OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lester S. Hill

Lester S. Hill (1891 – 1961) va ser un matemàtic i pedagog nord-americà interessat en les aplicacions de les matemàtiques a les telecomunicacions. Va rebre una llicenciatura al Columbia College (1911) i un doctorat. a la Universitat Yale (1926). Va ensenyar a la Universitat de Montana, a la Universitat de Princeton, a la Universitat de Maine, la Universitat Yale i al Hunter College. Entre les seves contribucions notables hi ha el xifratge de Hill. També va desenvolupar mètodes per detectar errors en números de codi telegrafiats i va escriure dos llibres.

## Referències

* ↑ Christensen, Chris «Lester Hill Revisited». Cryptologia, 38, 4, 2014, pàg. 300–301. DOI: 10.1080/01611194.2014.915260 [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «LESTER HILL DIES; A MATHEMATICIAN; Ex-Hunter Professor Was 70 -- Cryptographer Cited for Service to U. S.». The New York Times, 10-01-1961 [Consulta: 9 novembre 2018]. De subscripció o mur de pagament

## Bibliografia

* Kenneth Rosen, Elementary Number Theory and its Applications, fifth edition, Addison-Wesley, 2005, p. 292.
# Oberlauterbach

Oberlauterbach (en alsacià Owerlauterbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 459 habitants. Limita amb Salmbach al nord, Niederlauterbach i Neewiller-près-Lauterbourg al nord-est, Wintzenbach al sud-est, Eberbach-Seltz al sud, Crœttwiller i Kaidenbourg al sud-oest i Siegen al nord-oest.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Plana del Rin

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 341 | 350 | 340 | 343 | 396 | 459 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Lucien Berling | |
# Pilot

«Pilot» té aquests significats:
* Biologia:
** Aligot vesper (Pernis apivorus), ocell de l'ordre dels falconiformes
** Peix pilot (Naucrates ductor), peix teleosti de la família dels caràngids
* Transport:
** Pilot d'aviació
** Pilot de proves
** Pilot de guerra
** Pilot de curses
** Pilot automàtic
** Pilot (nàutica), persona que mena una embarcació a les ordres del capità
** Pràctic, pilot temporani que mena embarcacions en determinades aigües perilloses
** Astronauta, viatjant de l'espai exterior
* Televisió:
** Episodi pilot, primer episodi de la majoria de les sèries
** Pilot (Glee), episodi pilot de la sèrie de televisió Glee
** Pilot (Lost), doble capítol corresponent al primer i segon episodi de la primera temporada de Lost
** Pilot (The X-Files), episodi pilot de la sèrie de televisió The X-Files
** Pilot (Prison Break), episodi pilot de la sèrie de televisió Prison Break
* Organitzacions:
** Pilot (grup de música), grup musical que es va formar el 1973 a Edimburg (Escòcia)
** Pilot Corporation, empresa multinacional estilogràfica
* Altres:
** Pilot (ciclisme), conjunt més nombrós de ciclistes durant una cursa, que esdevé el nucli tàctic al voltant del qual es desenvolupen les accions i les situacions de la prova
** Planta pilot, planta de processos a escala reduïda
** Pilot Cosmonauta de la Unió Soviètica, insígnia soviètica
** Honda Pilot, automòbil tot terreny del fabricant japonès Honda Motor Company
** Palm Pilot, generació d'organitzadors personals (ordinadors de butxaca)
** Time Pilot, videojoc arcade publicat per Konami el 1982
** Banjo - Pilot, videojoc de carreres de pilots per Game Boy Advance
Viccionari
# Almáchar

Almáchar és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Està situat en un petit turó entre els rius El Borge i Almáchar.

## Economia

La seva economia es basa en l'agricultura, amb una superfície de cultius herbacis de 79 hectàrees (principalment mongeta tendra amb 20 hectàrees) i una superfície de cultius llenyosos de 930 hectàrees (principalment alvocat amb 250 hectàrees i vinyers de raïm per a passes amb 297 hectàrees).
# Lake Brownwood

Lake Brownwood és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.694 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Brownwood tenia 1.694 habitants, 723 habitatges, i 493 famílies. La densitat de població era de 114,3 habitants/km².
Dels 723 habitatges en un 25,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.286 $ i la renda mediana per família de 29.280 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.380 $ mentre que les dones 17.946 $. La renda per capita de la població era de 13.289 $. Aproximadament el 18,4% de les famílies i el 17,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Brownwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Brownwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Corydoras zygatus

Corydoras zygatus és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca occidental del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras zygatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Burgess, W.E. 1992. Colored atlas of miniature catfish. Every species of Corydoras, Brochis and Aspidoras. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units. 224 p.
* Eigenmann, C. H. & W. R. Allen. 1942. Fishes of western South America. I. The intercordilleran and Amazonian lowlands of Peru. II.- The high pampas of Peru, Bolivia, and northern Chile. With a revision of the Peruvian Gymnotidae, and of the genus Orestias. Univ. Kentucky. Fishes West. S. America: i-xv + 1-494, Pls. 1-22.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reis, R.E. 2003. Callichthyidae (Armored catfishes). p. 291-309. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Polimixiformes

Els polimixiformes (Polymixiiformes) són un ordre de peixos teleostis del superordre dels polimixiomorfs, dins la classe dels actinopterigis.

## Particularitats

Aquests peixos es troben a les zones tropicals i subtropicals de la conca Indo-Pacífica i de l'Atlàntic.

## Taxonomia

Segons FishBase i ITIS, la classificació dels polimixiformes és la següent:
Ordre Polymixiiformes
* Cumbaaichthys † Murray 2016
** Cumbaaichthys oxyrhynchus † Murray 2016
* Família Boreiohydriidae † Murray & Cumbaa 2013
** Gènere Boreiohydrias † Murray & Cumbaa 2013
*** Boreiohydrias dayi † Murray & Cumbaa 2013
* Família Digoriidae † Bannikov 1985
** Gènere Digoria † Jordan 1923
*** Digoria ambigua † Jordan 1923
* Família Polymixiidae Gill 1862
** Gènere Apricenaichthys † Taverne 2011
*** Apricenaichthys italicus †
** Gènere Berycopsia † Radovčić 1975
*** Berycopsia inopinnata † Radovčić 1975
** Gènere Berycopsis † Dixon 1850
*** Berycopsis elegans † Dixon 1850
*** Berycopsis germana † Agassiz 1839
*** Berycopsis pulcher † Bannikov i Bacchia 2004
** Gènere Dalmatichthys † Radovčić 1975
*** Dalmatichthys malezi † Radovčić 1975
** Gènere Homonotichthys † Whitley 1933
*** Homonotichthys dorsalis † (Dixon 1850)
*** Homonotichthys elegans † (Dixon 1850)
*** Homonotichthys rotundus † (Woodward 1902)
** Gènere Magrebichthys † Murray & Wilson 2014
*** Magrebichthys nelsoni † Murray & Wilson 2014
** Gènere Omosoma † Costa 1857
*** Omosoma garretti † Bardack 1976
*** Omosoma pulchellum † Davis 1887
*** Omosoma sahelaimae † Costa 1857
*** Omosoma tselfatense † Gaudant 1978
** Gènere Omosomopsis † Gaudant 1978
*** Omosomopsis sima † (Arambourg 1954) Gaudant 1978
** Gènere Parapolymyxia † David 1946
** Gènere Pycnosterinx † Heckel 1849
*** Pycnosterinx discoides † Heckel 1849
*** Pycnosterinx dorsalis † Pictet 1850
*** Pycnosterinx heckelii † Pictet 1850
*** Pycnosterinx latus † Davis 1887
*** Pycnosterinx russeggeri † Heckel 1849
* Família Polymixiidae:
** Gènere Polymixia:
*** Polymixia berndti (Gilbert, 1905)
*** Polymixia busakhini (Kotlyar, 1993)
*** Polymixia fusca (Kotthaus, 1970)
*** Polymixia japonica (Günther, 1877)
*** Polymixia longispina (Deng, Xiong i Zhan, 1983)
*** Polymixia lowei (Günther, 1859)
*** Polymixia nobilis (Lowe, 1838)
*** Polymixia salagomeziensis (Kotlyar, 1991)
*** Polymixia sazonovi (Kotlyar, 1992)
*** Polymixia yuri (Kotlyar, 1982)

