OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 772 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 772 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 17 d'agost de 1992. després de recordar la Resolució 765 (1992) relativa a la massacre de Boipatong a Sud-àfrica i un informe del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va autoritzar Boutros Boutros-Ghali a desplegar observadors al país després de les preocupacions plantejades en l'informe, conegut com a Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Sud-àfrica.
Les propostes del Secretari General incloïen el desplegament d'observadors per reforçar els mecanismes establerts a l'Acord Nacional de Pau. Els observadors serien estacionats a llocs acordats a Sud-àfrica. Si calgués, la Missió d'Observadors podria complementar-se amb organitzacions internacionals apropiades, com ara l'Organització de la Unitat Africana, la Commonwealth i la Comunitat Europea. El setembre van ser enviats 50 observadors.
El Consell va demanar al Secretari General que informés trimestralment o amb més freqüència sobre l'aplicació de la resolució actual i demanés la cooperació plena del Govern de Sud-àfrica, partits i organitzacions.

## Referències

* ↑ United Nations: Department of Political Affairs. Repertoire of the Practice of the Security Council: Supplement 1989–1992. United Nations Publications, 1989, p. 125. ISBN 978-92-1-137030-0.
* ↑ Pfister, Roger. Apartheid South Africa and African states: from pariah to middle power, 1961–1994. I.B.Tauris, 2005, p. 141. ISBN 978-1-85043-625-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Richard C. Sarafian

Richard C. Sarafian (Nova York, 28 d'abril de 1930 - Santa Monica, 18 de setembre de 2013) Richard Caspar Sarafian va ser un director de cinema estatunidenc. D'origen armeni, és el pare del director Deran Sarafian, de l'actor Richard Sarafian Jr. i del guionista Tedi Sarafian.

## Biografia

Sarafian va néixer a Nova York el 28 d'abril de 1930 d'immigrants armenis, que van escapar del genocidi. Va estudiar Dret en el curs preparatori de la Universitat de Nova York, però aviat va canviar per estudiar cinema, en què va destacar. Va deixar la universitat per unir-se a l'Exèrcit dels Estats Units, on va treballar com a reporter dels militars estacionats a Kansas City, Missouri durant la Guerra de Corea (1950-1953). En aquest temps va conèixer el futur director de Hollywood Robert Altman, i els dos es van fer amics.
Sarafian va treballar amb Altman en la indústria cinematogràfica i es va casar amb la seva germana, Joan Helen amb qui va tenir cinc fills: Richard Jr. (actor), Tedi (escriptor), Damon (productor d'efectes especials), Deran (director) i Katherine (productora). La seva esposa va morir el 2011.
Richard Sarafian ha tingut una carrera multifacètica com a actor, director i guionista que ha durat més de cinc dècades. És conegut sobretot per la seva pel·lícula Vanishing Point del 1971.

## Filmografia

Filmografia:

### Cinema

* 1962: Terror at Black Falls
* 1965: Andy
* 1969: Run Wild, Run Free
* 1970: Fragment of Fear
* 1971: Vanishing Point
* 1971: L'home en una terra salvatge (Man in the Wilderness)
* 1973: L'home que va estimar Cat Dancing (The Man Who Loved Cat Dancing)
* 1976: The Next Man
* 1979: Sol ardent (Sunburn)
* 1981: Gangster Wars
* 1984: The Bear
* 1986: Eye of the Tiger
* 1989: Street Justice
* 1990: Catàstrofe solar (Solar Crisis)
* 1995: Creuant l'obscuritat (The Crossing Guard)
* 1996: Llaços ardents (Bound): Gino Marzzone
* 1996: Gotti
* 1999: De lladre a policia (Blue Streak)

### Televisió

* 1968: Shadow on the Land
* 1975: One of Our Own
* 1977: The African Queen
* 1977: A Killing Affair
* 1979: Disaster on the Coastliner
* 1980: The Golden Moment: An Olympic Love Story
* 1981: Splendor in the Grass
* 1986: Liberty

## Referències

* ↑ Chawkins, Steve, "Richard C. Sarafian, director de Hollywood, mor als 83", Los Angeles Times , washingtonpost.com, 23 de setembre de 2013.
* ↑ «biografia de Richard Sarafian». IMdb.
* ↑ «filmografia de Richard Sarafian». The New York Times.
# Robin Budd

Robin Budd és un director d'animació, conegut per dirigir sèries com Ruby Gloom o Beetlejuice, també va dirigir Return to Never Land. El 1990 fou premiat per Beetlejuice al Daytime Emmy Award al millor programa d'animació infantil. El 2008 fou nominat per Ruby Gloom, Gemini Award al millor director de programa o sèrie d'animació

## Filmografia

* Beetlejuice (sèrie de televisió, 1992)
* Return to Never Land (pel·lícula, 2002)
* Gerald McBoing-Boing (curtmetratge, 2005)
* Ruby Gloom (sèrie de televisió, 2006)

## Premis i nominacions
### Premis

* 1990. Daytime Emmy Award al millor programa d'animació per Beetlejuice

## Referències

* ↑ Robin Budd a Internet Movie Database (anglès)
# START I

El START I (en (anglès) Strategic Arms Reduction Treaty, Tractat de Reducció d'Armes Estratègiques) era un tractat entre Estats Units i la Unió Soviètica que va consistir a autolimitar el nombre de míssils nuclears que posseïa cada superpotència. Va ser proposat pel llavors president nord-americà Ronald Reagan, i inicialment es va anomenar simplement START. Se li va canviar el nom a START I de forma retrospectiva quan es va aprovar una actualització, el START II. Fou efectiu a partir del 5 de desembre de 1994
Va ser signat el 31 de juliol de 1991, cinc mesos abans del col·lapse de la Unió Soviètica. El tractat establia limitacions en la quantitat de diversos tipus de vehicles i caps nuclears que tots dos països podien posseir. Però va afectar també a algunes de les noves repúbliques desmembrades de l'URSS, com Belarús, Kazakhstan i Ucraïna. Actualment, aquests tres últims països han desmantellat completament la seva capacitat nuclear.
El tractat va perdre vigència el 5 de novembre de 2009. Els països del Tractat esperen signar un nou acord el gener de 2010 que suposarà "una reducció radical dels caps atòmics" (Serguei Lavrov, ministre d'Afers Exteriors rus).

## Referències

* ↑ «Strategic Arms Reduction Treaty (START I): Executive Summary». The Office of Treaty Compliance. Arxivat de l'original el 6 de gener 2011. [Consulta: 5 desembre 2009].

## Vegeu també

* Acords SALT

## Enllaços externs

* START1 treaty hypertext US State Dept. (anglès)
* Engineer Memoirs - Lieutenant General Edward L. Rowny, ambassador for the Strategic Arms Limitation Talks (START) Arxivat 2009-07-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Roger Pontare

Roger Pontare (17 d'octubre de 1951) és un cantant suec.
A la dècada dels 60 va començar a tocar la guitarra a la banda St. Pauls. Després, va entrar a formar part del grup de rock simfònic, Nebulosa. Poc després, marxaria a Estocolm on va actuar en diversos clubs, així com de bateria en diferents formacions.
La seva gran oportunitat va venir a l'interpretar el paper de Judes en el musical "Jesus Christ Superstar". Més tard, amb la victòria en el Melodifestivalen 1994 al costat de Marie Bergman va obtenir el passaport per a representar al seu país en l'edició d'Eurovisió celebrada a Dublín. El seu tema "Stjärnorna" ("Les Estrelles") va obtenir la 13a posició.
Cinc anys més tard, tornaria al Melodifestivalen amb el tema "Som Av Is" ("Com De Gel"), quedant en 5a posició. L'any 2000 tindria més sort, al véncer en aquesta preselecció, i poder representar al seu país en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2000 amb el tema "When Spirits Are Calling My Name" quedant en 7a posició.
Des d'aleshores, ha publicat dos nous àlbums: "I Vargens Spår" i "Donin Stora Friheten".

## Referències

* 1 2 «Sweden reveals Eurovision hopefuls» (en anglès). thelocal.se, 25-11-2014. [Consulta: 6 gener 2023].

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 1994
* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2000
# Roger Rosiers

Roger Rosiers (Vremde, Boechout, 26 de novembre de 1946) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1967 i 1980.
Durant la seva carrera professional aconseguí més de 50 victòries, sent les més destacades la París-Roubaix de 1971 i una etapa de la Volta a Espanya de 1970.

## Palmarès

* 1965
** 1r a la Copa Sels
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica amateur
* 1966
** 1r al Circuit d'Hainaut
** Vencedor d'una etapa al Tríptic de les Ardenes
* 1967
** 1r a la Fletxa Brabançona
* 1968
** 1r a l'Elfstedenronde
** 1r al GP Flandria
* 1969
** 1r a la Nokere-Koerse
* 1970
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1971
** 1r a la París-Roubaix
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1972
** 1r de la Volta a Luxemburg i vencedor d'una etapa
* 1973
** 1r al GP d'Isbergues
* 1977
** 1r als Tres dies de La Panne
* 1978
** 1r al Gran Premi d'Aix-en-Provence

### Resultats al Tour de França

* 1969. Fora de control (6a etapa)
* 1975. Abandona (13a etapa)
* 1977. Fora de control (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1970. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1971. Abandona
* 1973. 31è de la classificació general
* 1975. 31è de la classificació general
* 1976. 39è de la classificació general

## Referències

* ↑ «ROSIERS Roger». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Roger ROSIERS» (en italià). [Consulta: 11 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Roger Rosiers
# Saint-Remy-le-Petit

Saint-Remy-le-Petit és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Remy-le-Petit era de 33 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 16 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 16 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 7 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Remy-le-Petit el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 17 eren actives i 4 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (9 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 4 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Remy-le-Petit hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Remy-le-Petit a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Remy-le-Petit a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sandy Springs

Sandy Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2008 tenia 82.674 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandy Springs tenia 85.781 habitants, 39.288 habitatges, i 19.683 famílies. La densitat de població era de 878,1 habitants/km².
Dels 39.288 habitatges en un 21,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 49,9% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,8% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 40,3% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.428 $ i la renda mediana per família de 85.146 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.002 $ mentre que les dones 36.493 $. La renda per capita de la població era de 45.494 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandy Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandy Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rotonda dels Tallers dels Ferrocarrils

La Rotonda dels Tallers dels Ferrocarrils és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat destinat a taller de reparació de màquines i cotxes de ferrocarril. L'immoble té planta en forma de quart de corona circular, de planta única i alçada considerable. La coberta és a dues vessants i els tancaments laterals són massissos. Té adossats uns cossos petits i també té dipòsits d'aigua.
Les parets són de paredat comú i totxo. L'estructura metàl·lica és formada per encavallades, bigues i corretges.
La façana exterior es compon de finestrals d'arc rebaixat amb l'obertura subdividida per matxons de totxo, separats per pilastres del mateix material. S'hi accedeix per un portal central. La façana interior es compon d'una sèrie d'arcs rebaixats sustentats per pilars de totxo vist i amb coronament.

## Referències

* 1 2 3 «Rotonda dels Tallers dels Ferrocarrils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Rotonda pentagonal giroallargada

En geometria, la rotonda pentagonal giroallargada es pot construir "giroallargant" una rotonda pentagonal enganxant-li un antiprisma a la base decagonal. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{25}$). Té simetria C$_{5v}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Gyroelongated pentagonal rotunda rotonda pentagonal giroallargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Rtinka

Rtinka (en rus: Ртинка) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant, pertany al districte de Spas-Démensk.

## Referències

* ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г..
# Sant Joan de Tarragona

Sant Joan de Tarragona és una església neoclàssica de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Temple neoclàssic, de tres naus, amb una portalada de pedra a la façana a la qual s'accedeix mitjançant una escalinata. El seu frontó triangular està rematat amb una creu. La torre del campanar és quadrada, amb dos pisos ben marcats.

## Referències

* ↑ «Sant Joan de Tarragona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Sant Nicolau de Bellpuig

Sant Nicolau de Bellpuig és una església amb elements gòtics i renaixentistes de Bellpuig (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església parroquial de Sant Nicolau és de nau única amb capelles laterals a banda i banda. La coberta és disposada amb volts de creueria composta. Altar pla amb presbiteri lleugerament més elevat i al seu lateral esquerre s'hi localitza la sagristia fruit d'una ampliació del segle xviii. També d'aquesta cronologia és la veïna capella dels Dolors. Al seu interior hi ha la taula de Sant Jeroni, dels segles XV-XVI i realitzada amb pintura al tremp. També hi ha la Taula de Sant Agustí, gòticorenaixentista. Els arcs torals i formers són de mig punt i els contraforts resten dissimulats per les capelles laterals esdevenint divisions internes en comptes d'ésser estructures exterioritzades. A l'interior de l'església es pot contemplar el sepulcre funerari de Ramon Folch de Cardona, una peça feta en marbre a Itàlia d'estil renaixentista.
La portalada d'ingrés a l'església té tots els seus elements disposats seguint els esquemes clàssics dels arcs de triomf on hi destaquen dues grans columnes que sostenen un entaulament al mig del qual s'hi situa un frontó amb una fornícula en el seu interior. A l'interior d'aquesta fornícula s'hi pot observar la presència d'una figura de pedra de la Mare de Déu amb el nen Jesús. Més amunt hi ha un petit rosetó. A la part posterior de l'església s'alça un alt campanar de sis cares amb una finestra d'arc apuntat a cada cara per les campanes.
L'accés a l'església es fa a través d'una escalinata barroca del 1792. Pica baptismal de pedra que consta de la pica, el peu, un peduncle i el sòcol. La pica és gallonada i està rematada per un fris decorat amb relleus de caps de querubins. La pica s'assenta sobre una columna de perfil balustrat que està sobre un voluminós sòcol. Aquestes dues parts no són de la mateixa època sinó que es van unir posteriorment.
A la rectoria, en un armari, es conserva la Taula de la Verge de la Palma, del segle xvi, realitzada en pintura al tremp sobre taula.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Nicolau de Bellpuig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Sala Bolognese

Sala Bolognese (en dialecte bolonyès: Sèla Bulgnàisa) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emilia-Romagna, situat uns 15 km al nord-oest de Bolonya.
L'1 de gener de 2018 tenia 8.372 habitants.
El municipi conté les frazioni de Padulle (seu de l'ajuntament), Sala, Osteria Nuova, Bonconvento i Bagno di Piano.

## Llocs d'interès

* Pieve (església) romànica de Santa Maria Annunziata e San Biagio, a Sala, construïda l'any 1096.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Sala Bolognese - Lloc web oficial (italià)
# Salomé (pel·lícula de 1953)

Salomé (títol original en anglès: Salome) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per William Dieterle, estrenada el 1953. Ha estat doblada al català.

## Argument

Sota el regnat de l'emperador Tiberi, el profeta de Galilea Joan Baptista prèdica contra el rei Herodes Antipas i la seva esposa, ex-dona del seu germà, la reina Heròdies. Aquesta desitja la mort del predicador, però Herodes té por per una profecia. Arriba la bella princesa Salomé, filla d'Heròdies, i la cobdícia creixent del rei cap a la seva nora i neboda és utilitzada per Heròdies per sotmetre el seu marit als seus desitjos. Però Salomé i el seu amant Claudi estan disposats a convertir-se a la nova religió. I el ball en el seu moment crític, mostra tenir implicacions inesperades...

## Repartiment

* Rita Hayworth: Princesa Salomé
* Stewart Granger: Comandant Claudius
* Charles Laughton: Rei Herodes
* Judith Anderson: Reina Heròdies
* Cedric Hardwicke: Emperador Tiberi
* Alan Badel: Joan Baptista
* Basil Sydney: Ponç Pilat
* Maurice Schwartz: Ezra, el conseller del Rei
* Arnold Moss: Micha, el conseller de la reina
* Rex Reason: Marcellus
* Eduardo Cansino: Guàrdia romà
* Carmen D'Antonio: Serventa de Salomé

## Al voltant de la pel·lícula

Altres adaptacions:
* 1918: Salomé (Salome) de J. Gordon Edwards amb Theda Bara (Salomé)
* 1923: Salomé de Charles Bryant, guió d'Oscar Wilde amb Alla Nazimova (Salomé)
* 1986: Salome de Claude d'Anna
* 2002: Salomé de Carlos Saura

## Referències

* ↑ esadir.cat. Salomé. esadir.cat.
* ↑ «Salome». The New York Times.
# Santa Magdalena de Cal Setó

Santa Magdalena de Cal Setó és una església de Pinell de Solsonès (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba a 2,3 km del nucli de Sant Climenç. Per anar-hi cal seguir la carretera asfaltada provinent de Solsona en direcció a ponent. A la sortida del poble hi ha bons indicadors. Al cap d'1,9 km. (41° 56′ 35″ N, 1° 24′ 01″ E﻿ / ﻿41.942999°N,1.400290°E﻿ / 41.942999; 1.400290) es pren la desviació a l'esquerra (també indicat). Cal Setó està 400 metres més enllà, a la dreta. Aquesta carretera mena a Lloberola i a Biosca.

## Descripció

Ermita, dedicada a Santa Magdalena, particular de cal Setó.
És de petites dimensions i planta rectangular. Antigament la coberta interior era una volta de canó de pedra, que en enderrocar-se va ser substituïda per una coberta d'estructura de fusta a dues aigües, i amb una volta de guix pintada igual que les parets interiors. Al costat lateral dret es pot observar la porta d'entrada primitiva tapiada. La porta d'entrada que es fa servir en l'actualitat és d'arc de mig punt adovellat. A l'interior hi ha un altar molt decorat de principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Santa Magdalena de Cal Setó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].