OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas Antic (el Masnou)

Mas Antic (o "Ca l'Antic") és una masia del municipi del Masnou protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular amb la teulada de dues vessants i el carener perpendicular a la façana. Destaquen la porta adovellada amb pedra, i de les cinc finestres que es distribueixen de manera simètrica, en destaquen la de la dreta i la de l'esquerra del pis superior. La primera decora la seva llinda amb un rostre de dona, i la segona la transforma en un arc gòtic rebaixat decorat amb dos rostres d'angelets. A la part posterior dreta del mas hi ha una torre de guaita de planta quadrada, avui dia transformada a la seva part superior. A l'angle superior dret de la façana s'hi troba una petita torre de defensa. Una inscripció sobre el rellotge de sol de la façana diu: "NULLA FLUAT CUJUS NON MEMNISCERE VELIS".

### Torreta

Torre de defensa situada en un angle superior del mas. De forma cilíndrica i coberta amb volta de mitja taronja decorada amb rajoles verdes i blanques.
Al cos cilíndric hi ha tres espitlleres i a la part inferior destaca l'acabament: tres motllures concèntriques rematades amb un rostre de pedra.

## Història

El mas data de l'època en què els pobles encara no havien baixat a la costa i els nuclis de població d'Alella i Teià estaven a l'interior. Totes les masies aïllades i situades a la línia de la costa comptaven amb una torre de defensa a causa dels atacs pirates.
El nom del mas ve de la família que hi vivia, que es deia Antic (o Antich, escrit en grafia prefabriana). A principis del segle xviii, Francesc Santpere, propietari de Can Targa, va casar-se amb la pubilla del mas, que era filla de Jaume Antic. A principis del segle xx, el mas Antic era propietat d'Alfons Berthom i Aimé, casat amb Antònia Chounavelle i Lluelles. L'any 1919 el van vendre als germans Carles i Joaquim Cusí Furtunet. En els terrenys que pertanyien al mas hi van instal·lar els laboratoris farmacèutics Cusí. El mas en sí, però, es va restaurar i mantenir i es va continuar amb el conreu de les feixes més properes a la carretera.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Antic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ «Ca l'Antic». Les cases d'Alella. lescasesdalella.cat. [Consulta: 9 juliol 2020].
# Mas Auladell (Santa Cristina d'Aro)

El Mas Auladell és una masia neoclàssica de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de grans dimensions amb planta basilical i coberta a dues vessants distribuïda en dos nivells diferents, amb el carener al cos central perpendicular a la façana. Les obertures, distribuïdes simètricament, són totes emmarcades en pedra i allindades, excepte la porta d'entrada que és coronada per un arc rebaixat. Les façanes són arrebossades.
L'interior disposa d'una sala central que distribueix la resta de les dependències. L'escala d'accés al primer pis es troba a la part posterior, adossada a les corts.

## Referències

* 1 2 «Mas Auladell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Manuel Armiñán Gutiérrez

Manuel Armiñán Gutiérrez (Benavente, 1827 - Barcelona, 14 de juliol de 1891) fou un militar i polític espanyol, senador per Cuba i Capità general de les Illes Balears durant la minoria d'edat d'Alfons XIII.
En 1843 ingressà en l'Acadèmia General Militar i en 1847 fou ascendit a subtinent d'infanteria. Va lluitar a la guerra dels matiners i en 1848 va participar en l'atac a la Plaça Mayor de Madrid. En 1857 fou destinat a Cuba, on fou ascendit a capità. Després participà en l'annexió de Santo Domingo (1860), on fou ferit, i en 1864 acompanyà al general Joan Prim i Prats en la intervenció francesa a Mèxic. Durant aquestes accions va ascendir a comandant i tinent coronel, i el 1870 arribaria a coronel. Després fou enviat novament a Cuba, on es va enfrontar a Máximo Gómez i participà en l'acció de Guásimas, mercè la qual fou condecorat. En 1874 fou ascendit a brigadier i tornà a la Península, on va participar en la tercera guerra carlina. El desembre de 1875 fou nomenat comandant general de Santa Clara i en desembre de 1876 fou ascendit a mariscal de camp i nomenat segon cap de la Capitania general de Cuba.
A les eleccions generals espanyoles de 1879 fou elegit diputat pel districte de l'Havana, escó que va revalidar a les 1881, 1884 i 1886. En 1887 fou ascendit a tinent general i nomenat president de la Junta Superior Consultiva de Guerra, alhora que era escollit senador per Pinar del Río, càrrec que va ocupar fins 1990. El 1888 fou nomenat Capità general de les Illes Balears, i durant el seu mandat va crear una comissió que va aixecar un plànol topogràfic de Palma i voltants. En juliol de 1891 va emmalaltir i es traslladà a Barcelona, on va morir poc després.

## Referències

* ↑ Manuel Armiñán Gutiérrez, a Hijos Ilustres de Grado
* ↑ ARMIÑAN Y GUTIERREZ, MANUEL, Índex històric del Congrés dels Diputats
* ↑ ARMIÑAN Y GUTIÉRREZ, MANUEL al web del Senat
* ↑ Juan Tous Meliá Palma a través de la cartografía (1596-1902), p. 339
* ↑ Las corbatas ganadas en Ultramar
# Marc Octavi Lígur

Marc Octavi Lígur (en llatí Marcus Octavius Ligur) va ser un senador romà. També va ser tribú de la plebs l'any 82 aC junt amb un germà seu de nom Luci Octavi Lígur.
Quan Gai Sacerdos era pretor a Sicília, va ser propietari d'una gran finca rebuda per l'herència d'un Gai Sulpici Olimp. Quan Verres es va convertir en pretor, una filla del patró de Sulpici va reclamar la seva sisena part a la qual per un edicte del pretor tenia dret, i Lígur va haver d'anar a Roma per pledejar pels seus interessos. Verres llavors li va demanar diners per afavorir la seva causa, l'any 74 aC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/796?rgn=full+text;view=image;q1=LigurSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 786. ]
# Marc Opi

Marc Opi és el nom dels següents personatges:
* Marc Opi (tribú militar), comandant militar romà.
* Marc Opi (edil 37 aC), polític i magistrat romà.
* Marc Opi Capitó, militar romà.
# Master of Puppets (cançó)

«Master of Puppets» és el quart senzill de la banda estatunidenca Metallica, el primer i únic del seu àlbum d'estudi homònim, publicat el 2 de juliol de 1986. Malgrat que inicialment no fou un èxit comercial, amb el pas del temps ha esdevingut una de les cançons més populars de la banda i directament és la cançó que més han interpretat en directe, superant les 1500 actuacions.
Les lletres tracten la problemàtica de les drogues, com la realitat canvia i acaben controlant a la persona que les pren.
Les compilacions Cliff 'Em All i S&M inclouen actuacions en directe mentre que Cunning Stunts conté una versió més curta. Ambdues versions apareixen en el recopilatori Live Shit: Binge & Purge.
Durant la gira de 1999 i 2000 van combinar el tema amb «Welcome Home (Sanitarium)», cara-B del senzill, titulant la cançó «Mastertarium».
Diversos mitjans musicals situen aquest tema com una de les millors cançons de música heavy metal o de guitarra. Per aquest motiu és un cançó versionada per moltes altres bandes i també és utilitzada en bandes sonores de pel·lícules o programes televisius. També fou una de les cançons de la banda escollides per formar part de la banda sonora del videojoc Guitar Hero: Metallica.

## Referències

* ↑ «Best Metal Songs» (en anglès). TheTopTens.com. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Master and Servant

«Master and Servant» és l'onzè senzill de Depeche Mode, publicat el 20 d'agost de 1984 i segon extret de l'àlbum Some Great Reward.
En les diferents edicions del senzill hi ha una versió coneguda com a "Voxless" que és que remescla de la cançó totalment instrumental. També hi ha una cançó titulada "Are People People?" que utilitza samples de "People Are People" amb cors addicionals. En l'àlbum Remixes 81-04 (2004) s'hi va incloure una remescla realitzada per Adrian Sherwood. El videoclip de "Master and Servant" fou dirigit per Clive Richardson.
Les lletres, inclòs el títol, tenen un significat obertament sexual sobre pràctiques BDSM, i la música inclou detalls i efectes sonors relacionats com cadenes i fuets. Això li va valdre diverses crítiques i la cançó fou prohibida en algunes emissores de ràdio, però malgrat la prohibició va aparèixer en la llista de senzills d'aquest països.

## Llista de cançons
### 7": Mute/7Bong6 (Regne Unit)

* "Master and Servant" – 3:46
* "(Set Me Free) Remotivate Me" – 4:12

### 7": Sire/7-28918 (Estats Units)

* "Master and Servant" [edit] – 3:27
* "(Set Me Free) Remotivate Me" – 4:12

### 12": Mute/12Bong6 (Regne Unit)

* "Master and Servant" (Slavery Whip Mix) – 9:38
* "(Set Me Free) Remotivate Me" Release Mix) – 8:49
* "Master and Servant" Voxless) – 4:00

### L12": Mute/L12Bong6 (Regne Unit)

* "Master and Servant" (An ON-USound Science Fiction Dance Hall Classic) – 4:34
* "Are People People?" – 4:29
* "(Set Me Free) Remotivate Me" – 4:12

### 12": Sire/0-20283 (Estats Units)

* "Master and Servant" (US Black and Blue Mix) – 8:02 (editat per Joseph Watt)
* "(Set Me Free) Remotivate Me" (US 12" Mix) – 7:59 (editat per Joseph Watt)
* "Are People People?" – 4:29

### CD: Mute/CDBong6 (Regne Unit, 1991), Sire/Reprise 40298-2 (Estats Units, 1991) i Reprise CDBong6/R2-78890E (Estats Units, 2004)

* "Master and Servant" – 3:46
* "(Set Me Free) Remotivate Me" – 4:12
* "Master and Servant" (Slavery Whip Mix) – 9:38
* "(Set Me Free) Remotivate Me" (Release Mix) – 8:49
* "Master and Servant" (Voxless) – 4:00

## Referències

* ↑ «Blasphemy rewarded» (en anglès). sacreddm.net, 22-09-1984. Arxivat de l'original el 2009-01-09. [Consulta: 5 desembre 2013].
* 1 2 3 4 5 6 «DM archives > Discography / Singles > Master and Servant» (en anglès). Depeche Mode. [Consulta: 8 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Master and Servant a DepecheMode.com (anglès)
# María Antonieta Gutiérrez

María Antonieta Gutiérrez (Veneçuela, segle XX), més coneguda pel seu pseudònim «Calú», és una guionista de telenovel·les veneçolana, filla de la també guionista de telenovel·les María Antonieta Gómez.

## Biografia

Després de començar la seva carrera al seu país natal, es va establir a Mèxic adaptant telenovel·les clàssiques (o també conegudes com novel·les roses) en versions modernes per a Televisa. Es considera deixebla de Carlos Romero i Alberto Gómez.

## Trajectòria professional
### Històries originals

* Sol de tentación (1996-1997) (amb Elizabeth Alezard, Perla Farías, Vivel Nouel i Óscar Urdaneta).
* El vuelo de la victoria (2017) (amb Carlos Romero i Anthony Martínez, amb una fusió de la telenovel·la veneçolana Como tú ninguna, i usant d'aquesta mateixa, els llibrets).

### Adaptacions

* Velo de novia (2003-2004) (amb Marcia del Río) - Original de Caridad Bravo Adams.
* El amor no tiene precio (2005-2006) (amb Alberto Gómez) - Original d'Inés Rodena i Caridad Bravo Adams.
* Segona part de Cuidado con el ángel (2008-2009) (amb Carlos Romero) - Original de Delia Fiallo.
* Mar de amor (2009-2010) (amb Alberto Gómez) - Original de Delia Fiallo.
* Una familia con suerte (2011-2012) (amb Marcia del Río, Alejandro Pohlenz i Nora Alemán) - Original de Mario Schajris i Adriana Lorenzón.
* La gata (2014) - Original d'Inés Rodena.
* Un camino hacia el destino (2016) - Original de Mariela Romero.

### Co-adaptacions

* Segona part de Salomé (2001-2002) - Escrita per Marcia del Río, original d'Arturo Moya Grau.
* Segona part de Tormenta en el paraíso (2007-2008) - Escrita per Marcia del Río i Claudia Velazco, original de Caridad Bravo Adams.
* Amores con trampa (2015) (amb Saúl Pérez Santana) - Escrita per Emilio Larrosa, original de Carlos Oporto, David Bustos i Jaime Morales.

### Llibrets

* Pasionaria (1990-1991) (amb Vivel Nouel, Elizabeth Alezard i Abigail Tructies) - Original de Vivel Nouel.
* Morena Clara (1994) (amb María Antonieta Gómez, Juan Clemente Sánchez i Rubén Geller) - Original de Ligia Lezama.
* Dulce enemiga (1995) (amb Valentina Párraga, Yoyiana Ahumada, Gabriela Domínguez, Ana Mercedes Escámez, Óscar Urdaneta i Daniel Álvarez) - Original de Valentina Párraga.
* Angélica Pecado (2000-2001) (amb Martín Hahn, Annie Van Der Dys, Valentina Saa i Francisco Boza) - Original de Martín Hahn.
* ¡Vivan los niños! (2002-2003) (amb Kary Fajer i Alberto Gómez) - Original d'Abel Santa Cruz.

## Referències

* ↑ «Descubre por qué no te puedes perder el gran inicio de El vuelo de la victoria» (en castellà). Las Estrellas TV.
# María Torres Tejada

María Torres Tejada (Bailèn, 22 d'agost de 1981) és una advocada i política espanyola, diputada per el Partit Popular a el Congrés durant la XII legislatura.

## Biografia

Llicenciada en Dret per la Universitat de Jaén. Ha treballat com a advocada especialitzada en dret laboral des de 2005 a 2014. Entre 2006 i 2013 va ser membre de la junta directiva del Grup d'Advocats Joves de Jaén i membre de la Comissió d'Accés a l'Advocacia i Formació de la Confederació Espanyola d'Advocats Joves.
Des de la seva infància va compaginar els estudis amb les seves dues passions, el teatre i el karate, en el qual va arribar a obtenir el cinturó marró. Al juliol de 2000 es va convertir en la directora de teatre del grup BEBOP. Ha escrit diverses obres de teatre com Cosas de pareja o ¿Qué estoy haciendo aquí? i és coautora i codirectora de l'obra Baylen, un lugar para la Historia. És sòcia fundadora de l'Associació Històric-Cultural Napoleònica de la Batalla de Bailèn, de la qual va anar la seva secretària fins a 2009, i sòcia fundadora de l'Associació Baylén Antiqua de Bailén.
En l'àmbit polític, és regidora de l'Ajuntament de Bailèn des de 2007. Va ser responsable de l'àrea de Comunicació, Joventut i Salut fins a 2009 i posteriorment va estar al capdavant de la regidoria de Turisme fins a 2011; durant aquest període va crear els Premis Joves Baileneses i va engegar la Ràdio Municipal de Bailén i el Museu Arqueològic de Bailèn. Entre 2011 i 2015 va ser regidora en l'oposició. Després de les eleccions de 2015, va ser nomenada Segona Tinent d'Alcalde, regidora delegada d'Urbanisme, Festejos i Recursos Humans i portaveu del Grup Popular en la corporació municipal.
És secretària del Partit Popular de Bailèn, sotssecretària de Formació i Xarxes Socials en el Partit Popular de Jaén i membre del Comitè Electoral Provincial. El 14 de febrer de 2017 es va convertir en diputada per Jaén al Congrés després de la renúncia d'Ángeles Isac.

## Referències

* ↑ Congreso de los Diputados. «Torres Tejada, María». [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ Ayuntamiento de Bailén. «María Torres Tejada. Biografía». Arxivat de l'original el 2017-09-09. [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ Partido Popular. «María Torres Tejada». [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ «María Torres sustituye a Ángeles Isac como diputada nacional del PP». , 10-02-2017 [Consulta: 9 setembre 2017].
# María Trinidad Amorós Fillol

María Trinidad Amorós Fillol (Alacant, 5 de gener de 1971) és una política alacantina, diputada a les Corts Valencianes en la V Legislatura.
És tècnica en Educació per al Desenvolupament. Va ser triada Bellea del Foc en 1991 i de 1993 a 1995 fou presidenta del Consell d'Alumnes de la Universitat d'Alacant. El 1995 va ser expulsada del Programa 10 d'aquesta Universitat.
Militant del PSPV-PSOE, fou escollida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999. De 1999 a 2003 fou de portaveu de Cultura, Universitat i Recerca i Consellera de Radiotelevisió Espanyola a la Comunitat Valenciana. No es presentà a la reelecció i de 2004 a 2006 treballà com a assessora de la Subdelegada del Govern a la Província d'Alacant. A les eleccions municipals espanyoles de 2007 fou escollida alcaldessa del Castell de Guadalest. No va poder revalidar el càrrec a les eleccions municipals de 2011. Actualment treballa com a oficial de gestió a l'oficina del Síndic de Greuges de la Comunitat Valenciana.

## Referències

* ↑ «María Trinidad Amorós Fillol» (en castellà). Ajuntament d'Alacant. [Consulta: novembre 2020].
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.30. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-21. [Consulta: 17 juliol 2015].
* ↑ Bloc de Maria Trinidad Amorós
* ↑ Alicante figura la 17 en la lista de alcaldesas, La Información, 25 d'octubre de 2009
* ↑ «Web del síndic». Arxivat de l'original el 2015-07-21. [Consulta: 17 juliol 2015].
# María Trinidad Sánchez (província)

María Trinidad Sánchez és una província de la costa nord de la República Dominicana. La capital de província es Nagua. Limita al nord amb l'Oceà Atlàntic; al sud amb la província Duarte; a l'oest amb Espaillat i Duarte; i a l'est amb Samaná i Bahía Escocesa.
Fou partida de la província Samaná el setembre de 1959 i anomenada província Julia Molina. El novembre 1961, va canviar al seu nom actual. El nom commemora una militar de les guerres d'independència, María Trinidad Sánchez, la primera dona encarcerada i executada per Pedro Santana, president Dominicà annexionista .
De del 20 de juny de 2006 la província està dividida en els següents municipis i districtes:
* Cabrera, districtes municipals: Arroyo Salado i La Entrada
* El Factor, districte municipal: El Pozo
* Nagua, districte municipal: Arroyo al Medio, Las Gordas i San José de Matanzas
* Río Sant Joan
Taula dels municipis amb la seva població segons el cens de 2012:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Cabrera | 24.218 | 9.740 | 14.478 |
| El Factor | 20.148 | 10.072 | 10.076 |
| Nagua | 79.420 | 50.041 | 29.379 |
| Río Sant Joan | 16.998 | 12.443 | 4.555 |
| Total província María Trinidad Sánchez | 140.784 | 82.296 | 58.488 |

## Referències

* ↑ Marcano, José E. «María Trinidad Sánchez» (en castellà). Mi País: Geografía. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Censos y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2012» (PDF) (en castellà). [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Mazin

«Mazin» té aquests significats:
* Banu Mazin, nom que reben algunes tribus àrabs.
* Mazzin (lladí Mazin), municipi italià de la província de Trento
# Mazguitam

Mazguitam (àrab مزكيتام) és una comuna rural de la província de Guercif de la regió de L'Oriental. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.087 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Marià (poeta)

Marià (en llatí Marianus, en grec Μαριανός) fou un poeta grec fill de Mars (Marsus) un conegut advocat establert a Eleuteròpolis a Palestina.
Va florir en el regnat d'Anastasi I Dicor i va escriure paràfrasis (μεταφράσεις) en vers iàmbic de diversos autors grecs especialment Teòcrit de Siracusa, l'Argonautica d'Apol·loni Rodi, epigrames de Cal·límac, Àrat, la Theriaca de Nicandre i altres.
L'esmenten l'enciclopèdia Suides i Evagri d'Epifania. A l'Antologia grega hi ha cinc epigrames que probablement li corresponen sota el nom de Marià Escolàstic.

## Referències

* ↑ Marianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 950-951
# Mas de la Murtra (Sant Climent Sescebes)

El Mas de la Murtra és un antic mas situat al terme municipal de Sant Climent Sescebes, Alt Empordà, concretament al paratge del mateix nom, la Murtra, on s'hi troba també el conegut Menhir de la Murtra. El mas i bona part del paratge avui dia són propietat del Ministeri de Defensa. Actualment, el mas està enrunat i només resten les parets perimetrals i algunes d'interiors, cosa que permet veure les dimensions notables i que era d'una sola planta. La construcció és feta amb pedra granítica de la zona i es pot observar com els marcs de les finestres i els cantons de l'edifici es van fer amb pedres ben escairades.
Aquest mas forma part de la relació de cases de pagès de Sant Climent Sescebes al Nomenclàtor de 1860.

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús. Nomenclátor de las poblaciones de España, edició de la informació referida a les terres de parla catalana. Barcelona: Societat Catalana de Geografia, 2014. ISBN 978-84-9965-215-3.
# Medway

«Medway» té aquests significats:
* Topònims:
** Anglaterra:
*** Medway (Anglaterra)
*** Riu Medway
** Austràlia: Medway (Austràlia)
** Canadà: Medway (Canadà)
** Estats Units:
*** Medway (Maine)
*** Medway (Massachusetts)
* Història: Batalla del Medway o del riu Medway, enfrontament succeït a Britànnia l'any 43 entre l'exèrcit romà i les tribus britanes.
# Marsaborit

Marsaborit és un camp de conreu del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, en terres del poble de Cellers.
Està situat al nord-oest de Cellers, a l'esquerra del barranc de la Gessera, al sud de la Vinya de Carrió, a llevant de los Reganyats i al nord-oest dels Canalets. El Camí de Canalets discorre al nord de la partida.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Marsa El Brega

Marsa El Brega (àrab: مرسى البريقة, Marsà al-Burayqa, pronunciat localment al-Brīga) és un port industrial important de Líbia al golf de Sirte, al lloc més meridional del mar Mediterrani. Durant el període colonial italià (1911-1943), s'anomenava Brega. L'assentament del costat rep el nom d'Al Burayqah. La ciutat es va construir amb ciment prefabricat i va ser dissenyada per l'arquitecte grec Konstantinos Apostolos Doxiadis. Té uns 7.000 habitants. La ciutat és travessada per la ruta litoral que va de Trípoli (Líbia) a Bengasi i al Caire. Compta amb aeroport.
El port actual es va construir a partir de la dècada de 1960, on hi havia una petita vila de pescadors, destruïda durant la guerra del desert durant la Segona Guerra Mundial. Hi ha la terminal d'un oleoducte provinent de Zelten a 169 quilòmetres al sud. i ha també una refineria i es liqua gas natural. El 1977 s'hi va construir una planta de transformació d'amoníac. Aquest port és el port petroquímic més important de Líbia.

## Història

Marsa Brega va ser el lloc de la batalla decisiva per l'Afrika Korps, la conquesta d'aquesta ciutat va permetre l'atac a la fortalesa de Tobruk. Marsa El Brega de seguida va ser presa pels revoltats, va ser l'escenari d'enfrontaments entre forces pro-Gaddafi i els insurgents, especialment el 2 de març del 2011.

## Referències

* ↑ «Constantinos A. Doxiadis Archives», 2011.
* ↑ «Rebels fight off Gaddafi attack». BBC News. BBC, 02-03-2011. [Consulta: 2 març 2011].
# Mas Ferrer Pagès (Saus, Camallera i Llampaies)

Mas Ferrer Pagès és una masia situada al municipi de Saus, Camallera i Llampaies, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.