## Referències

* ↑ Segons FishBase i ITIS
* ↑ Polymixiiformes a catalogueoflife.org (anglès)
* ↑ TSN 166123 al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Polymixiiformes a Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Polymixiidae a catalogueoflife.org (anglès)
* ↑ TSN 166124 al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Polymixiidae a Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Polymixia a catalogueoflife.org (anglès)
* ↑ Polymixia (TSN 166125) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Polymixia a Animal Diversity Web (anglès)
# Henry Youll

Henry Youll (també escrit Youell) (fl. 1608) fou un madrigalista i compositor anglès actiu a Suffolk. La seva obra incloïa Canzonets a tres veus (Londres: Imprès per Thomas Este [etc.], 1608). En els darrers temps ha estat publicat per Stainer & Bell (Londres, 1923), i recitals i enregistraments de la música han estat realitzats per grups madrigals de tot el món.
Youll va ser tutor dels quatre fills d'Edward Bacon, que era el tercer fill de Sir Nicholas Bacon. Sembla que aquells quatre fills estaven junts a la Universitat de Cambridge; Recordarà "quina tranquil·litat va ser per a la seva companyia quan els vaig alletar entre vosaltres". Els dedica "Canzonets a tres veus".
Els seus Canzonets tenen encant i individualitat. La seva tria de la lletra (de Sidney, Ben Jonson, Sir John Davies) indica un home amb gust.

## Enregistraments

* The Sydney Society of Recorder Players, "The Merry Month of May" - (Hunt 1227)

## Publicacions

* Stainer & Bell, "Henry Youll: Canzonets to Three Voices" (1608), (Ref. EM28)
* Stainer & Bell, "Henry Youll: In the Merry Month of May" (1608)
* "Henry Youll: While Joyful Springtime Lasteth" (Published by Hal Leonard,HL.08551265))
* "Three English Madrigals. Pity me my own sweet Jewel. Fly not so fast. Messalina's Monkey", Roberton Publications (1977), ASIN: B0000D37SB
* "Pipe, Shepherds, Pipe" (Scott), ASIN: B0000D5FTH

## Referències

* Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, ISBN 0-19-861411-X, ISBN 978-0-19-861411-1. The first edition of this text is available at Wikisource: "Youll, Henry". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.
* Here of a Sunday Morning, "The English Madrigal"
# Lake Charles (Louisiana)

Lake Charles (en francès Lac Charles), és la cinquena ciutat més gran de l'estat de Louisiana (Estats Units d'Amèrica). Està situada entre el Llac Charles (Lake Charles, en anglès, i de qui reb el nom), el Llac Prien i el riu Calcasieu. Fundada el 1861, és la capital de la parròquia de Calcasieu, i és el centre industrial, cultural i educatiu del sud-oest de l'estat.
A data de 2010, la població era de 71.993 habitants. Lake Charles és la ciutat principal de l'Àrea Metropolitana de Lake Charles, que consta d'una població total de 202.040 habitants.
És considerada un centre important de la indústria petroquímica, el joc, el turisme i l'educació, allotjant la seu de la Universitat Estatal McNeese i el Sowela Technical Community College. A causa dels llacs i els canals navegables que la travessen, l'Àrea Metropolitana de Lake Charles és anomenada, sovint, com l'Àrea del Llac (the Lake Area, en anglès).

## Referències

* ↑ "Census 2010 Data for the State of Louisiana" (place list), US Census Bureau, February 2011, webpage: C2010-LA.
* ↑ http://factfinder2.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml Retrieved March 27, 2014
# José Luis Enfedaque Planillas

José Luis Enfedaque Planillas (Barcelona, 9 de juliol de 1955) va ser un ciclista català, que només fou professional entre 1977 i 1978. No aconseguí cap victòria com a professional, encara que acabà segon en una etapa de la Setmana Catalana de 1977, darrere del gran belga Freddy Maertens.

## Palmarès

* 1976
** Vencedor d'una etapa a la Volta da Ascensión

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1977. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Polimiositis

La polimiositis (PM) (la "inflamació de molts músculs") és un tipus d'inflamació crònica dels músculs (miopatia inflamatòria) relacionada amb la dermatomiositis i la miositis per cossos d'inclusió.

## Signes i símptomes

Els símptomes inclouen dolor, debilitat i/o la pèrdua de massa muscular marcada en els músculs dels braços i les cames al cap, coll, tors i superior. Els extensors del maluc sovint són severament afectats, portant a especials dificultats per pujar escales i aixecar d'una posició asseguda. La disfàgia (dificultat per empassar) o altres problemes amb la motilitat esofàgica succeeixen en fins a l'1/3 dels pacients. Poden estar presents febreta i adenopaties perifèrica. La caiguda del peu en un o en tots dos pot ser un símptoma de la polimiositis avançada i per miositis per cossos d'inclusió. La polimiositis també s'associa amb la malaltia pulmonar intersticial.
La polimiositis pot representar un modest augment del risc de limfoma no hodgkinià i els càncers de pulmó i de bufeta.
La polimiositis tendeix a fer-se evident en l'edat adulta, es presenta amb debilitat muscular proximal bilateral sovint s'assenyalen les cuixes a manera de fatiga en caminar. De vegades, la debilitat es presenta com una incapacitat per aixecar-se d'una posició asseguda sense ajuda o la incapacitat d'elevar els braços per sobre del cap. La debilitat és generalment progressiva, s'acompanyada d'inflamació limfocítica (limfòcits T citotòxics, principalment).
La polimiositis, com la dermatomiositis, afecta a les dones amb més freqüència que els homes. L'afectació de la pell de la dermatomiositis està absent en la polimiositis.

## Referències

* ↑ Hill CL, Zhang Y, Sigurgeirsson B, et al. «Frequency of specific cancer types in dermatomyositis and polymyositis: a population-based study». Lancet, 357, 9250, 01-01-2001, pàg. 96–100. DOI: 10.1016/S0140-6736(00)03540-6. PMID: 11197446.
* ↑ http://www.beverlyhillsneurology.com/myositis-polymyositis-dermatomyositis.html
# Llac de Zúric

El Llac de Zúric (en alemany Zürichsee) és un llac de Suïssa que s'estén des del sud-est de la ciutat de Zúric fins al Cantó de Sankt Gallen a la part més oriental del llac.
En aquest llac hi desemboca el riu Linth que prové de les glaceres del massís del Tödi, situat al Cantó de Glarus. Aquest riu va ser desviat pel canal Escher el 1811 dins del Llac de Walenstadt, des d'on i per mitjà del canal de Linth, acabat el 1816, porta aigua a l'extrem est del llac de Zúric. Els rius que desemboquen al llac són bastant cabalosos i el llac és conegut per ser un dels més nets del país.
El llac ocupa una superfície d'aproximadament 90 km², s'allarga durant 40 km i l'amplada màxima és de 2 km. El lloc més profund baixa fins a 143 m, mentre que la superfície està a 406 m sobre el nivell del mar. El volum és de 3900 km³. La major part del llac està situada al Cantó de Zúric, però també ocupa els cantons de Schwyz i de Sankt Gallen. Una gran presa, fruit de la construcció de la línia de ferrocarril i la carretera que enllacen Rapperswil-Jona i Pfäffikon, talla l'extrem est del llac. En aquest extrem només es pot creuar amb barques, els vaixells no hi poden navegar perquè el costat est és poc profund. A l'oest de la presa hi ha les illes de Lützelau i Ufenau, on el 1523 Ulrich von Hutten s'hi va refugiar i hi va morir.
El llac de Zúric es va gelar per última vegada l'hivern de 1962 a 1963. El llac gelat (Seegfrörni en suís-alemany) és un esdeveniment estrany que atreu molta gent.

## Ciutats de les ribes

Zúric es troba a l'extrem nord-oest del llac. A la riba oest, que es va convertint en la riba sud a mesura que avança a l'oest tenim Thalwil, Horgen, Wädenswil, Richterswil, Pfäffikon i Lachen.
En el costat oposat trobem Meilen (on es van trobar en les excavacions de 1853-54 les restes de pobladors més antics a les ribes del llac. Stäfa, Rapperswil-Jona, on hi ha un castell amb un museu polonès que guarda el cor de Tadeusz Kościuszko. A més, destaca l'antic pont de fusta que uneix Rapperswil amb Pfeffikön. Schmerikon està on acaba el llac i una mica més endins trobem Uznach.

## Enllaços externs

* Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft Arxivat 2004-08-13 a Wayback Machine. -- Horaris dels vaixells
* Zürichsee-Fähre Horgen-Meilen -- Horaris del ferry entre Horgen i Meilen.
# Highland games

Els highland games (literalment jocs de les Terres altes d'Escòcia) són festivals anuals realitzats a Escòcia i altres països amb cultura cèltica. En dits festivals s'inclouen esdeveniments de força, música i ball. L'origen es remunta al rei Malcolm III d'Escòcia qui va ser el primer a convocar gent d'un poblat escocès per tal d'escollir-ne el corredor més ràpid de la zona i fer-ne així el missatger reial. Hi ha documents que referencien ja cap a l'any 1703 uns jocs semblants als actuals.

## Referències

* ↑ http://www.scotsheritagemagazine.com/

## Enllaços externs

* http://www.shga.co.uk
* https://www.visitscotland.com/see-do/events/highland-games/
# Batalla de Muta

La batalla de Muta —àrab: معركة مؤتة, maʿarakat Muʾta, o غزوة مؤتة, ḡazwat Muʾta— va ser lliurada en el 629 (5 de jumada al-àwwal de 8 dH en el calendari islàmic), a prop del llogaret de Muta, a l'est del riu Jordà, i Karak, a la Governació de Karak, entre un exèrcit enviat pel profeta de l'islam, Mahoma, i un exèrcit de l'Imperi Romà d'Orient.

## Antecedents

Mahoma havia enviat 3.000 homes a la regió per venjar la mort d'un missatger àrab (que anava a portar un missatge al governador romà d'Orient de Bosra) a mans d'un gassànida. El cap era Zayd ibn Hàritha, el segon cap el seu cosí Jàfar ibn Abi-Tàlib i el tercer Abd-Al·lah ibn Rawaha. Van arribar a Maan on hi havia un fort exèrcit beduí i romà d'Orient (es dona l'exagerada xifra de cent mil soldats) suposadament dirigits pel mateix emperador Heracli. En veure la superioritat de l'enemic es van retirar al sud, però perseguits pels imperials van haver de lliurar combat prop de la població de Muta, aleshores un llogaret o petit poble. Els musulmans foren derrotats i els tres caps van morir un darrer l'altre. Llavors va agafar el comandament Thàbit ibn Arkan, però aquest el va cedir a Khàlid ibn al-Walid, que va aconseguir salvar les restes de les forces àrabs.

## Batalla

La batalla va acabar en un empat i el refugi segur d'ambdues parts, d'acord amb les fonts musulmanes, però fou documentada com a victòria romana d'Orient per l'historiador cristià Teòfanes.

## Conseqüències

El 630 la ciutat d'Elat, la porta al Sinaí i el sud de Palestina, comandada pel bisbe Yuhanna ibn Ruba, es va sotmetre pacíficament als musulmans de Mahoma durant l'expedició de Tabuk.

## Referències

* 1 2 3 Kaegi (2003):p.231
* ↑ Saif-ur-Rahman Mubarakpuri, ar-Raheeq al-Makhtoom, "The Sealed Nectar", Universitat Islàmica de Medina, Dar-us-Salam publishers ISBN 1-59144-071-8
* ↑ Kaegi, Walter Emil. Byzantium and the early Islamic conquests (en anglès). Cambridge University Press, 1995, p. 66. ISBN 0-521-48455-3.
* ↑ Muhammad Husayn Haykal, The Life of Muhammad (Allah's peace and blessing be upon him), traduït a l'anglès per Isma'il Razi A. al-Faruqi, 1976, American Trust Publications ISBN 0-89259-002-5
* ↑ "Muʾta", F. Buhl, in Encyclopaedia of Islam], Second Edition, edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel and W. P. Heinrichs. Brill, 2010. Consultat el 2 d'octubre del 2010 a través de Brill Online
* ↑ Sauer, James A.; Stager, Lawrence E.; Greene, Joseph A.; Coogan, Michael David. The archaeology of Jordan and beyond (en anglès). Eisenbrauns, 2000, p. 383. ISBN 1575069016.

## Bibliografia

* Kaegi, Walter E. Heraclius, Emperor of Byzantium (en anglès). Cambridge University Press, 2003. ISBN 0521814596.

## Enllaços externs

* Al-Makhtum (El Nèctar Segellat)
* La Vida de Mahoma (anglès)
* L'Espasa d'Allah (anglès)
# José Luis Escolar Gutiérrez

José Luis Escolar Gutiérrez (Madrid, 30 de juny de 1960) és un productor i assistent de director de cinema espanyol, guanyador de quatre premis Goya. Pertany a una família d'actors: és fill d'Irene Gutiérrez Caba i pare de l'actriu Irene Escolar.
Va començar al cinema com a assistent de director de ¡Vaya par de gemelos! (1978) de Pedro Lazaga. Ha rebut quatre cops el Goya a la millor direcció de producció per les pel·lícules La pasión turca (1994), Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto (1995), Perdita Durango (1997) i Agora (2009).
Ha treballat com a productor per directors com Steven Spielberg, Ridley Scott, Tom Cruise, Bruce Willis, Terry Gilliam o Pedro Almodóvar. S'ha distingit com a aferrissat defensor de la Llei Sinde i fins i tot va arribar a afirmar que ficaria a la presó a qualsevol consumidor il·legal de cinema.

## Filmografia selecta

* Jack Ryan (sèrie de televisió)
* Criminal. España (2019)
* Criminal. Francia (2019)
* Criminal. Alemania (2019)
* Criminal. Reino Unido (2019)
* Narcos (2015)
* Libertador (2013)
* Cloud Atlas (2012)
* Knight and Day (2010)
* Agora (2009)
* Kingdom of Heaven (2005)
* Reinas (2005)
* Imagining Argentina (2003)
* Perdita Durango (1997)
* Morirás en Chafarinas (1995)
* Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto (1995)
* La pasión turca (1994)
* 1492: Conquest of Paradise (1992)
* Las cosas del querer (1989)
* ¡Átame! (1989)
* Indiana Jones i l'última croada (1989)
* La huella del crimen (1985)
* Los Pazos de Ulloa (1985)
* El poderoso influjo de la luna (1981)

## Referències

* ↑ Los Gutiérrez Caba: Irene, donde se anuda la familia, EL Mundo, 3 d'agost de 2015
* ↑ Perdita Durango al web dels Goya
* ↑ José Luis Escolar: Goya a la dirección de producción más compleja del cine español a panoramaaudiovisual.com
* ↑ José Luis Escolar: «Metería en la cárcel a todo consumidor de cine ilegal», Última Hora, 31 d'octubre de 2010