OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coris hewetti

Coris hewetti és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marqueses.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cordilita-(Ce)

La cordilita-(Ce) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la cordilita. Rep el seu nom del grec κορδύ, en al·lusió a la forma del seus cristalls, i de la terra rara dominant a la seva composició química, el ceri.

## Característiques

La cordilita-(Ce) és un carbonat de fórmula química NaBaCe₂(CO₃)₄F. És l'anàleg amb ceri de la cordilita-(La). Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cordilita-(Ce) pertany a «05.BD: Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb elements de terres rares (REE)» juntament amb els següents minerals: lukechangita-(Ce), zhonghuacerita-(Ce), kukharenkoïta-(Ce), kukharenkoïta-(La), cebaïta-(Ce), cebaïta-(Nd), arisita-(Ce), arisita-(La), bastnäsita-(Ce), bastnäsita-(La), bastnäsita-(Y), hidroxilbastnäsita-(Ce), hidroxilbastnäsita-(Nd), hidroxilbastnäsita-(La), parisita-(Ce), parisita-(Nd), röntgenita-(Ce), sinquisita-(Ce), sinquisita-(Nd), sinquisita-(Y), thorbastnäsita, bastnäsita-(Nd), horvathita-(Y), qaqarssukita-(Ce) i huanghoïta-(Ce).

## Formació i jaciments

Es troba en filons pegmatítics en nefelina-sienita. Va ser descoberta a la pegmatita de Narsaarsuk, a l'altiplà de Narsaarsuk, a Igaliku (Groenlàndia). Sol trobar-se associada a altres minerals com: sinquisita-(Ce), neptunita o aegirina.

## Referències

* ↑ «Cordylite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 maig 2016].
# Cordia sebestena

Cordia sebestena o sebester és una espècie d'arbre del gènere Cordia de la família de les Boraginàcies. És una espècie originària del Carib.

## Sinònims

* Cordia laevis Jacq.
* Cordia speciosa Salisb.
* Sebestena sebestena (L.) Britton

## Descripció

* Arbre petit de 6 m d'alçada.
* Escorça marró, rugosa, esquerdada
* Flors de color taronja a vermell brillant, en grups als extrems de les branques.
* Floració tot l'any
* Fruit: drupa blanca a maturitat.

## Ús

Conreada com a arbust ornamental. Del fruit del sebester, dit sebest, semblant a una pruna, de pela negrenca i lluent i polpa dolça, s'obté un mucílag emprat com a emol·lient i pectoral.

## Notes i referències

* 1 2 Antoine Duss: Flore phanérogamique des Antilles françaises, Page 445, Cordia sebestena.
# Apogon aurolineatus

Apogon aurolineatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des del sud de Florida i les Bahames fins a Curaçao i Veneçuela, incloent-hi el Golf de Mèxic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Breder, C. M., Jr. 1927. Scientific results of the first oceanographic expedition of the "Pawnee" 1925. Fishes. Bull. Bingham Oceanogr. Collect. Yale Univ. v. 1 (art. 1): 1-90.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Nilay Konar

Nilay Konar (Ankara, 30 d'agost 1980) és una jugadora de voleibol turca. Actualment juga al BJK d'Istanbul.

## Vegeu també

* Ezgi Kapdan

## Referències

* ↑ http://www.bjk.com.tr/tr/haber/56290/selime_ilyasoglu_ve_nilay_konar_besiktas_rsquo_ta.html (turc)
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/besiktas-kadin-voleybol-takimi-kume-dusuyor-28581676 (turc)
# Aplicació portàtil

Una aplicació o programa portàtil o és una aplicació que pot ésser utilitzada en un ordinador que posseeixi el sistema operatiu per al que ha estat programada sense necessitat d'instal·lació prèvia; això significa que no és necessària la instal·lació de “biblioteques” addicionals en el sistema pel seu funcionament. Es pot presentar com un únic fitxer per a executar o una carpeta amb diversos fitxers, dels quals es pot crear un accés directe per a facilitar-ne l'execució.
Els programes portàtils o les adaptacions de programes fent-los portàtils s'han popularitzat sobretot perquè permeten la seva portabilitat en dispositius d'emmagatzematge portàtil com per exemple targetes de memòria i memòries USB ("pen drives"), o discs durs externs.
En la majoria dels casos, els programes portàtils es poden copiar d'un directori a un altre, inclús entre ordinadors diferents i segueixen mantenint la seva funcionalitat sense necessitat de cap instal·lació o configuració.
Hi ha adaptacions portàtils de programes amb drets d'autor que han estat realitzades sense el consentiment del seu programador o autor original. En alguns casos, en la mateixa adaptació s'hi ha incorporat sistemes que eludeixen les limitacions dels programes, fent-los plenament funcionals. Això sol constituir una infracció a la llicència d'ús del programa. Això no obstant, ja hi ha disponibles adaptacions portàtils de programes de lliure distribució. En molts d'aquests casos la llicència d'ús (especialment si és de codi lliure), ja permeten aquestes modificacions, inclús sense l'autorització de l'autor.

## Tipus de programari portàtil

Un exemple molt clar d'aquest tipus de programari són els anomenat LiveCD, son CD o DVD que contenen un sistema operatiu GNU/Linux i permeten treballar amb ell sense que faci falta canviar ni tocar res del que ja existeixi instal·lat en aquell ordinador.
Un altre exemple serien el CD que contenen programes per a la reparació o manteniment d'un ordinador. Aquests solen tenir diferents aplicacions que permeten clonar disc, modificar particions, restaurar contrasenyes, comprovació del maquinari, etc.

## Enllaços externs

* PortableApps - Recopilació de programes portàtils de lliure distribució. (anglès)
* Aplicació portàtil (Linux) Arxivat 2009-03-08 a Wayback Machine.
# Aquilegia glandulosa

Aquilegia glandulosa és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Morfologia

Aquilegia glandulosa té les seves tiges de 20 a 40 cm d'alçada, apicalment pubescents, sense ramificació o ramificació apical. Tenen poques fulles basals, una ternada o biternada; el pecíol fa entre 6 a 16 cm; el seu limbe foliar és per sota escassament pubescent o glabre, per sobre glabre; els folíols laterals obliquament flàccids, desigualment dividits en dues parts; folíol central orbicular i obovat a flàccid, 1,5 a 4 × 2 a 4 cm, trilobulat i segments amb 2 o 3 dents obtuses. A la tija no n'hi ha fulles o en té una. Les inflorescències són d'1 a 3 flors; té entre 1 a 3 bràctees i són lanceolades a oblongues. El diàmetre de les seves flors és d'uns 6 -9 cm i el seu pedicel entre 2 a 8 cm, densament cobert de pèls blancs. Els seus sèpals són de color blau, estesos, ovats a oblongs i ovats, entre 3 a 4,5 × 1,5 a 2,5 cm, i el seu àpex és agut o obtús. Els pètals són de color blau o blanc, suberectes, orbiculars i ovats, entre 1,5 a 2,5 × 1 a 1,5 cm, el seu àpex és obtús a arrodonit; l'esperó de la flor fa entre 0,6 a 1,2 cm, apicalment conspícuament incurvat. Els estams fan entre 5 a 10 cm; les anteres són negres, estretament el·lipsoides. Els estaminodis són lineals, d'uns 8 mm. Els pistils fan entre 8 a 10, densament dispersos. Els fol·licles amiden entre 2 a 3 cm; i els estils persistents fan entre 6 a 7 mm. Floreix entre juny i agost.

## Distribució i hàbitat

La distribució natural d'Aquilegia glandulosa es troba a la província xinesa de Xinjiang, a Mongolia i a Rússia (Sibèria), creix en boscos de coníferes, vessants coberts d'herbes, junt a rius a les valls, entre els 1900 fins als 2700 m.

## Taxonomia

Aquilegia glandulosa va ser descrita per Friedrich Ernst Ludwig von (Fedor Bogdanovic) Fischer ex- Johann Heinrich Friedrich Link i publicat a Enumeratio Plantarum Horti Regii Berolinensis Altera 2(2): 84–85. a l'any 1822.

### Etimologia

Aquilegia: nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
glandulosa: epítet llatí que significa "de forma glandular".

## Referències

* 1 2 «Aquilegia glandulosa» (en anglès). Flora of China. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Aquilegia glandulosa» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ A Epítets Botànics
* Wu, Zhengyi; Raven, Peter H.; Hong, Deyuan. Science Press i Missouri Botanical Garden Press. Flora of China, Illustrations Volume 6, Caryophyllaceae through Lardizabalaceae (en anglès). 1a, 1 de juny de 2003, p. 281. ISBN 9781930723252 [Consulta: 19 maig 2020].
# Aquilegia moorcroftiana

Aquilegia moorcroftiana és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Morfologia

A. moorcroftiana té les seves tiges de 20 a 40 cm d'alçada, pubescents glandulars. Té poques fulles basals, dues ternades i el seu pecíol fa entre 6 a 10 cm; el limbe foliar és per sota escassament pubescent a subglabre, per sobre glabre; folíols laterals obliquament ovats, amb dos lòbuls desiguals; folíol central molt obovada a flabel·lada, d'1,5 a 2 × 1,5 a 2,8 cm, dividits en tres parts i segments amb 2 o 3 dents obtusos. De les seves tiges en surten diverses fulles. Fan inflorescències cimoses de 2 a diverses flors; les bràctees són lineals d'uns 5 mm. Les flors generalment són penjants d'uns 3,5 cm de diàmetre. El seu pedicel fa entre 1,8 a 2,5 cm. Els sèpals són de color blau o porpra blavós, gairebé estesos, estretament ovats, 1,4 a 2,1 × 0,6 a 1 cm. Els pètals són de color groc a groc tenyit de blau, erectes, àmpliament obovats, i fan entre 1 a 1,3 cm; l'esperó de la flor fa entre 1,3 a 1,9 cm i és recte. Els estams són lleugerament més llargs o gairebé tan llargs com els pètals; les anteres són grogues, oblongues, 1-1,5 mm. Els estaminodis són lanceolades de 6--6,5 mm, té 5 o 6 pistils de pèls blancs. Els fol·licles fan entre 1,6 a 2,4 cm i els seus estils són persistents de 7 a 10 mm. Les llavors són d'uns 1,7 mm. Floreix entre juny i juliol i fructifica entre juliol i agost.

## Distribució i hàbitat

La distribució natural d'Aquilegia moorcroftiana es troba a l'oest de província xinesa de Xizang (Zanda Xian), al nord-oest de l'Índia, Pakistan i Rússia, i creix en vessants coberts d'herba.

## Taxonomia

Aquilegia moorcroftiana va ser descrita per Nathaniel Wallich ex-John Forbes Royle i publicat a Illustrations of the Botany ... of the Himalayan Mountains ... 1: 55, a l'any 1834.

### Etimologia

Aquilegia: nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
moorcroftiana: epítet

### Basiònim

* Aquilegia vulgaris subsp. moorcroftiana (Wall. ex-Royle) Brühl
* Aquilegia vulgaris var. moorcroftiana (Wall. ex-Royle) Aitch.

## Referències

* 1 2 «Aquilegia moorcroftiana» (en anglès). Flora of China. [Consulta: 19 maig 2020].
* 1 2 «Aquilegia moorcroftiana» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics

## Enllaços externs

* Wu, Zhengyi; Raven, Peter H.; Hong, Deyuan. Science Press i Missouri Botanical Garden Press. Flora of China, Illustrations Volume 6, Caryophyllaceae through Lardizabalaceae (en anglès). 1a, 1 de juny de 2003, p. 279. ISBN 9781930723252 [Consulta: 19 maig 2020].
# North Brooksville

North Brooksville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.461 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Brooksville tenia 1.461 habitants, 551 habitatges, i 359 famílies. La densitat de població era de 204,4 habitants/km².
Dels 551 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 14,9% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 37.455 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.728 $ mentre que les dones 20.781 $. La renda per capita de la població era de 13.531 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Brooksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Brooksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nicolas Delahaye

Nicolas Delahaye (Cholet (Maine i Loira), 24 d'agost, 1968),
Especialista en el període de la Revolució Francesa i la revolta de la Vendée, la seva obra històrica concerneix més especialment la seva regió: Anjou i Vendée. També és el fundador i administrador de "Vendéens et Chouans", un lloc de notícies sobre les guerres de Vendée creat el 2010.

## Bibliografia

* Guide historique des Guerres de Vendée, les Itinéraires de la Mémoire, 1793-1832 (1993)
* Les 12 Colonnes infernales de Turreau (1995)
* Les Grandes Heures de Cholet (1995) en col·laboració amb Christian Mênard
* À la découverte de Cholet (1996) en col·laboració amb Christian Mênard
* Histoire de la Vendée (2003)
* À la découverte des Guerres de Vendée (2004)
* Histoire de l'Anjou des origines à la veille de la Révolution (2005)
* Le STO en Anjou (2005) en col·laboració amb Joseph Brevet
* Montrevault Saint-Pierre-Montlimart, deux communes, une histoire (2009) en col·laboració amb Joseph Brevet
* De Lutrano à Cholet, l'Odyssée de Jean Stéphani (2010)
* Le Cœur vendéen, histoire, symbole, identité (2011)
* Les Guerres d'Anjou: un siècle de luttes entre Blancs et Bleus (2011)
* Mouchoir rouge, mouchoir blanc, les guerres de Vendée dans un carré de tissu (2020)
* Guerres de Vendée la mémoire du vitrail, les vitraux vendéens (2021) en col·laboració Jean-Louis Sarrazin

## Referències

* ↑ https://www.religionenlibertad.com/blog/944896189/Les-vitraux-vendeens-un-patrimoine-unique-2.html
# Neatypus obliquus

Neatypus obliquus és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids i l'única del gènere Neatypus.

## Descripció

* Pot arribar a fer 22 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima subtropical que viu fins als 60 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: el sud d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.
* ↑ Taquet, M. i A. Diringer, 2007. Poissons de l'Océan Indien et de la Mer Rouge. Éditions Quæ, Versalles, França.

## Bibliografia

* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Northwest Ithaca

Northwest Ithaca és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.115 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Northwest Ithaca tenia 1.115 habitants, 463 habitatges, i 220 famílies. La densitat de població era de 146,4 habitants per km².
Dels 463 habitatges en un 20,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 52,3% no eren unitats familiars. En el 42,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,6% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 31,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 62.292 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.114 $ mentre que les dones 41.250 $. La renda per capita de la població era de 31.271 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Northwest Ithaca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Northwest Ithaca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Northwest Snohomish

Northwest Snohomish és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 2.061 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Northwest Snohomish tenia 2.061 habitants, 739 habitatges, i 575 famílies. La densitat de població era de 313,3 habitants per km².
Dels 739 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 16,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.167 $ i la renda mediana per família de 70.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.661 $ mentre que les dones 37.422 $. La renda per capita de la població era de 23.327 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Northwest Snohomish». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Northwest Snohomish». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Northwood

«Northwood» té aquests significats:
* Northwood (Dakota del Nord)
* Northwood (Iowa)
* Northwood (Nou Hampshire)
* Northwood (Ohio)
* Northwood (Londres), un barri de Londres.
# Arhbarita

L'arhbarita és un mineral de la classe dels fosfats. Va rebre el seu nom per K. Schmetzer, Gerd Tremmel i Olaf Medenbach l'any 1982 per la mina Aghbar, a Bou Azzer (Marroc), on va ser descoberta.

## Característiques

L'arhbarita és un arsenat de coure i magnesi, de fórmula química Cu₂Mg(AsO₄)(OH)₃. Cristal·litza en el sistema triclínic formant cristalls individuals en forma d'agulla, o agregats esferulítics irregulars de fins a 0,5mm.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arhbarita pertany a «08.BE: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ > 2:1» juntament amb els següents minerals: augelita, grattarolaita, cornetita, clinoclasa, gilmarita, allactita, flinkita, raadeita, argandita, clorofoenicita, magnesioclorofoenicita, gerdtremmelita, dixenita, hematolita, kraisslita, mcgovernita, arakiita, turtmannita, carlfrancisita, synadelfita, holdenita, kolicita, sabelliita, jarosewichita, theisita, coparsita i waterhouseïta.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari rar que es troba en dipòsits hidrotermals polimetàl·lics. Sol trobar-se associada a altres minerals com: dolomita, hematites, löllingita, farmacolita, eritrita, talc, mcguinnessita, crisocol·la, brochantita, olivenita o iodargirita. Va ser descoberta l'any 1982 a la mina Aghbar, al districte de Bou Azer, a la Província d'Ouarzazate (Souss-Massa-Draâ, Marroc). També se n'ha trobat a les mines El Guanaco i Emma Luisa, ambdues a la regió d'Antofagasta (Xile).

## Referències

* ↑ «Arhbarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Arhbarite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Aristonic de Tarant

Aristonic de Tarant (en grec antic: Ἀριστόνικος; en llatí: Aristonicus) fou un escriptor grec nascut a Tarant autor d'una obra sobre mitologia grega a què diversos autors fan referència de manera freqüent, com ara Foci, Juli Cèsar i Higí.
Podria ser el mateix Aristonic esmentat per Ateneu, però de la seva biografia no se'n sap res.

## Referències

* ↑ 5.Aristonicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 312
# Aristomedont d'Argos

Aristomedont d'Argos (grec antic: Ἀριστομέδων, llatí: Aristomedon) fou un escultor grec del segle v aC que va viure una mica abans de les guerres mèdiques.
Va fer algunes estàtues dedicades pels focis a Delfos per commemorar la seva victòria sobre els tessalis, segons que explica Pausànias.

## Referències

* ↑ Aristomedon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 307
# Xerraire dels búguns

El xerraire dels búguns (Liocichla bugunorum) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc, matolls i pastures d'Arunachal Pradesh, al nord-est de l'Índia.

## Referències

* ↑ «Xerraire dels búguns». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)