OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marussi

Marussi (grec: Μαρούσι, katharévussa: Αμαρούσιον), formes alternatives: Maroussi, Amarousion, i Amaroussion, és una ciutat dormitori al nord-est d'Atenes, Grècia, i un dels municipis més grans del cinturó d'Atenes. El Complex Olímpic d'Esports d'Atenes, el complex esportiu més gran de Grècia, està ubicat en aquesta ciutat. L'avinguda principal és l'Avinguda Kifisias, que connecta directament Marussi amb el centre d'Atenes. Marussi també està comunicat amb quatre estacions de tren urbà (ISAP, Athens-Piraeus Electric Railways) i dues de metro. L'estudi de la cadena de televisió ANT1 es troben a Marussi, així com les oficines de moltes multinacionals com Kodak, Bayer, Kimberly-Clark, Siemens AG o Nestlé.

## Població al llarg de la història

| Any | Població | Increment | Densitat |
| 1981 | 48.151 | - | 3,721.67/km² |
| 1991 | 64.092 | +15.941/+33,11% | 4,953.78/km² |
| 2001 | 69.470 | +5.378/+8,39% | 5,369.45/km² |

## La Marussi moderna

Marussi, ciutat dormitori d'Atenes, era, fins als huitanta, bàsicament un lloc on la gent de la capital tenia una segona residència. Durant els noranta, degut al desenvolupament de les infraestructures (metro, tren de rodalia), la disponibilitat de terreny i la possibilitat de fer-hi negoci van transformar Marussi en el que hui és conegut com el districte financer d'Atenes. A començaments de segle el creixement se sostenia principalment per la construcció d'habitatges unifamiliars i alguns edificis d'oficines per a empreses. Hui, llevat de l'avinguda comercial Kifissias, és una zona majoritàriament residencial.
Marussi ofereix una ampla varietat d'activitats a visitants i residents com ara cafeteries, restaurants, poliesportius, reconegudes institucions en l'ensenyament (tant públiques com privades) i altres serveis. Marussi també té una llarga tradició esportiva, ja que alberga el Complex Olímpic d'Esports d'Atenes i l'estadi del reconegut equip de bàsquet Maroussi BC.

## Transport

Marussi està comunicada amb la resta d'Atenes per la xarxa d'autobusos i la línia 1 (verda) del tren urbà (ISAP, Athens-Piraeus Electric Railways). El bitllet de tots dos és el mateix i costa 1,40 € (última actualització: abril del 2017). Es pot utilitzar tantes voltes com es vulga - també fent transbords - durant una hora i mitja des de la primera utilització del bitllet, com a la resta d'Atenes.
Marussi també disposa d'una modesta línia d'autobús completament gratuïta per als desplaçaments dins de la ciutat.
A més a més, està prevista la construcció d'una estació de la línia quatre del metro.

## Enllaços externs

* Municipi de Marussi

## Referències

* ↑ Οργανισμός Αστικών Συγκοινωνιών Αθηνών Arxivat 2010-07-21 a Wayback Machine. (grec) [Consulta: 18 juliol 2010]

## Vegeu també

* Complex Olímpic d'Esports d'Atenes
# João de Deus Pinheiro

João de Deus Pinheiro (Lisboa, Portugal 1945) és un polític portuguès que fou membre de la Comissió Europea i que actualment és eurodiputat.

## Biografia

Va néixer l'11 de juliol de 1945 a la ciutat de Lisboa. Va estudiar enginyeria química a l'Institut Superior Tècnic de Lisboa, on es llicencià el 1970, i posteriorment amplià els seus estudis a la Universitat de Birmingham, on es doctorà el 1976. Interessat en la docència ha estat professor a la Universitat Eduardo Mondlane (Maputo, Moçambic) (1970-1974) i catedràtic d'enginyeria química a la Universitat del Miño (1976-1985).

