OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clara Ycart Canal

Clara Ycart Canal (Matadepera, Vallès Occidental, 10 de gener de 1999) és una jugadora d'hoquei sobre herba catalana.
Es formà al planter de l'Atlètic Terrassa Hockey Club i debutà a la Divisió d'Honor amb el Club Deportiu Terrassa. L'estiu de 2021 fitxà pel Düsseldorfer Hockey Club alemany, amb el qual es proclamà campió de Lliga en dues ocasions (2021-22, 2023-24) i aconseguí la medalla de bronze a l'Eurolliga d'hoquei sobre herba de 2023. En la modalitat d'hoquei sala, aconseguí dos títols de Lliga (2022, 2023) i s'ha proclamat campiona d'Europa el 2024. La temporada 2024-25 ha fitxat de nou pel Club Deportiu Terrassa. Internacional amb la selecció espanyola en vuitanta-sis entre 2017 i 2023, aconseguí la medalla de bronze al Campionat d'Europa de 2019 i participà als Jocs Olímpics de Tokio 2020, finalitzant en setena posició.

## Referències

* ↑ Carol, Joan. «Clara Ycart: "No volia esperar més, fa cinc anys que m'entreno cinc dies a la setmana"». Ara, 10-07-2021. [Consulta: 17 juny 2024].
* ↑ Guillem, Jordi. «Clara Ycart, campiona d'Europa de hockey sala». Diari de Terrassa, 26-02-2024. [Consulta: 17 juny 2024].
* ↑ Guillem, Jordi. «Clara Ycart tornarà al CD Terrassa». Diari de Terrassa, 16-04-2024. [Consulta: 17 juny 2024].
* ↑ «España logra el bronce europeo en hockey sobre hierba» (en castellà). RTVE, 25-08-2019. [Consulta: 17 juny 2024].
# Cavizzana

Cavizzana és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 246 habitants. Limita amb els municipis de Caldes i Cles.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Luciano Rizzi | Llista cívica |
# Església de Curtea Veche

L'església de Curtea Veche és l'església més antiga de Bucarest, fundada pel senyor Mircea Ciobanul, durant el seu primer regnat, entre 1545-1554. L'edifici situat al nucli antic de Bucarest, Lipscani, l'antic tribunal antic, va servir durant dos segles com a lloc de coronació dels senyors de Valàquia. L'església està dedicada a l'Anunciació i a Sant Antoni.
L'edifici del trèvol d'estil serbi va estar influït per l'església del monestir de Cozia. El nàrtex té una forma gairebé quadrada, amb grans finestrals a les façanes N i S, coberts amb volta cilíndrica. La nau sosté a través d'arcs la torre col·locada sobre un tambor circular a l'interior i amb 12 laterals a l'exterior. La torre és adovellada amb capell esfèric. El pas entre el nàrtex i la nau es fa sota un doble arc. L'altar té dues absidioles que el flanquegen, la proscomídia i el diacònicon. L'església ja no té porxo.
Per a la construcció de l'església, el contrafort amb un paper constructiu es va utilitzar per primera vegada a Valàquia, d'influència moldava. La façana és de maó vist en 3 fileres horitzontals i dos maons col·locats verticalment sobre les franges arrebossades. A la part superior, sota la cornisa, una filera de finestres de maó vist. La cornisa està feta de maons en forma de serra. La base està feta de maons de perfil còncau col·locats a la vora. L'enquadrament de l'entrada data de 1715.

## Galeria

* L'entrada, amb un rètol sobre la porta

## Referències

* ↑ http://www.europeana.eu/portal/record/2020716/HA_B_II_m_A_18781_01.html

## Enllaços externs

* www.biserica-sfantul-anton.ro - Web oficial
* Mapa de monuments històrics a Bucarest
* SF parroquial. Anton - Curtea Veche, CrestinOrtodox.ro
# Far del Fangar

El far del Fangar o la Faroleta indica als vaixells la proximitat de la punta del Fangar, al municipi de Deltebre.
El far projecta una llum, blanca, intermitentment cada 12 segons i té un abast de fins a 12 milles mar endins. També es veu des de bona part del delta de l'Ebre, especialment des de les platges properes com la dels Eucaliptus, l'Aluet o la Marquesa. Té una alçada de 20 metres i un diàmetre de 3. La construcció actual data de l'any 1972. Per a fer-hi tasques de manteniment s'hi pot accedir per una petita porta annexa a la base de la plataforma que inclou un petit tram d'escales.
Per la seva singularitat i com destaca en l'entorn àrid, el far del Fangar constitueix un dels símbols arquitectònics i paisatgístics més característics de les Terres de l'Ebre.
La història del far original, però, es remunta més enllà. Tot i que hi ha poca documentació al respecte, es té constància d'un primer far l'any 1864. Aquella primera estructura es va deteriorar per les inclemències meteorològiques. Va ser incendiat durant la Guerra Civil Espanyola. Posteriorment va ser substuït per una petita torreta de ferro d'uns vuit metres d'alçada, que estava pintada a franges blanques i negres. Aquella torreta es va modernitzar el que va donar pas al'aspecte actual del far.

## Vegeu també

* Far de la Banya (La Ràpita)

## Referències

* ↑ Puigjaner, Josep-Maria. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalaunya, 2003, p. 315. ISBN 978-84-393-8146-4.
* ↑ veronica. «Fars i abalisament». Autoritat Portuària de Tarragona. [Consulta: 14 maig 2023].
* 1 2 «La Punta del Fangar |». Turisme Delta del Ebro. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «far del Fangar». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 14 maig 2023].
* 1 2 veronica. «Far del Fangar». Autoritat Portuària de Tarragona. [Consulta: 14 maig 2023].
# Imant dipolar

A un accelerador de partícules, un imant dipolar és un electroimant dissenyat per crear un camp magnètic homogeni al llarg de certa distància. El moviment de les partícules a un camp com aquest serà circular en un pla perpendicular al camp i colineal a la direcció del moviment de la partícula i lliure en direcció ortogonal a ell. Per tant, una partícula injectada dins un imant dipolar es mourà seguint una trajectòria circular o helicoidal. Afegint diverses seccions dipolars al mateix pla es pot incrementar l'efecte de curvatura del feix.
Els imants dipolars s'utilitzen als acceleradors de partícules per provocar curvatures a les trajectòries òrbites de les partícules als acceleradors circulars. Altres utilitzacions serien:
* Injecció de partícules dins l'accelerador
* Ejecció de partícules de l'accelerador
* Correcció d'errors a les òrbites
* Producció de radiació de sincrotró
Aquest tipus d'imants s'utilitzen als aparells tradicionals de televisió que porten un tub de raigs catòdics que no és altra cosa que un petit accelerador de partícules. Els seus imants s'anomenen bobines deflectores. Aquests imants mouen el feix d'electrons que impacta sobrer la pantalla del tub de TV de manera controlada, en impactar sobre la superfície, de material fosforescent, s'emet llum.

## Vegeu també

* Accelerador lineal
* Ciclotró
* Electromagnetisme
* Imant quadripolar
# Esteve Harding

Esteve Harding o Stephen Harding (Dorset, Regne d'Anglaterra, segle xi - Abadia de Cîteaux, 28 de març de 1134) va ser un monjo cistercenc, tercer abat de Cîteaux i considerat el tercer cofundador de l'Orde del Cister.

## Biografia

Se sap que parlava anglosaxó, normand i llatí. De jove, va ingressar a l'abadia de Sherborne, però la va deixar i es convertí en un estudiant itinerant que visitava diversos monestirs on aprenia i ensenyava.
Va arribar a l'abadia de Molesme, a la Borgonya, que havia fundat Robert de Molesme, que n'era l'abat. Aviat, però, la comunitat va tenir problemes de convivència i alguns monjos es rebel·laren; Robert va marxar-ne, i el prior Alberic de Cîteaux i Esteve van marxar amb ell, fins que els altres monjos els cridaren i Alberic va tornar. Robert i Esteve romangueren sols i Alberic, veient que a Molesme no hi podria dur a terme el seu ideal monàstic, va anar, amb vint-i-dos monjos més, a retrobar-los. Els tres van anar fins a Cîteaux, a la diòcesi de Chalon-sur-Saône, on el 1098 fundaren una comunitat amb una forma de vida diferent a la benedictina i que va ser l'origen de l'Orde Cistercenc.
Robert va ésser-ne el primer abat de Cîteaux, però l'any següent marxà a Molesme i Alberic el succeí, fins que morí en 1108. Esteve Harding esdevingué llavors el tercer abat de Cîteaux. Com a abat conduí el monestir a un període gran creixement. El 1112 va rebre la visita de Bernat de Claravall, que s'hi quedà i s'hi feu monjo. Entre 1112 i 1119, dotze noves cases cistercenques van ésser fundades. Per a elles, Esteve escrigué, en 1119, la Carta charitatis ("Carta de Caritat"), document fonamental de l'orde cistercenc, que n'estableix els principis.
Durant vint-i-cinc anys, Esteve regí l'abadia i tot l'orde cistercenc, essent-ne el responsable directe de la consolidació i creixement. Cap al 1125, fundà el primer monestir femení de l'orde a Tart (Borgonya), donant origen a les congregacions de monges cistercenques. En 1133, renuncià al càrrec a causa de l'edat i la mala salut i morí l'any següent, el 28 de març de 1134.
* Miniatura del segle xiii amb els fundadors de l'orde cistercenc i la Mare de Déu (d'esquerra a dreta: Alberic, Robert i Esteve)
* Restes de l'abadia de Cîteaux.
* Maria dona l'escapulari a Esteve Harding, a l'altar de l'església de S. Esteve Harding d'Apátistvánfalva (Hongria)

## Referències

* 1 2 3 4 Roca i Costa, Maria Carme. Abadesses i priores a la Catalunya medieval. Barcelona: Base, S.A., octubre de 2014, p. 79,80. ISBN 9788416166220.

## Bibliografia

* "History of the Cistercians", en Catholic Encyclopedia
# FC Leones de Ponce

El FC Leones de Ponce és un club porto-riqueny de futbol de la ciutat de Ponce.

## Referències

* ↑ «Ciudad Señorial con Festival de Goles». FBNET, 05-04-2011. [Consulta: 10 agost 2011].
* ↑ «SORPRENDENTE VICTORIA PARA LOS JUVENILES EN LA SULTANA DEL OESTE». PRSL, 16-04-2011. Arxivat de l'original el 2011-08-27. [Consulta: 10 agost 2011].
* ↑ «CEROACERO.ES». CEROACERO.ES. Arxivat de l'original el 2012-09-17. [Consulta: 11 agost 2011].
* ↑ «Caribbean Club Championships». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ Press Release Club Leones FC se ha unido a la Puerto Rico Soccer League (PRSL).
# FC Kuressaare

FC Kuressaare, conegut popularment com a Kuressaare, és un club de futbol, de la localitat de Kuressaare, Saaremaa, Estònia. L'estadi del club és el Kuressaare linnastaadion. Fundat el 14 de març de 1997, el club competeix a la Meistriliiga, La primera divisió del futbol estonià.

## Història

El Kuressaare va ser fundat el 14 de març de 1997. El seu predecessor era el club juvenil B.B. Esport, entrenat per Johannes Kaju. El Kuressaare va unir-se al campionat de lliga d'Estònia i va començar a competir a la divisió Occidental de la III divisió. El primer president del club i entrenador fou Aivar Pohlak, des de 2007 president de la Federació de futbol d'Estònia i comentarista en algunes retransmissions en directe de partits de Lliga i Copa.
El Kuressaare va ascendir a l'Esiliiga la temporada 1998 i acabà sisè amb el nou entrenador Jan Važinski. La majoria de l'equip eren habitants de Saaremaa i reforç de jugadors del FC Flora Tallinn. El Kuressaare va guanyar l'Esiliiga la temporada 1999 i va ascendir a la Meistriliiga, acabant la temporada 2000, la primera a la primera divisió, en el setè lloc i la temporada 2001 en el 10è lloc sota la direcció de Zaur Tšilingarašvili, descendint a l'Esiliiga.
L'any 2002, Sergei Zamogilnõi va ser fitxat com a entrenador i el Kuressaare va acabar la temporada 2002 als llocs de playoff d'ascens. El Kuressaare va guanyar el playoff contra el Lootus i va tornar a la Mesitriliiga, romanent poc temps a la primera divisió, ja que a la temporada 2003 va acabar 8è lloc i va baixar. L'equip va ser reestructurat l'any 2004, utilitzant jugadors del filial Sörve i va ascendir de nou a la Meistriliiga malgrat acabar en cinquè lloc a causa de l'expansió de la lliga.
La temporada 2005 fou la més exitosa en la història del club, guanyant 7 partits i empatant-ne 6 d'un total de 36. La victòria per 8 a 1 contra el Dünamo esdevenia un nou rècord de club. Malgrat això, l'equip va acabar 8è i va baixar després de perdre el playoff de descens contra l'Ajax.
El Kuressaare va aconseguir tornar a la Meistriliiga la temporada 2006, però un cop més va tornar a baixar a la següent temporada de la Meistriliiga. L'equip va acabar la temporada 2008 com a subcampió i va ascendir a la Meistriliiga. El Kuressaare va romandre a la Meistriliiga durant cinc temporades, del 2009 al 2013, moment en què el club va baixar a l'Esiliiga després d'acabar la temporada en 10è lloc. Després de la temporada 2015, el Kuressaare baixà a l'Esiliiga B.
Tot i ser considerat un equip ascensor, el FC Kuressaare milita actualment a la Meistriliiga des de 2018. El campionat de la Primera Divisió d'Estònia s'anomena actualment Premium Liiga per un acord de patrocini amb la cervesera A. Le Coq.

## Palmarès
### Lliga

* Esiliiga
** Campions (1): 1999
* Esiliiga B
** Campions (1): 2016

## Referències

* ↑ «Ajalugu» (en estonian). FC Kuressaare. [Consulta: 26 novembre 2014].
* ↑ «Estonia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* FC Kuressaare - Lloc web oficial (en estonià)
* FC Kuressaare a Associació de Futbol Estonià
# Iarlúkovo

Iarlúkovo (en rus: Ярлуково) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 1.934 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
# Farmàcia Pallarès

La Farmàcia Pallarès és una farmàcia de Solsona (Solsonès). L'edifici forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Edifici

Edifici en xamfrà de mitjan segle xv reformat posteriorment. Consta de planta baixa i dues plantes superiors. La planta baixa amb el parament de pedra, presenta una portalada d'arc de mig punt, mentre que les altres plantes estan arrebossades i estucades amb elements decoratius. Té dos balcons al primer pis de base barroca i dues petites finestres a l'últim pis.
En aquest edifici hi havia hagut la primera farmàcia de Solsona. Al Museu Diocesà i Comarcal es conserva un armari, un morter i tres llibres de receptes de la farmàcia Pallarès.

## Referències

* 1 2 «Farmàcia Pallarès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2017].
# Farmàcia Pujol (Guissona)

La Farmàcia Pujol és una obra de Guissona (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici de la Farmàcia Pujol consta de tres plantes.
A la planta baixa, dues portades grans a través de les quals accedim a la farmàcia instal·lada als baixos de la casa, i una porta lateral més petita que dona a la part d'habitatge. Aquestes dues portes més grans presenten un arc escarser i un doble batent, mentre que la porta més petita és rectangular i té una petita obertura amb una reixa de forja damunt de la llinda, a través de la qual es filtra la llum a l'interior. Damunt de les portes podem llegir en unes lletres de forja "Farmàcia Pujol".
Al primer pis, un balcó corregut de forja amb tres portes balcones senzilles. El segon pis segueix l'esquema del primer, però trobem un balcó per a cada obertura. I per acabar, una cornisa prominent de fusta decorada amb mènsules i rajoles de ceràmica amb motius geomètrics de colors blaus i grocs.
Tota la façana es troba arrebossada i pintada de color blanc, fent ressaltar així les baranes de forja i la decoració ceràmica de la ràfega de la cornisa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Farmàcia Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2018].
# Inchicore

Inchicore (en gaèlic irlandès Inse Chór que vol dir "illa de les ovelles") és un barri de Dublín, al comtat de Dublín Sud, a la província de Leinster, al sud del riu Liffey i a l'oest del centre de la ciutat, en el districte postal de Dublín 8. Alguns residents prefereixen referir-se a l'àrea de Kilmainham però això és, de fet, un suburbi separat i Suir Road, per exemple, està clarament a Inchicore, no en Kilmainham. Pobles propers són Castleknock, Clonsilla, Ballyfermot i Lucan.

## Generalitats

Inchicore és la llar de dues esglésies catòliques: l'Església de MarIa Inmaculada (construïda pels Oblats), i SanT Miquel. És també la llar de dos centres comunitaris rivals; Sant Miquel i BERA.
Darrere de l'Església dels Oblats hi ha una rèplica a grandària real de la Gruta de Lorda, que va obrir en 1930. Les mesures de la Gruta són 50' d'alt, 130' d'ample i 40' de profunditat. Està construït de concret reforçat. Els pelegrins visiten l'altar tot l'any, però es torna particularment ocupat per a la Novena a Mare de Déu de Lorda (2 de febrer-11 de febrer). La gruta també alberga la famosa Casa d'Inchicore.
Inchicore està delimitat en el seu costat occidental pel Gran Canal, una manera de transport del segle xviii, així com pel Luas, el sistema de tren lleuger del segle XXI de Dublín construït en 2004. Al nord entre Inchicore i Phoenix Park està el Memorial Park, que va ser construït per commemorar als irlandesos caiguts en la Primera Guerra Mundial i la Segona Guerra Mundial.

## Esports
### Futbol

El St. Patrick's Athletic (fundat en 1929) juga a Richmond Park. El Saint Patrick's ha jugat a Inchicore des de 1930 (excepte pel temps passat en l'exili a causa de replanament del terreny) i estan fortament lligats amb Inchicore dins dels cercles de futbol irlandesos. El club ha guanyat el Campionat de la Lliga d'Irlanda 7 cops. Dins dels famosos jugadors que han jugat per al Sant Pat's a Inchicore són Paul McGrath (a qui li va ser donat el sobrenom afectuós de La Perla Negra d'Inchicore), Ronnie Whelan Snr., Shay Gibbons, Gordon Banks, Curtis Fleming, Paul Osam, Eddie Gormley i Charles Livingstone Mbabazi. El St. Patrick's Athletic té prop de 20 filials de nens i nenes, totes basades a Inchicore.

## Enllaços externs

* www.inchicore.info
* Web oficial del St Patrick's Athletic
# Yancowinnaïta

La yancowinnaïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la tsumcorita.

## Característiques

La yancowinnaïta és un arsenat de fórmula química PbCuAl(AsO₄)₂OH·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en agregats en forma de rosetes que fan sobrecreixements en gartrellita. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Kintore Opencut, Broken Hill, al comtat de Yancowinna, a Nova Gal·les del Sud (Austràlia), l'únic indret on ha estat trobada. Es troba en capes en matriu de goethita i granat. Sol trobar-se associada a altres minerals com: mimetita, goethita, granat, clorargirita, carminita, agardita-(Y) i minerals de la sèrie que formen la beudantita i la segnitita.

## Referències

* ↑ «Yancowinnaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 agost 2016].
# FanTasia

* Per a altres significats, vegeu «Fantasia».
FanTasia és el festival més important de pel·lícules de gènere a l'Amèrica del Nord. Fundat l'any 1996, FanTasia presenta un centenar de llargmetratges procedents d'una vintena de països. S'interessa principalment pel cinema fantàstic, l'acció, l'horror, la ciència-ficció i l'animació, però presenta igualment obras de difícil classificació per raó de la seva excentricitat.
FanTasia es desenvolupa anualment a Mont-real (Quebec) el mes de juliol.

## Referències

* ↑ Jean-François Rauger, « Les nouveaux codes du films de genre à Fantasia 2018 », Le Monde, 3 août 2018
* ↑ Cott, Kaeli Van; Cott, Kaeli Van. «19th Fantasia International Film Festival Announces 2015 Winners» (en anglès), 05-08-2015. [Consulta: 6 març 2021].

## Enllaços externs

* Lloc oficial
* Entrevista amb Marc Lamothe Arxivat 2006-10-09 a Wayback Machine. en 2003
* Entrevista (audio) amb Marc Lamothe (2006)
* Entrevista amb Mitch Davis en 2005
# Fan (desambibuació)

«Fan» té aquests significats:
* Fan, persona que practica una afició o activitat no professional
* Fan (Aude), municipi francès al departament de l'Aude (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Biografies:
** Fan Chou (? - 195 dC), general sota les ordres del senyor de la guerra Dong Zhuo durant la Dinastia Han Oriental
** Fan Jian, funcionari de Shu Han durant el període dels Tres Regnes
** Fan Kuai (242 aC – 189 aC), general al principi de la Dinastia Han i una figura prominent en el període de la disputa Chu–Han
** Fan K'uan (Hua Xian, 990 - 1030), pintor xinès de l'Escola del Nord
** Fan Li, assessor xinès de l'antiguitat que va residir en l'estat de Yue durant el període de Primaveres i Tardors
** Fan Qiang, general de Shu Han durant el període dels Tres Regnes
** Fan Ye, diversos personatges
** Fan Zeng (277 –204 aC), assessor de Xiang Yu durant el període de la Disputa Chu–Han de la història xinesa
** Gongsun Fan, oficial durant el període de la Dinastia Han Oriental
** Huan Fan (? - 249 dC), ministre de l'estat de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes
** Jia Fan (? - 238 dC), general del senyor de la guerra de Liaodong Gongsun Yuan durant el període dels Tres Regnes
** Lü Fan (? - 228 dC), funcionari i militar de Wu Oriental durant el període de la Dinastia Han Oriental i dels Tres Regnes
** Wang Fan (228 - 266 dC), funcionari administratiu i astrònom de l'estat de Wu Oriental
** Zhao Fan diversos personatges
Viccionari
# Fan Chou

Fan Chou :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 樊稠 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 樊稠 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Fan.
Fan Chou (mort el 195 EC) va ser un general militar servint sota les ordres del senyor de la guerra Dong Zhuo durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.
Després que Dong Zhuo va ser assassinat a mans del seu fill adoptiu Lü Bu en un complot per assassinar-lo de Wang Yun. Ell juntament amb Li Jue, Guo Si, i Zhang Ji va derrotar a Lü Bu derrotant conseqüentment a Wang Yun, el qual havia pres Chang'an i mantenia captiu a l'Emperador Xian. Una vegada Li Jue i Guo Si volgueren matar l'emperador, però Fan Chou i Zhang Ji els van calmar, dient que ells haurien de controlar a l'emperador tal com ho va fer Dong Zhuo.
Més tard, va gaudir d'èxits quan Ma Teng i Han Sui van atacar Chang'an, però en una ocasió ell va permetre a Han Sui, el seu paisà, parlar amigablement amb ell deixant-lo marxar il·lès. Quan Li Jue va saber d'açò, va fer ajusticiar a Fan Chou.

## Nomenaments i títols posseïts

* General de la Casa (中郎將)
* General en la Dreta (右將軍)

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Enllaços externs

* Biografia de Fan Chou a kongming.net (anglès)
# Fan Lina

    En aquest nom xinès, el cognom és Fan.
Fan Lina és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de plata en el Campionat Mundial de Piragüisme de 2002 en la prova de K4 1000 m.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 2002 | Sevilla ( Espanya) | 2 | K4 1000 m |

## Referències

* ↑ Fan Lina en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llista de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)

## Enllaços externs

* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007 at WebCite (archived 2009-01-21). Arxius addicionals: Wayback Machine (archived 2010-01-05).
* ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 at WebCite (archived 2009-11-09)