OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jacob Adriaensz Bellevois

Jacob Adriensz Bellevois (Rotterdam, 1621 - Rotterdam, 1675) va ser un pintor barroc neerlandès, especialitzat en marines. La seva obra està inspirada en la de Jan Porcellis del que potser va ser alumne, i Simon de Vlieger. No ha de confondre's amb el també pintor Jacob Adriaensz Backer (1609-1651) que va conrear el gènere del retrat.

## Estil

Les representacions dels vaixells, vés-les, mastelers i altres detalls, estan realitzades amb un alt grau precisió i minuciositat. Una de les característiques principals de les seves marines és que mostren amb gran encert els diferents estats del mar, expressats a través d'una paleta de subtils tonalitats. L'escenari es completa amb una magnífica captació dels moviments dels núvols en el cel, adoptant tot el conjunt una gran sensació de realisme. En les seves obres solen repetir-se determinats efectes, com el moviment aparent de les veles causat pel vent, l'existència de multitud de petites figures en la coberta de les embarcacions, o la presència de petits pots.

## Obres

* Galera turca i navili holandès enfront de la costa. Museu del Prado, Madrid.
* Un vaixell de pesca proper a una costa rocosa, en una tempesta amb un naufragi. Museu Marítim de Greenwich, Londres.
* Dos vaixells anglesos naufragant per una tempesta al costat d'una costa rocosa. Museu Marítim Nacional, Greenwich, Londres.
* Veler de tres mastelers en la rada de Veere. Col·lecció Príncep de Liechtenstein, Vaduz.
* Vaixells en el mar. Walters Art Museum, Baltimore, Estats Units.

## Referències

* ↑ Museo del Prado, Enciclopedia online: Jacob Adriaensz Bellevois.
* ↑ Museo Nacional del Prado: Galería online.
* ↑ Royal Museeums Greenvich.
# Rhinanthus

Rhinanthus és un gènere de plantes paràsites hemiparàsites herbàcies dins la família Orobanchaceae, abans classificades dins la família Scrophulariaceae. El gènere consta d'unes 30-40 espècies que es troben a Europa, nord d'Àsia, i Amèrica del Nord, la major diversitat d'espècies (28 espècies) és a Europa.

## Algunes espècies

| Rhinanthus alectorolophus Rhinanthus alpinus Rhinanthus angustifolius Rhinanthus antiquus Rhinanthus aristatus Rhinanthus asperulus Rhinanthus borbasii Rhinanthus borealis Rhinanthus burnatii Rhinanthus carinthiacus Rhinanthus dinaricus Rhinanthus freynii Rhinanthus glaber Rhinanthus glacialis Rhinanthus groenlandicus | Rhinanthus halophilus Rhinanthus mediterraneus Rhinanthus melampyroides Rhinanthus minor - cresta de gall Rhinanthus osiliensis Rhinanthus ovifugus Rhinanthus pampaninii Rhinanthus pindicus Rhinanthus pubescens Rhinanthus rumelicus Rhinanthus serotinus Rhinanthus songeonii Rhinanthus subulatus Rhinanthus wagneri Rhinanthus wettsteinii |

## Referències

* Flora Europaea: Rhinanthus
* Flora of China: Rhinanthus
* Germplasm Resources Information Network: Rhinanthus
# Martín Martínez del Villar

Martín Martínez del Villar (Munébrega, 1530 - Barcelona, desembre de 1575) fou un eclesiàstic espanyol, i bisbe de Barcelona entre els anys 1573 i 1575.
Net de Martín del Villar i Isabel de Lobera, fou doctor en drets, i va obtenir els càrrecs d'assessor ordinari del zalmedina o magistrat de Saragossa. Fou advocat fiscal de la Inquisició a Conca i Llerena, Vicari general de Còrdova. També fou visitador del principat de Catalunya i dels Comtats de Rosselló i Cerdanya, inquisidor dels tribunals i de Sardenya, visitador de Granada i Múrcia i ardiaca d'Alcaraz. A més fou arquebisbe de Sàsser (Sardenya) entre els anys 1567 i 1572, i viceinquisidor general d'aquest regne. El el 3 de març de 1573, després de tres anys de seu vacant, després del mandat de Guillem Caçador, fou nomenat bisbe de Barcelona. Durant el seu pontificat a Barcelona va actuar poc a la seva diòcesi. D'aquest bisbe ens consta que exercí com a inquisidor a l'illa de Sardenya i també fou arquebisbe a aquella illa durant els anys 1567-1572. Del seu curt pontificat sabem que va assistir com a procurador de concili tarragoní convocat i presidit pel cardenal Cervantes.

