OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a Castella i Lleó 2019

La Volta a Castella i Lleó 2019, 34a edició de la Volta a Castella i Lleó, es disputà entre el 25 i el 27 d'abril de 2019, sobre un total de 503,1 km, repartits entre tres etapes. La cursa formà part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou l'italià Davide Cimolai (Israel Cycling Academy), vencedor de les dues primeres etapes. El seu company d'equip Guillaume Boivin i Jérôme Cousin (Total Direct Énergie) completaren el podi.

## Equips

Divuit equips van prendre part en aquesta edició de la Volta a Castella i Lleó: 1 World Tour, vuit equips continentals professionals i nou equips continentals.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 25 de abr | Belorado – Castrojeriz | etapa de mitja muntanya | 181 | Davide Cimolai | Davide Cimolai |
| 2a etapa | 26 de abr | Frómista – Villada | etapa accidentada | 170,3 | Davide Cimolai | Davide Cimolai |
| 3a etapa | 27 de abr | Lleó – Villafranca del Bierzo | etapa de mitja muntanya | 151,8 | Enrique Sanz Unzué | Davide Cimolai |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolcuió de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació de les metes volants | Classificació per equips |
| 1 | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Bruno Silva | Carlos Barbero | Movistar |
| 2 | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Bruno Silva | Guillaume Boivin | Movistar |
| 3 | Enrique Sanz | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Bruno Silva | Guillaume Boivin | Movistar |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Davide Cimolai | Davide Cimolai | Bruno Silva | Guillaume Boivin | Team Movistar |

## Referències

* 1 2 «Cimolai gana la Vuelta a Castilla y León y Sanz se lleva la última etapa». El Mundo Deportivo, 27-04-2019 [Consulta: 4 maig 2019].
* ↑ «2019 » Vuelta a Castilla y Leon (2.1)». procyclingstats.com. [Consulta: 4 maig 2019].
* ↑ «El italiano Cimolai gana el primer asalto y se pone líder con polémica final». El Mundo Deportivo, 25-04-2019 [Consulta: 4 maig 2019].
* ↑ «Davide Cimolai repite triunfo en Castilla y León y sigue líder». El Mundo Deportivo, 26-04-2019 [Consulta: 4 maig 2019].

## Enllaços externs

* Volta a Castella i Lleó (castellà)
# Ca l'Agulles

Ca l'Agulles és una obra racionalista del Masroig (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, de planta baixa, pis i golfes. A la planta baixa s'obren una porta i una finestrella baixa, dos balcons al pis amb una sola balconada i tres finestres a les golfes. La construcció, pel que fa a la façana, és completament atípica, atès el seu caràcter, lligat als moviments arquitectònics dels anys trenta. Cal destacar, en aquest sentit, el balcó amb la barana de ferro tubular així com les baranes dels amplis finestrals de les golfes, amb algun element decoratiu estilísticament anterior, tal com el material utilitzat, la rajoleta blava, per a confeccionar les inicials "L. J."

## Història

Pel que sembla, aquesta construcció és antiga. Al 1942 se li va fer una reforma de la façana, d'acord amb uns criteris estilístics innovadors. La planta baixa és aprofitada per a un comerç de queviures.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Agulles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Ca l'Agulles». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Golítsino

Golítsino (en rus: Голицыно) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 64 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Batis d'ulleres collnegra

El batis d'ulleres collnegra (Platysteira chalybea) és un ocell de la família dels platistèirids (Platysteiridae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial, a les terres baixes, al sud del Camerun, l'illa de Bioko, Guinea Equatorial continental i Gabon.

## Referències

* ↑ «Batis d'ulleres collnegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Francisco Javier Lamo de Espinosa y de la Cárcel

Javier Lamo de Espinosa y de la Cárcel (València, 1856 - 5 de febrer de 1929) fou un aristòcrata i polític valencià, cinquè comte de Noroña des de 1916.

