OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Buffalo City (Wisconsin)

Buffalo City és una població del Comtat de Buffalo (Wisconsin) als Estats Units d'Amèrica. Segons el 2000 tenia 1.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buffalo City tenia 1.040 habitants, 445 habitatges, i 320 famílies. La densitat de població era de 187,6 habitants per km².
Dels 445 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.318 $ i la renda mediana per família de 48.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.250 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 18.392 $. Aproximadament l'1,9% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buffalo City» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buffalo City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Remsen

«Remsen» té aquests significats:
* Remsen (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa.
* Remsen (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Ángel González-Adrio

Ángel González-Adrio (Pontevedra, 10 de febrer de 1931) va ser un jugador de bàsquet de la dècada de 1950.
Gallec de naixement, de petit va marxar a l'Argentina amb la seva família. Més tard es traslladà a Barcelona. Va ser jugador al RCD Espanyol i al Picadero JC. Amb gairebé un metre noranta d'alçada, xifra molt elevada per l'època, tenia un brillant futur en el mon del bàsquet, però les lesions li van impedir rendir al seu millor nivell.
Va jugar sis partits amb la selecció espanyola de bàsquet, tots els a Buenos Aires durant la celebració del Campionat del Món de bàsquet de 1950.
El seu nebot Rafael González-Adrio també fou un destacat jugador de bàsquet.

## Referències

* 1 2 3 4 «Homenaje a los jugadores del Mundial 1950» (en castellà). FEB, 02-07-2014 [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «Pàgines 16 i 18» (en castellà). FEB, 2010 [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «González-Adrio: bisturí en suspensión» (en castellà). Mundo Deportivo, 24-02-1985 [Consulta: 13 maig 2022].
# Apia (cràter marcià)

Apia és un cràter d'impacte del planeta Mart situat a 37° 16′ 48″ S, 89° 1′ 12″ E. L'impacte va causar una obertura de 10.5 quilòmetres de diàmetre en la superfície del quadrangle MC-28 del planeta. El nom va ser aprovat el 1991 per la Unió Astronòmica Internacional en honor de la ciutat d'Apia, capital de (Samoa).

## Referències

* 1 2 "Apia (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Iélenovskoie

Iélenovskoie - Еленовское (rus) - és un poble de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 10 km a l'est de Krasnogvardéiskoie i a 63 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertanyen a aquest municipi els khútors de Dogujiev, Pustossiólov i Saràtovski.
# Iélino

Iélino (en rus: Елино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 50 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Iàstrebovka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Iàstrebovka».
Iàstrebovka (en rus: Ястребовка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2018 tenia 73 habitants. Pertany al districte rural de Partizanski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт администрации Партизанского района
# Jan Śleszyński

Jan Śleszyński (Lysianka, 23 de juliol de 1854 - Cracòvia, 9 de març de 1931) va ser un matemàtic polonès destacat pels seus treballs sobre lògica matemàtica.
Śleszyński va estudiar a les universitats d'Odessa, on es va graduar el 1875, i de Berlín, on es va doctorar el 1882. El 1893 va ser nomenat professor de la universitat d'Odessa i el 1911 va passar a la universitat de Cracòvia en la qual es va jubilar el 1924.
Els seus treballs publicats versen sobre fraccions contínues, mínims quadrats i teoria de la demostració. Va ser un dels fundadors de l'escola polonesa de lògica matemàtica: en el seu llibre Teoria de la demostració (Teorja dowodu) (1925-1929), escrit en col·laboració amb el seu deixeble Stanislaw Zaremba, va aportar contribucions importants i originals als fonaments de les matemàtiques. També és obra seva el criteri de convergència de les fraccions contínues publicat el 1889, descobert simultània e independentment per Alfred Pringsheim.

## Referències

* ↑ Woleński, 1995, p. 367.
* ↑ Woleński, 1995, p. 368.
* ↑ Schoell, 1946, p. 241.
* ↑ Schoell, 1946, p. 437.
* ↑ Слешинскій, 1889, p. 337 i ss.
* ↑ Hindov, 2016, p. 24.

## Bibliografia

* Hindov, Raul «Observations on continued fractions from Ford's point of view» (en anglès). Bachelor's Theses in Mathematical Sciences, 2016, pàg. 1-45. ISSN: 1654-6229.
* Schoell, Franck Louis. Pologne, 1919-1939, Volum 3 (en francès). La Baconnière, 1946.
* Слешинскій, И. В. «Къ вопросу о сходимости непрерывныхъ дробей» (en rus). Матем. сб., Vol. 14, Num. 3, 1889, pàg. 337-343.
* Woleński, Jan «Mathematical logic in Poland 1900--1939: people, circles, institutions, ideas» (en anglès). Modern Logic, Vol. 5, Num. 4, 1995, pàg. 363-405. ISSN: 1047-5982.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jan Śleszyński» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Ixelles

Ixelles (francès) o Elsene (neerlandès) és un dels dinou municipis de la Regió de Brussel·les-Capital. És al sud-est de Brussel·les dins el primer cinturó que l'envolta, amb una superfície de 6,34 km². Fa frontera amb les viles de Brussel·les, Etterbeek, Vorst, Auderghem, Uccle, Sint-Gillis-Obbrussel i Watermael-Boitsfort. El 2005 tenia al voltant de 78.000 habitants. Hi ha una important comunitat negra originària de la República Democràtica del Congo, antiga colònia belga. Existeix un barri (al voltant de la Porta de Namur) que per l'alta presència de població procedent del Congo és conegut per tots els brussel·lesos amb el nom de Matongé (es pronuncia « Mato'ngué »), nom real d'un barri de Kalamu (Kinshasa). Aquesta vila és l'única de la regió amb una avinguda, l'avinguda Louise, que pertany a Brussel·les i la travessa, tot dividint-la en dues parts, a banda i banda de l'avinguda.

## Burgmestres d'Ixelles

* 1830 - 1830: Henri-Joseph Van Elewyck
* 1830 - 1830: Charles Vander Heyden
* 1830 - 1836: Hippolyte Legrand
* 1836 - 1846: Guillaume Gilbert
* 1846 - 1854: Charles Vanderstraeten
* 1855 - 1857: Pierre Kerckx
* 1858 - 1861: Charles Vanderstraeten
* 1861 - 1870: Albert-Joseph Hap
* 1870 - 1872: Victor Greyson
* 1872 - 1880: Louis Macau
* 1880 - 1888: Raymond Blyckaerts (1834-1901)
* 1888 - 1895: Englebert-Albert Leemans
* 1895 - 1901: Raymond Blyckaerts
* 1901 - 1903: Adolphe de Vergnies
* 1904 - 1918: Émile Duray
* 1918 - 1921: Fernand Cocq (1861-1840)
* 1921 - 1929: Adolphe Buyl (1862-1932)
* 1929 - 1935: Armand Huysmans (1872-1935)
* 1935 - 1956: Eugène Flagey (1877-1956)
* 1956 - 1973: Charles Janssens (1898-1982)
* 1973 - 1993: Albert Demuyter (1925-)
* 1993 - 2000: Yves de Jonghe d'Ardoye d'Erp (1953-)
* 2001 - 2016: Willy Decourty (1945-)
* 2016 - 2018: Dominique Dufourny (1961-)
* 2018 - : Christos Doulkeridis (1968-)

## Enllaços externs

* Pàgina del Museu d'Ixelles Arxivat 2007-09-14 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial d'Ixelles
# Ixiar Bakero Eskudero

Ixiar Bakero Escudero (Goizueta, 24 de juliol de 1969) és una exfutbolista basca, considerada una de les pioneres del futbol femení al País Basc.
Migcampista, forma part d'una nissaga de futbolistes que han competit a primer nivell. Començà a jugar als deu anys i competí tota la seva carrera esportiva a l'Añorga KKE, essent-ne la capitana i convertint-se en una de les primeres figures del futbol femení. Guanyà tres Copes de la Reina (1990, 1991, 1993) i es proclamà campiona de Lliga en tres ocasions (1991-92, 1994-95, 1995-96). Internacional amb la selecció espanyola en vint-i tres ocasions, debutà el un partit de classificació per l'Eurocopa de 1987.

## Referències

* ↑ Manterola Garate, Aitor Manterola Garate. «Harriz harri, eraikina eraiki» (en basc). Berria, 02-06-2019. [Consulta: 1r juliol 2024].
* ↑ López, José Luis. «La saga de los Bakero» (en castellà). Mundo Deportivo, 04-03-1994. [Consulta: 1r juliol 2024].
* ↑ «Todo listo para el España-Suiza» (en castellà). Mundo Deportivo p. 34, 28-10-1989. [Consulta: 1r juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ixiar Bakero Eskudero - Txapeldunak
# Jane Powell

Jane Powell (Portland, 1 d'abril de 1929 - Wilton, 16 de setembre de 2021) va ser una actriu, cantant i ballarina estatunidenca que va guanyar fama a mitjans de la dècada del 1940 amb papers en diversos musicals de la Metro-Goldwyn-Mayer. Destacada per la seva veu de soprano operística i la imatge de "noia del costat", va ser una de les últimes estrelles supervivents del cinema de l'Edat d'Or de Hollywood fins a la seva mort el 2021.
Va fer el seu debut al cinema amb Song of the Open Road (1944), seguida de Delightfully Dangerous (1945). Va guanyar reconeixement amb els musicals A Date with Judy (1948), Royal Wedding (1951), Seven Brides for Seven Brothers (1954) i Hit the Deck (1955). Posteriorment la seva carrera va desaccelerar i va fer un gir, i va protagonitzar pel·lícules com The Female Animal, de cinema negre, i la d'aventures Enchanted Island, ambdues de 1958. A principis de la dècada del 1960 va començar a actuar en produccions teatrals com My Fair Lady i The Sound of Music. També va aparèixer ocasionalment en sèries de televisió, com ara The Love Boat (1981–1982) i Growing Pains (1988–1992).

## Referències

* 1 2 Robert Berkvist. «Jane Powell, Hollywood’s Girl Next Door, Is Dead at 92» (en anglès). The New York Times Company. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ Grimm, Matthew. «Jane Powell Biography». Turner Classic Movies. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2021. [Consulta: 17 setembre 2021].
# Ixtapan del Oro (municipi)

Ixtapan del Oro és un municipi de l'estat de Mèxic. Ixtapan del Oro és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Villa Victoria i Chapa de Mota, al sud amb Santo Tomás, a l'oest amb Michoacán i a l'est amb Valle de Bravo.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ixtapan del Oro Arxivat 2017-02-27 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Ixun

Ixun (en (ucraïnès): Ішунь) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.913 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Isomorfisme de grups

En àlgebra abstracta, un isomorfisme de grups és una funció matemàtica entre dos grups que identifica cada element del primer grup amb un element diferent del segon grup tot preservant les operacions. Si dos grups es poden relacionar mitjançant un isomorfisme es diu que són isomorfs. Les propietats d'un grup es poden traslladar directament a través d'un isomorfisme. Per això, des del punt de vista de la teoria de grups, els grups isomorfs es consideren la mateixa cosa, perquè tenen idèntiques propietats. Aquesta és la noció genèrica d'isomorfisme usada quan es treballa amb grups.
Formalment, es diu que un grup G amb l'operació *, i un grup H amb l'operació ∇, són isomorfs si existeix una aplicació bijectiva f : G → H que és homomorfisme de grups, és a dir, que preserva les operacions de grup. Això vol dir que per a dos elements g, g′ qualssevol de G se satisfà que
    f(g * g′) = f(g) ∇ f(g′).
Aquesta aplicació f es diu que és un isomorfisme de grups. Normalment s'escriu (G, *) ≅ (H, ∇) o directament G ≅ H per a denotar que existeix algun isomorfisme entre G i H (és a dir, que són isomorfs). Un isomorfisme d'un grup en si mateix s'anomena automorfisme.
Que dos grups siguin isomorfs vol dir que, en essència, que si abstreim la notació dels seus elements i l'operació, tenen la mateixa estructura, la mateixa taula de l'operació. Aquesta noció forma una relació d'equivalència que preserva la majoria de nocions de la teoria de grups com ara les propietats d'ésser grup abelià, grup cíclic, l'ordre dels elements, etc.
Des del punt de vista de la teoria de categories, com el seu propi nom indica, els isomorfismes de grups són els isomorfismes de la categoria dels grups. Segons la definició donada pot semblar que només es correspon amb la noció de morfisme invertible, però de fet tot isomorfisme de grups f : G → H té la propietat que el morfisme invers f$^{-1}$ : H → G és també un (iso)morfisme. En efecte, és evident que tot morfisme envia l'element neutre de G a l'element neutre de H. Per tant, si x és un element de G, f(x$^{-1}$) = (f(x))$^{-1}$, on per x$^{-1}$ designem l'element simètric de x respecte de l'operació del grup. Més generalment enviarà potències enèsimes de x a potències enèsimes de f(x).