## Referències

* ↑ Martí i Bonet, Josep Maria. Iglesia de Barcelona. Historia de las Diócesis Españolas (vol. II). Madrid: BAC, 2006, pàg. 232.
* ↑ «Martínez del Villar, Martín». Enciclopedia de la comarca de Calatayud. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ «Retrato de Martín Martínez del Villar, Obispo de Barcelona y Arzobispo de Cerdeña». Museo de Munébrega - Ayuntamiento de Munébrega. [Consulta: 9 octubre 2022].
# Emre Demir

Emre Demir (Mersin, 15 de gener de 2004) és un futbolista turc que juga com a migcampista al Sakaryaspor cedit pel Fenerbahçe SK.

## Trajectòria

Després de formar-se com a futbolista des dels sis anys amb el Mersin İdman Yurdu, el 2012 va marxar a la disciplina del Kayserispor. Després de set anys jugant en les categories inferiors del club, finalment el 2019 va debutar amb el primer equip el 22 de gener de 2019 contra l'Akhisarspor en la Copa de Turquia. Anteriorment, havia provat amb el FC Barcelona i el Paris Saint-Germain FC.
El 18 de gener de 2019, Demir va signar el seu primer contracte professional amb el Kayserispor amb només 15 anys. El 9 de novembre de 2019 va marcar el seu primer gol amb el club contra el Gençlerbirliği SK en la Superliga de Turquia, convertint-se en el golejador més jove de la lliga turca.
El 23 de setembre de 2021 el Futbol Club Barcelona va anunciar el seu fitxatge fins al juny de 2027 a canvi de dos milions d'euros més variables per jugar al filial a partir de la temporada 2022-23. El juliol de 2022 va arribar a Barcelona per a signar contracte amb el club.

## Referències

* ↑ «Akhisarspor 2-2 Kayserispor». Soccerway, 22-01-2019. [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ FutbolArena. «Kayserispor'da Emre Demir», 08-11-2017.
* ↑ Mynet. «İstikbal Mobilya Kayserispor Emir Demir ile sözleşme imzaladı».
* 1 2 «Acord per a la incorporació d'Emre Demir». FC Barcelona, 23-09-2021. [Consulta: 23 setembre 2021].
* ↑ «Emre Demir ja vesteix de blaugrana». FC Barcelona, 14-07-2022 [Consulta: 16 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a soccerway
# Can Manau

Can Manau és un mas deshabitat que pertany al veïnat de Can Serra, a la vila d'Anglès (Selva) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Aquesta edificació es troba a 180 metres sobre el nivell del mar, inicialment als afores (sud) de la vila, però actualment absorbida pel barri de Can Serra.

## Descripció

Es tracta d'una masia de dues plantes i golfes i coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals i cornisa catalana. De la façana principal destaca el portal d'accés en la planta baixa. Aquest es caracteritza pel fet que consta de llinda monolítica en la qual s'observa la inscripció: 17 + 82 JOAN PONS Y PU(?)C Y CAVILA
En la primera planta s'hi troben quatre obertures rectangulars bastant irrellevants, ja que no han rebut cap tractament particular. Pel que fa al segon pis, el qual desenvolupa les tasques de golfes, s'hi troben quatres obertures d'arc de mig punt, confeccionant dues finestres dobles. Les del sector esquerre són de mida similar i l'arc de mig punt està confeccionat amb pedra, mentre que les de la dreta són de mida dispar. En els carcanyols i coronaments d'aquestes dues finestres dobles, afloren la presència dels cairats de fusta.
L'immoble ha experimentat diverses ampliacions en ambdós costats de la casa: amb un garatge a la dreta i un nou cos i magatzem a l'esquerra.
Actualment Can Manau és un mas privat amb ús residencial, malgrat es troba en desús i en estat de creixent enrunament.

## Referències

* 1 2 3 «Can Manau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Laia (nom)

Laia o Olalla o Olaia és un hipocorístic o abreviació familiar del prenom femení català Eulàlia, que actualment ha esdevingut un prenom. L'etimologia és la mateixa que Eulàlia, significa "ben parlada" i prové del grec.
Aquest nom s'ha utilitzat sobretot al Principat de Catalunya, on hi ha una gran devoció per santa Eulàlia. Santa Eulàlia és patrona de Barcelona amb la Mare de Déu de la Mercè.
El 2008 varen nàixer 1341 nenes amb aquest nom a Espanya, de les quals 997 foren inscrites a Catalunya. Fora de Catalunya, Laia és un nom que resulta exòtic i que va guanyant popularitat.
L'any 2015 es va donar el nom de Laia al fòssil de Pilobates Cataloniae trobat als Hostalets de Pierola.

## Festa onomàstica

La festa onomàstica es pot celebrar en el dia de Santa Eulàlia:
* Santa Eulàlia de Barcelona, verge i màrtir, 12 de febrer, patrona de Barcelona
* Eulàlia de Mèrida, verge i màrtir, 10 de desembre

## Variant

* Olaia
* Olalla

## Variants en altres llengües

* anglès: Eulalia
* espanyol: Eulalia, Olaya
* francès: Eulalie
* èuscar: Eulale, Olaia, Eulari
* gallec-portuguès: Eulália, Olalla, Olaia

## Dades del cens espanyol

Inscrits com a Laia (de cada mil nascuts) a la dècada:
* 2000: 9768 (4,74‰)
* 1990: 6042 (2,81‰)
* 1980: 4231 (1,42‰)
* 1970: 1726 (0,44‰)
* 1960: 45 (0,01‰)
* 1950: 16 (0,01‰)
Inscrits com a Eulàlia, Laia i Olaia (de cada mil nascuts) a la dècada:
* 2000: 10704 (5,19‰)
* 1990: 6851 (3,19‰)
* 1980: 5524 (1,85‰)
* 1970: 3588 (0,91‰)
* 1960: 2682 (0,75‰)
* 1950: 2822 (0,98‰)
* 1940: 2857 (1,19‰)
* 1930: 3086 (1,54‰)
* 1920: 3175 (1,97‰)

## Biografies

* Laia Berenguer i Puget (Sant Feliu de Codines, 1920), militant política exiliada a França
* Laia Cañigueral i Oliver (Cassà de la Selva, 1981), diputada al Congrés dels Diputats
* Laia Forcadell Arenas (Tortosa, 1982), atleta especialista en 400 metres tanques
* Laia Marull, actriu
* Laia Masramon (Santpedor, 1981), pianista
* Laia Noguera i Clofent (Calella, 1983), filòloga, poeta i músic catalana
* Laia Ortiz i Castellví (Barcelona, 1979), política catalana d'Iniciativa per Catalunya Verds
* Laia Sanz (Corbera de Llobregat, 1985), esportista, nou vegades campiona del món de Trial a l'aire lliure
* Gegantona Laia, element del Seguici Popular de Barcelona

## Referències

* ↑ Veny, Joan. Petit atles lingüístic del domini català. vol.1. Institut d'Estudis Catalans, 2007, p. 161. ISBN 8472839435.
* 1 2 Laia a sellamara.com Arxivat 2015-08-18 a Wayback Machine., Dades de Cens Espanyol, Font: INE.
* ↑ «Laia: l'avantpassat dels homínids vivia als Hostalets de Pierola». Ara.cat.
* ↑ «CALENDARI · SANTORAL». [Consulta: 14 octubre 2023].
Viccionari
# Castillejo-Sierra

Castillejo-Sierra és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 61 | 56 | 51 | 46 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Rhabdoblennius nigropunctatus

Rhabdoblennius nigropunctatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,1 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 0-1 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji i Tonga.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1930. Ichthyological miscellanea. Mem. Queensl. Mus. v. 10 (pt 1). 8-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bath, H., 2004: Revision of the genus Rhabdoblennius Whitley (Pisces: Blenniidae: Salariinae), with descriptions of two new species. Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde. Serie A (Biologie). Núm. 669: 1-26.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Emre Can

Emre Can (Frankfurt del Main, 12 de gener de 1994) és un futbolista alemany, d'ascendència turca, que juga com a migcampista amb el Borussia Dortmund i la selecció alemanya. Jugador versàtil, pot jugar com a migcampista defensiu o com a defensa central.
Va començar la seva carrera professional al FC Bayern de Múnic, jugant principalment en el filial del club abans de ser traspassat al Bayer Leverkusen el 2013. Una temporada més tard, va signar pel Liverpool per 9,75 milions de lliures, on va jugar més de 150 partits en totes les competicions abans de fitxar per la Juventus FC el 2018.
Va poder representar Alemanya a les categories inferiors des dels 15 anys fins als 21 anys, i va participar en el Campionat d'Europa sub-21 de 2015. Va debutar amb la selecció absoluta el setembre de 2015 i va ser seleccionat per al Campionat d'Europa de 2016. L'any següent, va formar part de l'equip alemany que va guanyar la Copa Confederacions 2017 a Rússia.

## Palmarès
### FC Bayern de Múnic

* 1 Bundesliga: 2012-13.
* 1 Copa alemanya: 2012-13.
* 1 Supercopa alemanya: 2012.

### Juventus FC

* 1 Serie A: 2018-19.
* 1 Supercopa italiana: 2018.

### Selecció alemanya

* 1 Copa Confederacions de la FIFA: 2017.

## Referències

* ↑ «Player shirt numbers for 20 Barclays Premier League clubs released». Premier League, 08-08-2015. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2015. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «Official club website Liverpool FC Emre Can». Liverpool F.C, 2014. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2014. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ Hunter, Andy. «Liverpool complete £9.75m move for Bayer Leverkusen midfielder Emre Can» (en anglès). The Guardian, 03-07-2014. [Consulta: 17 juliol 2018].
* ↑ «La Juventus ficha a Emre Can» (en castellà). Sport, 21-06-2018.

## Enllaços externs

* Fitxa a spox.com (alemany)
* Fitxa a kicker.de (alemany)
Emre Can amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya – Eurocopa 2016
1 Neuer •
2 Mustafi •
3 Hector •
4 Höwedes •
5 Hummels •
6 Khedira •
7 Schweinsteiger (c) •
8 Özil •
9 Schürrle •
10 Podolski •
11 Draxler •
12 Leno •
13 Müller •
14 Can •
15 Weigl •
16 Tah •
17 Boateng •
18 Kroos •
19 Götze •
20 Sané •
21 Kimmich •
22 Ter Stegen •
23 Gómez •
Entrenador: Löw
Selecció de futbol d'Alemanya – Eurocopa 2020
1 Neuer (c) •
2 Rüdiger •
3 Halstenberg •
4 Ginter •
5 Hummels •
6 Kimmich •
7 Havertz •
8 Kroos •
9 Volland •
10 Gnabry •
11 Werner •
12 Leno •
13 Hofmann •
14 Musiala •
15 Süle •
16 Klostermann •
17 Neuhaus •
18 Goretzka •
19 Sané •
20 Gosens •
21 Gündoğan •
22 Trapp •
23 Can •
24 Koch •
25 Müller •
26 Günter •
Entrenador: Löw
Selecció de futbol d'Alemanya – Eurocopa 2024
1 Neuer •
2 Rüdiger •
3 Raum •
4 Tah •
5 Groß •
6 Kimmich •
7 Havertz •
8 Kroos •
9 Füllkrug •
10 Musiala •
11 Führich •
12 Baumann •
13 Müller •
14 Beier •
15 Schlotterbeck •
16 Anton •
17 Wirtz •
18 Mittelstädt •
19 Sané •
20 Henrichs •
21 Gündoğan  •
22 ter Stegen •
23 Andrich •
24 Koch •
25 Can •
26 Undav •
Seleccionador: Nagelsmann :
# Can Manel (Castellví de Rosanes)

Can Manel és un edifici del municipi de Castellví de Rosanes (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De planta baixa i dos pisos, és molt interessant la façana que dona al C/ Serral, dividida en tres parts, de major a menor alçada.
El terrat és balustrat, amb balustres de terra cuita.
La casa sembla de pedra.
Es tracta d'un habitatge entre mitgeres estructurada en planta baixa i dos pisos superiors. La façana és arrebossada i pintada de blanc. Els pisos estan separats per fines motllures. A la planta baixa trobem al centre, l'entrada allindanada amb un marc simulant un arc de mig punt.
Balcons
Realitzats en ferro forjat formant decoracions vegetals. Reposen sobre mènsules decorades amb motius florals i geomètrics. La cornisa també reposa sobre mènsules i està acabada amb balustres.

## Història

Possiblement pot haver-se construït a finals del s. XIX

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Manel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Grómov

Grómov (en rus: Громов) és un poble (un khútor) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 23 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Escoltes i Guies de Mallorca

* Aquest article tracta dels escoltes laics de Mallorca. Pels escoltes catòlics, vegeu Moviment Escolta i Guiatge de Mallorca.
Escoltes i Guies de Mallorca és una associació escolta laica de Mallorca. Actualment consta d'un agrupament: l'Agrupament Escolta Nuredduna.
Es formà per una escissió de l'associació escolta Moviment Escolta i Guiatge de Mallorca. Les desavinences tengueren el punt àlgid en la Diada del pensament de 1975. Aquestes sorgiren en diversos àmbits, el més simbòlic dels quals era el tractament de la fe als agrupaments. Alguns dels membres discrepants deixaren l'associació, però no fou fins al curs 1977-1978 que els agrupaments laics foren obligats a deixar els seus locals dependents del Bisbat de Mallorca. Foren acollits a la seu de l'Obra Cultural Balear.
L'entitat es constituí oficialment el 1979 i en fou el seu primer president Josep Quevedo. Paral·lelament nasqué l'escola de formació Centre d'Estudis de l'Esplai, que posteriorment es deslligà de la nova associació escolta. En aquest temps, dels cinc agrupaments que s'escindiren, ja només en quedava un: l'Agrupament Escolta La Soledat. Durant els anys posteriors, nasqueren els dos agrupaments: l'Agrupament Escolta Gabriel Alomar i Villalonga, amb la seva seu a Palma i que es traslladà posteriorment a Establiments i l'Agrupament Escolta Nuredduna, de Palmanyola, que actualment és l'únic que segueix actiu.
L'associació organitzà l'arribada de la flama de la llengua a Mallorca entre els anys 1981 i 1986. Durant els anys 90, formà part d'ESLAK, la Coordinadora d'associacions laiques d'escoltisme, juntament amb altres associacions escoltes laiques de Catalunya (Escoltes Catalans), Euskadi i Galícia. El 1995 ingressà a la Federació Espanyola de Guiatge, a través de la qual és reconeguda internacionalment.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 32. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Cerdà: p. 285-286
* ↑ Cerdà: p. 289
* ↑ Cerdà: p. 290
* 1 2 3 Cerdà: p. 291
* ↑ Diversos autors. Escoltisme laic i transformació social. Barcelona: Eumo, 2005, p. 333. ISBN 978-84-9766-129-4.

## Bibliografia

* Cerdà Martín, Mateu. L'escoltisme a Mallorca 1907-1995. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999, p. 285-295. ISBN 978-84-8415-046-6.

## Enllaços externs

* A.E.G. Nuredduna
# Lusci

Lusci (Luscius) és el nom dels següents personatges:
* Luci Lusci, centurió romà
* Lavini Lusci poeta còmic romà rival de Terenci.
# Animàlcul

Animàlcul ("animal petit" o microscòpic, del llatí animal del sufix diminutiu -culum) és un terme antic per a referir-se als animals microscòpics i als protozous. Entre els animàlculs més coneguts se'n destaquen:
* Rotífers, anomenats animàlculs roda
* Paramecium, anomenats animàlculs pantufla
* Stentor, anomenats animàlculs trompeta
* Vorticella, i altres perítrics, anomenats animàlculs campana
* Actinofírids, i altres heliozous, anomenats animàlculs sol
* Amoeba, anomenats animàlculs pròteus
El terme fou també utilitzat per Anton van Leeuwenhoek, un preformacionista del segle xvii descobridor dels microorganismes, per a descriure els espermatozous.

## Vegeu també

* Infusori, microorganismes aquàtics
# Rhabdamia gracilis

Rhabdamia gracilis és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6 cm de llargària màxima.
* 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 12-13 radis tous a l'anal.
* És de color blanc o rosat translúcid, platejat al cap i a l'abdomen.

## Depredadors

A Austràlia és depredat per Synodus englemani.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls costaners i de clima tropical (32°N-12°S) que viu entre 3 i 13 m de fondària entre els coralls i les roques de les llacunes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les illes Marshall, Nova Guinea, el Japó i el nord d'Austràlia, incloent-hi el mar d'Arafura.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Weber M., 1909. Diagnosen neuer Fische der Siboga-Expedition. Notes Leyden Mus. v. 31 (note 4). 143-169.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1856. Zevende bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Ternate. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 10: 357-386.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Rhabdamia gracilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Sweatman, H.P.A., 1984. A field study of the predatory behavior and feeding rate of a piscivorous coral reef fish, the lizardfish Synodus englemani. Copeia (1):187-194.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Allen, G.R., 1993. Cardinalfishes (Apogonidae) of Madang Province, Papua New Guinea, with descriptions of three new species. Rev. Fr. Aquariol. 20(1):9-20.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Garpe, K.C. i M.C. Öhman, 2003. Coral and fish distribution patterns in Mafia Island Marine Park, Tanzania: fish-habitat interactions. Hydrobiologia 498: 191-211.
* ↑ Hobson, E.S. i J.R. Chess, 1978. Trophic relationships among fishes and plankton in the lagoon at Enewetak Atoll, Marshall Islands. Fish. Bull. 76(1):133-153.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Sainsbury, K.J., P.J. Kailola i G.G. Leyland, 1985. Continental shelf fishes of the northern and north-western Australia. CSIRO Division of Fisheries Research; Clouston & Hall and Peter Pownall Fisheries Information Service, Canberra, Austràlia. 375 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Russell, B.C. i W. Houston, 1989. Offshore fishes of the Arafura Sea. Beagle 6(1):69-84.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB