OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Narboneta

Narboneta és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 99 | 115 | 87 | 113 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# David City

David City és una ciutat del Comtat de Butler (Nebraska) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 2.597 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, David City tenia 2.597 habitants, 1.082 habitatges, i 641 famílies. La densitat de població era de 664 habitants per km².
Dels 1.082 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 24,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 48.098 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.185 $ mentre que les dones 21.179 $. La renda per capita de la població era de 16.550 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- David City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- David City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eleothreptus

Eleothreptus és un gènere d'ocells de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita la zona Neotropical.

## Taxonomia

El gènere era antigament monotípic, comptant només amb l'enganyapastors d'ales romes (Eleothreptus anomalus). El 2010, la revisió de Han et al. de la sistemàtica de la família afegeix l'enganyapastors alablanc (Eleothreptus candicans), que fins aleshores formava part del gènere Caprimulgus.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* enganyapastors d'ales romes (Eleothreptus anomalus).
* enganyapastors alablanc (Eleothreptus candicans).

## Referències

* ↑ Han, K.-L., Robbins, M.B., Braun, M.J. (2010), « A multi-gene estimate of phylogeny in the nightjars and nighthawks (Caprimulgidae) », Mol. Phylogenet. Evol., vol. 55, p. 443-453
* ↑ «Nightjars». International Ornithological Congress. [Consulta: 1r gener 2015].
# Jetterswiller

Jetterswiller (en alsacià Jetterschwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 170 habitants. Limita al nord amb Reutenbourg, al nord-est amb Westhouse-Marmoutier i Knœrsheim, a l'est amb Zehnacker, al sud-est amb Crastatt i a l'oest amb Singrist.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Mossig i del Vignoble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 162 | 165 | 160 | 163 | 168 | 170 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Debes | |
# Inchaden

Inchaden (en àrab إنشادن, Inxādn; en amazic ⵉⵏⵛⴰⴷⵏ) és una comuna rural de la província de Chtouka-Aït Baha, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 28.806 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# L'Oliva (Pinós)

L'Oliva és una masia de Vallmanya, del municipi de Pinós, a la comarca catalana del Solsonès, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És més coneguda com a l'Oliva de Vallmanya, per a distingir-la de l'Oliva d'Ardèvol, del mateix municipi.

## Situació

La masia es troba a llevant del nucli de Vallmanya, a l'extrem sud-est del terme de Pinós, a la conjunció del torrent de Bonsfills amb la riera de Vallmanya. S'hi va per la carretera de Vallmanya a Salo: partint del trencall que puja a Vallmanya (enfront de cal Prat), als 1,4 km.(41° 50′ 05″ N, 1° 36′ 15″ E﻿ / ﻿41.834701°N,1.604186°E﻿ / 41.834701; 1.604186) es pren el trencall a mà dreta (S) (ben senyalitzat). Després de creuar la riera de Vallmanya, als 240 metres es deixa a l'esquerra el camí que puja a Bonsfills i, per la dreta, després de deixar l'ermita de Sant Pelai a la dreta, s'arriba, per un pont, a l'Oliva.

## Descripció

Masia d'estructura clàssica (segons la tipologia de Danés) amb el carener perpendicular a la façana principal, orientada a ponent. Totes les façanes presenten petites obertures amb llindes de pedra ben tallada, llevat de la façana de ponent i de migdia on les obertures són ja grans finestrals.

## Història

La masia d'Oliva a Vallmanya és una antiga casa pairal, amb capella pròpia situada a pocs metres abans d'arribar a la casa, al mig d'un camp. La capella està dedicada a Sant Pelai.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «L'Oliva». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2015].
# Saint-Remy-du-Nord

Saint-Remy-du-Nord és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.236 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 230 | 227 | 285 | 291 | 347 | 399 | 420 | 417 | 407 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 480 | 535 | 598 | 653 | 715 | 811 | 789 | 772 | 796 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 881 | 864 | 978 | 958 | 1122 | 1251 | 1254 | 1176 | 1230 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1318 | 1360 | 1306 | 1351 | 1390 | 1265 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Lucien Serpillon | |
# Contrabanda FM

Contrabanda FM és una emissora de ràdio lliure de Barcelona que es defineix com a «lliure, no comercial, assembleària i autogestionada». Legalment és una associació cultural, fundada com a Col·lectiu Contrabanda el 1988, i és membre de ple dret de l'Associació Mundial de Ràdios Comunitàries. Emet per FM des del Turó del Carmel i per internet en streaming. Les persones associades participen en la presa de decisions i treballen voluntàriament per tirar endavant el projecte. Es manté gràcies a l'aportació de la seva base social, fet que li permet no haver de recórrer a la publicitat ni a les subvencions.