## Exemple

Si X és el grup format pels nombres reals positius amb el producte i Y és el grup format pels nombres reals amb la suma, el logaritme ln: X → Y és un isomorfisme, perquè ln(ab) = ln(a) + ln(b) i cada nombre real és el logaritme d'un únic nombre real positiu.

## Bibliografia

* Herstein, I. N., Topics in Algebra, Wiley; 2a edició (20 juny 1975), ISBN 0-471-01090-1.

## Enllaços externs

* http://mathworld.wolfram.com/IsomorphicGroups.html (anglès)
* http://mathworld.wolfram.com/Isomorphism.html (anglès)
* http://mathworld.wolfram.com/Automorphism.html (anglès)
# 170

El 170 (CLXX) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* L'indi Chu Sho-fu arriba a la Xina per predicar-hi el budisme.

## Referències

* ↑ Grousset, René. The Empire of the Steppes: A History of Central Asia (en anglès). Rutgers University Press, 1970, p. 49. ISBN 978-0-8135-1304-1.
# 1258
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Les forces de Jaume I sufoquen la segona revolta mudèjar d'al-Azraq, al sud del Regne de València.
* Barcelona: Carta Consular (Carta consulatius riparie Barchinone), precursora del Consolat de Mar.
* 11 de maig, Tractat de Corbeil, que defineix la frontera entre el Principat i França entre Salses i Leucata.

### Món

* Gran erupció volcànica a Mèxic, els efectes de la qual s'observen a tot el planeta
* Els flagel·lants recorren Itàlia amb els seus cants penitencials
* Els nobles anglesos obliguen el rei Enric III d'Anglaterra a signar les provisions d'Oxford, antecedent de la primera constitució mundial
* Els mongols assetgen i saquegen Bagdad, capital del Califat Abbàssida

## Referències

* ↑ «tractat de Corbeil | enciclopèdia.cat». [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Johnson, Timothy J. Franciscans at Prayer (en anglès). Brill, 2007, p. 228. ISBN 9004156992.
# 1255
## Esdeveniments

* Lisboa esdevé la capital del Regne de Portugal

## Necrològiques

* Mor Pere I d'Urgell (Pere de Portugal), primer senyor de Mallorca.

## Referències

* ↑ Krus, Luís; Oliveira, Luís Filipe; Inglês Fontes, João Luís. Lisboa medieval: os rostos da cidade (en portuguès). Livros Horizonte, 2007, p. 116. ISBN 9722415638.
# Jardí Espanyol

El Jardín Español va ser un teatre de Barcelona, situat al passeig de Gràcia, entre els actuals carrers de la Diputació i Gran Via. Va funcionar entre 1870 i 1900.

## Història

Va néixer com un més dels teatres d'estiu que van fundar-se a la vora del Passeig de Gràcia, fora de la ciutat antiga. S'hi accedia per un passatge entre dues cases, una de les quals, la del número 24, encara es conserva. Entre les dues cases, i per sobre del passatge, un arc de decoració arabitzant indicava "Teatro Español".
Va ser construït per l'empresari Miquel Grasset, amb un projecte de l'arquitecte Antoni Rovira i Trias. Tenia platea i un pis, i una capacitat de 2.000 persones.
El seu primer nom va ser el de Teatro Español. Incendiat el 18 de novembre de 1898, va ser reconstruït amb el nom de Jardí Espanyol.
La programació era de tipus popular, destinada a cridar el màxim nombre d'espectadors: comèdies, sainets, gènere buf, teatre en català i castellà, sarsueles, operetes...
Entre el 1895 i 1896, Urbà Fando i Rais va estrenar-hi diverses sarsueles, com El somni de la innocència i El trompeta de lanceros.
# Javier Iturriaga Arrillaga

Javier Iturriaga Arrillaga (Ciutat de Mèxic, 3 de novembre de 1983) és un futbolista mexicà, que ocupa la posició de migcampista. Prové d'una família d'origen basc, establerta a Amèrica als anys 80 del segle xx.

## Trajectòria

Al llarg de la seua infància i joventut, va viure a Mèxic i al Regne Unit. A mitjans de la dècada dels 90 es va traslladar a Bilbao per entrar al planter de l'Athletic Club, on hi militava un germà seu. Després de passar pels diferents equips de l'Athletic Club, hi debuta a primera divisió a la temporada 06/07, tot jugant quatre partits amb els de San Mamés.
No té continuïtat i a l'any següent fitxa per la UD Salamanca, amb qui disputa cinc partits de Segona Divisió. El Salamanca el cediria posteriorment a la Lemonia i a la Lorca Deportiva. L'estiu del 2009 recala al Portugalete i entre 2012 i 2015 juga amb el Getxo, on penja les botes.