## Biografia

Era fill d'Antonio Lamo de Espinosa y Palavicino, de família originària de Burgos i establida a Requena, i net de José de la Cárcel Marcilla, que havia estat alcalde de València. Membre del Partit Liberal Fusionista i fou elegit diputat de la Diputació de València pel districte d'Ontinyent-Enguera a les eleccions locals de 1888, 1892 i 1896. A les eleccions generals espanyoles de 1901 fou elegit diputat pel districte de Requena quan es va anul·lar l'elecció de Fidel García Berlanga.

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.297. ISBN 9788495484802.
* Genealogia dels Lamo de Espinosa Arxivat 2009-02-24 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Petroica tricolor

El petroica tricolor (Gennaeodryas placens) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae) i única espècie del gènere Gennaeodryas Mathews, 1920 .

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, localment a Batanta a les Raja Ampat, i a Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Petroica tricolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Casa Ramon Ravel

La Casa Ramon Ravel és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'habitatges entre mitgeres amb planta baixa i quatre pisos construït al 1863 per Ramon Ravel. No s'ha pogut localitzar el projecte originari.
Ocupa una parcel·la irregular amb més amplada a la part posterior que al frontal, que permet col·locar tres obertures per pis a la façana. Es busca establir una ordenació jeràrquica a l'edifici pel tipus de decoració i volada dels balcons. Les façanes són simètriques i tota la decoració es concentra en el tipus d'arrebossat imitant pedra i les impostes amb formes vegetals. Els balcons amb marc i llosana de pedra, amb balustres de forja. Horitzontalment s'ha dividit per franges d'impostes a l'altura dels forjats dels pisos. El tractament de la forja amb formes florals és molt acurat.
L'acabament de l'edifici ve també donat per una cornisa sense gaire decoració. Als baixos tres arcs escarsers amb pedra escairada.
També són de pedra les llindes i motllures de les finestres. Els baixos actualment estan molt transformats.
Tot l'interès de la construcció rau en la decoració historicista, en la disposició acadèmica dels balcons, en l'arrebossat de la façana, en el treball del ferro, en els elements decoratius i en la disposició harmònica amb la resta d'alçats.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Ramon Ravel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].
# Volta a Castelló

La Volta a Castelló és una competició ciclista per etapes que es disputa a la Província de Castelló al País Valencià. Està reservada a ciclistes amateurs i sub-23.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1983 | Ignacio Fandos | | |
| 1984 | Álvaro Fernández | | |
| 1985 | José Claramunt | Marino Alonso | |
| 1986 | Corrado Donadio | Jésus Arambarri | Federico García Melia |
| 1987 | Uwe Preissler | | Steffen Blochwitz |
| 1988 | Pascal Kohlvelter | | |
| 1989 | Ivan Parolin | | |
| 1990 | Joaquín Martínez | | |
| 1991 | Juan Rodrigo Arenas | David García Marquina | |
| 1992 | Peter Kant | | |
| 1993 | Oleg Kastchenko | Casper van der Meer | Patrick Jonker |
| 1994 | Martin Rittsel | Casper van der Meer | Ginés Salmerón |
| 1995 | Martin Rittsel | Niklas Axelsson | Pasi Hokkanen |
| 1996 | Jacob Viladoms | Pasi Hokkanen | Antonio Civantos |
| 1997 | Tomás Valls | | |
| 1998 | Marc Prat | | |
| 1999 | Juan Gomis | | |
| 2000 | Roberto Lozano | | |
| 2001 | Miquel Alandete | Eligio Requejo | Roger Lucia |
| 2002 | Héctor Guerra | | |
| 2003 | Samuel Soto | Joaquín Gil | Vicente Ballester |
| 2004 | Antonio López | Fredrik Modin | Raúl García de Mateos |
| 2005 | Pedro Martínez | Antonio de Jesús García | Ángel Vázquez Iglesias |
| 2006 | Samuel Soto | Luis Amarán | Álvaro Argiró |
| 2007 | Fabien Fraissignes | Jordi Berenguer | Francisco Javier Martínez |
| 2008 | Sergi Escobar | David Belda | Alexander Ryabkin |
| 2009 | Ibon Zugasti | | |
| 2010 | Fabien Fraissignes | Antonio Olmo Menacho | David Belda |
| 2011 | José Belda | Jorge Martín Montenegro | Dario Gadeo |
| 2012 | Josep Betalú | Guillermo Lana | José Belda |
| 2013 | Josep Betalú | José de Segovia | Iván Martínez |
| 2014 | Arnau Solé | Elías Vega | Roberto Mediero |
| 2015 | Diego Tirilonte | Fernando Barceló | Marco Altur |
| 2016 | Sergio Vega | Héctor Carretero | Rubén Montoya |
| 2017 | Álvaro Cuadros | Lucas De Rossi | Javier Gil |

## Enllaços externs

* Volta a Castelló - Lloc web oficial
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Kràsnaia Gorka (Khadíjensk)

* Per a altres significats, vegeu «Kràsnaia Gorka».
Kràsnaia Gorka - Красная Горка (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental. És a 7 km a l'oest d'Apxeronsk i a 84 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany a la ciutat de Khadíjensk.
# Frank Benford

Frank Benford (Johnstown, 29 de maig de 1883 - Schenectady, 4 de desembre de 1948) fou un enginyer electrònic i físic estatunidenc conegut per redescobrir i generalitzar la que és coneguda com a Llei de Benford, una distribució estadística sobre la freqüència del primer dígit en un conjunt de dades.
Benford també és conegut per haver inventat el 1937 un instrument per mesurar l'índex de refracció del vidre. Com a expert en mesures òptiques, va publicar 109 articles en els camps de l'òptica i les matemàtiques i va aconseguir 20 patents d'instruments òptics.
La seva data de naixement és dubtosa, considerant-se el 29 de maig o el 10 de juliol, de 1983. Després de graduar-se a la Universitat de Michigan el 1910, treballà per la General Electric fins que es jubilà el juliol de 1948. Morí sobtadament a casa seva, el 4 de desembre d'aquell mateix any.

## Referències

* ↑ Frank Benford «The law of anomalous numbers». Proceedings of the American Philosophical Society, 78, 4, 01-03-1938, pàg. 551–572. JSTOR: 984802. (subscripció necessària)
# Petroica ventregroga oriental

La petroica ventregroga oriental (Eopsaltria australis) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, selva i ciutats australianes, des de la costa nord-est de Queensland, a través de l'est de Nova Gal·les del Sud fins l'est i sud de Victòria i sud-est d'Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ «Petroica ventregroga oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Casa Ramon Tomàs

La Casa Ramon Tomàs és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar entre mitgeres amb pati posterior que va de carrer a carrer.
L'immoble és de planta rectangular compost de planta baixa i dos pisos sota coberta plana de la qual sobresurt la caixa d'escala central. Consta de tres crugies amb l'escala central adossada a una mitgera. A la part posterior hi ha un porxo.
Les parets de càrrega són de totxo. El forjats és de bigues de fusta i revoltó ceràmic. El terrat és a la catalana.
La façana principal es compon segons tres eixos verticals. La planta baixa presenta portal i finestrals laterals tots d'arc rebaixat. El primer pis té un balcó corregut de tres portals amb llinda i de llosa amb mènsules. El segon pis té tres balcons de portal amb llinda de menys amplada i volada que el balcó corregut.
El coronament està format per una cornisa i barana de terrat de balustres plans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Ramon Tomàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Volta a Castella i Lleó 2014

La Volta a Castella i Lleó 2014, 29a edició de la Volta a Castella i Lleó, es disputà entre el 16 i el 18 de maig de 2014, sobre un total de 523,2 km, repartits entre tres etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2014, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou l'espanyol David Belda (Burgos-BH) gràcies a la victòria aconseguida en l'etapa reina que li permeté obtenir un avantatge suficient per a obtenir el triomf. El van acompanyar al podi Marcos García (Caja Rural-Seguros RGA) i Sylvester Szmyd (Movistar Team). Belda també guanyà la combinada.
En les altres classificacions secundàries Paolo Ciavatta (Area Zero Pro Team) guanyà la classificació de la muntanya, José Joaquín Rojas (Movistar Team) la dels punts i el Caja Rural-Seguros RGA la classificació per equips.

## Equips

Setze equips van prendre part en aquesta edició, formant un gran grup de 123 ciclistes:

### equips World Tour

    Movistar Team

### equips continentals professionals

    Caja Rural-Seguros RGA

### equips continentals

    Burgos-BH, Euskadi, Efapel-Glassdrive, Radio Popular, Movistar Team Ecuador, Lokosphinx, 472-Colombia, Louletano-Dunas Douradas, LA Aluminios-Antarte, Team Stuttgart, Team Differdange-Losch, Area Zero Pro Team, Nankang-Fondriest i MG Kvis-Trevigiani

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 16 de maig | Ciudad Rodrigo - Zamora | 179,4 | José Joaquín Rojas (ESP) | José Joaquín Rojas (ESP) |
| 2a etapa | 17 de maig | Zamora - Alt de Lubián | 179,2 | David Belda (ESP) | David Belda (ESP) |
| 3a etapa | 18 de maig | Lubián - Bembibre | 164,6 | Luis León Sánchez (ESP) | David Belda (ESP) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | David Belda (ESP) | Burgos-BH | 13h 51' 48" |
| 2 | Marcos García (ESP) | Caja Rural-Seguros RGA | + 57" |
| 3 | Sylvester Szmyd (POL) | Movistar Team | + 1' 01" |
| 4 | Aleksey Rybalkin (RUS) | Lokosphinx | + 1' 38" |
| 5 | Javier Moreno (ESP) | Movistar Team | + 1' 55" |
| 6 | Jesús del Pino (ESP) | Burgos-BH | m. t. |
| 7 | Edgar Pinto (POR) | LA Aluminios-Antarte | m. t. |
| 8 | Federico Figueiredo (POR) | Radio Popular | m. t. |
| 9 | Antonio Carvalho (POR) | LA Aluminios-Antarte | + 2' 06" |
| 10 | David Arroyo (ESP) | Caja Rural-Seguros RGA | m. t. |

## Referències

* ↑ Luis León Sánchez vence en Bembibre; para Belda la Vuelta a Castilla y León (Clasificación COMPLETA)
* ↑ EFE «José Joaquín Rojas gana al esprint en Zamora y lidera Vuelta Castilla y León». El Mundo Deportivo. EFE, 16-05-2014 [Consulta: 19 maig 2014].
* ↑ EFE «David Belda se impone en Lubián y es nuevo líder en Vuelta Castilla y León». El Mundo Deportivo. EFE, 17-05-2014 [Consulta: 19 maig 2014].
* ↑ EFE «El alicantino David Belda se adjudica la Vuelta a Castilla y León». El Mundo Deportivo. EFE, 18-05-2014 [Consulta: 19 maig 2014].

## Enllaços externs

* Volta a Castella i Lleó (castellà)
# Els que es van quedar

Els que es van quedar (originalment en hongarès, Akik maradtak) és una pel·lícula dramàtica hongaresa del 2019 dirigida per Barnabás Tóth. Basada en la novel·la de 2003 Férfiidők lányregénye de Zsuzsa Várkonyi. Va ser seleccionada com a entrada hongaresa per a la millor pel·lícula internacional en la 92a edició dels Premis Oscar, i va aconseguir ser a la llista final de desembre. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

Una noia de 16 anys i un metge de mitjana edat es coneixen a Budapest després de la Segona Guerra Mundial, cadascun plorant les seves famílies perdudes als camps de concentració.

## Repartiment

* Károly Hajduk com a Körner Aladár
* Abigél Szõke com a Wiener Klára
* Mari Nagy com a Olgi
* Barnabás Horkay com a Pepe
* Katalin Simkó com Erzsi

## Referències

* ↑ «Editions of Férfiidők lányregénye by F. Várkonyi Zsuzsa». www.goodreads.com.
* ↑ «F. Várkonyi Zsuzsa - Könyvei / Bookline - 1. oldal». bookline.hu.
* ↑ Barraclough, Leo. «Post-Holocaust Drama Those Who Remained Is Hungary's Oscar Entry». Variety, 03-09-2019. [Consulta: 3 setembre 2019].
* ↑ «10 Films Make Shortlist for Oscars' Best International Film». The New York Times. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ Els que es van quedar a la Base de dades de cinema en català
# Kràsnaia Gorka

«Kràsnaia Gorka» té aquests significats:
* Kràsnaia Gorka (Iurovka), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Kràsnaia Gorka (Khadíjensk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Kràsnaia Gorka (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Lewisberry

Lewisberry és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 385 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lewisberry tenia 385 habitants, 146 habitatges, i 102 famílies. La densitat de població era de 1.143,5 habitants/km².
Dels 146 habitatges en un 43,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 40,3% entre 25 i 44, un 13,2% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.844 $ i la renda mediana per família de 58.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.667 $ mentre que les dones 27.250 $. La renda per capita de la població era de 16.147 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lewisberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lewisberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Melville Baker

Melville Baker (Massachusetts, 24 d'abril de 1901 - Niça, 10 d'abril de 1958) va ser un guionista estatunidenc.

## Filmografia parcial

* The Swan (1925)
* The Circus Kid (1928)
* Darkened Rooms (1929)
* One Romantic Night (1930)
* His Woman (1931)
* Zoo in Budapest (1933)
* Now and Forever (1934)
* The Gilded Lily (1935)
* Ladies in Love (1936)
* Seventh Heaven (1937)
* The First Hundred Years (1938)
* Above Suspicion (1943)

## Referències

* ↑ «Melville Baker». The New York Times, 2014. Arxivat de l'original el 2014-12-30.
# Marie Červinková-Riegrová

Marie Červinková-Riegrová (Praga, 9 d'agost de 1854 - Praga, 19 de gener de 1895) fou una escriptora txeca.
És autora de narracions breus, llibrets d'òpera, retrats i tractats biogràfics; també fou traductora de l'alemany i el francès. Va escriure el llibret de Dimitrij per a Karel Šebor, però després el va oferir a Antonín Dvořák, que hi va posar música el 1881. Per al mateix compositor va escriure el llibret de El jacobí.

## Referències

* ↑ Vojáček, Milan. «ČERVINKOVÁ-RIEGROVÁ, Marie. 9.8.1854-19.1.1895». Biografický slovník českých zemí (Diccionari biogràfic de les terres txeques). [Consulta: 9 juny 2020].
# Els rascadors de parquet

Els rascadors de parquet (en francès, Les Raboteurs de parquet) és una pintura de Gustave Caillebotte pintada el 1875 que es conserva al Museu d'Orsay de París.
Caillebotte va presentar el llenç al Saló de París de 1875, però el jurat el va rebutjar, considerant que el seu tema era vulgar i indigne d'entrar a l'exposició oficial. Després d'això, Caillebotte va decidir participar en la segona de les exposicions del grup impressionista, el 1876, de la qual a més serà el principal impulsor, i exposà allà Els rascadors. Aquest quadre va formar part d'un lot de quaranta-cinc pintures que Camille Pissarro, Pierre-Auguste Renoir, Alfred Sisley i el mateix Caillebotte van vendre el 1877 a l'Hotel Drouot de París, però el pintor va voler recuperar l'obra, que va romandre fins al 1894, data de la seva mort, en la seva col·lecció particular.
Després de la mort del pintor, els seus hereus van donar l'obra a l'estat francès, amb la intermediació de Renoir, el seu marmessor. Entre 1896 i 1929 el quadre roman al Museu de Luxemburg -al recinte del Jardí de Luxemburg de la capital francesa. El 1929 la tela passa a mans del Museu del Louvre. Roman a l'edifici principal del museu, el Palau del Louvre, fins que el 1947 es trasllada a la Galeria del Jeu de Paume, una sala d'exposició, depenent igualment del Louvre, situada al Jardí de les Teuleries, on es van reunir les pintures dels impressionistes. Amb la inauguració, el 1986, del Museu d'Orsay, aquest quadre, com la resta de la col·lecció de pintura impressionista, és traslladat al nou museu. En l'actualitat es troba exposat a la sala 30 del nivell 5 del museu.

## Enllaços externs

* Obra comentada a la web del museu d'Orsay (francès)