OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cuscús de les Moluques

El cuscús de les Moluques (Phalanger ornatus) és una espècie de marsupial de la família dels falangèrids. És endèmic d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 47. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Leary, T.; Singadan, R.; Menzies, J.; Helgen, K.; Wright, D.; Allison, A.; Flannery, T. Phalanger ornatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Cuscús comú meridional

El cuscús comú meridional (Phalanger mimicus) és una espècie de pòssum del gènere Phalanger. És un marsupial arborícola originari de Nova Guinea i es creu fou introduït expressament pels humans a l'arxipèlag de Bismarck i àrees pròximes entre fa 20 i 18.000 anys. Menja flors, fulles i fruits.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 47. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Cova del pirata Dragut

La cova del pirata Dragut està localitzada al municipi valencià de Cullera. En aquesta cova, el bucaner turc Dragut i els seus homes es van amagar, el 25 de maig de 1550, abans d'assaltar la vila. La cova ha estat reconvertida en museu, l'únic de tota la península dedicat a la pirateria (a data del 2018). Els pirates, els seus atacs i els sistemes utilitzats per a la seva defensa concentren els fons del museu de la cova del pirata Dragut, amb la pirateria mediterrània en el segle xvi com a temàtica principal. El museu inclou una rèplica a mida real de la galera que va fer servir Dragut per assaltar Cullera.

## Referències

* 1 2 Press, Europa. «Cullera (Valencia) revive el ataque del pirata Dragut», 01-06-2019. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ 20minutos. «El pirata Dragut torna a Cullera en una recreació històrica teatralitzada» (en castellà), 28-05-2018. [Consulta: 27 juny 2021].
# Datura metel

Datura metel és una espècie de planta arbustiva perenne, també es coneix simplement com metel o trompeta de la mort.
Datura metel creix silvestre a totes les parts càlides del món i es cultiva a tot al món com a planta medicinal i com a ornamental. No es coneix amb exactitud d'on prové originàriament.
Arriba a fer 90 cm d'alt. Les seves fulles són ovals i sovint són de color viola fosc. Les flors són molt variades i poden ser simples o dobles de colors que van del blanc a crema, groc, vermell i violeta. Les llavors es troben dins de càpsules amb algunes espines. És similar a D. inoxia, però D. metel té les fulles gairebé glabres i els fruits no són espinosos.

## Ús medicinal

D. metel és una de les 50 plantes fonamentals de la fitoteràpia xinesa, tanmateix la seva ingestió en qualsevol forma és perillosa i ha de ser tractada amb precaució extrema.

## Toxicitat

Totes les parts de les plantes del gènere Datura contenen nivells perillosos d'alcaloides tropane (molt verinosos) i poden ser fatals si els ingereixen els humans i altres animals. En alguns llocs està prohibit vendre, comprar o cultivar plantes del gènere Datura.
Datura metel pot provocar símptomes, entre els quals s'inclouen el maldecap, al·lucinacions, convulsions i el coma.

## Datura metel 'Fastuosa'

Un cultivar de D. metel, Datura metel 'Fastuosa', amb una tija polida i negra es fa servir com planta ornamental, les seves flors normalment tenen una corol·la doble o triple.
Es coneix sota diversos noms de cultivars com 'Black', 'Blackcurrant Swirl', 'Cornucopaea', 'Double Blackcurrant Swirl', 'Double Purple', i 'Purple Hindu'. També rep diversos noms científics els quals no s'haurien d'usar per a una cultivar:
* Datura hummatu var. fastuosa (L.) Bernh.
* Datura fastuosa L.
* Datura metel f. fastuosa (L.) Danert
* Datura metel var. fastuosa (L.) Saff.
* Stramonium fastuosum (L.) Moench

## Referències

* 1 2 3 Preissel, Ulrike; Hans-Georg Preissel. Brugmansia and Datura: Angel's Trumpets and Thorn Apples. Buffalo, New York: Firefly Books, 2002, p. 120–123. ISBN 1-55209-598-3.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Datura metel
* USDA Germplasm Resources Information Network (GRIN): Datura metel L. Arxivat 2009-06-26 a Wayback Machine.
* American Brugmansia and Datura Society Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.
* Poisonous Plants of North Carolina: Datura Metel Arxivat 2004-07-26 a Wayback Machine.
# Cròmbec isabelí

El cròmbec isabelí (Sylvietta isabellina) és un ocell de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae)..

