació d'un sindicat pescador d'arrantzales: Eusko Tostarteko Bazkuna; igualment va presentar un pla de reorganització dels Estudis de Nàutica. Va ser vocal de la Secció de Problemes Marítims de la Societat d'Estudis Bascos-Eusko Ikaskuntza des de l'any 1922 fins a 1936, en la qual va desenvolupar el seu treball sobre el litoral basc amb l'objecte de preparar un estudi sobre la pesca.
A causa de l'esclat de la Guerra Civil, es va exiliar amb la seva família a França i d'allí marxen a Buenos Aires Argentina en 1942, treballant com periodista i redactor de revistes jurídiques com "Galeuzca" i la revista Alberdi, al mateix temps que treballava en la Delegació Basca en la capital argentina, que va dirigir de 1946 a 1952. Regressa el 1952 on mor a Madrid el 09 de desembre de 1975. Un dels seus fills és l'escultor Néstor Basterretxea Arzadun

## Escrits i llibres

* Dictamen y contribución al anteproyecto del Congreso de Pesca Marítima Vasca, E.I.D., 1923, V, nº 18
* El problema del arrastre. Soluciones posibles, Asamblea de Pesca, 1925
* Función de las cofradías y su relación necesaria, Imp.de la Dip. De Gipuzkoa, San Sebastián, 1928.

## Referències

* ↑ Arbeloa, Víctor Manuel. La Semana Trágica de la Iglesia en España (8-14 octubre de 1931). Encuentro, 8 de novembre de 2006, p. 306. ISBN 978-84-7490-809-1.
* ↑ Villa García, Roberto. Las elecciones de 1933 en el País Vasco y Navarra. Librería-Editorial Dykinson, 22 d'octubre de 2007, p. 47. ISBN 978-84-9849-115-9.

## Bibliografia

* Ipiña Bidaurrazaga, Aritz; Agirreazkuenaga Zigorraga, Joseba (ed. lit.); Alonso Olea, Eduardo José (ed. lit.). «Francisco Basterrechea Zaldivar. Trayectoria política y olvido de un miembro clave del PNV (1887-1975)». A: Estatu-Nazioen Baitako Nazioak: Naziogintza Kulturala Eta Politikoa, Gaur Egungo Europan. Editorial Base, 2014, p. 211-223. ISBN 978-84-15706-20-5 [Consulta: 6 agost 2016]. Arxivat 29 October 2019$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Adolphe Goupil

Adolphe Goupil (1806-1893) fou un dels grans marxants d'art i editors del segle xix amb la seva empresa Goupil & Cie.
Va ser alcalde de Saint-Martin-aux-Chartrains (Calvados) des de 1875 fins a 1893. Hi posseïa el "Château Tout La Ville". De 1871 a 1885, va tenir un contracte d'exclusivitat amb el pintor Giovanni Boldini. Estava associat amb membres de la seva mateixa família, i el gerent de la sucursal holandesa, Vincent i Theodore Van Gogh en foren empleats a Londres i París. La raó social de l'empresa fou durant un temps "Goupil, Manzi i Joyant". La seva filla Maria es va casar amb el famós pintor Jean-Léon Gérôme. El seu net, Jean Gérôme, nascut el 1864, va ser ferit mortalment en un duel per Vincent van Gogh, qui va morir de les seves lesions i no d'un intent de suïcidi, cosa que explicaria la sortida dels Van Gogh de la casa de Goupil (després de Louis Barbier).
El "museu Goupil", crat a Bordeus el 1991, és dedicat a ell.

## Referències

* ↑ Naifeh, Steven; Smith, Gregory White. Van Gogh: The Life (en anglès). Random House Publishing Group, 2011, p. 543. ISBN 1588360474.
# Pisanosaure

Els pisanosaures (Pisanosaurus) són un gènere de dinosaures ornitisquis que visqueren al Triàsic superior al que avui en dia és Argentina. És un ornitisqui molt basal.

## Referències

* ↑ Casamiquela, Rodolfo M. «UN NUEVO DINOSAURIO ORNITISQUIO TRIASICO (PISANOSAURUS MERTII; ORNITHOPODA) DE LA FORMACION ISCHIGUALASTO, ARGENTINA» (en castellà). Ameghiniana, 5, 2, 1967, pàg. 47–64. ISSN: 1851-8044.
* ↑ Desojo, Julia B.; Fiorelli, Lucas E.; Ezcurra, Martín D.; Martinelli, Agustín G.; Ramezani, Jahandar «The Late Triassic Ischigualasto Formation at Cerro Las Lajas (La Rioja, Argentina): fossil tetrapods, high-resolution chronostratigraphy, and faunal correlations» (en anglès). Scientific Reports, 10, 1, 01-12-2020, pàg. 12782. DOI: 10.1038/s41598-020-67854-1. ISSN: 2045-2322. PMC: PMC7391656. PMID: 32728077.
* ↑ Bonaparte, J. F. «Pisanosaurus mertii Casamiquela and the Origin of the Ornithischia». Journal of Paleontology, 50, 5, 1976, pàg. 808–820. ISSN: 0022-3360.
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Avemetatarsalia / Pan-Aves :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Archosauria :
Vegeu també: Ornithoscelida
Phytodinosauria
Origen dels ocells :
# Gabriel Llompart i Jaume

Gabriel Llompart i Jaume Santandreu (Inca, 16 de novembre de 1862 - Palma, 9 de desembre de 1928) fou un religiós mallorquí, que va ésser bisbe de Tenerife, Girona i Mallorca, successivament.
Nascut a Inca el 16 de novembre de 1862, s'ordenà capellà el 13 de desembre de 1886 i es doctorà en Teologia i Dret Canònic. Fou canonge de la catedral de Mallorca. El papa Benet XV el nomenà bisbe de Tenerife el 17 de maig de 1918, on estigué fins al desembre de 1922. Va ser el cinquè bisbe de Tenerife.
El 1919 Gabriel Llompart va presidir les celebracions amb motiu del primer centenari de la creació de la Diòcesi de Tenerife. Però el seu fet més transcendental i recordat en aquesta diòcesi va ser que per la seva intercessió va poder restablir-se de nou l'Orde dominic en la Vila de Candelaria, després d'haver estat expulsats durant la desamortització de Mendizabal. El 9 de juliol de 1922, els dominics van prendre de nou possessió del Reial Convent de la Mare de Déu de la Candelaria (patrona de les Illes Canàries), i es van reprendre les obres de restauració del mateix paralitzades des de gairebé un segle abans.
El 27 de juny se 1922 fou designat bisbe de Girona. Mentre era bisbe a aquesta capital s'esdevingué el cop d'estat del general Primo de Rivera del 13 de setembre de 1923. Les noves autoritats no es complagueren de la tébia adhesió del prelat a la seva causa i utilitzaren les influències que pogueren per precipitar el seu trasllat. Fou acusat de catalanista i, a principis de 1925, el diari La Gaceta de Madrid ja anunciava la seva destinació a la seu de Mallorca, fet que no es produí definitivament fins al 30 d'abril d'aquell any.
Tres anys i mig després, el bisbe Llompart moria a Palma el 9 de desembre de 1928, a l'edat de 66 anys. És enterrat a la nau central de la catedral.

## Referències

* 1 2 El pontificat del bisbe Gabriel Llompart i Jaume a la diòcesi de Girona
* ↑ «Historia de la Diócesis Nivariense».
* ↑ La Jerarquia Eclesiàstica Gironina i la Dictadura de Primo de Rivera, per Lluís Costa, a Annals Gironins
* ↑ GABRIEL LLOMPART I JAUME, UN INQUER DEL SEGLE XX

## Enllaços externs

* Catholic hierarchy
# Hartford (Wisconsin)

Hartford és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2010 tenia 14.223 habitants.
Segons el cens del 2000, tenia 1.397 habitatges, i 1.152 famílies. La densitat de població era de 51,6 habitants per km².

## Referències

* ↑ «Fact Sheet- Hartford» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Solsona

* No s'ha de confondre amb Francesc de Solsona.
Francesc Solsona (Anglesola, segle XVI — Anglesola, segle XVI) fou un jurisconsult català. Va fer de notari i fou professor de lleis i de dret canònic a la universitat de Barcelona. Va escriure diferents treballs sobre temes legals relacionats amb el món agrari. Defensava la importància de l'emfiteusi com a solució jurídica als problemes dels pagesos. Fou autor de Lucerna laudemiorum omnia emphiteusen iura complectens, editat a Lió l'any 1556 o bé del Stylus capibrevandi cum utili tractatu de stylo clausularum.

## Referències

* ↑ «Francesc Solsona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 607 [Consulta: 28 octubre 2013].
# Mingo Junction

Mingo Junction és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mingo Junction tenia 3.631 habitants, 1.542 habitatges, i 1.062 famílies. La densitat de població era de 551,9 habitants/km².
Dels 1.542 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.196 $ i la renda mediana per família de 40.326 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.969 $ mentre que les dones 20.809 $. La renda per capita de la població era de 16.062 $. Aproximadament el 10,8% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mingo Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mingo Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Doñinos de Salamanca

Doñinos de Salamanca és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord i al Sud amb Carrascal de Barregas, al Nord-est amb Villamayor, a l'Est amb Salamanca i a l'Oest amb Galindo y Perahuy i Parada de Arriba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 643 | 684 | 742 | 808 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-01-08 a Wayback Machine.
# Llista de muntanyes de la Ribera Baixa

Llista de muntanyes a la comarca de la Ribera Baixa, al País Valencià.
| Nom | Altura | Municipi | Unitat de relleu | Coordenades |
| la Ratlla (la Mola) | 626 m. | Favara | Serra de Corbera | 39° 06′ 11″ N, 0° 18′ 39″ O﻿ / ﻿39.1031378°N,0.31083°O﻿ / 39.1031378; -0.31083 |
| els Germanells | 594 m. | Favara | Serra de Corbera | 39° 05′ 57″ N, 0° 18′ 17″ O﻿ / ﻿39.0991606°N,0.3046695°O﻿ / 39.0991606; -0.3046695 |
| el Cavall Bernat | 587 m. | Corbera | Serra de Corbera | 39° 07′ 47″ N, 0° 20′ 54″ O﻿ / ﻿39.129729°N,0.348372°O﻿ / 39.129729; -0.348372 |
| Llom del Matxo Flac | 585 m. | Llaurí | Serra de Corbera | 39° 06′ 57″ N, 0° 19′ 53″ O﻿ / ﻿39.1158327°N,0.3313966°O﻿ / 39.1158327; -0.3313966 |
| la Creu del Cardenal | 542 m. | Llaurí | Serra de Corbera | 39° 07′ 35″ N, 0° 20′ 51″ O﻿ / ﻿39.1263852°N,0.3474598°O﻿ / 39.1263852; -0.3474598 |
| l'Ouet | 529 m. | Llaurí | Serra de Corbera | 39° 06′ 42″ N, 0° 19′ 28″ O﻿ / ﻿39.1117019°N,0.3245108°O﻿ / 39.1117019; -0.3245108 |
| l'Ouet | 529 m. | Favara | Serra de Corbera | 39° 06′ 42″ N, 0° 19′ 28″ O﻿ / ﻿39.1117019°N,0.3245108°O﻿ / 39.1117019; -0.3245108 |
| Muntanya de les Raboses (Muntanya de Cullera) | 231 m. | Cullera | | 39° 10′ 34″ N, 0° 15′ 04″ O﻿ / ﻿39.1761202°N,0.2510126°O﻿ / 39.1761202; -0.2510126 |
| Muntanyeta de Cotó | 68 m. | Corbera | Serra de Corbera | 39° 09′ 52″ N, 0° 22′ 17″ O﻿ / ﻿39.1645715°N,0.3713481°O﻿ / 39.1645715; -0.3713481 |
| Muntanyeta de Sant Miquel | 66 m. | Corbera | Serra de Corbera | 39° 10′ 10″ N, 0° 21′ 27″ O﻿ / ﻿39.1694096°N,0.3575178°O﻿ / 39.1694096; -0.3575178 |
| el Cabeçol | 44 m. | Cullera | | 39° 11′ 17″ N, 0° 14′ 45″ O﻿ / ﻿39.1879672°N,0.2458067°O﻿ / 39.1879672; -0.2458067 |
| Muntanyeta dels Pins | 32 m. | Benicull de Xúquer | | 39° 11′ 03″ N, 0° 22′ 39″ O﻿ / ﻿39.1841761°N,0.3774198°O﻿ / 39.1841761; -0.3774198 |
| Muntanyeta dels Sants | 22 m. | Sueca | | 39° 14′ 32″ N, 0° 18′ 58″ O﻿ / ﻿39.2421°N,0.316244°O﻿ / 39.2421; -0.316244 |

## Enllaços externs

* Visor Cartogràfic de la Generalitat Valenciana: https://visor.gva.es/visor/
# Resolució 1362 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1362 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat l'11 de juliol de 2001. Després de recordar anteriors resolucions sobre Croàcia incloses les resolucions 779 (1992), 981 (1995), 1147 (1997), 1183 (1998), 1222 (1999), 1252 (1999) i 1285 (1999), 1307 (2000) i 1335 (2001), el Consell va autoritzar la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Prevlaka (UNMOP) a continuar supervisant la desmilitarització a la zona de la península de Prevlaka fins al 15 de gener de 2002.
El Consell de Seguretat va acollir amb beneplàcit la situació generalment tranquil·la i estable de la península de Prevlaka, però continuava preocupat per les violacions del règim de desmilitarització i les limitacions de la llibertat de moviment dels observadors de les Nacions Unides. Va donar la benvinguda a l'obertura dels punts de cruïlla entre Croàcia i Montenegro facilitant el trànsit civil i comercial sense incidents de seguretat que representaven una mesura significativa de creació de confiança entre els dos països. Encara hi havia preocupació per la manca de progrés cap a la solució de la disputa per Prevlaka i un programa de desminatge. La resolució va assenyalar que la presència de la UNMOP va contribuir enormement a mantenir les condicions propícies per a la solució de la disputa.
Es va instar tant a Croàcia com a la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro) a aplicar plenament un acord sobre la normalització de les seves relacions, cessar les violacions del règim de desmilitarització, reduir la tensió i garantir la lliure circulació als observadors de les Nacions Unides. El Consell va donar la benvinguda a la represa de les discussions entre ambdues parts. Es va demanar a ambdós països que implementessin mesures de confiança a partir de la Resolució 1252 i que informessin sobre el progrés de llurs negociacions bilaterals almenys dues vegades al mes.
Finalment, es requeria que la Força d'Estabilització, autoritzada a la Resolució 1088 i estesa per la Resolució 1357, cooperés amb la UNMOP.

## Referències

* ↑ «Security Council UNMOP mandate for six months». United Nations, 11-07-2001.
* 1 2 «Security Council extends UN mission in Prevlaka peninsula for six months». United Nations News Centre, 11-07-2001.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Guerra de la independència croata

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hassel (Luxemburg)

Hassel (en luxemburguès: Haassel) és una vila i centre administratiu de la comuna de Weiler-la-Tour del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 9,1 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Hassel». [Consulta: 23 setembre 2015].
# Jonestown

«Jonestown» té aquests significats:
* Jonestown (Comtat de Columbia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
* Jonestown (Comtat de Lebanon), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
* Jonestown (Guyana), assentament religiós de la secta Temple del Poble que va acabar amb el suïcidi col·lectiu de tota la població.
* Jonestown (Mississipi), població dels Estats Units a l'estat de Mississipi.
# Memòria FeRAM

La Memòria FeRAM (FRAM o RAM ferro-elèctrica) és una memòria RAM similar en construcció a la memòria DRAM però utilitza una capa de material ferro-elèctric en comptes d'una capa de material dielèctric per aconseguir ser no volàtil (mantenir l'estat sense alimentació). La FeRAM és una de les opcions a memòria RAM no volàtil a l'hora de substituir la memòria flaix.

## Propietats de FeRAM

Avantatges respecte la memòria flaix:
* Menor consum d'energia.
* Cicles d'escriptura més ràpids.
* Major nombre de cicles d'escriptura (al voltant de 10¹⁰ a 10¹⁴ cicles).
* Major retenció de dades (més de 10 anys a +85 °C).
Desavantatges respecte la memòria flaix:
* Menor densitat de quantitat memòria per unitat de superfície.
* Major cost.

## Comparativa de memòries

Segons :
| Paràmetre | FRAM | SRAM | E2PROM | Flaix |
| No volàtil | Sí | No | Sí | Sí |
| Cicles d'escriptura | 10¹⁰ | sense límit | ~500 000 | 10 000 |
| Velocitat d'escriptura per 13 KB | 10ms | <10ms | 2s | 1s |
| Consum energia en µA/MHz | 80 | <60 | fins a 10 mA | 260 |
| Adreçable byte a byte | Sí | Sí | No | Sí |

## Fabricants de memòria FeRAM

Segons :
* Texas Instruments
* Lapis semiconductor
* Cypress
* Hynix

## Vegeu també

* nano-RAM : RAM amb nanotubs de carboni.
* SRAM : RAM estàtica.
* Flaix : memòria flaix.
* E2PROM : memòria esborrable elèctricament.
* ReRAM : memòria RAM resistiva.
* DRAM: memòria dinàmica
* MRAM: memòria RAM magnetoresistiva

## Referències

* 1 2 «What is FRAM | Ferroelectric Random Access Memory FeRAM | Tutorial» (en anglès). [Consulta: 23 gener 2017].
* ↑ «Memòria FeRAM» (en anglès). http://web.eecs.umich.ed.+[Consulta: 23 gener 2017].
* ↑ Gautschi, Rainbow WEB Production Switzerland - Arnold. «Sherlab.com - The #1 Linkpage to Manufacturers of Electronic Parts and Semiconductors». [Consulta: 23 gener 2017].
# Amor al primer lladruc

Amor al primer lladruc (originalment en anglès, Love at First Bark) és un telefilm estatunidenc del 2017 protagonitzat per Kevin McGarry i Jana Kramer, i produït i emès pel Hallmark Channel.

## Sinopsi

La Julia està en un moment de canvi en la seva vida: ha deixat la feina que tenia en una gran empresa de disseny d'interiors per posar-se pel seu compte. A més, ha decidit complir un somni que tenia des de petita i adoptar un gos. En una fira de gossos en adopció, s'enamora a primera vista del King i se l'emporta a casa. Tot i que el King és un gos tranquil, la Julia decideix recórrer als serveis de l'Owen, un educador caní, perquè l'adaptació no és tan fàcil com es pensava. L'Owen li fa entendre que no hi ha prou d'estimar els gossos per saber-los portar. I la Julia i l'Owen es comencen a agradar, però el principi de la relació tampoc és fàcil.

## Repartiment

* Jana Kramer: Julia Galvins
* Kevin McGarry: Owen Michaels
* Anna Van Hooft: Sherry McRay
* Natasha Burnett: Cindy Howard
* Reese Alexander: Wyatt Salas
* Sarah Edmondson: Cassie Guggenheim
* Andrew Moxham: Jonathan Guggenheim
* Jaime M. Callica: Mike Howard
* Paula Giroday: Bridget
* Leanne Lapp: Molly Finley
* Dolores Drake: Elderly Lady

## Referències

* ↑ «Les pel·lícules del cap de setmana». TV3, 12-08-2022. Arxivat de l'original el 2022-08-17. [Consulta: 21 agost 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial a hallmarkchannel.com (anglès)
# Domenico Laffi

Domenico Laffi (Vedegheto, Savigno, Bolonya, 1636 - després de 1683) va ser un pelegrí, viatger i escriptor de viatges italià.
Ordenat sacerdot, peregrinà almenys en tres ocasions a Santiago de Compostel·la, els anys 1666, 1670 i 1673, i una vegada a Jerusalem, en un viatge per mar, a través de Còrsega, Sardenya i les costes d'Àfrica, que començà l'octubre 1678 i arribà el gener de 1679. Fruit d'aquesta experiència fou la publicació el 1683 de Il Viaggio in Levante al Santo Sepolcro di N.S. G. Christo et altri luoghi di Terra Santa. Després dels seus pelegrinatges a Santiago, viatja per la península Ibèrica fins al cap Finisterre, a Lisboa, a Madrid i fins i tot a Còrdova i a Granada.

## Publicacions

* "Viaggio a Ponente a San Giacomo di Galitia e Finisterrae" (Viatge cap a l'oest fins a Santiago de Compostel·la i Finisterra) (1673)
* "Viaggio a Levante al Santo Sepolcro di Nostro Signore Giesù Christo et altri luoghi di Terra Santa" (Viatge cap a la tomba del nostre Senyor Jesucrist i altres llocs de Terra Santa) (1683)
* "Dalla tomba alla culla è un lungo passo. Viaggio da Padova ove morse il glorioso S. Antonio a Lisbona ove nacque" (El llarg camí des de la tomba fins al bressol. Viatge des de Pàdua, on va morir el famós Sant Antó, fins a Lisboa, on va néixer) (1691)

## Referències

* ↑ Russo, Emilio; Caravale, Mario (ed.) «Laffi, Domenico». Treccani - Dizionario Biografico degli Italiani (DBI). Istituto della Enciclopedia Italiana, Vol. 63: Labroca–Laterza, 2004 [Consulta: 2 gener 2021].

## Bibliografia

* Laffi, Domenico. A journey to the West: the diary of a seventeenth-century pilgrim from Bologna to Santiago de Compostela. Leiden: Primavera Pers. ISBN 90-74310-28-1.
# Resolució 1368 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1368 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de setembre de 2001. Després d'expressar la seva determinació per combatre les amenaces a la pau i la seguretat internacionals causades per actes de terrorisme i reconeixent el dret de defensa personal individual i col·lectiva, el Consell va condemnar els atemptats de l'11 de setembre als Estats Units.
El Consell de Seguretat va condemnar enèrgicament els atacs a Nova York, Washington D.C. i Pennsilvània, i va considerar que els incidents eren una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals. Va expressar simpatia i condol a les víctimes i les seves famílies i al govern federal dels Estats Units.
La resolució va demanar a tots els països que cooperessin per portar els responsables, organitzadors i patrocinadors dels atacs davant la justícia i responsabilitzar-ne als responsables de donar suport o acollir als responsables, organitzadors i patrocinadors. Es va demanar a la comunitat internacional que incrementés els esforços per reprimir i prevenir activitats terroristes mitjançant la cooperació i aplicació de convencions antiterroristes i resolucions del Consell de Seguretat, en particular la resolució 1269 (1999).
La resolució 1368 va concloure amb el Consell expressant la seva disposició a adoptar mesures per respondre als atacs i combatre totes les formes de terrorisme d'acord amb la Carta de les Nacions Unides.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns, 'in strongest terms', terrorist attacks on United States». United Nations, 12-09-2001.
* ↑ «Members of Security Council condemn 'horrifying' terror attacks on US». United Nations News Centre, 11-09-2001.
* ↑ Boulden, Jane; Weiss, Thomas George. Terrorism and the UN: before and after September 11. Indiana University Press, 2004, p. 57. ISBN 978-0-253-21662-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org