## Activitat política

Membre del Partit Socialdemòcrata (PSP) l'any 1985 fou nomenat Ministre d'educació pel Primer Ministre de Portugal Mário Soares. L'octubre d'aquell any fou nomenat Ministre d'Educació i Cultura per part d'Aníbal Cavaco Silva, càrrec que va mantenir fins al 1987. Després de les eleccions generals de 1987 fou nomenat Ministre d'Afers Exteriors entre per part de Cavaco Silva, càrrec que va mantenir fins al 1992. En el transcurs d'aquest càrrec, l'any 1991 fou un dels principals artífexs en l'acord de pau de Brioni que finalitzà amb la Guerra d'Eslovènia.
El gener de 1993 fou escollit membre de la Comissió Delors III, sent nomenat Comissari Europeu de Relacions amb el Parlament i Comissari Europeu de Cultura i Audiovisual. En la formació de la Comissió Santer l'any 1995 fou nomenat Comissari Europeu de Desenvolupament i Ajuda Humanitària.
En les eleccions europees de 2004 fou escollit eurodiputat al Parlament Europeu, esdevenint vicepresident del Parlament en representació del Partit Popular Europeu-Demòcrates Europeus (EPP-ED).

## Enllaços externs

* (castellà) Informació de João de Deus Pinheiro al Parlament Europeu
# Museu de l'or de Toi

El museu de l'or de Toi (土肥黄金館) és un museu sobre el tema de la mineria d'or a l'antic i modern Japó, que hi ha al costat de la mina d'or de Toi a la ciutat de Izu, Prefectura de Shizuoka, Japó.
El museu exhibeix reconstruccions del procés de fabricació d'or durant l'era Tokugawa, objectes antics de l'època, exposicions explicatives sobre el processament d'or, i una exposició de minerals d'or de diversos llocs de tot Japó. El museu allotja el lingot d'or més gran del món d'un pes de 250 kg i que representa un valor de prop de 400 milions de iens. El lingot va obtenir un certificat oficial del Llibre Guinness de Rècords per ésser "El més gran lingot d'or pur fabricat".
* Moneda de l'era Tokugawa
* 30 grams d'or extret de d'una roca de mineral de 860 Kg
* El lingot d'or més gran del món de 250 kg
* Una palleta d'or de 5 mm de diàmetre (a baix) es pot ampliar mitjançant el martellejat en una làmina d'or d'uns 0,5 metres quadrats

## Referències

* ↑ The Japan Journal: "Three Diamonds Cast Gold-Medal Gold Bar" (November 2005) Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.. Consulta: 7-12-2010
* ↑ The Japan Times: "Mitsubishi makes record-size gold bar" (17 gener 2005). Consulta:7-12-2010
* ↑ Guinness World Records certificate at Toi Mine Museum

## Vegeu també

* Mineria d'or
* Pa d'or

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Cantó de Tournon-Saint-Martin

El cantó de Tournon-Saint-Martin és un cantó francès del departament de l'Indre, situat al districte de Le Blanc. Té 10 municipis i el cap és Tournon-Saint-Martin.

## Municipis

* Fontgombault
* Lingé
* Lurais
* Lureuil
* Martizay
* Mérigny
* Néons-sur-Creuse
* Preuilly-la-Ville
* Sauzelles
* Tournon-Saint-Martin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-196. | M. Genesteix | RGR |
| 196.-1974 | Lucien Rivet | radical |
| 1974-1985 | Jean-Paul Mourot | RPR |
| 1985-2004 | René Chabot | RPR |
| 2004-2011 | Dominique Hervo | PS |
| 2011- | Gérard Blondeau | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.652 | 5.944 | 5.428 | 5.119 | 4.945 | 4.668 | 4.658 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Isígon (escultor)

Isígon (en llatí: Isigonus, grec antic: Ἰσίγονος) fou un escultor grec.
Va ser un dels artistes que va representar les batalles que van lliurar Àtal I i Èumenes I de Pèrgam contra els gàlates vers el 239 aC, cosa que fa suposar que va viure el segle iii aC.

## Referències

* ↑ Plini. Naturalis Historia 34.8. s. 19.24..
* ↑ Isigonus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 630
# Solemnitat

Una solemnitat, al catolicisme, és una celebració litúrgica del rang més elevat, per a commemorar un fet de primer ordre per a la fe cristiana.

## Referències

* ↑ Flader, John M.. Tiempo de preguntar II: 150 cuestiones sobre la fe católica. Madrid: Ediciones Rialp, 2013, p. 290. ISBN 978-84-321-4267-3 [Consulta: 17 novembre 2015]. «El rango más alto de las celebraciones es la solemnidad, reservada para las más importantes, como las de la Santísima Trinidad, el Señor, la Virgen y algunos santos. Entre ellas se encuentran, por ejemplo, la Navidad, la Epifanía, la Ascensión, Pentecostés, la Santísima Trinidad, la Anunciación, la Asunción, Todos los Santos, la Inmaculada Concepción, los santos Pedro y Pablo y el nacimiento de san Juan Bautista.»
# Wonderland (comunitat secreta)

Wonderland és una comunitat secreta i aïllada de Catalunya, formada per unes 200 persones que formen una xarxa que viu al marge de la societat i barreja tradicions xamàniques amb elements litúrgics catalans.

## Context

El febrer de 2022 Wonderland declararen que ja faria trenta anys que formen el que anomenarien "tribu" i que els seus membres viuen en diferents punts, però es troben per exemple en punts elevats de quasi 1.000 metres d'altitud cada matí en sortir el sol i cap al tard quan el sol es pon en complet silenci, i fumar marihuana, mentre una anciana presideix la cerimònia. Cada un dels membres dona tres calades mentre practiquen resos a la Moreneta i canten el Virolai. L'anciana que presideix la cerimònia és anomenada "la iaia", la qual defensa una vida allunyada de les ciutats i reconnectar amb la naturalesa. En les cerimònies consumeixen periòdicament, en diversos rituals, plantes enteogenes com l'ayahuasca, la marihuana, el peiot o el San Pedro.
El grup hauria estat sense documentar, fins que l'antropòloga Maja Kohek va conviure durant un any amb ells per elaborar la seva tesi doctoral a la Universitat Rovira i Virgili, centrada en l'ús comunitari de plantes psicoactives per part d'aquest grup, anomenat Wonderland. El grup fins i tot tindria una bandera pròpia, amb aparença transparent i que representaria la unió entre cultures. Entre els membres, s'hi trobarien professionals liberals, jubilats pensionistes, també gent que viu a la muntanya pràcticament de forma autosuficient, i el 70% dels membres serien dones. També hi participarien famílies amb fills petits, que accepten i coneixen l'existència de totes aquestes plantes que consumirien els seus pares, els nens acudeixen a escoles basades en pedagogies alternatives d'entorns rurals pròxims, tot i que alguns pares eduquen els seus fills a casa.
La comunitat declara no tenir cap ambició econòmica amb els rituals i el consum de plantes psicoactives. Tampoc es publiciten a les xarxes socials ni busquen sumar nous membres. No tots els membres de Wonderland es declaren creients, ni participen sempre a tots els rituals, ja que la comunitat està formada per nuclis familiars molt diversos que es comuniquen per grups de WhatsApp, i no estan tampoc completament aïllats de la societat.

## Referències

* 1 2 3 Pareja, Pol. «Wonderland: una comunidad secreta liderada por mujeres que toman ayahuasca y rezan a la Moreneta». elDiario.es, 20-02-2022. Arxivat de l'original el 20 febrer 2022. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Kohek, Maja «Through the Looking-Glass: The use of psychoactive plants in Catalonia». Universitat Rovira i Virgili. Departament d'Antropologia, Filosofia i Treball Social, 12-01-2021, pàg. 291 [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Com és Wonderland, la comunitat secreta que venera la Moreneta i fa rituals amb ayahuasca». Via Lliure, 20-02-2022 [Consulta: 20 febrer 2022].
# Eckert (cràter)

Eckert és un petit cràter d'impacte de la Lluna, que es troba aïllat d'altres. Es troba a la zona nord de la Mare Crisium (una zona circular, relativament fosca i plana).
El cràter forma un forat circular a la superfície circumdant de la mar lunar. Els cràters més propers són Peirce (a l'oest-nord-oest) i Picard (al sud-oest). A l'oest hi ha un dorsum, característica que només és visible sota llum obliqua.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Pettus

Pettus és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 608 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pettus tenia 608 habitants, 223 habitatges, i 169 famílies. La densitat de població era de 40,5 habitants/km².
Dels 223 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.500 $ i la renda mediana per família de 35.469 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 19.464 $. La renda per capita de la població era de 12.486 $. Aproximadament l'11,8% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pettus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pettus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Andoa-shimigae

La llengua andoa shimigae, també anomenada andoa, shimigae, gae, gay o siaviri pertany a la família lingüística zaparoanes. La llengua es troba probablement extinta.
Els orígens del grup ètnic es remunten a tres grups originals amb escasses diferències culturals i lingüístiques: andoa, shimigae i gae. Els veïns del grup eren de família lingüística jivaro, els achwar i els jívaro del riu Corrientes. A la zona també era usual el quítxua del Pastaza, que amb el temps s'ha convertit en la llengua hegemònica de l'àrea.

## Distribució geogràfica

L'andoa es parlava en la zona amazònica del Perú, a la regió de Loreto, província d'Alt Amazones, districte de Pastaza sobre el riu del mateix nom, pròxim a la frontera amb l'Equador. També en el cantó Pastaza, a la província del mateix nom pertanyent a l'Equador.

## Nombre de parlants

Solís [1987] estimava 5 parlants en 1975. Els restants membres del grup ètnic, conformat per unes 150 persones cap a 1950, parlaven la variant dialectal del Pastaza del quítxua (de la família Quítxua II B). Wise [1999] calcula el grup ètnic entre 150 i 200 persones, i concorda amb Gordon [2005] a afirmar que la llengua es va extingir en 1993 amb la mort de l'últim parlant conegut.

## Notes

* ↑ Campbell, Lyle, Grondona, Verónica María.. . Berlin: Mouton de Gruyter, 2012, p. 114. OCLC 785782848.
* ↑ Andoa al web de la CONAIE

## Bibliografia

* Fabre, Alain. Diccionario etnolingüístico y guía bibliográfica de los pueblos indígenas sudamericanos. Tampere: Tamperen Teknillinen Ylliopisto, 2005 (en elaboración -- versión en línea en https://web.archive.org/web/20110720194704/http://butler.cc.tut.fi/~fabre/BookInternetVersio/)
* Gordon, Raymond G., Jr. (ed.). Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International, 2005. Versión en línea: http://www.ethnologue.com/.
* Solís Fonseca, Gustavo. «Perú: multilingüismo y extinción de lenguas». América Indígena 47/4. Mexico: 1987.
* Wise, Mary Ruth. «Small language families and isolates in Peru». En: R.M.W. Dixon & Alexandra Y. Aikhenvald (eds.), The Amazonian languages: 307-340. Cambridge: Cambridge University Press, 1999.
# Puig de la Caritat

«Puig de la Caritat» té aquests significats:
* Puig de la Caritat: puig del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès
* Puig de la Caritat: puig del terme municipal d'Ogassa, a la comarca del Ripollès
* Puig de la Caritat: puig del terme municipal de Sant Joan de les Abadesses, a la comarca del Ripollès
# Roman Weidenfeller

Roman Weidenfeller (Diez, Renània-Palatinat, 6 d'agost de 1980) és un exfutbolista alemany que jugà com a porter pel Borussia Dortmund de la Bundesliga alemanya.
El 8 de maig de 2014 va ser inclòs pel seleccionador alemany Joachim Löw a la llista preliminar de 30 jugadors per la fase final del mundial de 2014. Posteriorment, el juny de 2014 fou ratificat com un dels 23 seleccionats per representar Alemanya a la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

## Palmarès
### Borussia Dortmund

* 2 Bundesliga: 2010-11, 2011-12
* 2 Copes alemanyes: 2011-12, 2016-17
* 1 Supercopa alemanya: 2013

### Selecció alemanya

* 1 Copa del Món: 2014

## Referències

* ↑ «Germany unveils preliminary World Cup roster» (en anglès). DW, 08-05-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Alemania presentó su prenómina de 30 jugadores para el Mundial de Brasil». Emol, 08-05-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Jugadors d'Alemanya per la Copa del Món de Futbol de 2014». Web de la FIFA. Arxivat de l'original el 2014-06-06. [Consulta: 6 juny 2014].
* ↑ «WM-Kader steht: Löw streicht Mustafi, Schmelzer und Volland» (en alemany). DFB, 02-06-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ AFP. «Neuer, Lahm y Schweinsteiger, entre los 23 elegidos». FIFA, 02-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-04. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Sami Khedira lidera la lista alemana de 23 para el Mundial de Brasil» (en castellà). ESPN Sports, 02-06-2014. [Consulta: 7 juny 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Roman Weidenfeller (anglès) (alemany)
* Dades estadístiques sobre Roman Weidenfeller a soccerbase.com (anglès)
* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Macedoni Critòfag

Macedoni Critòfag (Macedonius Critophagus o Crithophagus Μακεδόνιος) fou un asceta grec, contemporani i amic de Teodoret que va viure al segle iv.
Fou asceta a les muntanyes properes a Antioquia durant uns 25 anys durant els quals no va usar ni tendes ni altres refugis fora de coves fins que quan va ser ja més gran es va construir un sopluig i més tard una petita casa, i així va viure altres 25 anys. Va morir amb uns 70 anys però la data no és coneguda. Fou conegut també com a Macedoni de Guba (pel seu lloc de residència proper a una font, guba en siríac). Critòfag vol dir "menjador de civada".
Fou ordenat sacerdot per Flavià d'Antioquia que va usar un engany per fer-lo sortir de les muntanyes i quan va saber que se l'havia ordenat, pensant que hauria de deixar la solitud, es va posar malalt, però finalment va marxar altre cop a les muntanyes. Va tornar a Antioquia per intercedir pels habitants de la ciutat després de la revolta del 387.

## Referències

* ↑ «Macedonius Critophagus, or Crithophagus.».
# Soleminis

Soleminis (en sard, Solèminis) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.587 habitants. Es troba a la regió de Campidano di Cagliari. Limita amb els municipis de Dolianova, Serdiana, Settimo San Pietro i Sinnai.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Gesualdo Sanna | Llista cívica |
# Wonderbra

El Wonderbra (literalment en català sostenidor meravellós) és un tipus de sostenidor re-alçador amb cèrcol que va guanyar prominència mundial a la dècada de 1990. Encara que el nom Wonderbra va ser registrat en els Estats Units el 1955, la marca comercial va ser desenvolupada al Canadà. Moses (Moe) Nadler, fundador i propietari majoritari de la companyia canadenca Lady Corset Company, va aconseguir la llicència per a la marca en el mercat canadenc el 1939.
En la dècada de 1960 la marca Canadian Lady va passar a ser coneguda com a "Wonderbra Company". El 1961, l'empresa va llançar el model Wonderbra 1300. Aquest sostenidor s'ha convertit en un dels estils canadencs més venuts i és pràcticament idèntic al Wonderbra actual. El 1968 la Canadian Lady va canviar el seu nom a Canadian Lady-Canadelle Incorporated, i va ser venuda a la "Consolidated Foods" (ara coneguda com a Sara Lee Corporation), convertint-se posteriorment en l'empresa "Canadelle Inc." Durant la dècada de 1970 el Wonderbra va ser reposicionat com la marca més sexyi elegant de la companyia i es va convertir en líder en el mercat canadenc. El 1991 el Wonderbra realçador va esdevenir la sensació al Regne Unit, tot i que s'havien venut a Europa des 1964 sota la llicència de la divisió "Gossard de Courtald Textiles." Sara Lee Corporation no va renovar la llicència de Gossard i va redissenyar l'estil realçador per a la reintroducció del Wonderbra al mercat dels Estats Units el 1994. Des de 1994, el Wonderbra ha evolucionat des d'un senzill disseny realçador a una marca de moda amb una àmplia varietat de llenceria sensual en gran part del món. En la majoria de països, la marca emfatitza el "sex-appeal". No obstant això, al Canadà, la marca ara emfatitza les qualitats funcionals dels seus productes - un allunyament de l'estratègia que va fer de Wonderbra un dels millors venuts en la dècada de 1970.

## Referències

* ↑ «Wonderbra Trademark #612231, United States Trademark and Patent Office». [Consulta: 3 febrer 2007].
* ↑ Mintzberg (1984), pàg. 76.
* ↑ Bowes, Elana. Playtex, Gossard gird themselves for battle of bras. Advertising Age, 1993-10-11.
* ↑ «Wonderbra Canada Website», 2007. Arxivat de l'original el 10 de desembre de 2013. [Consulta: 3 febrer 2007].

## Bibliografia

* Oxford University Press. Tracking Strategies: Towards a General Theory, 2007. ISBN 0-19-922850-7. .
* Mintzberg, Henry. Free Press. Mintzberg on Management: Inside Our Strange World of Organizations, 1989. ISBN 0-02-921371-1.
* Mintzberg, Henry. «Researching the Formation of Strategies: The History of Canadian Lady, 1939 - 1976». A: R. B. Lamb (ed.). Competitive Strategic Management. Prentice-Hall, 1984. ISBN 0-13-154972-3.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial canadenc de Wonderbra
* Lloc web oficial nord-americà de Wonderbra
* Imatge d'alta resolució d'un model original de sostenidor (aproximadament 1965-1969) al Museu McCord
* El més gran invent canadenc
* Presentació de diapositives d'estils de sostenidors importants a l'exposició del 70è aniversari Arxivat 2016-03-26 a Wayback Machine.
# Puig-rodon (Cervià de Ter)

El Puig-rodon és una muntanya de 103 metres que es troba al municipi de Cervià de Ter, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya