OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Antoni Polemó

Polemó (grec antic: Πολέμων), conegut també pel seu nom romà Marc Antoni Polemó (grec antic: Μάρκος Αντώνιος Πολέμων, llatí: Marcus Antonius Polemon) va ser un sofista i retòric grec que va florir sota Trajà i Hadrià, i encara després d'aquest.
Filòstrat dona una biografia seva prou extensa. Va néixer en una família de rang consular de Laodicea del Licos, però va viure la major part de la seva vida a Esmirna, on va rebre diversos honors locals de ben molt jove, a canvi dels quals va usar la seva influència davant dels emperadors per a aconseguir beneficis per la ciutat. Va ser deixeble de Timòcrates, Escopelià, Dió Crisòstom i Apol·lòfanes. Publi Eli Aristides va ser deixeble seu, potser el més destacat. Els oradors més importants contemporanis seus eren Herodes Àtic, Marc Bizantí, Dionís de Milet i Favorí d'Arle, que era el seu principal rival. Entre els seus imitadors en èpoques posteriors, destaca Gregori de Nazianz. El seu estil d'oratòria era més imponent que agradable, i el seu caràcter era arrogant i reservat. Durant la darrera part de la seva vida es va veure tan afectat per la gota que es va deixar morir de gana, tancat a la tomba dels seus avantpassats a Laodicea, poc després de l'any 143, a 65 anys.
Les úniques obres preservades de Polemó són una oració funerària per Cinègir i per Cal·límac, generals grecs morts a la batalla de Marató l'any 490 aC. Filòstrat menciona diverses composicions retòriques, principalment sobre història atenesa; a tall d'exemple, Hadrià li va encarregar un discurs per l'obertura del temple del Zeus Olímpic a Atenes l'any 135. Per altra banda, també es conserva un tractat seu de fisiognomia en una traducció a l'àrab del segle xiv.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/443?rgn=full+text;view=image;q1=PolemonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 435. ]
* ↑ Publicat en traducció al llatí per Hoffmann, G., «Polemonis de Physiognomonia liber arabice et latine», en Foerster, R., Scriptores physiognomici graecis et latini, 1893, Leipzig.

## Bibliografia

* M. W. Gleason, Making Men: Sophists and Self-Presentation in Ancient Rome, Princeton (1995).
* M. D. Campanile, Note sul bios de Polemone, Studi ellenistici XII (1999), 269-315.
* Simon Swain (ed.), Seeing the Face, Seeing the Soul: Polemon's Physiognomy from Classical Antiquity to Medieval Islam. Oxford: Oxford University Press, 2007. Pp. ix, 699.
* Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology Arxivat 2006-01-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Sphyraena argentea

Sphyraena argentea és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 145 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja peixos.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic Oriental (des d'Alaska fins a la Baixa Califòrnia).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Sphyraena argentea» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ «Sphyraena argentea (California Barracuda)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 4 d’agost 2008].
# Eunones

Eunones va ser un rei dels adors o aorsis, amb el qual els romans es van aliar durant la seva guerra contra Mitridates II rei del Bòsfor a la meitat del segle i, possiblement l'any 50.
Quan Mitridates no es va poder sostenir es va refugiar a la cort d'Eunones, que se'n va apiadar i va escriure a l'emperador Claudi en favor seu, demanant que se li perdonés la vida.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eunones». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 13 maig 2021].
# Mas Solà

El Mas Solà és una masia amb elements gòtics del s. XVI de Santa Coloma de Farners (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Actualment acull el restaurant de cuina catalana amb el mateix nom.

## Descripció

Es tracta d'una masia de dues plantes, vessants a laterals i cornisa catalana. A la façana, la porta principal és d'arc de mig punt adovellada, a la seva dreta hi ha una altra porta, rectangular amb llinda i brancals de pedra monolítica. Ha estat molt reformada i retocada des que s'usa com a restaurant i possiblement les finestres no siguin les originals. Al primer pis, les dues obertures laterals són d'arc conopial, i la finestra central és amb arc conopial gòtic i dentat amb arquets. Una de les petites finestres, a sota hi té una espitllera. Destaquen els relleus que fan alguna de les pedres de les llines, com la creu flanquejada per dos cercles amb hèlix a la finestra dreta de la planta baixa, o la creu de la llinda de la porta rectangular.
Hi ha dependències de nova construcció adossades a la casa, ampliant-la per la part posterior. El voltant és enjardinat i hi ha espai pavimentat per al pàrquing de cotxes dels clients del Restaurant.

## Referències

* 1 2 «Mas Solà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 juny 2018].
# Anacroneuria pareja

Anacroneuria pareja és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:38.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):165.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Naúmovski

Naúmovski (en rus: Наумовский) és un poble (una khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 498 habitants.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
# Casa al passeig Bisbe Guillamet, 3 (Olot)

La Casa al passeig Bisbe Guillamet, 3 és un edifici d'Olot (Garrotxa) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa situada al xamfrà entre els carrers Bisbe Guillamet i Jaume Bofill i Mates. Disposa de dos cossos de planta rectangular, amb teulat a dues aigües, de teules planes i coronades per pinacles de terracota de ceràmica, el primer, i teulat a quatre aigües el segon cos. El primer cos disposa de baixos i dos pisos superiors; els primers han estat modificats, en part, per acollir-hi un local comercial; el primer pis té finestres amb boniques reixes treballades i un gran boínder, sostingut per dues mènsules decorades amb fullatges estilitzats; té teulat a tres aigües i gàrgoles amb caps d'aus. Els segon cos disposa de baixos i pis superior. Als primers hi trobem la porta d'accés, centrada, amb una bonica reixa de ventilació i una finestra a cada costat. Les obertures estan emmarcades per estuc gris, que ressalta damunt la façana de color blanc.

## Referències

* ↑ «Casa al passeig Bisbe Guillamet, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Marc Aquili Cras

Marc Aquili Cras (en llatí Marcus Aquilius Crassus) va ser un militar romà, pretor l'any 43 aC.
Va ser enviat pel senat al Picè per reclutar tropes contra Octavi August, que marxava contra Roma per exigir el consolat. Cras va ser capturat disfressat d'esclau i entregat a Octavi, que de moment no el va castigar però després el va incloure entre els proscrits.
Alguns comentaristes pensen que s'hauria de llegir Acilius en comptes d'Aquilius. Si aquesta conjectura és correcta, aquest Crassus seria el mateix que l'Acili que Appià menciona explicant que va ser proscrit per Octavi, i com es va fer escàpol l'any 29 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 872.
# Socket AM4

El Socket AM4, també conegut com a PGA 1331, és un sòcol de CPU utilitzat pels processadors d'AMD basats en les micro-arquitectures Zen i Excavator. AM4 was launched on September 5, 2016 with the release of Bristol Ridge APU's.
El Socket AM4 conté 1331 receptacles de pins i és el primer sòcol d'AMD en oferir suport per a memòries RAM DDR4 i unir en una mateixa configuració les gammesde processadors bàsics i d'alt rendiment de l'empresa.

## Referències

* ↑ «7th Generation AMD A-Series desktop PC systems start to ship». Hexus, 05-09-2016 [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «AMD's new Bristol Ridge processor is faster and more power efficient». PC World, 05-09-2016 [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «AMD's 2016-2017 x86 Roadmap: Zen Is In, Skybridge Is Out». Anandtech.com. [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ MujtabaHassan, Hassan. «AMD Confirms x86 Zen Based Enthusiast FX CPUs and 7th Generation APUs in 2016 - Compatible With AM4 Socket» (en anglès), 07-05-2015. [Consulta: 16 setembre 2016].
# Eunápolis

Eunápolis és un municipi de Bahia amb 94.354 persones. La ciutat fou fundava el 1988. El 1996, la ciutat s'establí la seu de la Diòcesi Catòlica Romana d'Eunápolis.

## Referències

* ↑ «Eunápolis - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Eunápolis - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Cadete Barbosa De Jesus, Sandy Regina «A territorialidade da igreja Catolica Apostolica Romana no nordeste Brasileiro--2000.» (en castellà). Espaço e Curtura, 21, 01-06-2007, pàg. 50–68.

