OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Austrofundulus rupununi

Austrofundulus rupununi és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hrbek, Taphorn & Thomerson: Molecular phylogeny of Austrofundulus Myers (Cyprinodontiformes: Rivulidae), with revision of the genus and the description of four new species. Zootaxa No. 825: 1-25. Any 2005.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Austrofundulus leohoignei

Austrofundulus leohoignei és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hrbek, Taphorn & Thomerson: Molecular phylogeny of Austrofundulus Myers (Cyprinodontiformes: Rivulidae), with revision of the genus and the description of four new species. Zootaxa Núm. 825: 1-25. Any 2005.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barranc de l'Infern (desambiguació)

«Barranc» té aquests significats:
* Geomorfologia:
** Barranc de l'Infern: barranc de la Marina Alta.
* Hidrografia:
** Barranc de l'Infern (Collegats), curs fluvial del Pallars Jussà
** Barranc de l'Infern (Pinell de Solsonès), curs fluvial del Solsonès.
# Bazarella joosti

Bazarella joosti és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Euràsia: Rússia.

## Referències

* ↑ Vaillant, 1961. Annls. Soc. Ent. Fr. 130: 140. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-08. [Consulta: 15 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Barrô e Aguada de Baixo

Barrô e Aguada de Baixo (oficialment: União das Freguesias de Barrô e Aguada de Baixo) és una freguesia (parròquia civil) del municipi d'Águeda, al districte d'Aveiro, a Portugal. La població el 2011 era de 3.209 habitants, en una àrea de 10,19 km².

## Història

La freguesia es va establir el 2013 en el marc de la reforma administrativa nacional d'aquell any, fusionant la freguesia d'Aguada de Baixo amb la de Barrô.

## Referències

* ↑ «Barrô e Aguada de Baixo» (en portuguese). cm-agueda.pt. Câmara Municipal de Águeda. Arxivat de l'original el 1 febrer 2014. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (INE), Census 2011 results according to the 2013 administrative division of Portugal
* ↑ «Áreas das freguesias, concelhos, distritos e país». Arxivat de l'original el 2018-11-05. [Consulta: 5 novembre 2018].
# Barsanufi de Gaza

Barsanufi (Barsanuphius, Βαρσανούφιος) (Egipte, s. V - Thawatha, actual Oumm el-Toût, prop de Gaza, ca. 540) va ser un monjo de Gaza, autor d'obres ascètiques i teològiques. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Barsanufi era un eremita nascut a Egipte, que visqué durant cinquanta anys en absoluta reclusió i solitud, com a hesicasta, en una ermita i després, en una altra prop del monestir de Sant Seridó, al desert de Gaza (Palestina). Escrigué moltes cartes, 800 de les quals es conserven. Moltes d'elles s'adrecen a Joan el Profeta, abat del monestir de Merosala i mestre de Doroteu de Gaza.
Ja gran, va convèncer l'emperador perquè renovés el suport donat a l'Església de Jerusalem.

## Veneració

És venerat per l'Església catòlica, amb festa al Martirologi romà l'11 d'abril. Patró d'Oria (Bríndisi, Itàlia), s'hi celebra la festa el 20 de febrer i el 30 d'agost. L'Església ortodoxa el venera el 6 de febrer del calendari julià.
Les seves relíquies arribaren a Oria (Pulla, Itàlia) en 850, portades per un monjo. Foren a l'actual església de San Francesco da Paola d'aquesta ciutat. Durant una invasió musulmana, es perderen, però foren retrobades temps després i portades a la basílica de San Barsanofio. A Oria se'l venera com a patró i protector de la ciutat contra les invasions.

## Referències

* ↑ Barnasuphius and John. Letters, translated by John Chryssavgis. Catholic University of America Press, (2002).
* ↑ Elders Barsanuphius and John.

## Bibliografia

* Catholic Forum: Barsanuphius of Palestine Arxivat 2012-04-03 a Wayback Machine.
* Obres de Barsanofi i Joan el Profeta.
* San Barsanofio
# Belloc Central

El Belloc Central o punta Belloc Central és un cim de 3.006 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba a llevant del Pic Belloc, al massís de Perdiguero, entre els departaments dels Alts Pirineus i de l'Alta Garona (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
# Belloc S

El Belloc S o punta Belloc S és un cim de 3.007 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba al SE del pic Belloc, al massís de Perdiguero, entre els departaments dels Alts Pirineus i de l'Alta Garona (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
# Benjamín Fabregat Martí

Benjamín Fabregat Martí (Albocàsser, 1889 - Castelló de la Plana, 1974) fou un farmacèutic i polític valencià. Fill d'un metge, la seua mare va morir durant el part. Estudià farmàcia a les universitats de Saragossa i Barcelona. El 1921 va exercir a Vistabella del Maestrat, i més tard a Atzeneta del Maestrat i a Castelló. El 1938 ocupà la Jefatura del Subsidio al Combatiente i delegat provincial de la FET y de las JONS.
L'abril de 1939 fou designat regidor de l'Ajuntament de Castelló de la Plana, i en fou nomenat alcalde de març de 1944 a juny de 1948, així com procurador a Corts franquistes. El 1948 fou nomenat conseller provincial del Movimiento Nacional. De 1951 a 1972 fou president de la Cambra Agrària de Castelló, entre 1955 i 1959 president de la Junta d'Obres del Port de Castelló, novament procurador a Corts de 1961 a 1967. També fou president del Col·legi Oficial de Farmacèutics de Castelló i de la UTECO.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Biografia a El Periódico Mediterráneo.
| Precedit per: José María Casado Pallarés | Alcalde de Castelló 1944 - 1948 | Succeït per: Carlos Fabra Andrés |
# Bathygobius cotticeps

Bathygobius cotticeps és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes Hawaii, les Illes Marqueses, les Tuamotu i el sud del Japó.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1878. Quatrième mémoire sur la faune ichthyologique de la Nouvelle-Guinée. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem, Països Baixos. v. 13 3. 35-66.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1947. American species and subspecies of Bathygobius, with a demonstration of a suggested modified system of nomenclature., J. Wash. Acad.Sci., 37(1):275-284.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Miller, P. J. i Stefanni, S., 2001. The eastern Pacific species of Bathygobius (Perciformes: Gobiidae)., Revista de Biología Tropical, 49(Supplement 1):141-156.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ben Brooks

Ben Brooks (Gloucestershire,1992) és un novel·lista anglès. Ha publicat sis llibres dels quals dos han estat publicats en català per l'editorial Empúries: Fes-te gran (Grow Up en la versió anglesa) i Lolito, la seva novel·la més recent. Va ser nominat als Premis Pushcart i la seva obra ha format part de l'antologia impresa del millor de la web que Dzanc Books publica cada any. Brooks va viure durant una temporada a Barcelona i a Tiana (Barcelona), i actualment resideix a Berlín.

## Obres traduïdes al català

* Fest-te gran. Blackie Books, 2011.
* Lolito. Empúries, 2014
* La Història Impossible d'en Sebastian Cole. Blackie Books, 2020.

## Referències

* ↑ «Blackie Books». Arxivat de l'original el 2014-07-24. [Consulta: 14 març 2014].
* ↑ «Ben Brooks». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Bernardo Daddi

Bernardo Daddi (h. 1280 - 1348) va ser un pintor gòtic italià i aprenent de Giotto di Bondone. Li va influir també l'art sienès de Pietro Lorenzetti.
La data de naixement de Daddi és desconeguda. Se l'esmenta per primera vegada el 1312. Es va centrar en motius religiosos i altars. Un tríptic que va pintar el 1328 es troba en els Uffizi, i hi ha diversos panells a la National Gallery of Art i el Walters Art Museum de Baltimore.
Daddi es va convertir en el pintor més destacat de Florència de la seva generació. La seva última obra data de l'any 1347, i es creu que va morir a l'any següent.

## Obres

* El martiri de sant Esteve (1324, sense verificar).
* La Mare de Déu i dos sants, o Tríptic Ognissanti (1328).
* Santa Úrsula (1333).
* Mare de Déu amb l'Infant (1335)
* Desposoris de la Verge (1336-1340).
* Políptic de sant Pancraç (1336-1340).
* La Mare de Déu am l'Infant (Museo Thyssen-Bornemisza, Madrid).
* La Crucifixió (Museo Thyssen-Bornemisza, Madrid).

## Referències

* Biografia i anàlisis de l'estil de l'artista (anglès)
* Encyclopaedia Britannica Bernardo Daddi (anglès)
* Obres de Daddi Arxivat 2007-08-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Bercial de Zapardiel

Bercial de Zapardiel és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 319 | 322 | 311 | 286 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Bloqueig de la Lliga Àrab a l'estat d'Israel

El bloqueig de la Lliga Àrab a l'estat d'Israel és una estratègia pressa per part d'alguns països membres de la Lliga Àrab per boicotejar les relacions econòmiques, polítiques i socials de l'estat d'Israel.
Tot i que ja existia un boicot i bloqueig a totes les institucions jueves molt abans de la creació de l'estat d'Israel, després de la guerra araboisraeliana de 1948 aquest boicot va créixer en força i va esdevenir en un bloqueig total a totes les institucions israelianes. El boicot ha perdut molta força des de la seva creació, donat que molts països de signataris de l'acord ja no en formen part i d'altres van reduir dràsticament la implementació del boicot.
Egipte (1979), Palestina (1993) i Jordània (1994) van firmar acords de pau amb Israel i es van retirar del boicot. Mauritània, que mai va formar part del boicot, va establir relacions diplomàtiques amb Israel l'any 1999. Algèria, Marroc i Tunísia no formen part del boicot.
Avui en dia, quasi tots els països membres del boicot ja no l'apliquen en la seva totalitat. Donat que aquest ja no s'aplica, des dels anys 1980 moltes empreses es van establir a l'estat d'Israel com McDonald's i Nestlé.
L'any 1994, d'acord amb els Acords d'Oslo, Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar, Aràbia Saudita i els Emirats Àrabs Units van finalitzar el seu boicot a Israel. La mesura va provocar una onada d'inversions a Israel i va donar part a iniciar majors cooperacions entre Israel i els països musulmans. L'any 1996, els mateixos països van reconèixer que és necessari eliminar el boicot si es vol arribar a la pau a la regió.
Tot i que el boicot està pràcticament erradicat, la majoria de països que formen part de la lliga àrab deneguen l'accés als seus països als ciutadans d'Israel.

## Referències

* ↑ Hill, Amelia. "Steven Spielberg was target of Arab League boycott, WikiLeaks cable shows." guardian.co.uk. 17 December 2010. 12 July 2011.
* ↑ Turck, Nancy «The Arab Boycott of Israel». Foreign Affairs. Council on Foreign Relations, 55, 3, 01-04-1977, pàg. 472–493. DOI: 10.2307/20039682. JSTOR: 20039682.
* ↑ [Arab League Boycott of Israel http://www.fas.org/sgp/crs/mideast/RL33961.pdf]
* ↑ Arabs End Boycott of 2 U.S. Firms but Blacklist 5 Others, Los Angeles Times, July 19, 1985
* 1 2 Joyce Shems Sharon. The Arab Boycott Against Israel and Its Unintended Impact on Arab Economic Walfare. May 2003.
# Bernat Ribera

Bernat Ribera (Barcelona, 1684 – Viena, 1777) fou un religiós de l'orde dels predicadors, natural de Barcelona on el 1699 prengué els hàbits i vots al Convent de Santa Caterina (Barcelona). Fou anomenat vulgarment Ribereta per ser de petita alçada.
És curiosa la censura teològica poc favorable que fa de l'adoració que es retia com l'eucaristia al Lignum Crucis venerat a l'església parroquial de Cervera amb el nom de Sant Misteri. L'any 1723 predicà la quaresma a Santa Maria del Mar el discurs «Luz de la verdad o diálogo entre cuatro soldados Roque, Carranza ...» dels que Torres i Amat, tot i circular sense signar, atribueix a Ribereta. Aquest també esmenta que el canonge Pasqual de les Avellanes va copiar entre els seus manuscrits un romanç.
Predicà, a l'Imperi Rus sota la protecció de l'ambaixador espanyol. Trobant-se el dia 21 juliol 1730 a Moscou va assistir a unes conclusions de teologia, vestit amb l'hàbit del seu orde, desconegut a tota Rússia, i argumentà sobre la processó de l'Esperit Sant del Fill, que neguen els grecs. Arran d'unes imatges en una església en què es mostrava el Papa a la mateixa alçada que Luter, Mahoma i Calví feu una exhortació pública per manifestar el poc respecte que es tenia per als catòlics en aquelles terres. Cal advertir que havent viscut tres anys com a capellà l'ambaixador espanyol el duc de Llíria, i missioner apostòlic nomenat pel Papa; aquest li va encarregar esbrinar els ritus, i religió grega, temples, monestirs, sagristies, i tot el més recòndit li va ser manifestat amb tanta protecció. Va tractar als prelats russos: per això va poder donar una exacta notícia de l'Església Russa. Aquest tractat expressa una extensa relació de l'estat d'aquella església. Tenen a Sant Andreu pel fundador de la religió en aquell país.
Temps després (1733) publicà l'obra titulada «Echo Fidei» a Viena (Arxiducat d'Àustria) on sembla que s'establí amb certa protecció. Torres i Amat esmenta que a la biblioteca de Convent de Santa Caterina (Barcelona) abans dels avalots anticlericals del 25 de juliol de 1835, hi havia un retrat de Ribera, i en el seu contorn i al peu hi havia escrita una quarteta, i el diploma de Carles VI a què al·ludeix: «Varon de un aspecto afable = En esta bella pintura =Mas del César la escritura = Te hace mas recomendable». El tal diploma de Carles VI és de l'any 1730, en el qual el nomena el seu teòleg o conseller espiritual. És en aquest diploma en què es fa esment de la data en què va professar al convent de Barcelona el 1699.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 538-539 [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* «Bernat Ribera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bijinga

Bijinga (美人画), (lit. "Retrat d'una bellesa") és un terme genèric per als quadres de dones boniques a l'art japonès, especialment en les impressions xilogràfiques del gènere ukiyo-e, precedents de la fotografia. El terme també es pot fer servir per als mitjans moderns, sempre que la imatge s'acosti mínimament a la clàssica representació de la dona, normalment duent un quimono.
Pràcticament tots els artistes d'ukiyo-e van fer bijinga, un dels temes centrals del gènere. Uns pocs, però, entre ells Utamaro, Suzuki Harunobu, Toyohara Chikanobu i Torii Kiyonaga, són àmpliament considerats els més grans innovadors i mestres del bijinga.

## Enllaços externs

* Il·lustracions bijinga Arxivat 2009-06-07 a Wayback Machine.
# Blue Hill (Maine)

Blue Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 2.390 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blue Hill tenia 2.390 habitants, 1.074 habitatges, i 681 famílies. La densitat de població era de 14,8 habitants per km².
Dels 1.074 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.484 $ i la renda mediana per família de 41.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.200 $ mentre que les dones 23.616 $. La renda per capita de la població era de 19.189 $. Entorn del 9,3% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blue Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blue Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Blatària

Blatària (Verbascum blattaria) és una espècie de planta dins la família Scrophulariaceae.

## Descripció

La blatària és una planta herbàcia amb fulles alternades i simples amb tiges erectes verdes. Les flors són grogues o rosades amb els filaments dels estams amb pèls violacis i surten de l'estiu fins a la tardor. És originària de gran part d'Europa i gran part d'Àsia i del nord d'Àfrica però s'ha naturalitzat a altres parts del món.
Les llavors d'aquesta espècie poden romandre viables durant 120 anys en terrenys sorrencs ben drenats.

## Hàbitat

Bosc caducifoli en l'estatge montà i contrades mediterrànies humides i subhumides. Als Països Catalans es troba sobretot a Catalunya des del nivell del mar fins a 1.600 m d'altitud. Al País Valencià només a l'Alt Palància i La Ribera Baixa i a les Balears només a la Serra de Tramuntana

## Referències

* ↑ Verbascum blattaria L. Arxivat 2011-11-18 a Wayback Machine., GRIN Taxonomy for Plants
* ↑ Frank W. Telewski and Jan A. D. Zeevaart. «The 120-yr Period for Dr. Beal's Seed Viability Experiment». American Journal of Botany 89(8): 1285–1288. 2002.
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1990
# Bolboreta, Mariposa, Papallona

Bolboreta, Mariposa, Papallona és una pel·lícula espanyola dirigida per Pablo García Pérez de Lara, estrenada l'any 2007. Ha estat doblada al català

## Argument

En la seva obsessió per atrapar el temps, l'amor i la bellesa, Víctor mai no va acabar el seu ambiciós projecte cinematogràfic. Ara, arriba a un poble costaner on va rodar la seva obra i on uns nens i nenes, des de la seva mirada infantil i oberta, tracten d'aconseguir amb aquell material filmat el que l'ambició del director adult no va poder aconseguir: atrapar la vida. Així dirigeix la càmera sobre la vida dels seus habitants, els riures, les diferencies yi semblances entre els món dels nens i el dels adults...

## Repartiment

* Fele Martínez: Victor
* Tzeitel Rodríguez: Laura
* David Bendito: Santi
* Farruco Castromán: Braulio
* Marc Perich: Ell mateix
* Ana Puente

## Llocs de rodatge

La Corunya, Galícia

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «Bolboreta, Mariposa, Papallona». [Consulta: 31 octubre 2018].
* ↑ «Bolboreta, Mariposa, Papallona». Sensacine.
* ↑ «[Bolboreta, Mariposa, Papallona Bolboreta, Mariposa, Papallona]».
* ↑ «Bolboreta, Mariposa, Papallona». Fotogramas.
# Bolckow

Bolckow és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 234 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bolckow tenia 234 habitants, 89 habitatges, i 64 famílies. La densitat de població era de 282,3 habitants per km².
Dels 89 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 12,8% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 29.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 13.028 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bolckow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bolckow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].