## Hàbitat i distribució

Habita estepes amb acàcies a l'est i sud d'Etiòpia, Somàlia i Kenya.

## Referències

* ↑ «Cròmbec isabelí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Cracking wep

El cracking wep és l'acte de desxifrar la clau de xifrat d'una xarxa sense fil.
El mètode més freqüent de cracking wep consisteix a posar la targeta sense fil en modalitat Monitor per tal de capturar paquets que s'emetin entre els ordinadors connectats a la xarxa. Un cop recol·lectats aquests paquets, se'n pot extraure la clau WEP.
# Creu de la Torre de Sant Sebastià

La Creu de la Torre de Sant Sebastià és una obra de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu situada al jardí de la torre de Sant Sebastià. Es troba dins un clos tancat amb pedres arran de terra. Està formada per un pilar de pedra arenisca fet de dos blocs, estret a la part baixa i amb una mena de capitell amb motllures a la part superior i cobert per una llosa, al damunt hi ha una creu de ferro de 45 centímetres, amb els extrems dels braços acabats en punxa.
Una de les cares s'hi endevina una inscripció que actualment és il·legible donat el deteriorament de la pedra, però que ens dona l'any 1897 i el nom dels que la van pagar -Joan Busqué i Carme Carbó- amos de la masia propera.
A la cara sud hi figura la inscripció LAUS DEO 1897 i a la cara nord “Erigit per D. Joan Busqué i s'esposa Dª C. Carbó” amos en aquells anys de la masia propera, i a la que pertany actualment aquest monument.
Degut a la seva total degradació, el 2017 va ser reconstruïda amb pedra vinaixa i ornada amb un parterre, pels seus actuals propietaris Bernat Serdà i Isabel Gil, tot respectant íntegrament les dimensions, mides i la creu original. També se’n van editar uns “Goigs” amb lletra de Mn. Joan Vilacís i música de Pere Serra.

## Història

Creu situada dins el jardí la torres de Sant Sebastià documentada des del S.XIX.
No tenim cap mena de informació que ens permeti acreditar si es tracta d'una creu que fos fita del terme municipal o bé si prové d'un altre indret i s'ha traslladat aquí.
Durant molt de temps s'efectuà la benedicció del terme des d'aquesta creu o padró de can Figueras. Com a font documental vegeu l'article d'Antoni Pladevall publicat a "Taradell" a l'exemplar de maig de 1981".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Creu de la Torre de Sant Sebastià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Cucut koel asiàtic

El cucut koel asiàtic (Eudynamys scolopaceus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita zones boscoses, terres de conreu i ciutats d'Àsia meridional, des del sud-est de l'Afganistan, el Pakistan i l'Índia cap a l'est fins a la meitat sud de la Xina i, cap al sud, a través del Sud-est Asiàtic fins a Sri Lanka, illes Maldives, Laquedives, Andaman i Nicobar, illes Grans i Petites de la Sonda, Moluques, Filipines i Nova Guinea.
# Dainagon

Dainagon(大納言), a vegades traduït com 'gran conseller', era un càrrec governamental en el sistema feudal japonés o ritsuryô.
S'institucionalitzà al 702 pel Codi Taihō. Els que ocupaven el càrrec eren senyors de Tercer Rang. Assistien a l'Udaijin (ministre de la Dreta) i al Sadaijin (ministre de l'Esquerra).

## Llista de Dainagon

* Soga no Hatayasu (672)
* Kose no Fita (672)
* Ki no Ushi (672)
* Ôtom no Makuta (683)
* Príncep Toneri (683)
* Ôtom no Miyuki (701)
* Abe no Miushi (701)
* Isonokami no Maro (701 - 704)
* Fujiwara no Fuhito (701 - 708)
* Ki no Maro (701 - 705)
* Ôtom no Yasumaro (705 - 714)
* Nagaya (718 - 721)
* Abe no Yadonamaro (718 - 720)
* Tahiji no Ikemori (721 - 730)
* Fujiwara no Muchimaro (729 - 734)
* Ôtom no Tabito (730 - 731)
* Tachibana no Moroe (737 - 738)
* Fujiwara no Toyonari (740 - 749)
* Kose no Nademaro (749 - 753)
* Fujiwara no Nakamaro (749 - 757)
* Ishikawa no Toshitari (758 - 762)
* Fun'ja no Kiyomi (762 - 764)
* Fujiwara no Nagate (764 - 766)
* Príncep Shirakabe (futur emperador Kônin) (766 - 770)
* Fujiwara no Matate (766)
* Kibi no Makibi (766)
* Yuge no Kiyohito (768 - 770)
* Ônakatomi no Kiyomaro (768 - 771)
* Fun'ja no Ôchi (771 - 777)
* Fujiwara no Uona (771 - 778)
* Iso no Kamiyakatsugu (780 - 781)
* Fujiwara no Tamaro (781)
* Fujiwara no Korekimi (782 - 783)
* Fujiwara no Tsugutada (783 - 790)
* Fujiwara no Oguromaro (790 - 794)
* Ki no Funemori (791 - 792)
* Ki no Kosami (796 - 797)
* Príncep Kami (796 - 798)
* Príncep Ichishi (798 - 805)
* Fujiwara no Otomo (806 - 807)
* Fujiwara no Uchimaro (806)
* Fujiwara no Sonohito (810 - 812)
* Sakanoue no Tamuramaro (810 - 811)
* Fujiwara no Fuyutsugu (818 - 821)
* Fujiwara no Otsugu (821 - 825)
* Yoshimine no Yasuyo (828 - 830)
* Fujiwara no Tadamori (828 - 838)
* Kiyohara no Natsuno (830 - 832)
* Minamoto no Tokiwa (838 - 840)
* Fujiwara no Chikanari (840 - 842)
* Tachibana no Ujikimi (842 - 844)
* Fujiwara no Yoshifusa (843 - 848)
* Minamoto no Makoto (848 - 857)
* Fujiwara no Yoshimi (856 - 857)
* Abe no Yasuhito (857 - 859)
* Minamoto no Sadamu (859 - 863)
* Minamoto no Hiromu (859 - 863)
* Taira no Takamune (864 - 867)
* Tom no Yoshio (864 - 866)
* Fujiwara no Ujimune (867 - 870)
* Minamoto no Tôru (870 - 872)
* Fujiwara no Mototsune (870 - 872)
* Minamoto no Masaru (872 - 882)
* Fujiwara no Tsuneyuki (872 - 875)
* Minabuchi no Toshina (876 - 877)
* Fujiwara no Yoshiyo (882 - 891)
* Fujiwara no Fuyuo (882 - 887)
* Minamoto no Yoshiari (891 - 896)
* Fujuwara no Tokihira (897 - 899)
* Fujiwara no Takafuji (899 - 900)
* Minamoto no Hikaru (899 - 901)
* Fujiwara no Sadakuni (902 - 906)
* Fujiwara no Kunitsune (902 - 908)
* Minamoto no Sadatsune (908)
* Fujiwara no Tadahira (911 - 914)
* Minamoto no Tatau (913 - 914)
* Minamoto no Noboru (914 - 918)
* Fujiwara no Michiakira (914 - 920)
* Fujiwara no Sadakata (920 - 924)
* Fujiwara no Kiyotsura (921 - 930)
* Fujiwara no Nakahira (927 - 933)
* Fujiwara no Yasutada (930 - 936)
# Dasymys capensis

Dasymys capensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud de la província sud-africana del Cap Occidental. Anteriorment se'l considerava una subespècie de D. incomtus, al qual s'assembla molt. D. capensis es diferencia d'aquesta altra espècie per tenir els ossos nasals, els arcs zigomàtics i el neurocrani més amples. Un estudi publicat el 2004 establí que les diferències eren suficients per a elevar D. capensis a la categoria d'espècie. Hi ha models taxonòmics que no reconeixen aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Mullin, S.K., Taylor, P.J. i Pillay, N. 2004. «Skull size and shape of Dasymys (Rodentia, Muridae) from sub-Saharan Africa». Mammalia. 68 (2-3): 185-220.
* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Dasylophus

Dasylophus és un gènere d'ocells de la família dels cucúlids (Cuculidae). Les seves espècies eren incloses al gènere Phaenicophaeus.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* malcoha cresta-roig (Dasylophus superciliosus).
* malcoha frisat (Dasylophus cumingi).
Altres autors han classificat la segona d'elles a gènere monotípic Lepidogrammus.

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i Nigel J. Collar. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines, 2014
# Deutschnofen

Deutschnofen (italià Nova Ponente) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i de Salten-Schlern. L'any 2007 tenia 3.566 habitants. Comprèn les fraccions de Petersberg (Monte San Pietro) i Sankt Nikolaus/Eggen (San Nicolò d'Ega). Limita amb els municipis d'Aldein, Bozen, Branzoll, Karneid, Leifers, Welschnofen, i amb Predazzo, Tesero i Varena (província de Trento).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 97,10% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 2,51% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,39% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Bernhard Daum | SVP |
# Dalesman

Dalesman va ser una marca britànica de motocicletes, fabricades entre el 1969 i el 1974 per l'empresa Dalesman Competition Products. Fundada per Peter Edmondson el 1968, l'empresa tenia la seu a Otley (West Yorkshire), prop de Leeds.
Les Dalesman eren motocicletes fora d'asfalt i es van vendre principalment als EUA. L'empresa feia servir motors de dos temps Puch de 98 i 123 cc i Sachs de 123 cc. Dalesman també va produir motocicletes de motocròs sota la marca JRD per a Joël Robert a partir de 1969. El 1971, l'importador de la marca als EUA va prendre el control de l'empresa, al mateix temps que hi entrava com a directiu Bill Brooker, de Greeves. A finals de 1974, Dalesman es va reorganitzar i va abandonar la producció de motocicletes per a fusionar-se amb Wassell, un fabricant de components per a motocicleta amb seu a Lincoln.

## Producció

Les Dalesman es produïen en versions de motocròs, trial i enduro. Duien bastidors de doble bressol, caixa de canvis de quatre velocitats i forquilles Sachs. Els principals models de la marca van ser els següents:
* Belfast 125 (1972), de trial, amb bastidor i motor Puch de 123 cc
* Scout 125 (1973), amb motor Sachs de 123 cc i caixa de canvis de 6 velocitats

## Referències

* ↑ «Dalesman» (en anglès). gracesguide.co.uk. [Consulta: 10 febrer 2023].
* 1 2 «Dalesman» (en castellà). ottw.es. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Tragatsch, Erwin. Alle Motorräder 1894-1981: Eine Typengeschichte. 2500 Marken aus 30 Ländern (en alemany), 1997. ISBN 3-87943-410-7.
* ↑ Tragatsch, Erwin. The Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Secaucus, 1985. ISBN 0890098689.
* 1 2 3 «Dalesman» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 10 febrer 2023].
# David Pérez Doval

David Pérez Doval (Sarria, 12 de febrer de 2002), més conegut com a Doval, és un futbolista gallec que juga de migcampista.

## Trajectòria

El 2016 es va incorporar al planter del Club Deportivo Lugo i va jugar a la Lliga Gallega [Cal aclarir] i a la Divisió d'Honor[Cal aclarir]. A la temporada 2018-19 va jugar en préstec al juvenil A del Club Poliesportiu Calasancio, amb el qual va jugar 22 partits oficials.
El juny de 2019 va rescindir el seu contracte amb el Club Deportivo Lugo i a l'estiu de 2019 va iniciar la temporada amb el filial Leganés B i va debutar a la Tercera Divisió contra l'Alcorcón B als 17 anys. L'octubre de 2019 va tornar a Lugo i es va incorporar a les files del primer equip de la SD Sarriana, on actualment comparteix roba amb Keko Vilariño i debuta l'1 de novembre de 2019 a la lliga Preferente contra San Tirso.

## Clubs

* Club Deportivo Lugo B Cadet (2016-2017)
* Club Deportivo Lugo Cadet (2017-2018)
* Club Deportivo Lugo B Cadet (2017-2018)
* Club Polideportivo Calasancio (2018-2019) (cedit)
* CD Leganés B (2019-2020)
* SD Sarriana (2019-2020)

## Referències

* ↑ «Doval - S.D. Sarriana :: Fútbol de Galicia ::». [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ López-Gómez, Julián; Molina-Meyer, Marcela; Tellini, Andrea «Spiraling bifurcation diagrams in superlinear indefinite problems». Discrete & Continuous Dynamical Systems - A, 35, 4, 2015, pàg. 1561–1588. DOI: 10.3934/dcds.2015.35.1561. ISSN: 1553-5231.
* ↑ «Partido Atlético de Pinto - C.D. Leganés B :: Fútbol de Madrid ::». [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ Sport, Hidalgo. «Cedrick y Doval abandonaron el CD Leganés» (en castellà-mx), 19-02-2020. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «Cedrick Mugisha y David Pérez Doval dejaron el Leganés» (en castellà), 18-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-02-20. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «El año de Cedrick Mugisha Banzi y David Doval» (en castellà), 13-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-04-25. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «San Tirso SD 1 - 1 Sarriana SD | Grupo Norte | Preferente Galicia | Galicia» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-12-14. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «Real Federación Galega de Fútbol-Ficha Partido». [Consulta: 23 abril 2020].

## Enllaços externs

* Trajectòria del jugador a LaPreferente
# David Pérez Pallas

David Pérez Pallas (Vigo, Pontevedra, 24 d'agost de 1987) és un àrbitre de futbol espanyol que actua com a àrbitre VAR a la Segona Divisió d'Espanya. Pertany al Comitè Tècnic d'Àrbitres de Galícia.

## Trajectòria

Durant les seves set temporades en el futbol espanyol ha arbitrat 156 partits, mostrant un total de 932 targetes grogues i 56 targetes vermelles. La seva temporada més prolífica en l'àmbit disciplinari va ser la temporada 2011-12 en la qual, militant en la Segona Divisió "B" d'Espanya va fer una mitjana de més de 7 targetes grogues i 1 vermella per partit.

## Temporades

| Categoria | País | Any |
| Segona Divisió "B" | Espanya | 2010-2012 |
| Segona Divisió | Espanya | 2012- |

## Referències

* ↑ «Pérez Pallas:David Pérez Pallas - Árbitro». www.bdfutbol.com. [Consulta: 22 agost 2016].
# Dictamen de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua sobre els principis i criteris per a la defensa de la denominació i l’entitat del valencià

El Dictamen de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua sobre els principis i criteris per a la defensa de la denominació i l'entitat del valencià, també citat ocasionalment com a Dictamen de Benidorm, per haver-se redactat a aquella localitat (però també a València), és un acord normatiu de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua aprovat el dimecres 9 de febrer de 2005 pel qual es reconeix la unitat de la llengua valenciana-catalana, reivindicant la dualitat onomàstica de la llengua, i que esta dualitat no fóra un pretext per a oferir una visió fragmentada de la llengua, demanant als poders públics que evitaren la seua instrumentalització política.
El text defensa l'ús de la forma valencià o llengua valenciana per a referir-se a la llengua valenciana-catalana en qualsevol àmbit, tot reivindicant que formes pròpies valencianes, com les de qualsevol altra varietat de la llengua, tenen la mateixa jerarquia i dignitat a l'hora de ser utilitzades en el registre estàndard, i es demanen versions adaptades al valencià d'aplicacions informàtiques o de diferent tipus de textos, com els religiosos. L'Acadèmia també formula en este text la seua intenció de preservar i envigorir les característiques pròpies del valencià.

## Referències

* 1 2 El dictamen de la AVL asume que valenciano y catalán forman parte de una lengua compartida El texto, menos contundente en afirmar la unidad del idioma, se votará el 9 de febrero - notícia a El País del 27 de gener de 2005 (castellà)
* ↑ La política lingüística al País Valencià Del conflicte a la gestió responsable, de Susanna Pardines i Nathalie Torres. Fundació Nexe, 2011. ISBN 978-84-938315-4-7. Pg. 44
* ↑ Història de la llengua catalana Per Antoni Ferrando i Francés, Miquel Nicolás Amorós - Editorial UOC, 2011. ISBN 978-84-9788-380-1 Pg. 445

## Enllaços externs

* Acords de l'AVL Arxivat 2015-07-10 a Wayback Machine., al web de l'entitat, on apareixen tots els acords de l'Acadèmia, tant els normatius com els no-normatius
# Dictat

El dictat és un text que hom dicta amb una finalitat normalment escolar i, concretament, d'exercici ortogràfic i ortotipogràfic.
L'origen del mot dictat és el llatí dictātu, que alhora prové de dictare, que tenien el mateix significat.
El dictat, com a exercici d'ensenyament de l'ortografia, pot contenir dos subobjectius: avaluar tan sols l'ortografia (dictat amb puntuació) i avaluar també el coneixement dels signes de puntuació (dictat sense puntuació). Hi ha molts llibres editats i moltes pàgines web dedicades a aquest recurs didàctic.

## Dictat públic

Amb l'objectiu de reconèixer i reivindicar l'existència de llengües minoritzades a França, on encara hi ha prohibicions expresses del seu ús públic, tant en la versió occitana com en la versió catalana, es va crear un acte públic anomenat Dictada Occitana, que es duu a terme en diferents ciutats d'Occitània i dels Països Catalans, i Dictat Català. Aquest acte públic es caracteritza pel fet que és gratuït, popular i universal i està organitzat en forma de concurs amb premis per als participants guanyadors.
En la versió occitana es va crear l'any 1998.
A Perpinyà es va crear el 1999 el Dictat Català de Perpinyà.
Al primer municipi del Principat de Catalunya on es va organitzar aquest acte públic va ser a Esparreguera el 2007, l'adaptació del qual va anar a càrrec de Marc Piera i Pallàs, tècnic de Normalització Lingüística i responsable del Servei Local de Català d'Esparreguera, del Consorci per a la Normalització Lingüística, on rep el nom de Dictat Català d'Esparreguera.
Actualment, es duen a terme diversos dictats públics amb noms semblants: Súper Dictat, Jocs de Llengua, etc. en poblacions com Canet de Mar, Sant Cugat del Vallès, Olesa de Montserrat, Tàrrega.
A la televisó pública catalana TV3 hi va haver un programa que recollia aquest esperit alhora didàctic i de concurs des del setembre de 2009 fins al desembre de 2016 i que s'anomenava El Gran Dictat.

## Referències

* ↑ «Dictats en línia». Generalitat de Catalunya - Direcció General de Política Lingüística. Arxivat de l'original el 2016-03-30. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «XVI Dictada Occitana a Barcelona». Revista Sàpiens, 26-01-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Setzena edició del Dictat en català de Perpinyà». El Punt-Avui, 15-03-2013. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Nou rècord de participació del 8è. Dictat Català d'Esparreguera». Ajuntament d'Esparreguera, 16-05-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Nou rècord de participació del 8è. Dictat Català d'Esparreguera». Consorci per a la Normalització Lingüística, 12-05-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Rècord de participació al 3r Dictat Català d'Olesa de Montserrat». Consorci per a la Normalització Lingüística, Data incorrecta. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «1r. Dictat Català de Tàrrega». Consorci per a la Normalització Lingüística, Data incorrecta. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 abril 2015].
Viccionari
# Diarrhena

Diarrhena és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. És l'únic tàxon de la tribu Diarrheniae.

## Taxonomia

* Diarrhena americana P. Beauv.
** Diarrhena americana var. americana
** Diarrhena americana var. obovata Gleason
* Diarrhena aquatica (L.) Raspail
* Diarrhena arundinacea (Zea ex Lag.) Rydb.
* Diarrhena fauriei (Hack.) Ohwi
** Diarrhena fauriei var. koryoensis (Honda) I.C. Chung
* Diarrhena festucoides (Raf.) Fernald
* Diarrhena japonica Franch. & Sav.
* Diarrhena koryoensis Honda
* Diarrhena mandshurica Maxim.
* Diarrhena obovata (Gleason) Brandenburg
* Diarrhena setacea (Poir.) Roem. & Schult.
* Diarrhena yabeana Kitag.