OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Àngel Millà i Navarro

Àngel Millà i Navarro (Barcelona, 9 d'agost de 1890 - Barcelona, 16 de juliol de 1975) va ser un escriptor i editor català, més conegut per la seva producció teatral que va gaudir de molta popularitat.

## Biografia

Fill de Lluís Millà i Gàcio (1865-1946), un actor, escriptor i fundador de la Llibreria Editorial Millà, Àngel Millà va viure en una família amb gran tradició cultural i artística amb molta dedicació cap al món del llibre. Com que havia ajudat el seu avi Melcior Millà a muntar parada i coneixia el negoci del llibre, va decidir d'independitzar-se dels afers familiars i muntà la llibreria Vària el 1920. Amb tot, el seu negoci no prosperà i tornà a l'establiment del seu pare al carrer de Sant Pau.
Publicà el setmanari infantil Fatty el 1919 (del qual només es publicaren 36 números) en el qual col·laborava el dibuixant Frederic Borràs. Probablement l'obra més notable que publicà Millà fou el Diccionario Biográfico de Artistas de Cataluña que consta de tres volums i que es coneix usualment com a «Diccionari Ràfols», ja que el va dirigir l'arquitecte Josep Francesc Ràfols. Molt ben considerat en el seu àmbit professional, Millà ajudà a la formació del Gremi de Llibreters de Vell de Catalunya i, amb Josep Melgosa i Felip Alum, fundà per les Festes de la Mercè del 1952 la Fira del Llibre d'Ocasió Antic i Modern.
Com a editor d'obres teatrals, Àngel Millà va ser molt conegut a Catalunya i els recaders solien venir a llogar-li repartiments de comèdies o drames, així com a comprar-li volums de la col·lecció Catalunya Teatral que havia començat el seu pare i que ell continuava amb força empenta. I els diumenges, primer al Paral·lel i després sota la teulada del mercat de Sant Antoni, on també anava a vendre llibres. Participà en la Festa del Llibre quan fou creada l'any 1931 que seguia venent quan les diades del Llibre que amb afany de normalitat cultural se celebraren en període de Guerra Civil espanyola i ho continuava fent amb parada a la Rambla amb llibres seus en la diada del 23 d'abril. Entre els anys 1949 i 1952 edità la col·lecció per a bibliòfils: «L'Ocell de Paper» que consta de tres números: L'Art de la impremta a Catalunya, de Francesc Millà (1949); Els llibres miniatura, de Josep Gibert (1950) i Els Ex-libris i l'Ex-librisme, de Josep Mª de Riquer i Palau (2 vols.) (1952)

## Obra publicada

* 1933: Maleïda la guerra
* 1937: Alberg de nit
* 1947: Els cent consells del llibreter decent
* 1960: Barcelona d'abans
* 1961: Pi, Noguera i Castanyer

## Referències

* ↑ Segons el registre de defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1975, tom 247, plana 391.
* ↑ «Necrològiques». La Vanguardia, 19-07-1975, pàg. 23.
* ↑ Joan Samsó. «La cultura catalana: entre la clandestinitat i la represa pública (1939-1951)». Google Books. [Consulta: 25 gener 2014].
# Andrea Graus

Andrea Graus (Innsbruck, 13 de novembre de 1979) és una ciclista austríaca que fou rofessional del 2004 al 2013. S'ha proclamat cinc cops campiona nacional en ruta.

## Palmarès

* 2004
** Vencedora de 2 etapes a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen
* 2005
** Campiona d'Àustria en ruta
** Vencedora d'una etapa al Tour de Feminin-Krásná Lípa
* 2006
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2007
** Vencedora d'una etapa al Tour de Feminin-Krásná Lípa
* 2008
** 1a al Gran Premi Comune di Cornaredo
* 2010
** Campiona d'Àustria en ruta
* 2011
** Campiona d'Àustria en ruta
* 2012
** Campiona d'Àustria en ruta
** 1a al Premi de la Vila del Mont Pujols
* 2013
** Campiona d'Àustria en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Llot bentonític

El llot bentonític és una barreja de bentonita amb aigua.
La bentonita és un tipus d'argila montmorilonítica de molt alt límit líquid. Això implica que encara que se li afegeixi molta aigua, la barreja no perd estabilitat o consistència.
Els llots bentonítics tenen una propietat molt important, que els fa molt útils en construcció. Quan un llot bentonític és pastat sense que es produeixi variació d'aigua, perd resistència, comportant-se com un fluid. En canvi, torna a adquirir aquesta resistència un cop entra en repòs. Vegeu tixotropia.

