OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean Tirole

Jean Tirole (Troyes, França 9 d'agost del 1953) és un economista francès, guanyador del Premi Nobel d'Economia el 2014 "pel seu anàlisi dels poders del mercat i la regulació". Ha desenvolupat la seva carrera al voltant de l'organització industrial, la teoria de jocs, l'economia del comportament, la banca i les finances. Dirigeix la Jean-Jacques Laffont Foundation, la Toulouse School of Economics i l'Industrial Economics Institute de Tolosa de Llenguadoc i és membre, entre d'altres, del Institute for Advances Study in Toulouse.

## Publicacions

Jean Tirole ha publicat uns dos-cents articles professionals en economia i finances, així com deu llibres.

### Llibres

* Dynamic Models of Oligopoly (amb D. Fudenberg), 1986.
* Description The Theory of Industrial Organization, MIT Press. (1988) Arxivat 2010-03-15 a Wayback Machine. and chapter-preview links.
* Game Theory (amb D. Fudenberg), MIT Press, 1991 .
* A Theory of Incentives in Regulation and Procurement (amb J.-J. Laffont), MIT Press,1993. Description Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. & chapter- preview links.
* The Prudential Regulation of Banks (amb M. Dewatripont), MIT Press,1994.
* Competition in Telecommunications, MIT Press, 1999 .
* Financial Crises, Liquidity and the International Monetary System, Princeton University Press, 2002 .
* The Theory of Corporate Finance, Princeton University Press, 2005. Description. Association of American Publishers 2006 Award for Excellence.
* Balancing the Banks (amb Mathias Dewatripont, i Jean-Charles Rochet), Princeton University Press, 2010 .
* Inside and Outside Liquidity (amb Bengt Holmström), MIT Press, 2011 .

## Referències

* ↑ D.S.U. Barcelona. «El francès Jean Tirole guanya el premi Nobel d'Economia per l'estudi dels monopolis». Diari Ara. [Consulta: 13 octubre 2014].
* ↑ (francès) TOULOUSE SCHOOL OF ECONOMICS (TSE) Arxivat 2016-03-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Informació personal i currículum al lloc web de l'IDEI
* Biografia al European Corporate Governance Institute Arxivat 2014-10-18 a Wayback Machine.
# Ferula loscosii

Ferula loscosii és una espècie de planta de la família de les Apiàcies.
És una herba perenne, amb restes fibroses a la base. Tiges de 40-100(130) cm d'alçada, erectes, estriades. Fulles 5-6 pinnatisectes; les basals de 40-50 cm, lleugerament crasses, glabres; les caulinars molt reduïdes i escampades, a vegades inexistents, amb divisions d'últim ordre de (0,25)0,5-2(4) × (0,25)0,4-0,7(1) mm, linears. Umbel·les terminals sostingudes per peduncles de (8)22-64(130) mm, amb (5)7-14(20) radis de (20)37-66(90) mm; umbel·les laterals normalment sobre peduncles tan llargs com els de les de primer ordre -a vegades falten-, amb radis de (12)16-27(35) mm. Bràctees inexistents. Bractèoles de fàcil caiguda. Fruits comprimits, però mericarps amb el dors ± convex; aquests de (6)8-11(12) x 4-6(7) mm, oblongs, amb les costelles dorsals ± gruixudes, les comissurals prolongades en ala de (0,25)0,5-1 mm d'amplada. Nombre de cromosomes de Ferula loscosii: 2n=22.
Es troba a les pastures terofítiques de caràcter estèpic i matollars, a substrat calcari-argilós i també guixós; a una altitud de 100-500(840) m, a les zones semiàrides de la península Ibèrica, principalment a la depressió de l'Ebre, també al sud de Madrid, Còrdova i Conca.

## Referències

* ↑ «Ferula loscosii» a EOL. Data consulta: 13 de juliol de 2014.
* ↑ «Ferula loscosii» a Flora Vascular.
* ↑ "Ferula loscosii": chorologie, carpologie, developpement Cauwet-Marc, A. M. & F. Z. Elalaoui-Faris (1998) Acta Bot. Barcinon. 45: 189-198.
# Muntanyes de Poiana Ruscă

Les muntanyes de Poiana Ruscă (part dels Carpats occidentals) són una serralada dels Carpats a l'oest de Romania. Les muntanyes estan situades aproximadament al sud del riu Mureș, al nord-est del riu Timiș i a l'oest del riu Strei. D'aquestes muntanyes neix el riu Bega. Les grans ciutats més properes són Lugoj, Hunedoara i Caransebeș.
Les muntanyes de Poiana Ruscă cobreixen una àrea d'uns 2.640 metres quiloquadrats, amb altituds mitjanes de 700 a 1.000 metres. El cim més alt és el Pic Padeș, a 1.382 metres.

## Mineria

Les muntanyes contenen recursos com magnetita, ferro, tori i plom, i com a tal són el lloc de moltes mines. Al segle xix, les muntanyes eren també centres d'extracció i producció d'or, plata i sal. Tanmateix, a partir de 1990 algunes mines van ser tancades i altres abandonades, deixant encara desprotegits les mines residuals i les mines radioactives a la serralada.

## Divisions de les muntanyes

* Poiana Ruscă (literalment: Ruscă Meadows)
* Altiplà de Lipova (Podișul Lipovei)
* Bega-Timiș Groove (Culoarul Bega-Timiș)
* Orăștie Groove (Culoarul Orăștiei), inclosa la depressió Hațeg (Depresiunea Hațegului)

## Referències

* ↑ «Route H1 - Hiking in Meridionali Carpathians». Activ Travel. [Consulta: 1r març 2009].
* ↑ «namr.ro». Arxivat de l'original el 2013-04-16. [Consulta: 1r març 2009].
* ↑ «Polluted Places: Poiana Ruscă Mountains, Romania». Arxivat de l'original el 2008-06-18. [Consulta: 1r març 2009].
# Serón de Nágima

Serón de Nágima és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Surveyor 6

El Surveyor 6 va ser el sisè lander lunar al Programa Surveyor no tripulat enviat per explorar la superfície de la Lluna. Va descendir en el Sinus Medii a 0,5ºN-1,4ºO. Va efectuar el primer bot lunar amb un salt de 2,4 metres, assaig d'enlairament lunar per a les missions del Programa Apol·lo. Va enviar 30.100 imatges i va dur a terme un estudi de la superfície lunar amb partícules alfa.

## Prova d'allunatge suau

En una prova addicional de tecnologia espacial, els motors del Surveyor 6 es van reiniciar i van cremar durant 2,5 segons en el primer enlairament lunar el 17 de novembre a les 10.32 UTC. Això va crear 150 lbf (700 N) d'empenyiment i va aixecar el vehicle a 4 m de la superfície lunar. Després de moure's cap a l'oest a 2,5 m, la nau espacial va tornar a allunar suaument amb èxit i va continuar funcionant segons el dissenyat.

## Referències

* ↑ «Surveyor 6 JPL».
* ↑ «Resum de la missió». Arxivat de l'original el 2019-01-07. [Consulta: 12 novembre 2018].

## Vegeu també

* Surveyor 1
* Surveyor 2
* Surveyor 3
* Surveyor 4
* Surveyor 5
* Surveyor 7
# Baronia de Calonge

La baronia de Calonge fou una jurisdicció territorial concedida el 1474 a Martí Guerau de Cruïlles, baró de Llagostera i senyor de Calonge (des del 1463, tot i que no arribà mai a possessionar-la), conseller reial.
Fou tornada a conferir, el 1488, a Galceran de Requesens, després comte de Palamós. Passà als Cardona, ducs de Somma (cognomenats Fernández de Córdoba), als Osorio de Moscoso, comtes d'Altamira i als Casanova, comtes de Cabra.
Des del segle xiii la vila i el castell de Calonge pertangueren als Cruïlles. Gastó de Cruïlles (mort el 1229) en fou el primer senyor (incorporant la vila a la seva baronia de Cruïlles). El 1279 Pere II fundà la batllia reial de Palamós, de la qual Calonge passà a formar part (amb tot els Cruïlles no perderen la senyoria efectiva del lloc i castell).
El 1347 Bernat d'Olzinelles, tresorer reial, vengué a Gilabert Dalmau de Cruïlles la jurisdicció civil i criminal del lloc (pertanyents de dret a la batllia de Palamós). Foren continuades les tensions entre els batlles de Palamós i els Cruïlles, que conservaren el castell, però no sempre les jurisdiccions de la vila (el 1371 passaren novament a la corona, que les vengué de nou als Cruïlles el 1393) fins que Alfons IV uní de nou Calonge de Mar a la corona (1437).
Durant la guerra contra Joan II, Martí Guerau de Cruïlles i de Blanes, senyor de Calonge i Llagostera, fou un conspicu partidari del rei en contra de la Generalitat (fou un dels defensors de la Força de Girona). Joan II creà la baronia de Calonge (1474) i la donà a Martí Guerau, el qual mor el mateix any sense prendre'n possessió.
El 1488 la baronia de Calonge fou conferida a Galceran de Requesens, creat també comte de Palamós. Passà al seu germà Lluís i el 1513 a la seva filla Elisabet, casada amb el duc de Sessa, Ramon Folc de Cardona. Heretà comtat i baronia llur fill Ferran Folc de Cardona, casat amb Beatriu Fernández de Córdoba, hereva del Gran Capità. La baronia continuà en aquest llinatge (ducs de Somma, Sessa i Baena i comtes de Palamós) fins a la segona meitat del segle xviii, que per casament passà als Ossorio de Moscoco, que mantingueren la propietat material del castell fins a la fi del segle xix.

## Referències

* ↑ «Baronia de Calonge». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Castell de Calonge. Baix Empordà». Conèixer Catalunya. [Consulta: 12 febrer 2015].
# El despertar de Maria

El despertar de Maria (títol original en francès, Maria rêve) és una pel·lícula de comèdia romàntica francesa dirigida per Lauriane Escaffre i Yvonnick Muller, estrenada el 27 d'agost de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Karin Viard: Maria Rodrigues
* Grégory Gadebois: Hubert
* Philippe Uchan: Oratio Rodrigues
* Noée Abita: Naomie Hosseinzadeh
* Laurianne Escaffre: Florence Desnoyers
* Pauline Clément: Charlotte
* Yvo Muller: Hendrick Kofman
* Tania Dessources: Fatou
* Catherine Salée: Brigitte
* Samira Sedira: Karima
* Muriel Combeau: la neboda de la senyora Margoteau
* Tom Rivoire: estudiant gòtic
* Catherine Vidal: la professora de dibuix

## Referències

* ↑ Caroline Vié. «« Maria rêve » : Pourquoi Karin Viard tombe sous le charme de Grégory Gadebois (et nous aussi)», 29-09-2022. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ Thierry Chèze. «Critique de Maria rêve». [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ «Maria rêve - Presse». [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ «El despertar de Maria». Goita què fan, ara!. [Consulta: 9 juliol 2023].
# María Elósegui Itxaso

María Elósegui Itxaso (Sant Sebastià, 1957) és una jurista basca. És catedràtica de Filosofia del Dret a la Universitat de Saragossa. Fou la primera dona en ser designada per a ser jutgessa al Tribunal Europeu dels Drets Humans.
Quan envià el seu curriculum vitae al Tribunal Europeu dels Drets Humans mentí al afirmar que participà en la redacció de la Llei per a la igualtat efectiva de dones i homes. Ella negà tal fet.
El gener de 2018 es convertí en jutgessa del Tribunal Europeu dels Drets Humans. Eixe mes el Partit Popular de la Rioja la va proposar per a elaborar una llei de la transsexualitat.

## Pensament

Ha relacionat l'homosexualitat amb malalties; ha afirmat que la transsexualitat és una malaltia que requereix teràpia, no cirurgia; ha criticat negativament la píndola anticonceptiva i els condons; i ha afirmat que les dones moren més quan l'avortament induït està legalitzat.
És per aquest motiu que el 12 de febrer de 2018 un grup de 75 eurodiputats van instar a revocar el seu nomenament, mitjançant una carta conjunta.

## Premis

Ha rebut el Premi Luis Portero de Drets Humans.

## Referències

* 1 2 «¿Está a favor del matrimonio homosexual?: “No voy a contestar”». El País, 27-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* 1 2 «La jueza Elósegui falseó el currículum que envió a Estrasburgo: nunca participó en la Ley de Igualdad de Zapatero». Eldiario.es, 26-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «Elósegui niega haber falseado su currículo y alega que su designación fue «transparente»». El Diario Vasco, 31-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «La donostiarra María Elósegui, nueva jueza del Tribunal Europeo de Derechos Humanos». El Diario Vasco, 23-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «El PP propone a una jueza homófoba para elaborar la Ley de Transexualidad de La Rioja». El Plural, 31-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «Homosexualidad, aborto, preservativos y religión: lo que opina la nueva jueza española en Estrasburgo». Eldiario.es, 25-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ "Un grup de 75 eurodiputats insten a cessar Elósegui". La Vanguardia, 13 de febrer de 2017, pàgina 28.
* ↑ «La juez que representa a España en el TEDH equiparó la homosexualidad a una patología». La Vanguardia, 25-01-2018 [Consulta: 10 febrer 2018].
# Fervanita

La fervanita és un mineral de la classe dels òxids anomenat així en alusió a la seva composició que conté tant ferro com vanadi. El mineral té dues localitats tipus: una a Colorado i una altra a Utah.

## Característiques

La fervanita és un òxid de fórmula química Fe$^{3+}$₄V$^{5+}$₄O$_{16}$·5H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fervanita pertany a «04.HG: V[$^{5+}$, $^{6+}$] vanadats. Òxids de V sense classificar» juntament amb els següents minerals: navajoïta, huemulita, vanalita, vanoxita, simplotita, delrioïta, metadelrioïta, barnesita, hendersonita, grantsita, lenoblita i satpaevita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al la Universitat Harvard, amb el codi d'inventari #91457 i al Museu Nacional d'Història Natural dels EUA amb els codis d'inventari 96420, 96421 i 97874.

## Formació i jaciments

El mineral es troba en dipòsits d'urani i vanadi de l'altiplà del Colorado. A la seva localitat tipus va ser trobar com a impregnació en roca calcària i associat a hewettita, metahewettita, carnotita, steigerita, tyuyamunita, guix i òxids de vanadi; en altres localitas també s'ha descrit associat a hewettita, duttonita, schoderita, metaschoderita, straczekita. El mineral s'ha trobat als EUA i a Gabon.

## Referències

* ↑ «Fervanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Fervanite Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Fervanite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2022-06-29. [Consulta: 12 agost 2021].
# Larix gmelinii

Larix gmelinii és una espècie de conífera de la família Pinaceae nadiua de l'est de Sibèria, i els adjacents nord-est de Mongòlia, nord-est de la Xina (Heilongjiang) i Corea del Nord.
Rep el nom en honor del botànic Johann Georg Gmelin.

## Descripció

Larix gmelinii és una conífera caducifòlia de mida mitjana, arriba a 10-30 m d'alt, rarament 40 m. Les fulles són aciculars de color verd pàl·lid de 2-3 cm de llarg; es tornen groc brillant abans de caure a la tardor. Les pinyes són ovoides i erectes d'1-2 cm de llargada i les pinyes velles romanen a l'arbre molts anys.

## Taxonomia i sistemètica

Hi ha tres varietats biològiques:
* Larix gmelinii var. gmelinii. La majoria del rang de l'espècie des de la vall del Ienissei a Kamtxatka.
* Larix gmelinii var. japonica. Les illes Kurils i Sakhalín les dues abans eren territori japonès).
* Larix gmelinii var. olgensis. Corea del Nord, Heilongjiang, i les muntanyes Sikhote-Alin del Territori de Primorski, Rússia. De vegades tractada com una espècie diferent Larix olgensis.
L'espècie Larix principis-rupprechtii està estretament relacionada i es tracta com una quarta varietat per molts botànics (L. gmelinii var. principis-rupprechtii) ocorre en la regió de les muntanyes Wutai Shan a l'oest de Beijing.
Larix sibirica també està estretament relacionada i es fa un híbrid natural anomenat Larix × czekanowskii.
Entre els nombrosos sinònims hi ha Larix cajanderi, L. dahurica, L. kamtschatica, L. komarovii, L. kurilensis, L. lubarskii, L. ochotensis.

## Ecologia i usos

Larix gmelinii forma enormes boscos a la taigà de l'est de Sibèria creixent des dels 50 m als 1.200 m d'altitud tant en sòls de torbera com en sòls ben drenats incloent els sòls prims del permagel. És únic en dos aspectes, essent el límit arbori del nord del món amb boscos a latitud 72° 31′ N at Lukunsky (105° 03′ E) i 72° 28′ N at Ari-Mas (102° 15′ E) els dos a la vall del riu Khatanga, i també l'arbre més resistent al fred del món tolerant temperatures per sota de -70 °C, a la regió d'Oimiakon-Verkhoiansk a la república de Sakhà on està registrat un làrix de 919 anys.
No creix fàcilment en zones on els hiverns no són freds. L'hivern de Gran Bretanya li resulta massa suau i emet les fulles ja al mes de gener i aleshores aquestes fulles les maten les gelades. En canvi a la seva zona d'origen les fulles surten molt més tard i no es glacen.

## Referències

* IUCN2006 assessors Conifer Specialist Group year=1998id=42310 Larix gmelinii

## Enllaços externs

* Gymnosperm Database: Larix gmelinii Arxivat 2010-12-29 a Wayback Machine.
* images (Larix gmelinii var. gmelinii)

## Notes

* ↑ «Larix olgensis». Arxivat de l'original el 2009-05-08. [Consulta: 15 desembre 2010].
* ↑ «Самое старое дерево России растет в Якутии». Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 15 desembre 2010].
# Ses

Ses és una pel·lícula turca de 1986 dirigida per Zeki Ökten i protagonitzada per Tarık Akan i Nur Sürer.

## Sinopsi

El jove Tarık és empresonat per motius polítics. Després de sis anys entre quatre parets, té el braç paralitzat a causa de les tortures que hi ha patit. Un cop alliberat, s'instal·la a una ciutat costanera, on coneix una dona anomenada Sermin, que està de vacances amb la seva mare. Influenciat per la personalitat misteriosa de Tarık, Sermin es fa amicseu. Tarık, que surt a sopar amb Sermin un vespre, sent una veu que pertany a l'home que el va torturar. Vol estar segur de a qui pertany la veu, comença a seguir l'home.

## Repartiment

* Tarik Akan - Tarik (veu. Engin Şenkan)
* Nur Sürer - Serpil (veu. Aliye Uzunatağan)
* Güler Ökten - Yurdanur
* Kamran Usluer - El pare d'Ayşe
* Kamuran Yüce - Enis
* Orhan Çağman - Sadık Reis (veu. Müşfik Kenter)
* Yavuzer Cetinkaya - Jesús
* Ali Erdemirci - Ali
* Ebru Oğuz - Ayşe
* Erol Ozkok - Erol
* Isik Aras - mare d'Ayşe
* Nuray Oğuz - La dona d'Erol

## Referències

* ↑ SinemaTürk'te Ses ]
* ↑ Ses a beyazperde.com

## Enllaços externs

* Ses a YouTube
# Descomposició

«Descomposició» té aquests significats:
* Descomposició o putrefacció, procés pel qual la matèria orgànica degenera per arribar a una forma més simple
* Descomposició química, separació d'un compost químic en elements químics o compostos més simples
* Descomposició tèrmica, reacció en la qual un compost se separa en almenys dos quan se sotmet a un augment de temperatura
* Descomposició factorial, producte de factors és el procés de descompondre un objecte (per exemple un nombre enter, un polinomi, o una matriu en el producte d'altres objectes anomenats factors, que en multiplicar-los tots junts donen l'objecte original
* Descomposició en factors primers procés de trobar un divisor no trivial (diferent de l'1 i del mateix nombre) d'un nombre compost
* Descomposició en factors de Kaya, mètode d'anàlisi energètica que permet tenir una visió global sobre les forces motrius que determinen la quantitat d'emissions de diòxid de carboni a l'atmosfera
* Descomposició de la llum blanca, procés físic en què se separen diversos feixos de llum amb diferent longitud d'ona
Viccionari
# Eleccions al Dáil Éireann de febrer de 1982

Les eleccions al Dáil Éireann de febrer de 1982 es van celebrar el 18 de febrer de 1982 per a renovar els 166 diputats del Dáil Éireann. Va guanyar el Fianna Fáil i Charles Haughey va formar un govern de coalició amb laboristes i sinfeinistes, que fracassà als sis mesos.

## Resultats

| Partit | Líder | % | Escons |
| Fianna Fáil | Charles Haughey | 47,3% | 81 |
| Fine Gael | Garret FitzGerald | 37,3% | 63 |
| Laborista | Michael O'Leary | 9,1% | 15 |
| Sinn Féin-Partit dels Treballadors | Tomás Mac Giolla | 2,2% | 2 |
| Independents | | 4,1% | 3 |

## Referències

* (anglès) Pàgina del Dáil Éireann Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine.
* (anglès) Resultat de les eleccions de 1982
# John "Hot Rod" Williams

John "Hot Rod" Williams (Sorrento, Louisiana, 9 d'agost de 1962-Baton Rouge, Louisiana, 11 de desembre de 2015) va ser un jugador de bàsquet estatunidenc que va jugar durant 13 temporades en l'NBA. Amb 2,11 d'altura jugava en la posició d'aler pivot.

## Trajectòria esportiva
### Universitat

Va jugar durant quatre temporades amb els Green Wave de la Universitat de Tulane, en les quals va obtenir una mitjana de 16 punts i 7 rebots per partit. Durant la seva etapa universitària es va veure embolicat en un assumpte d'apostes esportives fraudulentes, per la qual cosa fins i tot va arribar a ser detingut i castigat amb una forta multa.

### Professional

Va ser triat en el lloc 45, en la segona ronda del Draft de l'NBA de 1985 per Cleveland Cavaliers, però a causa de l'assumpte de les apostes, el primer any ho va passar jugant en la lliga USBL. Ja en la temporada 1986-87 va signar amb els Cavs, i es va fer mereixedor de ser inclòs en el Millor quintet de rookies juntament amb els seus companys d'equip Ron Harper i Brad Daugherty, després de fer una mitjana de 14,6 punts i 7,9 rebots per partit. Va assumir el seu rol de sisè home en l'equip, on va jugar durant 9 temporades, superant en totes elles els 10 punts de mitjana.
En la temporada 1995-96 va ser traspassat a Phoenix Suns a canvi de Donen Majerle, on va jugar durant 3 anys amb un menor protagonisme en atac. Va acabar la seva carrera el Dallas Mavericks, amb 36 anys. En el total de la seva etapa professional va tenir una mitjana d'11,0 punts i 6,8 rebots per partit.

### Defunció

Va morir de càncer de pròstata l'11 de desembre de 2015.

#### Equips

* Cleveland Cavaliers (1986-1995)
* Phoenix Suns (1995-1998)
* Dallas Mavericks (1998-1999)

## Referències

* ↑ «Mor als 53 anys John "Hot Rod" Williams, el jugador millor pagat de 1990». , 11-12-2015 [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ Thedraftreview.com Fitxa de John Williams (Consultat: desembre de 2007)

## Enllaços externs

* Estadístiques de John Williams
* Fitxa de Williams en Nba.com
# Fanguangita

La fanguangita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

La fanguangita és un fosfat de fórmula química (MoO₂)(PO₃OH)·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de març de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona Alfie Norville, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22734, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: R220031.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Freedom No. 2, a uns 5,6 km al nord-nord-est de la ciutat de Marysvale, a la part central del camp volcànic de Marysvale, dins el comtat de Piute (Utah, Estats Units). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Fanguangite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 abril 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 78». European Journal of Mineralogy, 36, 2, 05-04-2024, pàg. 361–367. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-361-2024 [Consulta: 30 abril 2024].
# Seis Hermanos

Seis Hermanos és una entitat de població (castellà: caserío) de l'Uruguai ubicada al sud del departament de Canelones. Es troba 8 km al sud de la ciutat del Sauce i 4 km al nord-est de Toledo.

## Població

Segons les dades del cens de l'any 2004, Seis Hermanos tenia 553 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 174 |
| 1975 | 245 |
| 1985 | 347 |
| 1996 | 462 |
| 2004 | 553 |
| 2011 | 622 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ «Cens 2004 del Departament de Canelones» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / S» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2012-12-28. [Consulta: 26 agost 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Seis Hermanos Arxivat 2019-06-01 a Wayback Machine. (castellà)