OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manuel Abad y Queipo

Manuel Abad y Queipo (Vilarpedre, Grandas de Salime, Astúries, 26 d'agost de 1751 - convent de Sisla, Toledo, 1825) fou un religiós asturià que va exercir el càrrec de bisbe de Michoacán a Mèxic, i va arribar a ser ministre a Espanya.
Després d'estudiar a Catalunya per a sacerdot va ser destinat a Amèrica. Allí va ser triat bisbe de Valladolid, en l'estat mexicà de Michoacán. Va proposar diverses reformes en l'administració per evitar la insurrecció dels nadius, va mostrar davant Ferran VII d'Espanya (1814) el seu desacord amb l'actuació del virrei Calleja, la qual cosa li va valer ser destituït com a bisbe i acusat de traïció pel Sant Ofici, doncs va propugnar davant la Regència una legislació agrària que permetés el repartiment als indis de terres realengas i el seu accés al cultiu dels latifundis.
En 1816 va ser nomenat Ministre de Gràcia i Justícia per Ferran VII, encara que només va ocupar el seu càrrec durant tres dies, ja que va ser destituït.
Després de produir-se l'aixecament i haver criticat l'actuació espanyola va haver d'afrontar diverses acusacions davant la Inquisició a Espanya, malgrat la seva postura contrària a la revolta i d'haver excomunicat a l'insurgent Miguel Hidalgo. Finalment, va ser absolt de l'acusació de traïció a la corona.
En 1820 va ser triat bisbe de Tortosa, encara que va ocupar el càrrec de manera informal durant el Trienni Liberal, ja que no va rebre la confirmació papal. En 1823, perseguit, de nou, pels absolutistes, va ser reclòs en el monestir toledà de Sisla, on va passar els seus dos últims anys de vida i on va morir abans de complir la condemna de 6 anys que li havia estat imposada.

## Edictes i cartes publicades

* Edicto instructivo sobre la revolución del cura de los Dolores y sus secuaces, el 1810.
* Carta pastoral sobre la insurrección de los pueblos del Obispado de Michoacán, el 1811.
* Carta pastoral sobre el riesgo que amenaza la insurrección de Michoacán a la libertad y a la religión, el 1813.

## Notes

* ↑ Zárate, 1880; 520-521:
# Medalla del Servei Meritori de Defensa

La Medalla del Departament de Defensa pel Servei Meritori (anglès: Defense Meritorious Service Medal (DMSM)) és una condecoració de les Forces Armades dels Estats Units, atorgada al personal militar que serveixi amb o assignat a un nombre d'activitats amb el Secretari de Defensa, la Junta de Caps d'Estat Major o l'Estat Major de la Defensa, i altres activitats conjuntes i comandaments específics que poden haver estat designats pel Secretari de Defensa.
És atorgada per serveis meritoris fora de combat o per un servei incontrastablement excepcional, però que no justifiquin la concessió de la Medalla del Servei Superior de Defensa. Va ser instituïda pel President Jimmy Carter el 3 de novembre de 1977 mitjançant l'Ordre Executiva 12.019.
Actualment és la tercera condecoració més alta del Departament de Defensa per a temps de pau. Va ser atorgada per primera vegada al Major Terrell G. Covington. Les concessions posteriors s'indiquen mitjançant fulles de roure.
La medalla no és la mateixa que la Medalla del Servei Meritori (MSM). Si bé totes dues tenen els mateixos criteris de concessió, la DMSM és atorgada als membres del servei destinats a organitzacions conjuntes o multi-serveis, mentre que la MSM és concedida als membres de servei de les unitats militars tradicionals.

## Disseny

Una medalla de bronze de 3,8 cm de diàmetre (1,5 polzades), consistent en una corona de llorer circular, amb una cinta a la base. Al centre hi ha un pentàgon, sobre el que hi ha una àliga americana amb les ales obertes que se sobreposen a la corona, i amb les urpes sobre la base del pentàgon.
El revers mostra la inscripció "Defense Meritorious Service"(Servei de Defensa Meritori) en 3 línies horitzontals, i en la part inferior la inscripció "United States of America" (Estats Units d'Amèrica), amb un espai al mig de les dues inscripcions on gravar el nom del receptor.
# Montserrat García Balletbó

Montserrat García Balletbó (Barcelona, 6 de febrer de 1955) és una metgessa catalana especialitzada en anatomia patològica i investigadora en tractaments biològics de regeneració dels teixits.
És llicenciada en medicina i cirurgia per la Universitat de Barcelona, on també es va doctorar. Va ser metge assistent en la Càtedra d'Histologia i Anatomia Patològica de l'Hospital Clínic de Barcelona (1978-1981). Va fer una estada en el Servei d'Anatomia Patològica de l'Hospital General de Massachusetts (1980). En col·laboració amb Ana Wang Saegusa, a la dècada del 2000 van ser pioneres a utilitzar factors de creixement per rejovenir els teixits o reparar lesions de la pell. García Balletbo dirigeix la Unitat de Medicina Regenerativa de l'Hospital Quirón.
El 2007 impulsà la creació de la Fundació García Cugat per a la recerca biomèdica, de la qual és patrona fundadora, i des de 2012 en presideix el Consell Directiu. L'any 2010 inicià la recerca amb cèl·lules mare a l'equip que dirigeix el doctor Ramon Cugat. El 2021 va ser escollida per la revista National Geographic com a una de les investigadores espanyoles més reconegudes en medicina.

## Referències

* ↑ Clavijo, Laura. «“Me gustaría que algún día pudiéramos comprar factores de crecimiento en la farmacia”» (en castellà). El Médico Interactivo, 22-03-2023. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «Hospital Quirón de Barcelona». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 22 novembre 2014].
* ↑ «Mayores y con futuro» (en castellà). Telediario TVE, 10-11-2014. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ Granda Revilla, Javier «Falta más especificidad en los estudios sobre factores de crecimiento». Diario Médico, 13-12-2012 [Consulta: 23 novembre 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Presentada la Cátedra Fundación García Cugat para la investigación biomédica». El Mundo Deportivo, 13-12-2012. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Es pot aturar l'envelliment?». La Tribu de Catalunya Ràdio, 19-11-2014. [Consulta: 9 abril 2015].
* ↑ «Nace la Fundación García Cugat para formar médicos y ayudar al desarrollo». La Vanguardia, 30-03-2009. Arxivat de l'original el 14 d’abril 2015. [Consulta: 9 abril 2015].
* ↑ «Las terapias regenerativas podrían ser la clave del futuro tratamiento de artrosis moderada» (en castellà). Infosalus / Europa Press, 04-10-2014. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ @NatGeoES. «Los investigadores españoles más reconocidos en medicina» (en castellà), 20-10-2021. [Consulta: 30 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Publicacions científiques de Montserrat García Balletbó
# Serie A 2009-10

La Serie A 2009-10 (coneguda com la Sèrie A TIM per motius de patrocini) va ser la 108a edició de la Lliga italiana de futbol i la 78a temporada d'ençà que es disputa en sistema de lliga.

## Normativa

Hi havia tres equips promocionats de la Sèrie B, en substitució dels tres equips que van baixar després de la temporada 2008-09. Nike va proporcionar una nova pilota de partit, la T90 Ascente, per aquesta temporada. Després de la temporada, citant un contracte televisiu més gran, els disset equips que van sobreviure a la temporada i els tres equips promocionats van formar una nova lliga semblant a la Premier League anglesa.
La cursa pel títol només es va resoldre l'últim dia de la temporada. El títol va ser guanyat per l'Internazionale, el seu cinquè títol consecutiu. L'Inter completaria el primer i únic triplet d'un equip italià en guanyar la Copa Itàlia i la Champions.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/serie_a2010'

## Referències

* ↑ Italy's Serie A confirms breakaway league Arxivat 16 September 2009 a Wayback Machine., Fox Sports 26 August 2009 Retrieved 11 September 2009
* ↑ «Milito strike sets up Treble chance». , 16-05-2010 [Consulta: 17 maig 2010]. Arxivat 22 de juny 2011 a Wayback Machine.
# Roger I

Roger I és el nom dels següents personatges:
* Roger I de Sicília (v. 1031 - 1101), anomenat Bosso o el Gran Comte, comte de Sicília (1071 - 1101)
* Roger I de Carcassona dit «el Vell» (? - v. 1012), comte de Carcassona (957 -1012).
* Roger I de Foix (? - 1064), comte de Foix (1034 -1064).
* Roger I de Tosny o Roger de Tosny (Conches-en-Ouche, 990 - 1040), noble normand
* Roger Bernat I de Foix dit «el Gras», (Foix, 1130 - 1188), comte de Foix (1148 -88) i governador de Provença
* Roger Bernat I de Pallars Sobirà (1370 - 1424), Comte de Pallars Sobirà i Senyor d'Urtx (1416 - 1424).
* Arnau Roger I de Pallars Sobirà (v. 1236 - 1288), comte del Pallars Sobirà
* Hug Roger I de Pallars Sobirà (1322 - 1366), Comte de Pallars Sobirà i Senyor d'Urtx (1350 - 1366).
* Ramon Roger I de Foix (v. 1152 - Mirepoix, 1223), comte de Foix (1188 -1223).
# Neotrygon

Neotrygon és un gènere de rajades de la família dels dasiàtids, natives de l'oceà Índic i l'oest del Pacífic.

## Taxonomia

Originalment, molts autors van ubicar les espècies d'aquest gènere dins del gènere Dasyatis. No obstant això, estudis moleculars i morfològics recents han mostrat definitivament que representen un grup diferent, i per tant, es va crear el gènere Neotrygon per encabir-les.

## Descripció física

Tenen una coloració variada, que pot ser llisa o ornada. Els discs de les seves aletes pectorals són molt suaus, i tenen una fila de punxes al llarg de l'espina dorsal. La boca és petita i té dos apèndixs centrals i una fila de dents llargues i punxegudes a la mandíbula superior. La cortina nasal, formada per dues aletes emergents, és llarga i prima. La cua és molt curta i amb plecs ben desenvolupats de l'aleta dorsal i ventral i una punta de filamentosa, i bandes blanques i negres més enllà de la columna vertebral. A més, les espècies d'aquest gènere també es diferencien d'altres rajades en la morfologia del seu esquelet i de la boca, així com en el gen CO1.

## Taxonomia

* Neotrygon annotata (Last, 1987)
* Neotrygon kuhlii (J. P. Müller i Henle, 1841)
* Neotrygon leylandi (Last, 1987)
* Neotrygon ningalooensis (Last, W. T. White i Puckridge, 2010)
* Neotrygon picta (Last i W. T. White, 2008)

## Referències

* ↑ Last, P.R. and White, W.T.. «Resurrection of the genus Neotrygon Castelnau (Myliobatoidei: Dasyatidae) with the description of Neotrygon picta sp. nov., a new species from northern Australia». A: Last, P.R., White, W.T. and Pogonoski, J.J.. Descriptions of New Australian Chondrichthyans. CSIRO Marine and Atmospheric Research, 2008. (anglès)

## Enllaços externs

* Neotryon - FishBase (anglès)
# Kodamaïta

La kodamaïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la reyerita.

## Característiques

La kodamaïta és un !!! de fórmula química Na₃(Ca₅Na)Si₁₆O₃₆(OH)₄F₂·(14-x)H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, i publicada en el mes de gener de 2024. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Canadenc de la Natura, al Quebec (Canadà), amb el número de catàleg: cmnmc 87262.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al mont Saint-Hilaire, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Quebec, Canadà), on es desenvolupa en agregats esferulítics de fins a 2 mm de diàmetre aproximadament, incloent cristalls prims o laminats. També sembla haver estat trobada a les pedreres d'Aris, a Windhoek Rural (Khomas, Namíbia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kodamaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2022].
* 1 2 McDonald, Andrew M.; Chao, George Y. «Kodamaite, Na3(Ca5Na)6Si16O36(OH)4F2·14−xH2O, x = ∼5, A New Layered Alkali-Alkaline Earth Fluorosilicate-Hydrate and Member of the Gyrolite Supergroup, from Mont Saint-Hilaire, Quebec, Canada: Description, Crystal-Chemical Considerations, and Genetic Implications». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 18-12-2023. DOI: https://doi.org/10.3749/2300046 [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Günter Blaß, Joy Desor, Volker Heck, Fred Kruijen, Gerhard Möhn «Neues aus den Steinbrüchen im Aris-Phonolith, Namibia». Mineralien-Welt, 32, 4, 2021, pàg. 6-29 [Consulta: 12 març 2022].
# Selecció de bàsquet de Lituània

La selecció de bàsquet de Lituània representa Lituània en les competicions internacionals de bàsquet. Lituània és històricament un dels equips amb més èxit, havent guanyat medalles en tres de cinc Jocs Olímpics (totes de bronze).

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1992 - 3
* 1996 - 3
* 2000 - 3
* 2004 - 4
* 2008 - 4
* 2012 - 8
* 2016 - 7

### Campionats mundials

* 1998 - 7
* 2006 - 7
* 2010 - 3
* 2014 - 4
* 2019 - 9

### Campionats europeus

* 1937 - 1
* 1939 - 1
* 1995 - 2
* 1997 - 6
* 1999 - 5
* 2001 - 11
* 2003 - 1
* 2005 - 5
* 2007 - 3
* 2009 - 11
* 2011 - 5
* 2013 - 2
* 2015 - 2
* 2017 - 9
* 2022 -

## Jugadors notables

Fonts:
* Stepas Butautas
* Valdemaras Chomičius
* Gintaras Einikis
* Šarūnas Jasikevičius
* Robertas Javtokas
* Sergėjus Jovaiša
* Artūras Karnišovas
* Rimantas Kaukėnas
* Jonas Kazlauskas
* Linas Kleiza
* Rimas Kurtinaitis
* Kšyštof Lavrinovič
* Pranas Lubinas
* Arvydas Macijauskas
* Šarūnas Marčiulionis
* Modestas Paulauskas
* Arvydas Sabonis
* Ramūnas Šiškauskas
* Darius Songaila
* Saulius Štombergas
* Jonas Valančiūnas
* Mindaugas Žukauskas
* Eurelijus Žukauskas

## Referències

* ↑ «Federation Focus: Lithuania». [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «All time NT». [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ «The 10 Most Legendary Lithuanian Basketball Players of All Time». [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ «The Most Famous BASKETBALL PLAYERS from Lithuania». [Consulta: 31 gener 2024].
# Selecció de bàsquet de Panamà

La Selecció de bàsquet de Panamà és l'equip format per jugadors de panamenys que representen la Federació Panamenya de Bàsquetbol a les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) i el Comitè Olímpic Internacional (COI): els Jocs Olímpics, el Campionat mundial de Bàsquet i la FIBA AmeriCup. Pertany a la zona FIBA Amèrica.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1968 - 12

### Campionats mundials

* 1970 - 9
* 1982 - 9
* 1986 - 19
* 2006 - 23

### Campionats americans

* 1984 - 4
* 1989 - 11
* 1992 - 7
* 1993 - 8
* 1999 - 9
* 2001 - 6
* 2005 - 5
* 2007 - 9
* 2009 - 8
* 2011 - 8
* 2015 - 7
* 2017 - 12

### Campionats centre-americans

* 1965 - 4
* 1967 - 1
* 1969 - 1
* 1973 - 4
* 1977 - 3
* 1981 - 1
* 1985 - 2
* 1987 - 2
* 1989 - 2
* 1991 - 4
* 1993 - 3
* 1995 - 4
* 1999 - 4
* 2001 - 3
* 2004 - 3
* 2006 - 1
* 2008 - 6
* 2010 - 3
* 2012 - 4
* 2014 - 5
* 2016 - 4

### Jocs Panamericans

* 1951 - 6
* 1967 - 3
* 1971 - 6
* 1979 - 7
* 1987 - 6
* 2007 - 6

## Jugadors destacats

Fonts:
* Rolando Blackman
* John Isaacs
* Stuart Gray
* Michael Hicks
* Davis Peralta
* Pedro Rivas
* Rubén Garcés
* Rolando Frazer
* Ernesto Malcolm
* Eliecer Ellis
* Adolfo Medrick
* Gary Forbes
* Mario Butler
* Dioniso Gómez
* Iverson Molinar

## Referències

* ↑ ¿Hacia dónde debe caminar el baloncesto panameño tras el Pre Mundial? Julio Alfaro (La Estrella de Panama), 4 March 2019. Accessed 17 August 2020. (castellà)
* ↑ «The Top Ranked Basketball Players of All-Time from Panama». AinsworthSports.com. [Consulta: 31 gener 2024].
# Sartorita

La sartorita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany i dona nom al grup de la sartorita. Rep el nom de Wolfgang Sartorius von Waltershausen (1809 - 1876), professor de mineralogia de la Universitat de Göttingen, a Alemanya. Va ser el primer a descriure el mineral.

## Característiques

La sartorita és una sulfosal de fórmula química PbAs₂S₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sartorita pertany a «02.HC: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb només Pb» juntament amb els següents minerals: argentobaumhauerita, baumhauerita, chabourneïta, dufrenoysita, guettardita, liveingita, parapierrotita, pierrotita, rathita, twinnita, veenita, marumoïta, dalnegroïta, fülöppita, heteromorfita, plagionita, rayita, semseyita, boulangerita, falkmanita, plumosita, robinsonita, moëloïta, dadsonita, owyheeïta, zoubekita i parasterryita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, a la vall de Binn (Valais, Suïssa). També ha estat descrita a Àustria, Itàlia, Espanya, Hongria, l'Azerbaidjan, Rússia, la República Popular de la Xina, el Japó, els Estats Units i l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Sartorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 maig 2021].
# Metaeuchromius

Metaeuchromius és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Metaeuchromius anacanthus W. Li & H. Li in Li, Li & Nuss, 2009
* Metaeuchromius changensis Schouten, 1997
* Metaeuchromius circe Bleszynski, 1965
* Metaeuchromius euzonella (Hampson, 1896)
* Metaeuchromius flavofascialis Park, 1990
* Metaeuchromius fulvusalis Song & Chen in Chen, Song & Yuan, 2002
* Metaeuchromius glacialis Li, 2015
* Metaeuchromius grisalis Song & Chen in Chen, Song & Yuan, 2002
* Metaeuchromius inflatus Schouten, 1997
* Metaeuchromius kimurai Sasaki, 2005
* Metaeuchromius lata (Staudinger, 1870)
* Metaeuchromius latoides Schouten, 1997
* Metaeuchromius singulispinalis W. Li & H. Li in Li, Li & Nuss, 2009
* Metaeuchromius yuennanensis (Caradja in Caradja & Meyrick, 1937)
* Metaeuchromius yusufeliensis Nuss & Speidel, 1999

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Natural History Museum Lepidoptera genus database
# Set Pagodes

Les Set Pagodes són un jaciment arqueològic del districte de Kancheepuram a 12° 37′ N, 80° 12′ E﻿ / ﻿12.617°N,80.200°E﻿ / 12.617; 80.200 a uns 55 km al sud de Chennai (Madras). El nom fou donat pels europeus i el nom local és Mahabalipuram, Mahabalipur, Mahavellipur, Mavallipur, Mamalaipur, Mamallapur, o Mallapur. La seva importància deriva del fet que té les principals restes arqueològiques del sud de l'Índia dividides en tres grups:
* Cinc raths (temples monolítics) al sud, probablement del període budista.
* Les coves, figures de pedra, gravats, i escultures a l'oest, del segle VI o VII.
* I dos temples dedicats i a Vixnu i Xiva, i cinc més que suposadament haurien estat engolits per la mar, van donar el nom de Set Pagodes (anglès Seven Pagodas).
S'hi han trobat també monedes de diverses èpoques, romanes, xineses i perses; una de les peces romanes correspon a Teodosi (vers 393).

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Vegeu també

* Mahabalipuram
# Serrat de l'Hortó

El Serrat de l'Hortó és un serrat situat en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
L'extrem septentrional del Serrat de l'Hortó està situat al sud de l'extrem occidental de lo Campo, d'on davalla cap a la riba dreta del Riu de Sant Nicolau. Localitzat entremig del Serrat del Colomer (la Vall de Boí) a ponent i del Serrat de Puigalí i a llevant, flanquejat per les Canals de Ribes Blanques i de la Graera Grossa, la seva elevació màxima és d'uns de 2,100 metres.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serrat de l'Hortó (extrem nord). [Consulta: 08/03/2012]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Meteorit Indarch

El meteorit Indarch és un meteorit de tipus condrita de 27 kg que va caure a la localitat de Shusha (Şuşa en àzeri), a l'Azerbaidjan.

## Classificació

El meteorit és de tipus condrita enstatita, és a dir una condrita que majoritàriament té proporcions sub-solars Mg/Si i refractàries/Si, composicions d'isòtops d'oxigen que s'aproximen a la línia de fraccionament terrestre, i ensamblatges minerals molt reduïts (que contenen poc FeO, metall que conté silici i sulfurs d'elements normalment considerats litòfils). Pertany al grup EH, que es distingeix per tenir còndrules petites (0,2 mm), abundant metall (~ 10% vol), ser ric en Si (~ 3% en pes), i per un contingut mineral extremadament reduït, incloent niningerita (MgS) i perryita (silicur de Fe-Ni). El tipus 4 designa condrites que es caracteritzen per abundants còndrules que s'han transformat, en condicions suficients, per homogeneïtzar les composicions d'olivines i recristal·litzar la matriu de gra fi. Alguns dels grans de piroxè amb baix contingut en calci ser monoclínics i exhibir macles polisintètiques.

## Mineralogia

Al meteorit s'hi han trobat 30 espècies minerals reconegudes per l'Associació Mineralògica Internacional. A més, el meteorit es considera la localitat tipus de cinc d'aquestes espècies: la nierita, la niningerita, la roedderita, la rudashevskyita i la zolenskyita, ja que el meteorit és el lloc on van ser descobertes.

## Referències

* ↑ «Indarch» (en anglès). Meteoritical Bulletin Database. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ «Recommended classifications: EH4» (en anglès). Meteoritical Bulletin Database. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ «Indarch meteorite (Elizabethpol; Gindorcha; Glindorcha; Indarh; Indarkh; Schuscha; Suscha [NHM cat.), Shusha, Ağcabədi District (Aghjabadi), Azerbaijan]» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 desembre 2023].
# Shibataeina

Les Shibataeina (Shibataeinae) són una subtribu de bambús de la família de les poàcies, que comprèn 9 gèneres.

## Gèneres

* Chimonobambusa
* Hibanobambusa
* Indosasa
* Phyllostachys
* Qiongzhuea
* Semiarundinaria o Brachystachyum
* Shibataea
* Sinobambusa
* Temburongia
# Serguéievka (Smolensk)

* Per a altres significats, vegeu «Serguéievka».
Serguéievka - Сергеевка (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia 5 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].