## Referències

* ↑ «A Javier Iturriaga le encantaría jugar en la Selección Mexicana» (en castellà). Mediotiempo, 21-11-2006. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «ZARAUTZ / Javier Iturriaga debutó con el Athletic de Bilbao» (en espanyol europeu), 20-10-2006. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «El Salamanca ficha al medio centro Javier Iturriaga» (en castellà). Diario As, 18-06-2007. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ Benito, Iñaki. «El ex-león Iturriaga regresa al Getxo después de una década» (en castellà), 20-06-2012. [Consulta: 21 gener 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Jaume Àngel i Aymerich

Jaume Àngel i Aymerich (Barcelona, 28 d'agost de 1908 - ?) fou un atleta català especialitzat en curses de mig fons.
Pel que fa a clubs, fou membre de la Unió Esportiva de Sants i del Club Gimnàstic de Tarragona. Fou dos cops campió d'Espanya de 1.500 m (1930, 1935) i de relleus 4 × 1.500 m (1931). També fou diversos cops campió de Catalunya, des dels 800 metres fins als 2.000 metres llisos. Va superar els rècords de Catalunya i Espanya dels 2.000 m (1933, 1935), 1.500 m (1935) i relleus 4 × 1.500 m (1942). Fou seleccionat per participar en els Jocs Olímpics de Berlín del 1936, sense poder participar-hi per la Guerra Civil. Competí en l'Olimpíada Popular d'Anvers del 1937 i en els Jocs organitzats per la Federació Esportiva Gimnàstica i del Treball (FSGT) disputats a París també el 1937. Passà tres anys tancat en un camp de concentració a França, fins que l'any 1942 va poder reprendre l'activitat esportiva. Fou entrenador al FC Barcelona i a la selecció catalana.

## Palmarès
### Campió de Catalunya

* 800 metres llisos: 1929, 1935
* 1.500 metres llisos: 1930, 1933
* 2.000 m: 1935
* 4 x 1.500 m: 1931

### Campió d'Espanya

* 1.500 m: 1930, 1935
* 4 x 1.500 m: 1931

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Jaume Àngel Aymerich». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-12-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Jean-Claude Richard, l'abbé de Saint-Non, vestit a l'espanyola

Jean-Claude Richard, l'abbé de Saint-Non, vestit a l'espanyola és un quadre de Jean-Honoré Fragonard pintat sobre el 1769 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Composició

El cavaller, amb el cap dreçat i posa arrogant, està assegut en un bloc de pedra al costat d'una font en què beu el seu cavall, la brida del qual subjecta de manera relaxada amb la mà dreta. El seu vestit és vermell, adornat amb coll i punys blancs arrissats i exhibeix un collar o cadena d'or al pit, mentre que un xal de seda crua descendeix en diagonal a tall de banda i es nua per sota del maluc.
Al costat de la banda, l'abbé descansa la mà esquerra en el pom del sabre. Calça botes altes de cuir marró que li cobreixen el genoll, a joc amb els guants, i lluu un capell extremat amb plomes d'estruç del mateix to i un llaç vermell. Darrere seu la silueta torrada del cavall es retalla sobre el blau del cel.
El personatge vesteix 'a l'espanyola', una expressió que apareix en els textos francesos del segle xviii per designar un abillament pintoresc de fantasia i que res tenia a veure amb la moda espanyola del moment. En realitat, es tractava de vestits a l'estil francès de l'època d'Enric IV i de Lluís XIII, amb una font d'inspiració que calia cercar en el vestuari que va pintar Rubens per a la Galeria de Maria de Mèdici del palau del Louvre.
Fragonard, que va ser un dels epígons del rococó francès, se'n va anar a Itàlia quan tenia vint anys acompanyat del seu mecenes i amic Jean-Claude Richard, l'abbé de Saint-Non, i aquest retrat podria ser un fruit esplèndid d'aquella experiència. Es tracta d'una tela que posseeix l'estil típic que va definir l'artista com un virtuós de la rapidesa, amb tocs de matèria lleugera i lluminosa, signes eloqüents de la pintura del gest, a la gran manera del mestre en el seu millor moment.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ MNAC/MAC 65010
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: Mnac i SCALA GROUP S.p.A, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.