OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Claver Sebastià

Pere Claver Sebastià (Santa Coloma de Queralt, 23 de maig de 1924) és un escultor, restaurador i professor d’art català.
Clavé aprèn a tractar la fusta en el taller del seu pare, carreter de professió, que durant la guerra civil té un paper fonamental en la salvaguarda del retaule de Sant Llorenç de Santa Coloma de Queralt.
A vint anys, fa els primers passos en el món artístic de manera autodidàctica. A instàncies del colomí Romà Ramon Seuma, executa una reproducció del fris de Santa Maria de Bell-lloc (1945-47). Claver decideix utilitzar fusta de faig del xassís d’un camió que s’havia accidentat a Santa Coloma.
Mentre treballa en aquesta reproducció, executa dues altres obres: una Mare de Déu del Carme, encomanada probablement per l'església homònima de Barcelona, i un Crist d’inspiració romànica pel monestir de Poblet, que es troba a la capella de Sant Esteve del convent cistercenc.
Aquest treball desperta l’atenció de Frederic Marès, que empeny Claver a iniciar els estudis a l’Escola d’Arts Aplicades i Oficis Artístic (1948), on més endavant impartirà classes. Marès converteix Claver en un dels seus col·laboradors en algunes de les seves obres més històriques, com ara la restauració del panteó reial de Poblet i l'escultura del Timbaler del Bruc, inaugurada el 1952 en guix, i posteriorment (1956) en pedra.
Durant els anys de postguerra, Claver també va dedicar-se a arreglar desenes d’escultures religioses. Un d’aquests casos s’esdevé al seu poble nadiu, quan l’Associació Arqueològica de la Vila li demana que faci una reproducció de la imatge de santa Coloma que presidia la Font dels Comtes fins a l'esclat de la guerra civil espanyola. La nova imatge és inaugurada el 1956.
També per Santa Coloma, Claver obra un Crist de setanta centímetres amb fusta de bleda, actualment a l'església parroquial. Com el Crist de Poblet, també té reminiscències barroques.

## Referències

* ↑ ACBS ««Pere C. Sebastià, artista colomí. Entrevista»». Recull, n. 11, 2009, pàg. 47.
* ↑ «Pere Claver Sebastià carreter, escultor, restaurador, professor i colomí.». Montserrat Rumbau, 16-03-2016. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ ACBS, 2009, p. 49-59.
* ↑ ACBS, 2009, p. 58-60.
* ↑ ACBS, 2009, p. 60-64.
* ↑ ACBS, 2009, p. 70-74.
* ↑ ACBS, 2009, p. 65-67.
* ↑ «Font de les Canelles». Consell Comarcal de la Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2021-12-27. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ ACBS, 2009, p. 67-69.
# Maruina chica

Maruina chica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Amèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Charles L. Hogue, 1973. A Taxonomic review of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae). Edició 17 de Science Bulletin. Los Angeles Natural History Museum. Universitat Estatal de Pennsilvània. «Enllaç».
# Pla de Cardona

El Pla de Cardona és un pla del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat al nord del poble de Monistrol de Calders, a la dreta de la Golarda, sota i al sud-est de l'Estoviada de la Païssa i al sud-oest de la resclosa del Pla de Cardona, o de la Païssa. És a llevant de la Serreta.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* El Pla de Cardona i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el topònim no surt en el mapa
# Arge ochropus

Arge ochropus és una espècie d'himenòpter símfit de la família dels àrgids (Argidae). En la fase de larva s'assembla a una eruga de lepidòpter. En la fase d'adult mesura entre 7 i 10 mm, i el cap i el tòrax són de color negre mentre que l'abdomen és taronja.

## Història natural

Aquesta espècie té dues generacions cada any. Els adults s'alimenten de nèctar i pol·len de Tanacetum vulgare, Angelica sylvestris i Heracleum sphondylium. Les larves s'alimenten de les fulles de diverses espècies del gènere Rosa, com ara Rosa canina, Rosa majalis i Rosa pimpinellifolia. La femella adulta, després de fer una incisió, diposita els ous a l'interior de les tiges tendres. La ferida produïda s'assembla a una cremallera que asseca els brots i capolls florals en formació. En el moment de pupar es deixen caure a terra per realitzar la metamorfosi.
Són una plaga habitual de les rosers cultivats, que s'ha de tractar retirant manualment les larves o recorrent a insecticides del tipus dels piretroides.
* Adult
* Larva
* Larves

## Referències

* ↑ «Argr ochropus - BioLib» (en anglès). [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ «Rose Sawfly - Arge ochropus». Nature Spot. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 13 setembre 2014].(anglès)
# Tour de Guangxi

El Tour de Guangxi (en xinès simplificat 环广西公路自行车世界巡回赛; en xinès tradicional 環廣西公路自行車世界巡回賽; en pinyin huán guǎngxī gōnglù zìxíngchē shìjiè xúnhuí sài) és una cursa ciclista xinesa per etapes que es disputa durant el mes d'octubre a la província de Guangxi. Creada el 2017, forma part de l'UCI World Tour amb una categoria actual de 2.UWT.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Tim Wellens | Bauke Mollema | Nicolas Roche |
| 2018 | Gianni Moscon | Felix Großschartner | Serguei Txernetski |
| 2019 | Enric Mas Nicolau | Daniel Martínez Poveda | Diego Rosa |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2022 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2023 | Milan Vader | Rémy Rochas | Ethan Hayter |
| 2024 | | | |

## Enllaços externs

* Tour de Guangxi - Lloc web oficial (xinès) (anglès)
# Pere Roselló Esteban

Pere Roselló Esteban (Butsènit, Lleida, 16 de setembre de 1949 - 26 de febrer de 2014) fou un enginyer agrònom i polític català.

## Trajectòria

De família camperola, el seu pare, Pere Roselló Casol, havia estat un dels fundadors d'Unió de Pagesos. Es titulà com a enginyer agrònom per l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Agrònoms de València.
Entre 1978 i 1982 fou gerent de la cooperativa Arcofrut, secretari de la Cooperativa Agrícola Pràctica de Lleida, soci fundador de la Cooperativa de Consum Germanor, membre del consell d'administració de Mercolleida, del consell d'administració d'Indulleida i del comitè executiu de la Fira de Sant Miquel de Lleida.
També fou secretari general de la Unió de Sindicats Agraris de Catalunya (USAC) de 1978 a 1980, sindicat que va fundar amb Fèlix Boté, Joan Queralt i Artur Surroca. Fou president de la Cambra Agrària Provincial de Lleida de 1978 a 1984, vicepresident a Espanya de la Confederació Europea Agrària de 1979 a 1981.
Durant la transició espanyola fou secretari general de la UCD a la província de Lleida i diputat per Centristes de Catalunya-UCD a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. De 1980 a 1981 fou president de la comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya. Quan l'estiu de 1982 la UCD es va desfer passà al Centro Democrático y Social (CDS), del que en fou candidat a les eleccions al Parlament Europeu de 1987 i, per la circumscripció de Lleida, a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988, però no fou escollit en cap dels dos casos. Poc després abandonà la política activa.

## Referències

* ↑ «Mor l'exdiputat i dirigent agrari lleidatà Pere Roselló». Diari Segre, 27-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-03-04. [Consulta: 28 febrer 2014].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la I Legislatura p. 97

## Enllaços externs

* Partidos en liza: Centristes de Catalunya-UCD (y 10) a La Vanguardia, 16-3-1980.
# Maruina cachita

Maruina cachita és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* IZ Type Specimens Database (anglès)
# Pere I de Foix

Pere I de Foix (? - 1071) fou comte de Foix (1064-1071).

## Orígens familiars

Fill del comte Bernat I de Foix i la seva primera esposa Beatriu, fou germà de Roger I de Foix, al qual succeí a la seva mort, i germanastre de Bernat II de Bigorra.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Letgarda, amb la qual va tenir:
* l'infant Roger II de Foix (?-1124), comte de Foix
* l'infant Pere de Foix (?-v1084), mort jove
El 1067 va mostrar les seves pretensions a l'herència del comtat de Carcassona a la mort del comte Ramon II, però aquest fou donat a Ermengarda de Carcassona, juntament amb les seves germanes Garsenda i Adelaida.
Va morir el 1071 sense poder accedir al tron de Carcassona.
# Apristurus acanutus

Apristurus acanutus és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Pot arribar als 51,6 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus acanutus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Èric el Sant

Erik Jedvardsson (Västergötland, Suècia, ca. 1120 - Uppsala, 18 de maig de 1160), conegut com a Eric el Sant fou rei de Suècia entre 1156 i 1160. Habitualment es troba numerat com a Eric IX de Suècia, però la numeració és errònia: estrictament, va ser el quart rei suec d'aquest nom. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes i considerat i patró de Suècia.

## Biografia

Nascut en data desconeguda, era fill del noble Jedvard. En 1150 fou elegit rei pels suecs d'Uppland (regió d'Uppsala), mentre regnava a Suècia Sverker I el Vell. Quan aquest va ser assassinat el 1156, Eric pogué regnar sobre tot el país, tot i que alguns cronistes medievals el consideren com un usurpador. El seu dret al tron es deu al fet que va maridar Cristina Bjørnsdatter, noble danesa i neta del rei Inge I de Suècia.
Les obres religioses van marcar el seu regnat: va donar suport a l'expansió del cristianisme, va acabar i consagrar la catedral d'Uppsala (la ciutat vella) i va organitzar la primera croada a Finlàndia el 1155, per tal de cristianitzar el territori, encara pagà. Aquesta campanya va iniciar el domini suec sobre Finlàndia fins al segle xix.
Va morir assassinat el 1160, el dia de l'Ascensió, prop de la catedral d'Uppsala: en sortir de missa va ser colpejat per uns homes, va caure del cavall i va ser decapitat. Els sospitosos tenien lligams amb la dinastia rival de Sverker, que intentava tornar a controlar el reialme. Una llegenda diu que al lloc on va vessar la seva sang va sorgir una font, coneguda com a Font de Sant Eric, encara existent vora la catedral.
* Cap de fusta a l'església de Roslagsbrö (Suècia), ca. 1400
* Segell d'Estocolm de 1376, amb la imatge del rei

## Veneració

Soterrat a la catedral d'Uppsala la Vella. Ja en 1167, les restes van ser exposades com a relíquies i en 1273 van ser traslladades a la nova catedral d'Uppsala, seu del nou arquebisbat.
L'assassinat del rei va ser aviat considerat com un martiri --promogut per son fill Canut I de Suècia-- i Eric va començar a ésser venerat com a sant local a Uppland, culte que es va estendre a tot Suècia i, després, al conjunt d'Escandinàvia. La festivitat se celebrava l'aniversari de la mort, el 18 de maig.
El papa Alexandre III no va voler reconèixer-ne la santedat en 1172, i l'Església Catòlica no l'ha canonitzat mai formalment, tot i que el seu culte va ser permès.
Habitualment es representa com un jove cavaller, amb una espasa a la mà i l'estendard suec.
* Cofre amb les relíquies a la Catedral d'Uppsala
* Font de Sant Eric (Uppsala), sorgida al lloc on va ser mort el rei
* Església de la Vella Uppsala, restes de l'antiga catedral edificada per Eric
# London, Brighton and South Coast Railway

London, Brighton and South Coast Railway (LB&SCR) conegut com a Brighton Line fou una companyia de ferrocarril del Regne Unit entre el 1846 i 1922. El seu territori forma un triangle amb Londres en un vèrtex i als altres Sussex i Surrey.
La companyia es va fusionar amb L&SWR i SE&CR i altres de menors agrupant-se en una de nova anomenada Southern Railway.

## Referències

* ↑ «LB&SCR». [Consulta: 24 octubre 2020].
# Mas Gironès Vell de Cartellà

El Mas Gironès Vell de Cartellà és una masia al disseminat de Cartellà, municipi de Sant Gregori (Gironès), protegida com a bé cultural d'interès local.
És una construcció formada per l'edifici principal, estructurada interiorment en tres crugies perpendiculars a la façana i sostres amb bigues de fusta i ampliacions laterals posteriors. El cos principal és de planta rectangular i es desenvolupa en planta baixa, primer pis i golfes, i la coberta és de teula àrab a dues vessants. El cos lateral dret, ampliació del segle xviii, és de planta baixa i primer pis i forma, juntament amb l'edifici primitiu, un pati interior a l'entorn del qual es desenvolupa. A la llinda de la porta d'entrada al pati interior hi ha la inscripció: "RAFAEL PARRA HECH OPER A FECIT SUB ANNO 1742".
Les obertures de planta baixa són amb arcs de mig punt de carreus. Hi ha una finestra gòtica d'arc conopial i arquets, amb les impostes ornades amb roses. Les parets portants del conjunt són de maçoneria, arrebossada a les façanes exteriors i deixant a la vista els carreus que emmarquen les obertures i les cantonades. La porta d'accés és formada per gran dovelles, les finestres de planta baixa i primer pis són fetes amb llindes i brancals de carreus bisellats i ampit emmotllurat. Les obertures de les golfes tenen forma d'arc conopial de mig punt amb carreus.

## Referències

* ↑ «Can Gironès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Planticòs

Un planticòs (adapatació de l'anglès plantibody de plant, planta, i antibody, anticòs) és un tipus especial d'anticòs creat a partir de plantes modificades genèticament. Tant el terme com la marca han estat registrats als EUA per la companyia Biolex. Tanmateix, el mot es va citar per primer cop el 1989 referint-se a una seqüència del genoma de ratolí introduïda en un cultiu cel·lular de planta. Els planticossos estan essent investigats per una varietat de raons.
La intenció és aconseguir que les plantes fabriquin de manera eficient anticossos o fragments d'anticossos que desenvolupin la mateixa funció específica per diferents malalties humanes. Aquests podrien ser, o bé purificats a partir del vegetal, mètode car, o servir com a mètode barat d'immunització mitjançant la ingesta: mètode interessant de cara al tercer món.

## Referències

* Geert De Jaeger, Chris De Wilde, Dominique Eeckhout, Esbjörn Fiers, Ann Depicker, The plantibody approach: expression of antibody genes in plants to modulate plant metabolism or to obtain pathogen resistance, Plant Molecular Biology, Volume 43, Issue 4, Jul 2000, Pages 419 - 428.
# Armería

* No s'ha de confondre amb armeria.
Armería és un municipi de l'estat de Colima amb capital a la població d'Armería que és el principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és al sud de l'estat de Colima i limita al nord amb els municipis de Comala, al sud amb Tecomán, a l'oest amb Riva Palacio i a l'est amb Comala.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Armería Arxivat 2017-12-08 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Çandarli Ibrahim Paixà

Çandarli Ibrahim Paixà fou un gran visir otomà.
Era probablement fidel del pretendent Sulayman i consta com a cadi a Brusa el 1406. Aprofitant una missió es va passar a Mehmet I, i fou kadiasker (consta en aquest càrrec el 1415) i visir (hi consta el 1420) sota el gran visir Amasyalı Beyazıd Paşa. Quan el 1421 Beyazıd Paşa fou assassinat pel pretendent al tron Duzme Mustafà, en contra del nou sultà Murat II, aquest va nomenar Ibrahim com a gran visir i va exercir el càrrec fins a la seva mort de pesta el 25 d'agost de 1429.
Gran visir otomà :
# Vehicle llançaponts blindat

Un vehicle llançaponts blindat és un vehicle blindat que es fa servir per facilitar el pas d'altres vehicles a través de rius i rierols.

## Característiques

Hi ha models amb segments de pont plegables o retràctils. En ambdós casos se serveixen d'un equipament hidràulic per aconseguir la seva posició final. D'aquesta forma es permet el pas a altres vehicles sobre obstacles infranquejables per la seva profunditat o amplària.
El principal ús és el militar. El seu gran avantatge és la ràpida execució del pont, però el seu desavantatge és que es camuflen amb dificultat, ja que els plegables eleven els segments una altura de 10 metres, la qual cosa fa que es puguin albirar en la distància. És per això que molts models fan lliscar els segments del pont en direcció horitzontal en lloc de plegar-se.
Aquests vehicles, destinats a oferir transport a la infanteria en el camp de batalla, estan blindats, encara que en menor mesura que els tancs, i estan equipats amb metralladores, morters o amb míssils antitancs. Alguns exemples d'aquest tipus de vehicles són el M48 AVLB, PSB 2, tots dos de fabricació alemanya així com el M104 Wolverine nord-americà.

## Referències

* ↑ «Fatigue Life Prediction for Armoured Vehicle-Launched Bridge for MLC70 and MLC80 Loads». RDECOM. Arxivat de l'original el 1 d’agost 2013. [Consulta: 6 maig 2013].
# Londerzeel

Londerzeel és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Londerzeel, Malderen i Steenhuffel.

## Personatges il·lustres

* Gerard Walschap (1898-1989), escriptor flamenc

## Referències

* ↑ «Londerzeel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Plaça d'Espanya (Madrid)

La plaça d´Espanya és un ampli espai enjardinat de la ciutat de Madrid, al barri d´Arguelles del districte Moncloa-Aravaca. Al seu centre hi ha una font monumental dedicada a Miguel de Cervantes. Fa d'eix continuador unint la Gran Via amb el carrer de la Princesa. Fins poc abans de la construcció de la Gran Via aquesta plaça es denominava «plaça de Sant Marcial». Entre els edificis circumdants destaquen, per la seva altura, la Torre de Madrid i l'edifici Espanya, a més d'un exponent del modernisme madrileny com la Casa Gallardo i l'edifici de la Companyia Asturiana de Minas, seu de la Conselleria de Cultura.
# Armes combinades

Les armes combinades és una aproximació a la guerra que busca integrar les diferents armes de combat d'una força militar per aconseguir efectes mútuament complementaris (per exemple, usant infanteria i blindats en un ambient urbà, on una recolza l'altra, o totes dues es recolzen mútuament). La doctrina d'armes combinades es contrasta amb les armes segregades on cada unitat militar està composta únicament de només un soldat o sistema d'armes. Les armes segregades és el mètode tradicional d'organització d'unitat o força, emprada per proporcionar màxima cohesió d'unitat i concentració de força en un tipus específic darma o unitat.
Encara que les unitats dels esglaons inferiors de l'equip d'armes combinades poden ser de tipus similars, una barreja equilibrada d'aquestes unitats són combinades en una unitat d'escaló superior efectiva, ja sigui formalment en una taula d'organització o informalment en una solució ad hoc a un problema del camp de batalla. Per exemple, una divisió cuirassada -el modern paràgraf de la doctrina d'armes combinades- consisteix en una barreja d'infanteria, tancs, artilleria, reconeixement i potser fins i tot unitats d'helicòpters, tots coordinats i dirigits per una estructura de comandament unificada.
També, gairebé totes les unitats militars modernes poden, si la situació ho requereix, sol·licitar el suport de les altres branques de les forces armades, com ara caces o caces bombarders o forces navals, per assistir a les seves operacions. La barreja d'armes és algunes vegades realitzada a nivells on l'homogeneïtat normalment preval, per exemple, en assignar temporalment una companyia de tancs a un batalló d'infanteria.

## Bibliografia

* Harry Horstmann: Die Entwicklung der Gefechtsarten: Operatives Denken und Handeln in deutschen Streitkräften. ISBN 978-3640650613.
* Jonathan M. House: Toward Combined Arms Warfare: A Survey of 20th-Century Tactics, Doctrine, and Organization. US Army Command General Staff College, 1984. Disponible en línea o a través de University Press of the Pacific (2002).
* Roland Perry:: Monash: The outsider who won a war. Random House, Sídney, 2004
* Shelby Stanton: The 1st Cav in Vietnam:Anatomy of a division. Presidio Press, Novato, 1999
* John Schlight: Help from above: Air Force Close Air Support of the Army 1946–1973. Air Force History and Museums program, Washington D.C., 2003