OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Congrés per la Democràcia i el Progrés

El Congrés per la Democràcia i el Progréss (Congrès pour la Démocratie et le Progrès) és el partit polític governant de Burkina Faso.
Va ser fundat per la fusió de l'Organització per la Democràcia Popular - Moviment del Treball amb la Convenció Nacional de Patriotes Progressistes / Partit Socialdemòcrata (CNPP/PSD), Grup de Demòcrates Revolucionaris (GDR), Moviment per la Democràcia Socialista (MDS), Partit d'Acció pel Liberalisme en Solidaritat (PACTILS), Reunió Democràtica i Popular (RDPR), Reunió de Socialdemòcrates Independents (RSI), Unió de Socialdemòcrates (UDS), Unió de Demòcrates i Patriotes de Burkina (UDPB) i faccions dels Grups de Demòcrates Patriotes (GDP) i el Bloc Socialista Burkinès (BSB).
El partit inicialment assegurava ser un partit Marxista, però oficialment va abandonar el Marxisme l'1 d'agost del 1997. Des del restabliment del càrrec de Primer Ministre el 1992, tots els Primers Ministres de Burkina Faso han sigut membres d'aquest partit, com també de la majoria dels altres càrrecs nacionals, i té la majoria d'escons al Parlament.
A les eleccions legislatives del 5 de maig del 2002, el partit va guanyar el 49,5% del vot popular i 57 dels 111 escons. A les eleccions presidencials del 13 de novembre del 2005, el seu candidat Blaise Compaoré va guanyar el 80,35% del vot popular, i en les Eleccions legislatives de 2007 va guanyar obtenint 73 escons.

## Referències

* ↑ «Nana Thibaut, president de l'ex-rdp: "Je ne fais pas la politique pour le ventre."». Le Pays, 09-10-2018. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Freedom in the World 2008: The Annual Survey of Political Rights & Civil Liberties. Rowman & Littlefield, 2008, p. 122. ISBN 9780742563063.
# Consell de la Generalitat Valenciana a la II Legislatura

El Consell de la Generalitat Valenciana en el període 1987-1991, correspon a la II legislatura del període democràtic.

## Cronologia

Després de les eleccions del 10 de juny de 1987 la candidatura encapçalada per Joan Lerma del PSPV-PSOE obté una majoria relativa de 42 escons sobre els 25 de l'AP. Joan Lerma torna a resultar elegit com a President de la Generalitat Valenciana.

## Estructura del Consell

| Conselleries | Titulars | Titulars |
| Conselleries | 27 de juliol de 1987 | canvis de govern |
| Economia i Hisenda | Antonio Birlanga Casanova (PSPV-PSOE) | Antonio Birlanga Casanova (PSPV-PSOE) |
| Administració Pública | Joaquín Azagra Ros (PSPV-PSOE) (fins al 19/09/1989) | Emèrit Bono i Martínez (PSPV-PSOE) (des del 19/09/1989) |
| Obres Públiques, Urbanisme i Transports | Rafael Blasco Castany (PSPV-PSOE) (fins al 30/12/1989) | Eugenio Burriel de Orueta (PSPV-PSOE) (des del 30/12/1989) |
| Cultura, Educació i Ciència | Ciprià Ciscar i Casaban (PSPV-PSOE) (fins al 19/09/1989) | Antoni Escarré Esteve (PSPV-PSOE) (des del 19/09/1989) |
| Sanitat i Consum | Joaquín Colomer Sala (PSPV-PSOE) | Joaquín Colomer Sala (PSPV-PSOE) |
| Treball i Seguretat Social | Miguel Doménech Pastor (PSPV-PSOE) | Miguel Doménech Pastor (PSPV-PSOE) |
| Indústria, Comerç i Turisme | Andrés García Reche (PSPV-PSOE) | Andrés García Reche (PSPV-PSOE) |
| Agricultura, Pesca i Alimentació | Luis Font de Mora Montesinos (PSPV-PSOE) | Luis Font de Mora Montesinos (PSPV-PSOE) |

## Vegeu també

* Eleccions a les Corts Valencianes de 1987
# Constant

«Constant» té aquests significats:
* Constant matemàtica, quantitat que per definició no canvia mai el seu valor
* Constant (matemàtiques), concepte matemàtic
* Constant física, magnitud física que té un valor numèric fix
* Constant universal dels gasos ideals, constant física que relaciona entre si diverses funcions d'estat termodinàmiques, establint essencialment una relació entre l'energia, la temperatura i la quantitat de matèria
* Constant (informàtica), valor que no pot ser alterat durant l'execució d'un programa
* Biografies:
** Flavi Juli Constant, emperador romà del 337 al 350
** Constant II, emperador romà d'Orient del 641 al 668
** Henri-Benjamin Constant de Rebecque (1767 al 1830), polític i ideòleg del liberalisme europeu
** Jean-Joseph Benjamin-Constant (1845 -1902), pintor francès
** Constant Nieuwenhuys (Amsterdam, 1920–2005), artista neerlandès
Viccionari
# Congolita

La congolita és un mineral de la classe dels borats, que pertany al grup de la boracita. Rep el seu nom de la República del Congo, país on va ser descoberta.

## Característiques

La congolita és un borat de fórmula química Fe2+ 3B₇O$_{13}$Cl. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6,5 i 7,5. És un mineral dimorf de l'ericaïta, i l'anàleg amb Fe$^{2+}$ de la trembathita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la congolita pertany a «06.GA - Tectoheptaborats» juntament amb els següents minerals: boracita, chambersita, ericaïta, trembathita i korzhinskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1972 al departament de Kouilou, a la República del Congo. També ha estat descrita a un parell de localitats del comtat de Kings, a Nova Brunswick (Canadà), a Bleicherode (Turíngia, Alemanya), a Kłodawa, al Voivodat de Gran Polònia (Polònia), i a Loftus, a North Yorkshire (Anglaterra).

## Referències

* ↑ «Congolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juny 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Congonhas

Congonhas és un municipi brasiler de l'estat de Mines Gerais. S'hi troba el Santuari del Bom Jesus de Matosinhos, que l'any 1985 fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## Referències

* ↑ «Congonhas - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Congonhas - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Sanctuary of Bom Jesus do Congonhas» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 8 març 2021].
# Club Sportif Grevenmacher

El Club Sportif Grevenmacher és un equip de futbol de Luxemburg que juga a la Lliga luxemburguesa de futbol, la lliga de futbol més important del país. Va ser fundat el 1909 en la ciutat de Grevenmacher, a l'est de Luxemburg amb el nom Stade Mosellan, fins que 10 anys més tard van canviar al nom que té actualment. Durant la Segona Guerra Mundial, l'equip va ser rebatejat com a FK Grevenmacher, per la política de [germanització, fins al seu alliberament el 1944.

## Història

* 1909: Fundació del club com l'Stade Mosellan Grevenmacher
* 1919: El club canvia el seu nom Club Sportif Grevenmacher (CS Grevenmacher)
* 1940: El club canvia el seu nom FK Grevenmacher
* 1944: El club canvia el seu nom Club Sportif Grevenmacher (CS Grevenmacher)
* 1994: 1a participació en una Copa d'Europa (C3, 1994-1995 temporada)

## Palmarès

* Lliga luxemburguesa de futbol:
    Campió: 2002-03
    Subcampió: 1993-94, 1994-95, 1995-96, 1996-97, 1999-00, 2000-01, 2001-02
* Copa luxemburguesa de futbol:
    Campió: 1994-95, 2002-03, 2007-08, 2010-11
    Subcampió: 1950-51, 1952-53, 1953-54, 1958-59

## Referències

* ↑ «CS Grevenmacher». Soccerway.com. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Luxemburg - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Luxembourg - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].

## Enllaços externs

* Club Sportif Grevenmacher - Lloc web oficial
# Club Sportif Sedan Ardennes

El Club Sportif Sedan Ardennes és un club de futbol francès de la ciutat de Sedan.

## Història

El club va ser fundat per Marcel Schmitt l'any 1919. Durant la seva història ha rebut les següents denominacions:
* 1919: Union Athlétique Sedan-Torcy.
* 1966: Es fusiona amb el Racing Club de Paris anomenant-se Racing Club de Paris-Sedan.
* 1970: Es fusiona amb el CS Ardennes, adoptant el nom Clubs Sportifs Sedanais des Ardennes.
* 1974: Es fusiona amb l'Amical Club Mouzon, adoptant el nom CS Sedan-Mouzon Ardennes.
* 1985: Adopta el nom Club Sportif Sedan Ardennes i esdevé professional.

## Palmarès

* 2 Copa francesa de futbol: 1956, 1961
* 1 Lliga francesa de segona divisió: 1955
* 1 Championnat National (tercera divisió): 1990
* 1 Campionat de França Amateur: 1951
* 1 Campionat del Nord-est: 1950

## Jugadors destacats

* Mustapha Dahleb
* Ivica Osim
* Modeste M'Bami
* Louis Dugauguez
* Yves Herbet
* Roger Lemerre
* Luc Sonor
* Michel Watteau
* Henri Camara
* David di Tommaso

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2011-03-03 a Wayback Machine.
# Cléo Inácio Hickman

Cléo Inácio Hickman, conegut futbolísticament com a Cléo, (Venâncio Aires, 9 de febrer de 1959) és un antic futbolista brasiler de la dècada de 1980.
Començà la seva carrera futbolística a l'Inter de Porto Alegre. El febrer de 1982 arribà al FC Barcelona com a substitut del lesionat Bernd Schuster. De fet, el seu aspecte físic, ros amb els cabells llargs, recordava al del jugador alemany. No obstant, no arribà a jugar cap partit oficial, només un amistós enfront del Centre d'Esports L'Hospitalet. Retornà a l'Inter, club amb el qual el mateix 1982 es proclamà campió del Torneig Joan Gamper a Barcelona. Posteriorment defensà els colors d'altres clubs brasilers com Palmeiras, Flamengo, America de Rio, Sport Recife i Vila Nova de Goiânia.

## Referències

* ↑ «Dados pessoais de Cléo Hickman». ogol.com.br. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «CLEO HICKMANN». terceirotempo.bol.uol.com.br. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 4 «Grandes mitos del barcelonismo. Capitulo II: Cleo». extremoizquierdo.blogspot.com.es, 11-10-2011. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Llega Cleo, un fiasco azulgrana». Mundo Deportivo, 03-02-2007. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Clérey-la-Côte

Clérey-la-Côte és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 38 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Clérey-la-Côte era de 38 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 25 eren cases i 1 era un apartament. Dels 19 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 9 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Clérey-la-Côte el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 17 eren actives i 8 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (11 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 home). De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Clérey-la-Côte hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Clérey-la-Côte a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Clérey-la-Côte a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Col·legi Mont d’Or

Col·legi Mont d'Or va ser una institució escolar fundada el 1905 per Joan Palau i Vera a Sant Gervasi de Cassoles, a Barcelona.
Amb el funcionament de Mont d'Or Joan Palau fou pioner a implantar a Catalunya un sistema d'ensenyament inspirat en els mètodes més moderns de l'època, amb influència anglesa. Aquesta experiència va originar força interès entre els intel·lectuals del moment. En aquesta escola van treballar pedagogs com Manuel Ainaud i Sánchez, impulsor del Patronat Escolar de l'ajuntament de Barcelona, i Eladi Homs i Oller, introductor de les idees de John Dewey a Catalunya i inspirador de les primeres escoles d'estiu. Mont d'Or fou també la primera escola on es va treballar amb el mètode Montessori. A més, l'escola tenia el suport de la burgesia i la classe benestant a la ciutat comtal, i entre els que hi van assistir es troben els fills de Joan Maragall, Amadeu Hurtado i Miró o Josep Rogent.
L'escola estava dividida en tres seccions: un jardí d'infants fröbelià, un primer ensenyament amb un pla inspirat en l'obra d'Ovide Decroly i un segon ensenyament que anava dels onze als tretze anys. A més, l'escola preparava als estudiants per al batxillerat oficial i per a altres estudis. El col·legi constava d'un internat amb un reduït nombre d'alumnes, que vivien en família amb el director, i de l'externat, amb la resta d'alumnes, a mitja pensió. L'ambient era agradable, lluminós i amb decoracions artístiques.
El 1911 Palau traslladà l'escola, en règim d'internat, a ple camp, als afores de Terrassa. L'obra fou continuada a Barcelona per un grup de pares amb el nom de "Nou Col·legi Mont d'Or", sota la direcció pedagògica de Manuel Ainaud, el qual li va donar una orientació més informativa. Tots dos centres perduraren fins al 1915. Aquesta experiència en el món pedagògic va influir en els posteriors corrents escolars renovadors.

## Referències

* 1 2 «Col·legi Mont d’Or». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Domènech i Domènech, Salvador. «El Moviment de renovació pedagògica públic i privat: Col·legi Mont d'Or i Nou Col·legi Mont d'Or». A: Pedagogia, política i transformació social (1900-1917): l'educació en el context de la Fundació de l'Institut d'Estudis Catalans. Institut d'Estudis Catalans, 2008, p. 28–34. ISBN 978-84-92583-01-0 [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «L'Escola Nova a Catalunya». Els mestres de la República a Manresa. Trajectòries, pedagogies i depuracions. Memòria.cat: Memòria i Història de Manresa. [Consulta: 25 juny 2018].
# Col·legi Maria Immaculada de Tremp

El Col·legi Maria Immaculada es troba a la ciutat de Tremp, (Pallars Jussà).
El col·legi és un centre religiós que va ser fundat l'any 1859 per Maria Antònia París i per Sant Antoni Maria Claret (fundadors de la congregació claretiana). Aquesta congregació cristiana està formada per missioneres i missioners claretians que tenen col·legis d'aquesta congregació per tot el món: a Argentina, Colòmbia, Costa Rica, El Salvador, Espanya, Brasil, Filipines, Guatemala, Hondures, India, Japó, Panamà, Uruguai i Veneçuela. Durant aquests anys l'escola ha anat canviant segons les necessitats de la comarca. En els seus inicis era una escola femenina i amb internat però a partir dels anys 70 passa a ser una escola mixta.
En l'actualitat el nombre d'alumnes del centre és de 330 i el de professors, sense incloure vetlladors, és de 29. El centre abraça els diferents nivells que van des dels 2 fins als 16 anys. Aquests inclouen servei de guarderia, Educació Infantil (3-5 anys), Educació Primària (6-11 anys) i Educació Secundària Obligatòria (12-16 anys).

## Referències

* ↑ Col·legi Maria Immaculada a l'Educateca
* ↑ Quan va començar tot? a xtec.cat
* ↑ 150 anys del Col·legi de Tremp de les Religioses de Maria Immaculada Missioneres Claretianes Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine. al web del Bisbat d'Urgell

## Enllaços externs

* Lloc web del centre Arxivat 2016-08-22 a Wayback Machine.
# Corrent de Planck

El corrent de Planck, simbolitzat com I$_p$, és la unitat de corrent elèctric en el sistema d'unitats naturals conegut com a unitats de Planck.
El corrent de Planck s'expressa com:
$I_{p}=q_{p}/t_{p}=(c^{6}4\pi \varepsilon _{0}/G)^{\frac {1}{2}}$ ≈ 3,479 × 10$^{25}$ A
en què:
* $q_{p}=(c\hbar 4\pi \varepsilon _{0})^{\frac {1}{2}}$ és la càrrega de Planck
* $t_{p}=(\hbar G/c^{5})^{\frac {1}{2}}$ és el temps de Planck
* $\varepsilon _{0}$ és la permitivitat del buit
* $\hbar$ és la constant de Planck reduïda
* $G$ és la constant de la gravitació
* $c$ és la velocitat de la llum al buit
El corrent de Planck és el corrent que, en un conductor, transporta una càrrega de Planck en un temps de Planck.
De manera alternativa, es pot dir que el corrent de Planck és el corrent que, si el mantenim en dos conductors lineals paral·lels, de longitud infinita i d'una secció circular negligible, i separats al buit per una longitud de Planck, entre els conductors esmentats es produirà una força igual a la força de Planck per la longitud de Planck.

## Vegeu també

* Constant de Planck
# Cotinga quèrula

La cotinga quèrula (Querula purpurata) és una de les espècies de la família Cotingidae. Aquesta és l'única espècie monotípica, dins del gènere Querula (Müller, PLS, 1776).

## Descripció

És una au robusta de mitja grandària i esquena llustrosa. El mascle té una llarga taca habitada i vermella en la part alta de la gola (similar als dels gorget dels colibrís), estès als costats del coll. Té un bec curt, ampli i punxegut de color grisenc, ulls negres i potes grises.

## Distribució

És trobada a Bolívia, Brasil, Colòmbia, l'Equador, Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, Surinam i Veneçuela; També en el sud d'Amèrica Central a Nicaragua, Costa Rica i Panamà.

## Hàbitat

El seu hàbitat natural està a les terres baixes de boscos humits subtropicals o tropicals.

## Referències

* ↑ «Cotinga quèrula». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Costa del Meler

La Costa del Meler és una costa de muntanya del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situada en els vessants sud-occidentals del Tossal del Meler, a la riba esquerra del barranc de Caborriu. La part del sud-est de les costes formen el vessant de ponent del Tossal Forner.

## Etimologia

El nom d'aquesta costa, i el tossal proper del mateix nom, procedeix de l'activitat del que fou el seu parcer o propietari: meler, o recol·lector de mel.

## Enllaços externs

* La Costa del Meler en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Costa del Senyor

La Costa del Senyor és un paratge del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat a prop i al nord-est del poble de Monistrol de Calders, als peus i a migdia del Serrat de la Rectora, al sud-oest de les Tres Alzines i a llevant del Collet dels Pins del Feliu. De fet, la part inferior de la Costa del Senyor ja està urbanitzada i forma part del nucli urbà de Monistrol de Calders. És la zona de la Plaça Nova.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* La Costa del Senyor en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Costa del Rei (el Meüll)

La Costa del Rei és una costa de muntanya del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Estan situats a ponent de Vilamolat de Mur i al nord-est del Meüll, a migdia de l'Hort del Romeral. Estan situades al capdavall, sud-est, del Serrat de les Bancalades, entre la llau del Romeral, a ponent, i la llau de Ferriol, a llevant. La Costa del Rei inclou la Font del Boix.
# Copa Intercontinental d'hoquei sobre patins masculina 1983

La primera edició de la Copa Intercontinental d'hoquei patins masculina es disputà a Sertãozinho (Brasil) el febrer del 1983.
Es disputà en format de lligueta i hi van participar dos equips brasilers, dos argentins, dos xilens i dos europeus. El FC Barcelona es proclamà campió.

## Resultats

| X | MSa | TBa | Por | Est | Ser | SMa | Bar |
| Manuel de Salas | | | | | | | |
| Thomas Bata | 5-5 | | | | | | |
| FC Porto | 4-4 | 10-5 | | | | | |
| Estudiantil | 3-7 | 5-4 | 4-10 | | | | |
| Sertãozinho | 6-1 | 8-1 | 5-9 | 2-2 | | | |
| San Martin | D/V | D/D | 4-10 | 2-0 | 2-1 | | |
| FC Barcelona | 10-2 | 8-3 | 4-1 | 8-2 | 4-0 | 3-0 | |
| Portuguesa | 3-7 | 2-6 | 4-10 | D/D | D/V | 1-2 | 1-7 |

## Classificació

| Pos. | Equip | Punts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Dif. |
| 1 | FC Barcelona | 14 | 7 | 7 | 0 | 0 | 44 | 9 | 35 |
| 2 | FC Porto | 11 | 7 | 5 | 1 | 1 | 54 | 30 | 24 |
| 3 | Manuel de Salas | 8 | 7 | 3 | 2 | 2 | 26 | 31 | -5 |
| 4 | Sertãozinho | 7 | 7 | 3 | 1 | 3 | 22 | 19 | 3 |
| 5 | San Martin | 7 | 7 | 3 | 1 | 3 | 10 | 15 | -5 |
| 6 | Estudiantil | 4 | 7 | 1 | 2 | 4 | 16 | 33 | -17 |
| 7 | Thomas Bata | 4 | 7 | 1 | 2 | 4 | 24 | 38 | -14 |
| 8 | Portuguesa | 1 | 7 | 0 | 1 | 6 | 11 | 32 | -21 |

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20120501123920/http://www.rink-hockey.net/intercont83.PDF

## Enllaços externs

* Resultats mundials d'hoquei patins Arxivat 2011-10-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Corretja

«Corretja» té aquests significats:
* Corretja (estri): banda o llenca de cuir o altre material
* Cinturó: corretja per a dur a la cintura
* Cinturó de seguretat: sistema de seguretat instal·lat en automòbils
* Cingla: corretja que sosté pesos considerables
* Corretja de transmissió: cert sistema de transmissió mecànica
Viccionari
# Cristiano Marques Gomes

Cristiano Marques Gomes, conegut com a Cris, (nascut el 3 de juny de 1977 a Guarulhos, Brasil), és un exfutbolista brasiler, que jugava de central. El seu primer equip va ser el Corinthians brasiler. Va ser internacional amb la Selecció del Brasil, amb la qual va jugar 17 partits internacionals, amb un gol. Actualment fa d'entrenador de futbol.

## Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Mundial de Futbol del 2006 | Alemanya | 4ts de final |

## Participacions en Torneigs Internacionals

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Amèrica 2004 | Perú | Campió |

## Clubs

| Club | Any |
| Corinthians | 1995-1998 |
| Cruzeiro Ec | 1999- 2002 |
| Bayer Leverkusen | 2002-2003 |
| Cruzeiro Ec | 2003- 2004 |
| Olympique Lió | 2004-2012 |
| Grêmio | 2012-2013 |
| Vasco da Gama | 2014-2014 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | Any |
| Campionat Paulista | Corinthians | 1995 |
| Copa del Brasil | Corinthians | 1995 |
| Campionat Paulista | Corinthians | 1997 |
| Campionat brasiler de futbol Série A | Corinthians | 1998 |
| Copa del Brasil | Cruzeiro Ec | 2000 |
| Campionat brasiler de futbol Série A | Cruzeiro Ec | 2003 |
| Campionat Mineiro | Cruzeiro Ec | 2004 |
| Lliga francesa de futbol | Olympique Lió | 2005 |
| Lliga francesa de futbol | Olympique Lió | 2006 |
| Lliga francesa de futbol | Olympique Lió | 2007 |
| Lliga francesa de futbol | Olympique Lió | 2008 |
| Supercopa de França | Olympique Lió | 2005 |
| Supercopa De França | Olympique Lió | 2006 |

### Copes internacionals

| Títol | Equip (*) | País | Any |
| Copa Amèrica | Brasil | | 2004 |

## Referències

* ↑ «Cris» (en alemany). kicker.de.

## Enllaços externs

* Cris a Fussballdaten.de
# Cotorra de Xile

La cotorra de Xile o cotorra xilena (Enicognathus leptorhynchus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids habita boscos i camp obert de les terres baixes centrals de Xile.

## Referències

* ↑ Cotorra xilena al TERMCAT Rev. 05/08/2012