## Enllaços externs

* Eunápolis's official site Arxivat 2008-01-11 a Wayback Machine.
# Brocket

Brocket és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 65 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brocket tenia 65 habitants, 26 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 32,2 hab./km².
Dels 26 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 42,3% no eren unitats familiars. En el 38,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 1,5% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.583 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 10.548 $. Cap de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Mas Sobiràs (Ordis)

El Mas Sobiràs és un mas situat al municipi d'Ordis, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Anacroneuria paez

Anacroneuria paez és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el cap de color groc clar i el pronot amb franges laterals marrons.
* Les ales anteriors dels mascles adults fan 19 mm de llargària.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Zúñiga & Stark, 1999. A: Stark, Zúñiga, Rojas & Baena. Colombian Anacroneuria: descriptions of new and old species (Insecta, Plecoptera, Perlidae). Spixiana 22(1):33.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):165.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Casa al carrer Abell, 41 (Canet de Mar)

La Casa al carrer Abell, 41 és una obra neoclàssica de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un casa entre mitgeres que consta de planta baixa i dos pisos. La façana presenta una decoració de polistres corinties adossades i profusió de relleus en terra cuita. Els elements de la façana estan distribuïts simètricament. Les obertures del primer pis tenen decoració de terracota a la part superior. El balcó té barana de ferro i la finestra té un ampit que descansa sobre unes mènsules.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Abell, 41». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Jenő Buzánszky

Jenő Buzánszky (Újdombóvár, 4 de maig de 1925 - Esztergom, 11 de gener de 2015) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1950 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció d'Hongria, amb la qual guanyà els Jocs Olímpics de 1952 i el Campionat d'Europa Central el de 1953. També disputà la Copa del Món de futbol de 1954. Fou el darrer supervivent dels poderosos magiars.

## Palmarès

* Medalla d'or als Jocs Olímpics de 1952
* Campionat d'Europa Central: 1953
* Finalista de la Copa del Món de Futbol: 1954

## Referències

* ↑ «buzanszky-jeno Sport». Arxivat de l'original el 2014-09-04. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ UK News
* ↑ Jenő Buzánszky a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Hungary stats
# St. Petersburg Open 2009

El Torneig de Sant Petersburg 2009, també conegut com St. Petersburg Open 2009, és un esdeveniment de tennis masculí sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 15a edició del torneig es va celebrar entre el 25 d'octubre i l'1 de novembre del 2009 al Petersburg Sports and Concert Complex de Sant Petersburg, Rússia.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | M. Iujni | 2 | 1 | r |
| | D. Istomin | 6 | 2 | | | D. Istomin | 0 | 6$^4$ | |
| | M. Safin | 6 | 0 | | | M. Safin | 6 | 7 | |
| 5 | Í. Andréiev | 3 | 1 | r | | | | | | | M. Safin | 4 | 6 | 4 |
| | K. Beck | 4 | 1 | r | | | | | | Q | S. Stakhovski | 6 | 4 | 6 |
| | B. Phau | 6 | 2 | | | B. Phau | 2 | 5 | | | | | | |
| WC | A. Kuznetsov | 1 | 4 | | Q | S. Stakhovski | 6 | 7 | | | | | | |
| Q | S. Stakhovski | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | Q | S. Stakhovski | 2 | 7 | 7 |
| 8 | H. Zeballos | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 8 | H. Zeballos | 6 | 6$^8$ | 6$^7$ |
| Q | O. Dolgopolov Jr. | 3 | 1 | | 8 | H. Zeballos | 7 | 6 | | | | | | |
| | E. Gulbis | 7 | 6 | | | E. Gulbis | 6$^8$ | 4 | | | | | | |
| 4 | J. Chardy | 6$^7$ | 3 | | | | | | | 8 | H. Zeballos | 7 | 6 | |
| | Í. Kunitsin | 6 | 6 | | | | | | | | Í. Kunitsin | 6$^7$ | 3 | |
| WC | M. Ielguin | 2 | 3 | | | Í. Kunitsin | 6 | 3 | 7 | | | | | |
| SE | I. Màrtxenko | 3 | 4 | | 2 | V. Hanescu | 3 | 6 | 6⁶ |
| 2 | V. Hanescu | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Jonathan Erlich Andy Ram | w | / | o |
| | Ígor Andréiev Mikhaïl Iujni | | | | | Jonathan Erlich Andy Ram | 4 | 6 | [6] |
| | Colin Fleming Ken Skupski | 7 | 6 | | | Colin Fleming Ken Skupski | 6 | 3 | [10] |
| | Pablo Cuevas Horacio Zeballos | 6$^4$ | 4 | | | | | | | Colin Fleming Ken Skupski | 2 | 7 | [10] |
| | James Cerretani David Skoch | 3 | 2 | | | | | | | Jeremy Chardy Richard Gasquet | 6 | 5 | [4] |
| WC | Mikhaïl Ielguin Teimuraz Gabashvili | 6 | 6 | | WC | Mikhaïl Ielguin Teimuraz Gabashvili | 6$^3$ | 1 | |
| | Jeremy Chardy Richard Gasquet | 7 | 6 | | | Jeremy Chardy Richard Gasquet | 7 | 6 | |
| | Leos Friedl Jaroslav Levinsky | 5 | 2 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-09-19 a Wayback Machine.
Sant Petersburg :
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Idro

Idro és un municipi italià de la província de Brescia, a la regió de Llombardia.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial d'Idro (en italià)

## Referències

* ↑ Comuni-Italiani.it. «Elenco Comuni Provincia di Brescia» (en italià). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Bujurquina vittata

Bujurquina vittata és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paranà.

## Referències

* ↑ Kullander, S. O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History. Cichlids Amazon: 1-431, Pls. 1-38.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Bujurquina vittata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mary Astell

Mary Astell (12 de novembre del 1666 - 11 de maig del 1731) va ser una figura anglesa important del protofeminisme, que va centrar els seus esforços a aconseguir les mateixes oportunitats en educació per a homes i dones.
Va fundar a Chelsea una escola amb donatius d'aristòcrates i intel·lectuals de l'època i va fer-se famosa pels debats que convocava a la seva llar. Va resumir el seu pensament en A Serious Proposal to the Ladies, for the Advancement of Their True and Greatest Interest, llibre que barreja catolicisme i liberalisme i que va ser fortament criticat. Al segle XVII Mary Astell va deixar de consumir carn.

## Referències

* ↑ Ferrer Valero, Sandra. «La digna educación femenina, Mary Astell (1666-1731)» (en castellà). Mujeres en la historia, 21-05-2012. [Consulta: 14 març 2021].
* ↑ Sutherland, Christine Mason. The Eloquence of Mary Astell (en anglès). University of Calgary Press, 2005, p. 161. ISBN 1552381536.
* ↑ Adams, C. J. (2016). La Política Sexual de la Carne. Madrid: ochodoscuatro ediciones.
# Andròmaca (desambiguació)

«Andròmaca o Andromaca» té aquests significats:
* Andròmaca, figura mitològica grega, esposa d'Hèctor
* (175) Andròmaca, asteroide
* Teatre:
** La Andromaca (segle xix), de Llucià Francesc Comella
** La Andromaca, ó al amor de madre no hay afecto que le iguale, de Joseph Cumplido
** Andròmaca (Eurípides), tragèdia d'Eurípides
** Andromaque (Racine) (1667), tragèdia de Jean Racine
* Música:
** Andromaca, òpera de Carlo Francesco Badini
** Andromaca (Caldara) (1724), òpera d'Antonio Caldara
** Andromaca (Feo) (1730), òpera de Francesco Feo, llibret d'Apostolo Zeno
** La Andromaca (<1755), òpera de Niccolò Jommelli
** Andromaca (Grétry) òpera d'André-Ernest-Modeste Grétry
** Andromaca (Katenin) (1827), òpera de Pàvel Katenin sobre l'obra de Racine
** 'Andromaca, òpera de Leonardo Leo, llibret d'Antonio Salvi
** Andromaca (Martín i Soler) (1780), òpera de Vicent Martín i Soler, llibret d'Apostolo Zeno
** Andromaca (Nasolini) (1790), òpera de Sebastiano Nasolini
** Andromaca (Paisiello) (1797), òpera de Giovanni Paisiello
** Andromaca (1806), òpera de Vincenzo Pucitta, llibret de Luigi Romanelli
** Andromaca (Sacchini) (1761), òpera d'Antonio Sacchini
** 'La Andromaca (<1762), òpera de Giuseppe Maria Viganó
Viccionari
# Ronda pévéloise

La Ronda pévéloise (en francès: Ronde pévéloise) era una competició ciclista francesa que es disputava anualment al voltant del municipi de Pont-à-Marcq (Nord – Pas de Calais). Creada el 2010, formava part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.2.
Va desaparèixer el 2015 per problemes financers.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2010 | Frank Dressler-Lehnhof | Robert Retschke | Jack Anderson |
| 2011 | Arnaud Démare | Iauhèn Hutaròvitx | Denis Flahaut |
| 2012 | Benoît Daeninck | Philip Lavery | Loïc Desriac |
| 2013 | Benoît Daeninck | Sean De Bie | Antoine Demoitié |
| 2014 | Benoît Daeninck | Baptiste Planckaert | Cameron Karwowski |

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès a cqranking.com