## Història

Va començar a emetre el 15 de gener de 1991 i durant els primers mesos, fins a l'octubre del 1991, compartia freqüència amb la històrica Ràdio PICA, de tres de la tarda a tres de la matinada l'una i la resta l'altra. Durant els primers anys es va viure un període de major tolerància cap a les ràdios lliures per part de la Generalitat de Catalunya, tot i que mai no se li va concedir una llicència. Aquesta manca de cobertura legal va permetre que Com Ràdio, en iniciar les seves emissions al març de 1995, ho fes al 91.0 MHz que Contrabanda FM havia utilitzat des de la seva fundació, obligant-la a desplaçar-se fins al 91.4 actual.
Un dels seus programes més famosos és Ràdio Nikòsia, un programa realitzat per persones que pateixen malalties mentals com l'esquizofrènia que s'emet cada dimecres. Aquest projecte és un model de rehabilitació per a malalts mentals. Aquest programa en s'ha fet conegut per la participació i col·laboració amb més de 20 mitjans de comunicació nacionals i internacionals.
El 19 de desembre de 2020, Contrabanda FM va aturar temporalment les emissions que feia pel 91.4 de l'FM i va desmantellar la seva antena ubicada al Turó de la Rovira. Actualment, el col·lectiu ha tornat a l'FM a través d'una antena, la localització de la qual no és pública. L'estudi històric de Contrabanda FM estava situat a la plaça Reial, al barri Gòtic, fins que es va traslladar al nou local ubicat a l'Ateneu Enciclopèdic Popular, al barri del Raval.

## Referències

* ↑ «Directori de membre d'AMARC Europa». Arxivat de l'original el 2008-12-16. [Consulta: 28 agost 2008].
* ↑ «Radio Contrabanda F.M. (Barcelona)». [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «¿Quién somos?» (en castellà), 26-09-2012. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Llibre sobre el programa». Arxivat de l'original el 2008-12-02. [Consulta: 28 agost 2008].
* ↑ Jiménez, Pepo. «Radio Nikosia, maestros en salud mental por experiencia propia» (en castellà), 25-01-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ Abad Cabedo, Edu. «Ràdio contrabanda, tres dècades fent d'antena col·lectiva». Directa, 18-02-2022. [Consulta: 20 febrer 2022].
# Bent Hansen

Bent Hansen és el nom dels següents personatges:
* Bent Hansen (ciclista) (Copenhaguen, 1935), ciclista danès
* Bent Hansen (futbolista) (Copenhaguen, 1933), futbolista danès
* Bent Hansen (polític) (Copenhaguen, 1931 - 2000), polític danès
# Valtablado del Río

Valtablado del Río és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 18 | 16 | 15 | 18 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Incheon United FC

L'Incheon United FC és un club de futbol sud-coreà de la ciutat d'Incheon.

## Història

El club va ser fundat a finals del 2003 amb la intenció de crear un club professional a Incheon per ocupar l'estadi que havia estat construït per a la Copa del Món de Futbol de l'any 2002. Debutà a la lliga coreana l'any 2004.

## Palmarès

Sense títols destacats.

## Futbolistes destacats

* Choi Tae-Uk
* Choi Hyo-Jin
* Kim Chi-Woo
* Lee Jung-Soo
* Lee Keun-Ho
* Alpay Özalan
* Jasmin Agić
* Masakiyo Maezono
* Baže Ilijoski
* Dragan Mladenović
* Radivoje Manic
* Sebastjan Cimirotič
* Dejan Damjanović
* Dženan Radončić
* Jade North

## Entrenadors

| Nom | Inici | Fi |
| Werner Lorant | Setembre 24, 2003 | Agost 31, 2004 |
| Chang Woe-Ryong (Temporal) | Agost 31, 2004 | Gener 3, 2005 |
| Chang Woe-Ryong | Gener 3, 2005 | Gener 25, 2007 |
| Park I-Cheon (Temporal) | Gener 25, 2007 | Desembre 20, 2007 |
| Chang Woe-Ryong | Desembre 20, 2007 | Desembre 9, 2008 |
| Ilija Petković | Gener 29, 2009 | Present |

## Enllaços externs

* (coreà) Web oficial
* (anglès) Incheon United a ROKfootball.com Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine.
* (coreà) Web de seguidors 'ULTRAS HAWK'
# Arnaut de Comenge

Arnaut de Comenge o Cumenge (... – després del 1246), fou un trobador occità originari del comtat de Comenge.
Pertanyia a la classe cavalleresca local. Era cosí del comte Bernat IV de Comenge (mort el 1225) i va participar al seu costat en la lluita contra la croada albigesa. Arnau de Comenge era a Tolosa el 1218 defensant la ciutat del setge de Simó de Montfort.
Fonts documentals certifiquen que encara vivia el 1246.
Arnaut de Comenge és l'autor d'un sirventès (28.1) on ataca les ordres mendicantsː
   Be·m plai us usatges, que cor
   E qe·is vai er mest nos meten
   E·m plai que dure longamen
   Que cel que forssara·l menor,
   C'autre sia que lui fors ar
   E volria pogues pojar
   D'aissi tro a l'emperador,
   Que ad un mal un autre pejor aia,
   Mas non vezem c'autra dreitura plaia.
El cançoner provençal A també li atribueix el sirventès polític Leus sonetz (392,22). Tanmateix els altres llibres de cançons provençals i bona part de la crítica moderna el consideren obra de Raimbaut de Vaqueiras.

## Referències

* 1 2 Jeanroy, 1934, p. 337.
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ «Arnaut de Cumenge {PC 28}» (en francès). Trobar. [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ «Be·m plai us usatges, que cor» (en occità i anglès). colecizj.easyvserver.com. Arxivat de l'original el 2014-10-12. [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ Monaci, 1891, p. 638-640.

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Bibliografia

* Jeanroy, Alfred. La poésie lyrique des troubadours (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Privat, 1934. ISBN 978-2051016780.
* Monaci, Ernesto. Studi di Filologia Romanza (en italià). vol. 3. Roma: Ermanno Loescher, 1891.
# Rosa Roig Boqué

Rosa Roig Boqué (Reus, 1898 - 1972), coneguda popularment com l'Allera, va ser una reusenca ben recordada per l'activitat que exercia de gran, venedora de castanyes a la cantonada de l'Antic Banc d'Espanya, actualment el Museu de Reus, a la plaça de Catalunya d'aquella ciutat.
També va ser coneguda com una activa militant (es deia que es passejava per Reus amb una o dues pistoles) del POUM en els primers mesos de la guerra civil, com el seu marit, l'ulldemolinenc Ramon Nebot Alabart. Activista en els dies de la revolució en campanyes de solidaritat amb aquells que lluitaven al front, molt centrada en les ajudes als milicians, als refugiats, especialment la canalla, o als hospitals de sang, i lloada per la premsa més vinculada al PSUC, lloes que van desaparèixer a partir de la persecució que, després dels Fets de Maig, es va desfermar contra els poumistes.
Detinguda immediatament amb l'ocupació de Reus per part de les tropes franquistes va ser empresonada primer a les Oblates de Tarragona i després a la Presó de Dones de les Corts, a Barcelona, va perdre el marit, afusellat pels franquistes. Alliberada, va tornar a Reus i es va dedicar a vendre castanyes, ofici pel qual és recordada. De l'Allera s'expliquen encara històries i anècdotes. La més coneguda és el seu tracte amb els veïns: per un acord amb el Banc d'Espanya, deia, ella no deixava diners i el Banc no vendria mai castanyes. Però més sovint és recordada com una persona generosa, disposada a oferir una paperina de castanyes a qui tenia gana i que complementava el seu negoci amb petites rifes. Es diu que les primeres castanyes que torrava no les posava a la venda, sinó que les regalava als vells asilats a les Germanetes dels pobres. Fora de temporada, venia alls (d'aquí el seu renom) a les escales de les Pescateries Velles, darrere la Prioral de Sant Pere, on hi havia un mercat.
L'any 2017 l'Allera va aparèixer com a figureta de caganer que van treure uns reusencs.

## Referències

* ↑ Solé Gasull, Domènec. «Rosa Roig Boqué "l'Allera"». Guia de Reus. [Consulta: 20-IV-2020].
* ↑ Carrutxa. «Exercici de memòria: l'Allera de Reus». Carrutxa. Carrutxa. [Consulta: 20-IV-2020].
* ↑ Palomar, Salvador. «La castanyera de Reus. Rosa Roig, l'Allera». La Teiera. [Consulta: 20-IV-2020].
* ↑ Busquets, Marc. «La castanyera de Reus: recuperem la figura de Rosa Roig Roqué, 'l'Allera'». Reusdigital. [Consulta: 20-IV-2020].
* ↑ Serra i Gras, Miquel. Records, anècdotes i fets d'alguns personatges populars de Reus. Reus: l'autor, 1993, p. 11-13.
* ↑ Gomis, Joan. «Presenten a la castanyera Rosa Roig en format caganera». Reusdigital. [Consulta: 20-IV-2020].
# Leonida Frascarelli

Leonida Frascarelli (Roma, 21 de febrer de 1906 – Roma, 18 de juny de 1991) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1925 i 1934.
Considerat com un dels millors ciclistes del centre d'Itàlia dels anys 20 i 30, en el seu palmarès destaquen dues edicions del Giro de Campània, una del Giro de Toscana i dues etapes al Giro d'Itàlia de 1930. L'any anterior, el 1929,fou tercer de la classificació final del Giro.

## Palmarès

* 1926
** 1r al Giro de Campània
* 1928
** 1r al Giro dell'Umbria
* 1929
** 1r al Giro de Campània i vencedor de 2 etapes
** 1r al Giro de Toscana
* 1930
** Vencedor de 2 etapes del Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1929. 3r de la classificació general
* 1930. 18è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes

### Resultats al Tour de França

* 1930. Abandona (7a etapa)

## Referències

* ↑ «FRASCARELLI Leonida». [Consulta: 14 novembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Leonida FRASCARELLI» (en italià). [Consulta: 14 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Leonida Frascarelli a sitiodeciclismo.net
# Contraband Spain

Contraband Spain és una coproducció hispano-britànica de 1955 escrita i dirigida per Lawrence Huntington i protagonitzada per Richard Greene, Anouk Aimée i Michael Denison. fou estrenada a Espanya amb el títol Contrabando i fou exhibida en la secció de competició al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1955.

## Sinopsi

Un agent del Departament del Tresor dels Estats Units treballa contra els contrabandistes a la frontera entre Espanya i França. Té un interès personal, ja que el seu germà que formava part de la banda va ser assassinat per ells. La banda fa contraban de rellotges a Espanya i porta dòlars estatunidencs falsificats a Anglaterra que s'utilitzen per comprar l'or, que es fon i s'envia a Europa continental.

## Localitzacions

La pel·lícula presenta ubicacions a Barcelona, inclosa la Rambla en les imatges d'apertura. Més tard, quan Richard Greene segueix els vilans (tots dos viatjant en taxis), surten a la Plaça Reial amb els seus paviments arcats.
També apareix la ciutat costanera de Blanes, i hi ha molta conducció cap a i des de la ciutat francesa d'Urdòs vora la frontera amb la província de Girona.

## Repartiment

* Richard Greene - Lee Scott
* Anouk Aimée - Elena Vargas
* Michael Denison - Ricky Metcalfe
* José Nieto - Pierre
* Robert Ayres - Mr. Dean
* Richard Warner - Inspector LeGrand
* John Warwick - Bryant
* Philip Saville - Martin Scott
* Alfonso Estela - Henchman
* Conrado San Martín - Henchman
* Antonio Almorós - Lucien Remue
* G.H. Mulcaster - Colonel Ingleby

## Recepció crítica

TV Guide escriu, "molta acció contra bells escenaris continentals suposa debilitats en l'estructura argumental" ; mentre que Allmovie la considera "espionatge passat de moda."

## Referències

* 1 2 «Contraband - Spain». BFI. Arxivat de l'original el 2009-01-14. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ "Contrabando·, primera película de competición del Festival del Color de San Sebastián, ABC, 22 de juliol de 1955
* ↑ «Contraband Spain (1955)». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Contraband Spain». TV Guide. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Contraband Spain (1955) - Trailers, Reviews, Synopsis, Showtimes and Cast - AllMovie». AllMovie.
# Begoña Rodrigo de Jorge

Begoña Rodrigo de Jorge (València, 15 d'agost de 1975) és una cuinera valenciana, guanyadora de la primera edició del programa de televisió Top Chef.

## Biografia

És la segona de tres germans. Inicialment sense vocació de cuinera, va començar a estudiar enginyeria industrial, compaginant la carrera amb la feina de cambrera els vespres; posteriorment va obrir una expenedoria de pa.
Amb 19 anys se'n va anar de vacances als Països Baixos, on començà a treballar a l'hotel Amsterdam Marriott com a ajudant de cuina. Tot i que al principi només treballava en la secció dels esmorzars, sota les ordres de Nick Reade, deixeble de Michael Roux, posteriorment demanà treballar gratuïtament a la part gastronòmica de la mateixa empresa, Quoy. Després de 6 anys es traslladà a Utrecht, on fou contractada pel restaurant de l'Hotel Karel V, amb una estrella Michelin. Un any després marxaria a Londres, a un hotel i, després, a Aquarium, un club privat amb dues estrelles Michelin i amb una cuina molt afrancesada, assessorada pel cap de cuina de The Square (2 estrelles Michelin), on passà 6 anys com a cap de cuina.
Després de la trucada d'un amic, Begoña tornaria a Espanya. Primer a Reus, on havia d'agafar el càrrec de cap de cuina d'un nou restaurant (el Mas Sedo) i, posteriorment, al no fructificar el projecte, tornà a València, on fou contractada per La Sucursal. Finalment, el 2 de novembre del 2005 decidiria obrir un restaurant juntament amb el seu marit, que anomenà La Salita, on actualment continua treballant.
L'any 2013, Begoña Rodrigo participà i es proclamà vencedora de la primera edició del concurs televisiu Top Chef, presentat i jutjat pels cuiners Alberto Chicote, Susi Díaz i Ángel León, després de derrotar a la final els també cuiners Antonio Arrabal i Miguel Cobo.
L'any 2014 va ser nomenada millor cuinera del País Valencià.

## Referències

* 1 2 3 «Begoña Rodrigo» (en castellà). Iberostar. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 octubre 2015].
* 1 2 «La valenciana Begoña Rodrigo se convierte en la primera Top Chef española» (en castellà). 20 Minutos, 19-12-2013. [Consulta: 3 octubre 2015].
* ↑ «Begoña Rodrigo: Cien por cien políticamente incorrecta y genial» (en castellà). Puck, 19-12-2013. [Consulta: 7 octubre 2015].
* ↑ «Begoña Rodrigo; una mujer Top en Restaurante "La Salita".». Arxivat de l'original el 2020-08-12. [Consulta: 23 octubre 2015].
* 1 2 «Begoña Rodrigo» (en castellà). Canal Cocina. [Consulta: 3 octubre 2015].
* 1 2 «La valenciana Begoña Rodrigo» (en castellà). Iberostar. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Entrevista al 20 Minutos
# El Pollancre (Riells del Fai)

El Pollancre és una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba a l'extrem nord-est del terme municipal, en el vessant de ponent del Puiggraciós, molt a prop del poblat ibèric de Puiggraciós. Se situa a l'esquerra del torrent del Pollancre i a prop i al sud-oest del Collet de Can Tripeta, des d'on s'accedeix a la masia. Queda també al nord del Serrat de l'Ametlla, a llevant de Can Coll i al sud-est de Can Carbassot.
Malgrat la seva pertinença al terme municipal de Bigues i Riells, no pertanyia a cap de les dues parròquies d'aquest terme, sinó a la veïna parròquia de Sant Pau de Montmany, pertanyent al Figueró i Montmany.

## Referències

* ↑ «Poblat ibèric de Puiggraciós | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 17 desembre 2020].
* ↑ «ICGC - Vissir3». [Consulta: 17 desembre 2020].

## Enllaços externs

* El Pollancre en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya