OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canó naval de 203mm /50 Model 1924

El 203 mm /50 Model 1924 era un canó naval italià de 203 mm (8 polzades). Fabricats per l'empresa d'enginyeria Ansaldo els anys anteriors a la Segona Guerra Mundial per a la Marina italiana, l'ús d'aquests canons es va limitar als creuers pesats de la classe Trento i a les bateries de defensa costanera durant la Segona Guerra Mundial.

## Construcció

Aquests canons eren de construcció construïda amb un revestiment fix, un canó autofretted i un bloc de recámara Welin. Els muntatges de les armes tenien entrenament, elevació, polipasts i apisonadors elèctrics. No hi havia cap braç oscil·lant i els polipasts eren de tipus empenyador amb càrrega a +15°. Aquests canons van patir problemes de dispersió (a causa del disseny de la torreta dels creuers de la classe Trento), de manera que la velocitat de boca original de 905 metres per segon (2.970 peus/s) es va reduir a 840 metres per segon (2.800 peus/s) per obusos perforants. El pes de l'obús també es va reduir de 125,3 quilograms (276 lliures) a 118 quilograms (260 lliures) en un intent de resoldre aquests problemes, però aquests esforços només van tenir èxit parcial. La raó principal del problema de dispersió va ser perquè els canons estaven muntats massa junts en un bressol comú, que juntament amb una pista de boles estreta de 4,52 metres (14,8 peus) complicava la càrrega de les armes.
Tenia un angle d'elevació entre -7° i +45°, i lateralment podia moures de -150° fins a +150°

## Servei Naval

Aquest canó es limitava a dues torretes de muntatge doble superfire a proa i popa als creuers pesats Trento i Trieste durant la Segona Guerra Mundial.

## Servei de Defensa Costera

Es va utilitzar una torreta de recanvi per a la defensa costanera.

## Munició

La munició era de tipus de càrrega independent. El projectil AP feia 84,7 centímetres (2,78 peus) de llarg amb una única càrrega embolicada que pesava 47,3 quilograms (104 lliures).
El canó podia disparar:
* Perforant de blindatge (primer) - 125,3 kg (276 lliures)
* Perforant de blindatge (posterior) - 118 kg (260 lliures)
* Alt explosiu - 110,57 kg (243,8 lliures)

## Referències

* 1 2 Campbell, Naval Weapons of WWII, p.328.
* 1 2 DiGiulian, Tony. «203 mm/50 (8") Model 1924 - NavWeaps». navweaps.com.

## Bibliografia

* Campbell, John. Naval Weapons of World War Two. Naval Institute Press, 1985. ISBN 0-87021-459-4.
# Valverde de Júcar

Valverde de Júcar és un poble de la província de Conca, situat al costat de l'embassament d'Alarcón i a 45 quilòmetres de la capital. És propera a Hontecillas, Talayuelas, Las Valeras i Villaverde y Pasaconsol. La seva festa més important és la de Moros y Cristianos, que comença el 5 de gener i dura fins al dia 10.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Miguel Angel Gómez Alarcón | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Miguel Angel Gómez Alarcón | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# El fabulós Andersen

El fabulós Andersen (títol original en anglès: Hans Christian Andersen) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Charles Vidor, estrenada el 1953. Està doblada al català.

## Repartiment

* Danny Kaye: Hans Christian Andersen
* Farley Granger: Niels
* Zizi Jeanmaire (com Jeanmaire): Doro
* Joseph Walsh (com Joey Walsh): Peter
* Philip Tonge: Otto
* Erik Bruhn: L'hússar al Ice Skating Ballet
* Roland Petit: el príncep a The Little Mermaid Ballet
* John Brown: Schoolmaster
* John Qualen: Burgomaster
* Jeanne Lafayette: Celine
* Robert Malcolm: Doorman
* George Chandler: Gerta's Father
* Fred Kelsey: primer Gendarme
* Gil Perkins: Segon Gendarme
* Peter J. Votrian (com Peter Votrian): Lars

## Producció

El productor Samuel Goldwyn va concebre la idea de la pel·lícula el 1936 i va emprar nombrosos escriptors per treballar en els primers esborranys del guió al llarg dels anys. El 1941, segons els informes, va estar en converses amb els estudis Walt Disney per produir la pel·lícula, però l'acord va acabar.
La pel·lícula es va produir finalment a la primavera de 1952. Les autoritats daneses no van ser consultades sobre la pel·lícula i es van queixar de que la pel·lícula era un conte de fades en lloc de la història real de la vida d'Andersen i el Ministeri d'Afers Exteriors danès va considerar una protesta formal contra la pel·lícula.

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar a la ciutat de Nova York el 25 de novembre de 1952, obrint-se al Paris Theatre i al Criterion Theatre, i es va estrenar generalment tant als Estats Units com al Regne Unit el 19 de desembre de 1952.
En els seus primers 6 dies d’estrena a dos cinemes, va recaptar 80.000 dòlars. Va ser una de les deu pel·lícules amb més ingressos de l'any als Estats Units i al Canadà, amb lloguers de 6 milions de dòlars.
La pel·lícula es va obrir a Copenhaguen el 6 de setembre de 1953 i va rebre una resposta crítica mixta, però en la seva primera setmana de llançament al Palads Teatret va tocar a ple rendiment guanyant 74.000 corones daneses. No va ser ben rebut a la ciutat natal d’Andense, Odense.

## Premis i distincions

Aquesta pel·lícula va ser nominada a sis premis de l'Acadèmia: Millor cinematografia en color, millor direcció d'art i decoració de decorats (color), millor vestuari (color), millor puntuació d'una pel·lícula musical (Walter Scharf), Millor cançó (Thumbelina) i millor enregistrament de so.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «AFI|Catalog». [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Notice in the Times, 17 December 1952, page 3: "The film goes into the programme at the Carlton Cinema on Friday." - found 2013-08-11 via The Times Digital Archive
* ↑ «The 25th Academy Awards (1953) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ «NY Times: Hans Christian Andersen». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2009. Arxivat de l'original el 2009-10-03. [Consulta: 21 desembre 2008].
# Leetonia

Leetonia és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.043 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leetonia tenia 2.043 habitants, 753 habitatges, i 557 famílies. La densitat de població era de 373,8 habitants/km².
Dels 753 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.714 $ i la renda mediana per família de 39.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.429 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.620 $. Aproximadament el 5,3% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leetonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leetonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# John Campbell-Jones

John Campbell-Jones (Leatherhead, 21 de gener de 1930 - Camden, 24 de març de 2020) va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1961 (la dotzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 d'agost del 1961 el GP d'Alemanya al Circuit de Nürburgring encara que no va aconseguir prendre la sortida. La primera cursa que va poder córrer va ser el GP de Bèlgica de la temporada següent (1962), on va finalitzar onzè amb la que seria la seva millor classificació en una cursa de F1.
John Campbell-Jones va participar en un total de tres proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades diferents consecutives (1961 - 1963) no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1961 | John Campbell-Jones | Cooper | Climax | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE NVS | ITA | USA | | | - | 0 |
| 1962 | Emeryson Cars | Lotus | Climax | HOL | MON | BEL 11 | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | SUD | | - | 0 |
| 1963 | Tim Parnell | Lola | Climax | MON | BEL | HOL | FRA | GBR 13 | ALE | ITA | USA | MEX | SUD | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Jaime Castells y Montestruch

Jaime Castells y Montestruch (Montevideo, juliol de 1843 - ibídem., 31 de gener de 1915) fou un poeta i comerciant uruguaià, fill i net de catalans, orïunds de Sant Boi de Llobregat.
El seu pare era un destacat empresari barceloní que va contreure matrimoni amb una jove uruguaiana, filla de pare català i mare criolla. Provenia d'una família nombrosa i quatre de les seves germanes (Bernardina, Maria, Josefina i Lola), també nascudes a Montevideo, es van establir a Catalunya al costat del seu pare, Jaume Castells i Comas.
Va viure al barri de la Ciudad Vieja de Montevideo, prop de la Plaza Matriz i de l'església del mateix nom. A finals del segle xix va escriure Sonetos de Jack (1893). Poc després va entrar en fallida i es va enrolar en les llistes del Partit Colorado, si bé era membre del llavors existent Partit Constitucional. Va treballar en diverses editorials, on va aconseguir aparèixer en articles de periòdics locals com El Siglo.
Va formar part de Comissió Nacional de Comerç i de la Comissió de Corredors, al costat de l'empresari espanyol Emilio Reus.
Es va casar amb Laura Carafí y Zas i va tenir vuit fills, molts dels quals es van dedicar a la política. L'escriptor, diplomàtic i polític Adolfo Castells Mendívil és el seu net.

## Referències

* ↑ Orígens de la família Castells, de Catalunya a Amèrica Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (castellà)
# Marko Perković

Marko Perković és un músic de Croàcia, vocalista del grup Thompson des de 1991. Nascut el 27 d'octubre de 1966 a Čavoglave, Dalmàcia, fou combatent durant la Guerra a Croàcia dels anys noranta, fent-se popular amb la seva cançó Bojovnik iz Čavoglave ("El soldat de Čavoglave"). Catòlic i defensor de l'Extrema dreta, és vist com un símbol de patriotisme per molts dels seus seguidors. Tanmateix és una figura controvertida, per les seves declaracions contra els partits d'esquerra, i perquè els seus concerts han estat llocs d'exhibició de simbologia ústaixa i nazi.

## Referències

* ↑ La TV estatal croata va transmetre en 'prime time' un macroconcert de rock pronazi, Avui.cat, 2 de juliol de 2007
* ↑ (anglès) Wood, Nicholas. Fascist Overtones From Blithely Oblivious Rock Fans, The New York Times, 2 de juliol de 2007
# Valverde (República Dominicana)

Valverde és una província del nord oest de la República Dominicana. Va ser creada el 1959 a partir de la divisió de la província de Santiago. La seva capital és Santa Cruz de Mao. Limita al nord amb la província de Puerto Plata, a l'est i al sud amb la província de Santiago, al sud-oest amb la província de Santiago Rodríguez i a l'oest amb la província de Monte Cristi.
Des del 20 de juny de 2006, la província està dividida en els següents municipis:
* Santa Cruz de Mao, municipi de cap de la província; districtes: Ámina, Guatapanal i Pueblo Nuevo
* Esperanza, districtes: Boca de Mao, Jicomé, Maizal i Paradero
* Laguna Salada, districtes: Cruce de Guayacanes, Jaibon i La Caya
Llista dels municipis amb població segons el cens de 2012:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Esperanza | 70.588 | 52.732 | 17.856 |
| Laguna Salada | 30.041 | 20.470 | 9.571 |
| Santa Cruz de Mao | 106.818 | 80.925 | 25.893 |
| Total província | 207.447 | 154.127 | 53.320 |
La província va rebre el nom de Valverde en honor de José Desiderio Valverde, oficial de l'exèrcit dominicà durant la Guerra Dominicana-Haitiana, nascut a Santiago de los Caballeros. Va ser president de la República Dominicana durant un any (juliol de 1857 - agost de 1858).

## Referències

* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Censos y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2012» (PDF) (en castellà). [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Edwin Colón

Edwin C. "Eddie" Colón (21 de desembre del 1982 -) és un lluitador professional de Puerto Rico que treballa a la marca RAW de World Wrestling Entertainment (WWE). Actualment forma tag amb el seu germà Carlito, junts han aconseguit guanyar diversos campionats per parelles.

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
* Primo Colón a Online World of Wrestling (anglès)
# John Canton

John Canton (Stroud, 31 de juliol de 1718 - Londres, 22 de març de 1772), va ser un físic anglès.
Canton va néixer a Middle Street Stroud, Gloucestershire, fill del teixidor John Canton (nascut en 1687) i Esther. A l'edat de dinou anys, sota els auspicis del Dr. Henry Miles, va ser nomenat assistent de Samuel Watkins, mestre d'una escola en Spital Square, Londres, de qui al final seria soci. El 1750 va llegir un article davant la Royal Society sobre un mètode per a crear imants artificials, que li va procurar l'elecció com a membre de la mateixa i la prestigiosa Medalla Copley. Va ser el primer a Anglaterra a verificar les hipòtesis de Benjamin Franklin sobre la llum i l'electricitat i va fer nombrosos descobriments elèctrics d'importància.
Els anys 1762 i 1764 va publicar experiments refutant la teoria de l'Acadèmia de Florència, en aquest temps generalment acceptada, que l'aigua era incompressible i el 1768 va descriure la preparació mitjançant la crema de petxines amb sulfurs d'un material fosforescent que va ser conegut com el fòsfor de Canton. Les seves recerques van ser dutes a terme sense deixar la seva vida com a mestre. Va morir a Londres als 53 anys.
Va rebre nombroses cartes de Thomas Bayes que van ser més tard publicades per la Royal Society.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Canton, John». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 145. ISBN 8429270043.
* «John John Canton» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 2003.
# William Henry Dana

William Henry Dana (Warren, 10 de juny de 1846 - Warren, 18 de febrer de 1916) fou un músic estatunidenc.
S'educà en la seva ciutat natal, en el seminari Williston d'Easthampton (Massachusetts), en el Conservatori Kullak de Música de Berlín i en l'Acadèmia reial de Música de Londres.
Serví a la guerra civil com a soldat d'infanteria, i en retornar a la vida civil continuà amb la seva tasca musical i fou premiat en l'Exposició de Bolonya el 1888 pels seus llibres d'ensenyança musical. Viatjà per Escandinàvia, Rússia, la regió àrtica i altres països d'Europa.
Fou un dels fundadors de la Societat Nacional de Professors de Música, de l'Institut Musical del seu nom, etc., i deixà:
* Practical Thorough Bass,
* Practical Harmony.
* Practical Counterpoint.
* Guide in Orchestration.
* Guide in Military Band Arranging.
* The National School for Cornet...

## Referències

* ↑ Osborne, William. «The Dana School of Music». A: Music in Ohio. Kent State University Press, 2004, p. 149–155. ISBN 978-0-87338-775-0.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix III, pàg. 1415 (ISBN 84-239-4573-1)
* Music in Ohio Autor: William Osborne. Editor: Kent State University Press, 2004. ISBN 0873387759, ISBN 9780873387750

## Enllaços externs

* Article sobre el Dana Musical Institute (anglès)
# Matghara

Matghara és el nom d'una tribu amaziga zeneta del gran grup dels butr, germans del matmata, kunya, lamaya, saddina, madyuna, maghila i altres formant en conjunt el grup anomenat Banu Fatin. Foren originaris de Tripolitana però van emigrar cap a Algèria i el Marroc i els grups més orientals esmentats per Ibn Khaldun vivien a Miliana i Ténès. Al Marroc hi havia el grup de Fes, el grup del mig Atles prop de Taza (modernament els Ayt Warayn), i el grup dels oasis a la regió de Sigilmasa (a la ciutat van formar la majoria de la població).

## Història

Un cap matghara, el famós Maysara, va dirigir la revolta contra els invasors àrabs el 749. Sota Idris I el cap de la tribu, xeic Bahlul, es va declarar pel califa de Bagdad, però finalment es va sotmetre als idríssides. Posteriorment no van jugar cap paper polític però es van mantenir semiindependents fins al segle xvii quan els seus territoris foren poblats per altres grups que venien del sud. Un grup matghara del litoral a Nadruma es van aliar als Kumya i foren auxiliars dels almohades sota domini dels quals van edificar la fortalesa de Tawunt. Després es van sotmetre als marínides però foren aniquilats pels rivals d'aquests, els abdalwadites de Tlemcen, sota Abu-Yahya I Yaghmuràssan ibn Zayyan (1236-1283).

## Bibliografia

* Ibn Khaldun, Histoire des Berbères et des dynasties musulmanes de l'Afrique septentrionale, 1852-1856, traducció de William Mac Guckin de Slane, Imprimerie du Gouvernement, Alger, volums I,, II i III
* Enciclopèdia de l'Islam, volum VI, 805
# Canó genètic

Un canó genètic canó gènic o una pistola genètica (en anglès:gene gun o un biolistic particle delivery system), és un aparell dissenyat originàriament per la transformació genètica de les plantes. Es tracta d'un aparell que injecta cèl·lules amb informació genètica. La càrrega útil és una partícula elemental de metalls pesants coberta amb ADN de plasmidi. D'aquesta tècnica sovint se'n diu biobalística o biolística. Aquest aparell és capaç de transformar qualsevol tipus de cèl·lula, incloses les de les plantes, i no està limitada a material genètic del nucli: també pot transformar orgànuls, inclosos els plàstids.

## Disseny

Originàriament una pistola d'aire comprimit modificada per llançar partícules de tungstè. Primer es va usar en cebes per enviar partícules recobertes amb marcadors genètics. Els primers dissenys utilitzaren un cartutx de calibre 22 per propulsar una bala cilíndrica de polietilè.

## Aplicació

Es fan servir principalment per a les cèl·lules de les plantes.Però també i a molt potencial per als animals i els humans. En les plantes sovint l'objectiu és el callus de cèl·lules indiferenciades que creixen en una placa petri. Les pistoles genètiques s'han fet servir per administrat vacunes d'ADN als humans. També s'han usat en la transformació genètica de C. elegans, comuna alternativa a la microinjecció.

## Referències

* ↑ O'Brien, John A; Holt, Matthew; Whiteside, Garth; Lummis, Sarah C. R; Hastings, Michael H «Modifications to the hand-held Gene Gun: improvements for in vitro Biolistic transfection of organotypic neuronal tissue». Journal of Neuroscience Methods, 112, 1, 15-11-2001, pàg. 57–64. DOI: 10.1016/S0165-0270(01)00457-5. ISSN: 0165-0270.
* ↑ Praitis, Vida. Creation of Transgenic Lines Using Microparticle Bombardment Methods (en anglès). 351. New Jersey: Humana Press, 2006-08-15, p. 93–108. DOI 10.1385/1-59745-151-7:93. ISBN 978-1-59745-151-2.

## Enllaços externs

* John O'Brien presents...Gene Gun Barrels Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine. for more information about biolistics
# Vall de la Vansa

* Aquest article tracta sobre una vall de l'Alt Urgell. Vegeu-ne altres significats a «Baronia de la Vansa».
La vall de la Vansa (Lavansa i antigament, segle ix, Labancia) és una vall dels Pirineus, drenada pel riu del mateix nom, situada a la comarca de l'Alt Urgell. És com una mena d'estreta falca que intenta obrir-se camí en direcció d'est a oest; limita al nord amb la serra del Cadí, al sud amb les serres del Verd i del port del Comte (Solsonès). Aquest marc geogràfic ha emmarcat una vall amb unes característiques ben singulars. Constitueix una contrada definida per l'aïllament que li produeixen els altius colls que la separen de la resta del país.
# Edwin Benson

Edwin Benson (Ma-doke-wa-des-she, en ortografia moderna Wéroke Wáatashe, «Bisó de ferro») va ser l'últim parlant conegut de mandan. Va néixer el 1931 a la reserva índia de Fort Berthold a Dakota del Nord. Es va implicar en les temptatives d'ensenyar el mandan bàsic als més joves. Va morir el 9 de desembre de 2016.

## Referències

* 1 2 «Edwin Benson, Language Teacher» (en anglès, mandan). Video and transcript of Benson teaching Mandan. Arxivat de l'original el 2012-02-24. [Consulta: 11 juny 2009].
* ↑ Jodi Rave «The last speaker: UND to honor Mandan, last to speak Nu'eta as 1st language». The Missoulian [Missoula, MT], 11-05-2009 [Consulta: 9 juliol 2012].
* ↑ «Edwin Benson, last-known fluent speaker of Mandan, passes away at 85». [Consulta: 10 novembre 2016].

## Vegeu també

* Llista dels darrers parlants coneguts de llengües

## Enllaços externs

* Petita entrevista Arxivat 2011-07-17 a Wayback Machine. amb Brian Bull, sèries de ràdio Wisdom of the Elders
* Turtle Island Storyteller Edwin Benson Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine. - amb un fragment d'audio on Benson parla mandan.
# Fuchinobe (cràter)

Fuchinobe és un cràter de l'asteroide del tipus Apol·lo, Itokawa, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 34 ° de latitud nord i 269 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.04 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 18 de febrer de 2009 i fa referència a Fuchinobe, localització a la ciutat de Sagamihara (Japó) de la seu del campus universitari d'Aoyama Gakuin.

## Referències

* ↑ "Fuchinobe (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)