OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Christa Ludwig

Christa Ludwig (Berlín, 16 de març de 1928 - Klosterneuburg, Àustria, 24 d'abril de 2021) fou una distingida mezzosoprano alemanya, coneguda per les seues interpretacions d'òpera i lied. La seua carrera es va estendre des de finals de la dècada del 1940 fins a principis dels anys 1990.

## Biografia

Ludwig va néixer a una família musical berlinesa; son pare, Anton Ludwig, era tenor i administrador d'òpera, sa mare, la mezzosoprano Eugenie Besalla-Ludwig, va ser membre de l'Òpera d'Aquisgrà durant el període en què la va dirigir Herbert von Karajan. Precisament sa mare va ser la primera professora de cant de Christa.
Va debutar l'any 1946, als 18 anys, en el paper d'Orlovsky en Die Fledermaus a Frankfurt del Main, on va cantar fins al 1952. Després va cantar amb l'Òpera de Darmstadt (1952 - 1954), l'Òpera de Hannover (1954 - 1955), i l'Òpera de Viena, de la qual va esdevenir una de les principals artistes i va obtenir el càrrec de Kammersängerin el 1962, i on va romandre per més de trenta anys. El 1954 va debutar en el Festival de Salzburg com Cherubino en Les noces de Fígaro, i va continuar participant fins al 1981. L'any 1966 va debutar en el Festival de Bayreuth, com Brangäne en Tristan und Isolde. Va debutar als Estats Units d'Amèrica amb l'Òpera Lírica de Chicago l'any 1959, com Doerabella en Così fan tutte, i tot seguit en el Metropolitan Opera on va actuar regularment fins al 1990. El 1969 va debutar en la Royal Opera House, com Amneris en Aida.
El repertori de Ludwig va canviar a mesura que la seua veu va madurar, passant de rols lírics i spintos, a dramàtics. En el seu vast repertori es troben Carmen, la mariscala en Der Rosenkavalier, Ulrica en Il trovatore, Leonora en Fidelio, Octavia en L'incoronazione di Poppea, Dido en Les Troyens, Kundry en Parsifal, Clitemnestra en Elektra, Fricka en Die Walküre i alguns personatges de les òperes contemporànies de Gottfried Von Einem i Carl Orff. Va fer breus incursions en el repertori per a soprano, interpretant Lady Macbeth en Macbeth (Verdi) i la tintorera en Die Frau ohne Schatten.
Va participar regularment en recitals de lied i en concerts simfònics, cantant obres de Schubert, Schumann, Brahms, Hugo Wolf, Gustav Mahler i Richard Strauss. També va cantar i va enregistrar peces de Bach.
Entre 1957 i 1970, Ludwig va estar casada amb el baix Walter Berry i van cantar junts ben sovint. L'any 1972 es va casar amb el director escènic francès, Paul-Emile Deiber. Es va retirar en la temporada 1993 - 1994. Va publicar les seues memòries el 1994, amb el títol ...und ich wäre so gern Primadonna geworden.

## Referències

* 1 2 «Christa Ludwig | enciclopèdia.cat». [Consulta: 9 març 2020].
* ↑ «La mezzosoprano Christa Ludwig, premio a toda una carrera» (en castellà). ABC Cultura, 04-07-2009. [Consulta: 9 març 2020].

## Vegeu també

* «Christa Ludwig ha fet 80 anys». CCMA. Catalunya Ràdio. Una tarda a l'òpera, 30-03-2008. [Consulta: març 2020].
* Muñoz, Manuel «Christa Ludwig: "La expresión, más importante que la técnica"». El País, 25-01-1986.
# Climacteris

Climacteris és un gènere d'ocells de la família dels climactèrids (Climacteridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per cinc espècies:
* Climacteris affinis - pela-soques cellablanc.
* Climacteris erythrops - pela-soques cara-roig.
* Climacteris melanurus - pela-soques fosc.
* Climacteris picumnus - pela-soques bru.
* Climacteris rufus - pela-soques rogenc.
# Climate Pledge Arena

El Climate Pledge Arena, anteriorment conegut com a KeyArena at Seattle Center, és un pavelló esportiu localitzat al centre de Seattle, Washington, que va servir com llar per als Seattle SuperSonics de l'NBA. El 1974, va albergar l'All-Star Game de l'NBA. A partir del 2021, servirà com llar per al Seattle Kraken de l'NHL.

## Història

Inaugurat el 1962 com a Seattle Center Coliseum, el 16 de juny de 1994 van començar les obres de remodelació del pavelló que van finalitzar el 26 d'octubre de 1995. Després d'això, el Coliseum va ser rebatejat com a KeyArena, comprant Key Bank els drets del nom del complex. El primer partit de temporada regular que van jugar els Sonics en el KeyArena va ser el 4 de novembre de 1995 davant Los Angeles Lakers.
Durant diverses temporades entre 1980 i 1985, els Sonics van usar el Kingdome per a jugar els seus partits de local, a més del Coliseum. Això principalment ocorria en playoffs i altres partits en els quals es preveia un èxit taquiller, ja que en el vell Coliseum solament hi cabien 14.000 espectadors. El Seattle Center Coliseum també ha estat un pavelló de controvèrsia; el 5 de gener de 1986 es va haver de cancel·lar el partit davant Phoenix Suns a causa d'un terrat foradat per la pluja, i el 1972 Spencer Haywood es va lesionar després de patinar amb una bassa que hi havia en la pista a causa del mateix problema. El jugador posteriorment demandaria a la ciutat de Seattle i va ser indemnitzat amb 5.000 dòlars.
El juny de 2020, Amazon va comprar els drets de denominació per a l'arena i li va canviar el nom a Climate Pledge Arena.
El Climate Pledge Arena ho fa també amb els de les Seattle Storm de la WNBA i Seattle Thunderbirds, un equip júnior d'hoquei sobre gel que juga en la Western Hoquei League. Els Thunderbirds van albergar en aquest pavelló la Memorial Cup el 1992. També sol ser usat per a circs, xous de gel o concerts.
La capacitat del Climate Pledge Arena per a partits de bàsquet és de 17.072 espectadors, mentre que per a l'hoquei sobre gel és de 15.177, per a concerts de 16.641 i, finalment, per al boxa, de 17.459.

## Galeria

* Entrada al Climate Pledge Arena
* Vista propera de l'entrada al pavelló
* Vista llunyana de l'entrada al pavelló
* Entrada al Climate Pledge Arena

## Referències

* ↑ Condor, Bob. «Making the 'Climate Pledge'». NHL. [Consulta: 24 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Web del KeyArena Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Club Deportiu Contestano

El Club Deportiu Contestano és un equip de futbol valencià, de la localitat de Cocentaina (El Comtat).
Actualment juga a Regional Preferent valenciana, després d'ascendir la temporada 2010-11 des de la 1a Regional valenciana.

## Història

Sense dades concretes, data dels anys 1917 al 18, en el transcurs dels quals hi havia equip sense direcció alguna. Ja en el 1919 es va formar la primera directiva, sent el seu president Don José Primo, qui va gestionar la construcció d'un camp d'esports, aconseguint-ho en l'any 1922 gràcies al senyor Bonifacio Pérez León, que en aquesta data va gastar en muntar el Camp la Senia 18.000 pessetes. Van succeir al Sr. Primo a la presidència dels senyors Enrique Pérez, Francisco Sellés i D. Plácido García, sent secretari durant tot aquest temps, En Salvador Guillem i tresorer José Llorens. L'equip estava entrenat llavors pel tinent de la Guàrdia Civil, Rafael de Las Heras. Pel Camp de la Senia van passar equips de gran fama i jugadors com Zamora, Simarro, Mariano, Peral, etc. Més tard en l'any 1928, D. Jesús Borrajo farcit els terrenys de l'Estació Enològica i va construir un camp en el qual es pogués jugar a futbol. D'aquesta ornada de jugadors van sortir els famosos jugadors de la localitat com; Revert, Giner I, Giner II, Penya, Domenech, Faus Martí, Girnonés, Moltó, Mur i molts altres. El 1930 augmentada l'afició, es va pensar en entrar en competicions oficials, el que es assoliment gràcies a la intervenció de D. Pedro Riera, que va aconseguir tancar el camp a força de taules de fusta i federar l'equip. En aquesta etapa es va celebrar la gran final a Alacant entre l'Esportiu Alcoià i Contestà. Acabada la Guerra Civil, un grup d'entusiastes, orientats per Francisco Ferrándiz van aconseguir posar en marxa aquest esport. Entrada la temporada oficial de 1939.40, els senyors Joan Morell, Miguel Payá, Roberto Llorens i Luis Maiquez es van fer càrrec de l'equip i ho van federar. Van donar nom al camp de l'Estació Enològica que es va dir Camp d'Esports La Morera que és el que actualment tenim. Va ser una gran temporada de resultats en la qual cal ressaltar jugadors com Baldomero, Sancho, Reig, Sapiña Carrasco, etc. El 1947 es formaria una nova directiva presidida per Luis Maiquez, el qual gestiona federar novament i seguidament s'emprèn la difícil empresa de voltar el camp omplir els terrenys i dotar-lo de totes les seves necessitats.

## Uniforme

* Uniforme titular: Samarreta roja, pantalons rojos i calces roges.
* Uniforme alternatiu: Samarreta blava, pantalons blancs i calces blaves.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició |
| 2000/01 | 6 | 1a Reg. | 11 |
| 2001/02 | 6 | 1a Reg. | 6 |
| 2002/03 | 6 | 1a Reg. | 9 |
| 2003/04 | 6 | 1a Reg. | 15 |
| 2005/06 | 7 | 2a Reg. | 1 |
| 2006/07 | 6 | 1 Reg. | 5 |
| 2007/08 | 6 | 1 Reg. | 3 |
| 2008/09 | 6 | 1a Reg. | 12 |
| 2009/10 | 6 | 1a Reg. | 7 |
| 2010/11 | 6 | 1 Reg. | 1 |
| 2011/12 | 5 | Reg. Pref. | 1 |
| 2012/13 | 5 | Reg. Pref. | 4 |
| 2013/14 | 5 | Reg. Pref. | 13 |
| 2014/15 | 5 | Reg. Pref. | 11 |
| 2015/16 | 5 | Reg. Pref. | 9 |
# Club Esportiu Castelló 1988/89

La temporada 1988/89 va ser la 66a en la història del CE Castelló. Tot i els problemes de l'anterior campanya i de no començar amb bons resultats aquesta, el club aconseguí el seu quart ascens a Primera divisió. Sota les ordres de l'entrenador Luiche i amb la seguretat defensiva com a local com a argument principal, els orelluts van entrar als llocs d'ascens tan sols 10 jornades abans del final de Lliga, però acabaren proclamant-se campions.

## Plantilla
### Jugadors

| Pos. | Jugador | Procedència | Temporada |
| POR | Emili Isierte | Borriana (c) | 1988/89 |
| POR | Martínez Puig | Olímpic Xàtiva | 1987/88 |
| DEF | Alejandro | Albacete | 1988/89 |
| DEF | Alfredo | Amateur | 1982/83 |
| DEF | Bonhoff | Newell's | 1988/89 |
| DEF | Trigos | Ceuta | 1988/89 |
| DEF | Javi Valls | Amateur | 1981/82 |
| DEF | Ximet | Borriana | 1985/86 |
| MIG | Escobar | Elx | 1988/89 |
| MIG | José Hurtado | CD Málaga | 1988/89 |
| MIG | Manchado | Amateur | 1984/85 |
| No. | Posició | Jugador | Procedència | Temporada |
| | MIG | Víctor Salvador | Amateur | 1982/83 |
| | MIG | Jordi Vinyals | Sabadell | 1988/89 |
| | DAV | Cabrera | Cadis CF | 1988/89 |
| | DAV | Pepe Mel | Osauna | 1987/88 |
| | DAV | Puskas | Mallorca | 1987/88 |
| | DAV | Raúl Cruselles | Amateur | 1986/87 |
| | DAV | Viña | Portuense | 1979/80 |
| F | POR | Fermín | Amateur | 1988/89 |
| F | DEF | Guillermo | Amateur | 1988/89 |
| F | MIG | Breva | Amateur | 1988/89 |
| F | MIG | Rodri | Amateur | 1988/89 |

#### Altes

| Posició | Jugador | Procedència | Preu | Mercat |
| POR | Emili Isierte | CD Burriana | Fi de cessió | Estiu |
| DEF | Alejandro | Albacete Balompié | ? | Estiu |
| DEF | Bonhoff | Newell's Old Boys | ? | Estiu |
| DEF | Trigos | CA Ceuta | ? | Estiu |
| MIG | Escobar | Elche CF | ? | Estiu |
| MIG | José Hurtado | CD Málaga | ? | Estiu |
| MIG | Jordi Vinyals | CE Sabadell FC | ? | Estiu |
| DAV | Cabrera | Cadis CF | ? | Estiu |
| DAV | Mateu | UD Vall de Uxó | Fi de cessió | Estiu |

#### Baixes

| Posició | Jugador | Destinació | Preu | Mercat |
| POR | Julio | Vila-real CF | ? | Estiu |
| DEF | Carrillo | Vila-real CF | ? | Estiu |
| DEF | Madueño | Rayo Vallecano | ? | Estiu |
| DEF | Mikael Martinson | ? | ? | Estiu |
| DEF | Ricardo Vaquer | ? | ? | Estiu |
| DEF | Đorđe Vujkov | DSV Alpine Donawitz | ? | Estiu |
| MIG | García Hernández | Retirat | | Estiu |
| MIG | Pedro López | SD Ibiza | ? | Estiu |
| MIG | Saura | Retirat | | Estiu |
| DAV | Mateu | ? | ? | Estiu |
| DAV | Crespí | ? | ? | Estiu |

## Vegeu també

* Segona divisió A espanyola 1988/89
# Coll d'Aubi

El Coll d'Aubi és una collada de 1.569,1 metres d'altitud del poble de Montcalb, al terme municipal de Guixers, a la Vall de Lord, a la comarca del Solsonès.
Està situat al nord-est del terme de Guixers, al vessant meridional de la Serra dels Prats, al nord de l'Espluga i a llevant del Coll dels Prats. És a la dreta de l'Aigua de Llinars en la part superior del seu curs.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Per bé que al Nomenclàtor hi consta entre els termes municipals de Gòsol i Guixers, al mapa de l'ICC (escales 1:50.000 i 1:25.000) es constata que la collada es troba a dins el terme de Guixers (a uns 250 m. de la línia divisòria dels dos municipis.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya l'ICC mostra el topònim del coll a la carena de la Serra dels Prats. En realitat està entre dita serra i el turó de l'Espluga. Ho confirma que del coll hi baixa el Torrent de Vall d'Aubi.
# Coll d'Ares (Montsec)

El Coll d'Ares és un coll a 1.495,6 m. que travessa la serralada del Montsec d'Ares. Servia de pas al camí ral dels Pallars, que enllaçava les poblacions del Pla de Lleida amb les pirinenques dels dos Pallars i la Ribagorça. Actualment encara hi passa una pista rural de muntanya, però ha perdut definitivament el seu paper de principal enllaç entre les comarques esmentades.
És gairebé al centre del Montsec d'Ares, al sud de Sant Esteve de la Sarga, del Pallars Jussà, municipi al qual pertany pel costat septentrional, i al nord-oest d'Àger, de la Noguera, municipi que ocupa el costat meridional del coll.
És a ponent del cim de Sant Alís i a llevant de la Corona.

## Enllaços externs

* Coll d'Ares a l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Club Tenis Lleida

Club Tenis Lleida és un edifici de Lleida inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, seu del club de tennis Lleida.

## Descripció

Local social complementari de les instal·lacions del club. Desenvolupat en planta baixa i dos pisos, amb una façana d'arribada absolutament escenogràfica utilitzant revestiment metàl·lic daurat i la frondositat de les jardineres. La façana posterior és absolutament diferent, amb una entrega de cobertes sobre un mur corregut de vidre que es fa flotar. Programa amb doble circulació de socis i no socis. Estructura mixta.

## Referències

* ↑ «Club Tenis Lleida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Club Sportivo Palermo

El Club Sportivo Palermo fou un club de futbol argentí de la ciutat de Buenos Aires.

## Història

El 18 de maig de 1908 va ser fundat el Club Sportivo Palermo. El 1915 es fusionà amb el Club Atlas. El 1917 guanyà el campionat de segona divisió. Jugà a primera divisió entre 1920 i 1932.
El 1922 inicià la construcció del seu estadi als carrers Canning i Rio de la Plata, que finalitzà el 1924. El 1922 fou segon classificat darrere Huracán. Amb l'aparició del professionalisme el club continuà a la federació amateur. El 1933 es fusionà amb el Club Atlético Palermo esdevenint Atlético y Sportivo Palermo. Acabada la temporada 1934 es va desfer la fusió. El 1984 es dissolgué.

## Palmarès

* Primera C: 1
** 1917

## Referències

* ↑ «"Atlas no hubiera sido Atlas", by Miguel Angel Giordano». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ Argentine Football Association Library – Memoria y Balance 1917, page 18
* ↑ Argentina 1932 (amateur)
* ↑ "Una cancha junto al río", by Carlos Aira Arxivat 2012-07-10 at Archive.is, 2012-01-30
* ↑ Argentina 1922 championship – RSSSF
* ↑ «Historia y Fútbol Argentino – 1931». Arxivat de l'original el 2013-08-11. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ «Historia y Fútbol Argentino – 1932». Arxivat de l'original el 2013-08-12. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ Equipos desafiliados: Sportivo Palermo – Piel de Ascenso website, June 2012
# Codi ATC D04

El codi ATC D04, descrit com Antipruriginosos, inclosos antihistamínics, anestèsics i d'altres, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup D04 és part del grup anatòmic D Medicaments dermatològics.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QD04...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## D04A Antipruriginosos, inclosos antihistamínics, anestèsics i d'altres

    D04A A Antihistamínics d'ús tòpic
    D04A B Anestèsics d'ús tòpic
    D04A X Altres antipruriginosos

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code D04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QD04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Clupeacharax anchoveoides

Clupeacharax anchoveoides és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Paranà (Corrientes, Argentina) i Paraguai.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Clupeacharax anchoveoides». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Con vosotros

Con vosotros va ser un programa infantil de televisió, emès per La 1 de TVE en les tardes de dilluns a divendres entre 1970 i 1974.

## Format

Es tractava d'un programa contenidor, que començava sempre amb la presentació d'un llibre amb la pretensió d'acostar als nens al món de la literatura. La secció era a càrrec de la presentadora María Luisa Seco Lumbreras. Seguidament s'emitien sèries o bé espanyoles com La cometa naranja o estatunidenques (Furia, Mamá y sus increíbles hijos). En 1972 es va introduir l'informatiu Y ahora. En la temporada 1973-1974 ss va incloure el concurs El juego de la foca, presentat per José Miguel Flores, Marygel Alonso i Pepa Palau. L'espai finalitzava amb l'emissió d'una peça de dibuixos animats (Autos locos, Los caballeros del cielo, Tiro Loco, Los Picapiedra, El pájaro loco, etc).

## Referències

* ↑ «El Gato Garabato ante la agonía del franquismo». Diario de Cádiz, 20-07-2017.
# Cochoa

Cochoa és un gènere d'aus de la família dels túrdids (Turdidae). Aquests ocells habiten als boscos d'Àsia tropical.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del IOC (versió 2.7, 2011) hom hi distingeix 4 espècies vives al gènere Cochoa:
* Cochoa purpurea - cotxoa porpra.
* Cochoa viridis - cotxoa verdosa.
* Cochoa beccarii - cotxoa de Sumatra.
* Cochoa azurea - cotxoa de Java.
# Cochlefelis burmanicus

Cochlefelis burmanicus és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Whitley G. P., 1941. Ichthyological notes and illustrations. Aust. Zool. v. 10 (pt 1). 1-50.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Day, F., 1870. On the freshwater fishes of Burma.--Part I. Proceedings of the Zoological Society of London. 1869 (pt 3): 614-623.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Kailola, P.J. i W.A. Bussing, 1995. Ariidae. Bagres marinos. p. 860-886. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Marceniuk, A.P. i N.A. Menezes, 2007. Systematics of the family Ariidae (Ostariophysi, Siluriformes), with a redefinition of the genera. Zootaxa 1416:1-126.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taylor, W.R. i N.A. Menezes, 1978. Ariidae. A: W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. West Atlantic (Fishing Area 31). volum 1. (pag. var.). FAO, Roma.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Colibrí de cua metàl·lica maragda

El colibrí de cua metàl·lica maragda (Metallura tyrianthina) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva humida i zones obertes des del nord de Veneçuela fins al nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Colibrí de cua metàl·lica maragda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Colibrí de cua metàl·lica irisat

El colibrí de cua metàl·lica irisat (Chalcostigma herrani) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones obertes dels Andes des de Colòmbia fins al nord del Perú.

## Referències

* ↑ «Colibrí de cua metàl·lica irisat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Colibrí de cua metàl·lica muntanyenc

El colibrí de cua metàl·lica muntanyenc (Opisthoprora euryptera) és una espècie d'ocell de la subfamília dels lesbins (Lesbiinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Opisthoprora (Cabanis et Heine, 1860).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva humida de muntanya, zones deforestades i la vora del bosc, dels Andes, entre el 2500 i 3500 metres, al sud de Colòmbia, Equador i el Perú.

## Referències

* ↑ «Colibrí de cua metàl·lica muntanyenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ Thomas S. Schulenberg, Douglas F. Stotz, Daniel F. Lane, John P. O'Neill i Theodore A. Parker III (2010). Birds of Peru, Revised and Updated Edition. Princeton Field Guides. ISBN 9780691130231