## Aplicacions del llot bentonític

La principal aplicació de llot bentonític està vinculada a les excavacions. Quan s'està excavant una rasa, el llot bentonític evita que es produeixin despreniments en aquesta. Això es dona en l'execució dels murs pantalla.
A més, en terrenys tous en els que es produirien despreniments, els llots bentonítics s'introdueixen pels porus del terreny, formant el pastís o cake, que és una barreja de la sorra o grava del terreny, amb l'argila de la bentonita. Aquest cake confereix al terreny de les parets de l'excavació una major cohesió.
Quan el llot bentonític s'empra en excavacions, sol servir per a extreure les detritus del terreny. Això s'aconsegueix recirculant constantment. Per això, es fa necessària una neteja d'aquest, eliminant les restes de detritus que contingui en extreure'l de la rasa.
# Pediluvi

S'anomena pediluvi el bany de peus durant un temps determinat en aigua natural o amb alguns medicaments.
Suposadament, els pediluvis operen com a revulsius i són particularment beneficiosos per a combatre les congestions cerebrals, les laringitis, bronquitis, cefalàlgies, etc. Sol efectuar-se amb l'aigua a una temperatura d'entre 30 a 35 °C, augmentant gradualment la calor i addicionant-la amb cendra, vinagre, mostassa, etc. La immersió no ha d'excedir de 8 o 10 minuts i cal mantenir els peus ben calents de seguida a fi d'evitar una possible reacció.

## Tipus de pediluvis

* Pediluvi de neteja: El que s'usa per purgar els peus dels cossos estranys que puguin tenir.
* Pediluvi derivatiu: L'empleat per a desviar la plètora de les parts superiors del cos.
* Pediluvi emol·lient: El que s'efectua per a calmar algun dolor.
* Pediluvi excitant: El que es pren en aigua que conté en dissolució substàncies irritants.
* Pediluvi fortificant: El que es prepara amb decoccions aromàtiques.
* Pediluvi per a la sagnia dels peus: El que es dona a fi que el fluix de sang posi de manifest les venes.

## Vegeu també

* Àcid bòric

## Referències

Aquest article conté material del diccionari enciclopèdic popular il·lustrat Salvat dels anys 1906 a 1914 que es troba en el domini públic.
# Marcos Sebastián Aguirre

Marcos Sebastián Aguirre (Arroyito, província de Córdoba (Argentina), 30 de març de 1984) és un futbolista argentí que jugà al Club Atlético Lanús. La temporada 2008-2009 jugà cedit al Real Valladolid.

## Referències

* ↑ Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Artemó de Cassandrea

Artemó de Cassandrea (en grec antic: Ἀρτέμων, llatí: Artemon) va ser un gramàtic de l'antiga Grècia que segurament va viure després del 316 aC.
L'esmenta Ateneu, que dona el nom de dues de les seves obres: Περὶ βιβλίων συναγωγῆς, que seria potser una relació de llibres o una llista de llibres on s'assignava a cada títol el seu autor; i Περὶ Βιβλίων χρήσεως. Segurament també és l'autor d'una obra titulada Περὶ Διονυσιακοῦ συστήματος, que també cita Ateneu. Hom li atribueix també una obra sobre pintura (περὶ ζωγράφων).
Raonablement, aquest Artemó és el mateix personatge que Artemó de Pèrgam (hauria nascut a Cassandrea i treballat a Pèrgam), historiador citat en els escolis a Píndar que hauria viscut al segle ii aC. També s'ha identificat amb un altre Artemó, citat per David l'Invencible i Pseudo-Demetri de Falèron, que va aplegar les lletres d'Aristòtil en vuit llibres.

## Referències

* ↑ 1.Artemon of Cassandria a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 377
* ↑ «Artemon 18». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Ángel José Gavilán Arganda

Ángel José Gavilán Arganda (Fuentesaúco, província de Zamora, 1948) és un polític basc. Delineant de professió i militant del PSE-PSOE, ha estat regidor de l'ajuntament de Vitòria i membre de les Juntes Generals d'Àlaba, va substituir José Antonio Aguiriano Forniés al Parlament Basc el 1981-1982 i fou diputat per Àlaba a les eleccions generals espanyoles de 1982 i senador a les eleccions generals espanyoles de 1986.
# Arboleas

Arboleas és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2006 tenia 1.234 habitants. La seva extensió superficial és de 65 km² i té una densitat de 52,3 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 21′ N, 2° 04′ O. Està situada a una altitud de 278 metres i a 120 kilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Pedanies i Barris

* Arroyo Aceituno
** La Boca del Arroyo
** Los Peraltas
** Los Carrascos
** Los Garcías
** Los Vicentas
** El Chopo
** Los Requenas
** Los Cojos
** Los Gilabertes
** Los Torres
** Los Huevanillas
** La Boca de la Rambla
** Los Blesas
** Los Colorados
** Los Lázaros
** Los Garranchos
** Los Cerrillos
* El Prado
* Los Castos
* La Casa Blanca
* El Rincón
* La Cinta
* Perla
* El Apeadero
* Limaria
* Los Higuerales
* El Campillo
* Los Llanos
* Venta Mateo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.550 | 1.540 | 1.540 | 1.540 | 1.615 | 1.782 | 2.000 | 2.310 | 2.819 | 3.402 |
# Pedro Miguel Etxenike Landiríbar

Pedro Miguel Etxenike Landiríbar (Isaba, Navarra 1950) és un físic, professor universitari i polític basc d'origen navarrès.

## Biografia

Nasqué el 8 de juny de 1950 a la població navarresa d'Isaba. Després d'estudiar física a la Universitat de Navarra el 1972 es doctorà, primer per la Universitat de Cambridge i posteriorment per la de Barcelona.
Inicià els seus estudis sobre la interacció de partícules energètiques amb la superfície de sòlids i les excitacions d'ions ràpids en sòlids induïts.
Després d'ampliar estudis a en diferents laboratoris internacionals dels EUA, Dinamarca i Suècia torna al País Basc el 1980 després d'un període com a professor a la Universitat de Barcelona. Entre 1980 i 1983 ocupà el càrrec de Conseller d'Educació en el Govern Basc, i entre 1983 i 1984 el de Conseller d'Educació i Cultura, així com el de portaveu d'aquest Govern. Durant aquest període impulsà la creació d'un sistema de ciència i tecnologia al País Basc i creà una xarxa de centres tecnològics que han tingut un paper molt important en el desenvolupament tecnològic del país durant els últims 15 anys.
El 1984 abandonà el Govern Basc per centrar la seva activitat en el camp de la ciència, realitzant una estada de dos anys a la Universitat de Cambridge com a professor convidat. El 1996 va esdevenir catedràtic de Física de la Matèria Condenasada a la Universitat del País Basc.
Etxenike ha centrat les seves investigacions en l'explicació, amb mètodes matemàtics i informàtics, del comportament de les partícules que componen els cossos sòlids i la seva interacció amb feixos de partícules carregades externes. Els seus treballs han obert noves línies i han impulsat innovadores línies de treball, tant teòriques com experimentals, en camps molt diversos de la física de la matèria condensada, difracció d'electrons, localització electrònica en superfícies, fotoemissió inversa, col·lisions atòmiques, interacció d'ions amb plasmes, implantació iònica, etc. Aquesta tasca investigadora la compartit amb la divulgadora dels seus estudis realitzant nombroses conferències a les universitats.
El 1998 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Emilio Méndez Pérez. En 2017 va prendre possessió de la seva medalla com a membre de número de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals amb el discurs Dinámica de iones y electrones en sólidos y superficies y pequeñas pinceladas sobre ciencia.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 1998 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
* Entrevista a Pedro Miguel Etxenike a El Cultural.
* Entrevista a Pedro Miguel Echenique a Euskonews.
* Discurs de Pedro Miguel Etxenike amb motiu de l'Any Internacional de la Ciència Arxivat 2006-04-27 a Wayback Machine..
* Entrevista a Pedro Miguel Etxenike al diari El Mundo.
# Manchester-by-the-Sea

* Per a altres significats, vegeu «Manchester by the Sea (pel·lícula)».
Manchester-by-the-Sea és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 5.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manchester-by-the-Sea tenia 5.228 habitants, 2.168 habitatges, i 1.435 famílies. La densitat de població era de 217,3 habitants/km².
Dels 2.168 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 31,2% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.467 $ i la renda mediana per família de 93.609$. Els homes tenien una renda mediana de 68.466 $ mentre que les dones 37.981$. La renda per capita de la població era de 47.910$. Entorn del 3,6% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manchester-by-the-Sea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manchester-by-the-Sea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pla de Corrals

Pla de Corrals és un llogaret de la Valldigna, situat a la peus de la serra del Buixcarró. El nucli urbà pertany al terme municipal de Simat de la Valldigna, tot i que el terme de Quatretonda limita amb aquest, amb algunes cases disperses dins del seu terme municipal. En 2016 tenia 86 habitants. Al voltant del nucli històric, han anat apareixent habitatges dispersos de segona residència sense cap ordenació urbanística, molts dels quals són utilitzats exclusivament en època estival com a segones residéncies. La CV-6010 uneix el nucli de Pla de Corrals amb la carretera CV-600 Simat de la Valldigna-Xàtiva; compta, a més, amb diferents camins que la connecten amb Barxeta, Barx a través de la Puigmola, Pinet i Quatretonda, però el de Barx és l'únic asfaltat.

## Geografia

Pla de Corrals està situat a la vall de Barxeta, en la seua vessant més oriental. El barranc del Salt (o de la Pedrera) travessa el nucli d'est a oest. Desaigua, pocs metres avall, al riu Barxeta. Pla de Corrals es troba esguitat per diferents barrancs, tots ells afluents del riu Barxeta: barranc de la Pitana, barranc de la Murta, barranc dels Fangar, barranc del Llop...
Ben a prop del nucli, el Buixcarró es mostra esplendorós i farcit d'una vegetació exuberant. Visible des de gran part de Pla de Corrals, és la imatge més simbòlica del llogaret. Cal destacar la pedrera situada a la falda, ja al terme de Quatretonda, i famosa ja des de temps romans pel seu marbre blanc, que causa un impacte visual significatiu sobre la serra.

## Demografia

Segons l'INE, aquestes són les persones censades des de començament de segle:
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
| 59 | 57 | 69 | 86 | 111 | 120 | 116 | 153 | 160 | 162 | 160 | 150 | 152 | 157 | 104 | 90 | 86 |
# Artemó de Milet

Artemó de Milet fou un escriptor grec que va escriure una obra sobre la interpretació dels somnis en 22 llibres, tots els quals s'han perdut. És esmentat per Artemidor, Eustaci d'Epifania, Tertulià i Fabi Plancíades Fulgenci. En aquesta obra es recollien els significats dels somnis i les curacions que es van fer als santuaris de Serapis, on es practicava la incubatio, on el consultant es dirigia a un temple on havia de restar-hi una o més nits durant les quals observava determinades regles prescrites pels sacerdots. El déu normalment revelava els remeis per a la malaltia o donava les respostes durant un somni. Era en al·lusió a la incubatio que molts dels temples tenien estàtues representant el son i el somni. Artemidor Daldià va seguir la classificació dels somnis que havia fet Artemó. L'obra d'Artemó anava precedida d'una introducció teòrica, també citada per Artemidor.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 82. ISBN 8481641618.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). A'RTEMON OF MILETUS Vol. I pàg. 378
# Apogon nigripes

Apogon nigripes és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'oceà Índic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Playfair, R. L. & A. Günther. 1867. The fishes of Zanzibar, with a list of the fishes of the whole east coast of Africa. London. Fish. Zanzibar: i-xix + 1-153, Pls. 1-21.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# UTC+09:00

UTC+09:00 és una zona horària d'UTC amb 9 hores més tard que l'UTC. El seu codi DTG és I-India.

## Zones horàries

* Japan Standard Time (JST)
* Korea Standard Time (KST)
* Pyongyang Time (PYT)
* East Indonesian Time (EIT)
* Irkutsk Time (IRKT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Corea del Sud
* Corea del Nord
* Indonèsia
** Illes Moluques
** Papua Occidental (Província de Papua i Província de Papua Occidental)
* Japó
* República de Palau
* Timor Oriental

#### Irkutsk Time

* Rússia
** Buriàtia
** Óblast d'Irkutsk

## Geografia

UTC+09 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 127,5° i 142,5° E de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 135° est.

## Història

En el 2011, a Rússia es va traslladar l'horari d'estiu durant tot l'any i el Irkutsk Time es va fixar permenet a l'UTC+9. I la franja Krasnoyarsk Time es va fixar a l'UTC+8.

## Referències

* ↑ Territori de Rússia està dividida en nou zones horàries. ГАРАНТ (rus)
# Margaret Chan

Margaret Chan OBE (Hong Kong, 1947) és la directora de l'Organització Mundial de la Salut des del 2007 i una de les dones més poderoses del món segons la revista Forbes. Economista de formació, la seva carrera sempre ha estat lligada a la salut pública, primer al seu país d'origen i posteriorment en organismes internacionals. Les seves prioritats declarades per a l'OMS passen per millorar la salut a Àfrica. Les seves declaracions sobre diversos sistemes de salut nacionals han estat acompanyades sovint de polèmica, com quan va lloar el sistema de Corea del Nord.

## Referències

* ↑ http://www.forbes.com/power-women/list/
* ↑ http://www.thestandard.com.hk/news_detail.asp?pp_cat=11&art_id=31500&sid=10799187&con_type=1
# Pla de Far

El Pla de Far, o Plan de Far, en la parla local, és una plana en costa de muntanya del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
Està situat dalt de la muntanya a ponent de la Torre de Cabdella, sota i al sud-est de la Collada Xica, al capdamunt del Serrat de Sant Miquel.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Arimbes

Arimbes és el nom dels següents personatges:
* Arimbes Molòs o Molós, mític rei dels molossos de l'Epir
* Arimbes d'Epir, rei de l'Epir vers 360 aC-342 aC i 323 aC-322 aC
# Aquincum

Aquincum (grec antic: Ἀκούιγκον, llatí: Acincuo, Aquincum) va ser una antiga fortalesa i colònia romana.
Es trobava a la vora nord-est de la província romana de Pannònia. Les ruïnes de la ciutat es poden veure avui en dia als afores de Budapest, capital d'Hongria. Es creu que Marc Aureli hi podria haver escrit almenys part de les seves Meditacions.

## Història

Aquest assentament va ser originalment un poblat celta que posteriorment va servir com a destacament militar en el sistema romà de protecció fronterera, més conegut com a limes. Entre els anys 41 i 54, Un regiment de cavalleria de 500 homes va estar destacat en aquest fort. L'any 89, a aquest regiment s'hi va afegir una legió de 6.000 homes, pertanyents a la Legio II Adiutrix. Al voltant del fort, gradualment va anar creixent una ciutat, que després de la reorganització del territori realitzada l'any 106, es va convertir en la capital de Pannònia Inferior. Va ser el centre de les operacions romanes contra els iazigs, que ocupaven territoris veïns. A l'altra banda del danubi, i ja en territori dels iazigs, s'hi alçava un fort romà anomenat Contra-Aquincum, connectat a la ciutat per un pont. A la fi del segle ii, aquesta ciutat tenia gairebé 40.000 habitants, ocupant l'actual districte d'Óbuda, dins de l'actual Budapest.
Aquesta ciutat disposava de totes les comoditats i avenços propis de l'Imperi Romà, i els seus habitants tenien calefacció, banys, palaus públics i un amfiteatre per a esdeveniments locals. L'any 376 va caure en mans dels vàndals. En parlen Claudi Ptolemeu i Ammià Marcel·lí i se la descriu a l'Itinerari d'Antoní i a la Taula de Peutinger.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Acincum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ «Lovely Budapest». Arxivat de l'original el 2013-05-14. [Consulta: 19 juny 2013].

## Enllaços externs

* Museu d'Aquincum
# Tour de Guangxi femení

El Tour de Guangxi femení és cursa ciclista femenina d'un dia que es disputa a la província de Guangxi (Xina). La cursa es crea al 2017 i coincideix amb l'última etapa de la seva homònima masculina.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2017 | Maria Vittoria Sperotto | Amy Cure | Lucy Garner |
| 2018 | Arlenis Sierra Cañadilla | Hannah Barnes | Sara Mustonen |
| 2019 | Chloe Hosking | Alison Jackson | Marianne Vos |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2022 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2023 | Daria Pikulik | Chiara Consonni | Mia Griffin |
| 2024 | | | |

## Referències

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a procyclingstats.com