OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Triangle isòsceles

Un triangle és isòsceles quan té dos costats de la mateixa longitud.
Segons com sigui el més gran dels seus tres angles, els triangles isòsceles poden ser acutangles, rectangles o obtusangles.
Si es pren com a base el costat diferent dels altres dos, aleshores l'altura el divideix en dos triangles rectangles. Si el triangle original, a més de ser isòsceles, és rectangle, aleshores els dos triangles que se n'obtenen són també isòsceles i rectangles.
Tots els triangles isòsceles rectangles són semblants, amb un angle recte, de noranta graus, i dos angles aguts de quaranta-cinc graus.
Els angles que forma el costat desigual amb els altres dos són iguals.
# Triangle negre

Un triangle negre invertit (▼) és un símbol d'orgull i solidaritat per a feministes i lesbianes.
Té el seu origen en l'Alemanya nazi, on era una de les diverses insígnies en forma de triangle invertit usades en els camps de concentració per a marcar les diferents categories de presoners (vegeu sistema de marcatge als camps de concentració nazis). El triangle negre estava reservat a tots els que eren considerats antisocials: rodamons, gitanos, alguns anarquistes i dones a qui es considerava una amenaça per als valors de la família nazi, com ara lesbianes i prostitutes. L'origen n'és sovint interpretat de forma errònia com un pubis femení.
Com a símbol de l'orgull lèsbic se l'ha considerat com l'equivalent femení del triangle rosa, que és un símbol per als homosexuals masculins. Actualment s'usa sovint com a símbol lèsbic o feminista, ja que la inversió representa la resistència contra la discriminació, en contraposició de la passiva acceptació del tractament separat però igual.

## Vegeu també

* Persecució dels homosexuals a l'Alemanya nazi
* Triangle rosa
* Triangle roig
* Triangle porpra

## Referències

* ↑ Lesbiana?: encantada, és un plaer, Grup de Lesbianes Feministes, 2001. (català)
* ↑ Régis Schlagdenhauffen, Les lesbiennes sont-elles des victimes du nazisme ? Analyse d'une controverse mémorielle, Revue d'Allemagne, tom 42, n°4, 2010. (francès)
* ↑ Claudia Schoppmann: Nationalsozialistische Sexualpolitik und weibliche Homosexualität (Treball fi de carrera a la Universitat Lliure de Berlín, 1990).
* ↑ «Black triangle women» (en anglès), 01-02-2001. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2007. [Consulta: 2 febrer 2008].
# Tiranet de ventre sulfuri

El tiranet de ventre sulfuri (Mecocerculus minor) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes de Colòmbia, extrem oest de Veneçuela, est de l'Equador i nord del Perú.

## Referències

* ↑ «Tiranet de ventre sulfuri». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Trachelium

Trachelium és un gènere de plantes endèmic de la regió mediterrània dins la família Campanulaceae. Consta de 23 espècies. És originari de la Macaronèsia i de la conca del Mediterrani central i occidental.

## Algunes espècies

* Trachelium alteratum Bianca ex Nyman
* Trachelium asperuloides Boiss. i Orph.
* Trachelium azureum Gouan
* Trachelium caeruleum L.

## Referències

* ↑ Espècies a The International Plant Names Index
* ↑ «Trachelium». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families.
# Trebatice

Trebatice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 1.338 habitants.

## Història

La vila fou fundada el 1113.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Trebatice. [Consulta: 22 juny 2024].
# Trofarello

Trofarello és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 10 quilòmetres al sud-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 10.858 habitants.
Trofarello limita amb els següents municipis: Pecetto Torinese, Moncalieri, Cambiano i Santena.

## Fills il·lustres

* Alfonso Vagnone (1568 - 1640) jesuïta, missioner a la Xina.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 31 març 2020].
# Trofeu Adolfo Leoni

El Trofeu Adolfo Leoni és una competició ciclista italiana d'un sol dia i que es disputa anualment pels voltants de Rieti al Laci. Està reservada a ciclistes amateurs i sub-23.
La cursa rep homenatge a l'antic ciclista Adolfo Leoni.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1977 | Giuseppe Dello Marino | Eros Pittavini | Carlo Moriconi |
| 1978 | Giuseppe Faraca | Bruno Marcoaldi | Vincenzo Pannone |
| 1979 | Leopoldo Cecconi | Giuseppe Lucherini | Tiziano Pirozzi |
| 1980 | Giuseppe Di Sciorio | Giuseppe Faraca | Marino Del Maestro |
| 1981 | Stefano Giuliani | Franco Pica | Maurizio Viotto |
| 1982 | Domenico Marinelli | | |
| 1983 | Janusz Bieniek | | |
| 1984 | Rodolfo Massi | | |
| 1985 | Andrzej Serediuk | | |
| 1986 | Michele Quartaroli | | |
| 1987 | Marco Masetti | | |
| 1988 | Assiat Saitov | | |
| 1989 | Djamolidine Abdoujaparov | | |
| 1990 | Roberto Caruso | | |
| 1991 | Renato Falcinelli | | |
| 1992 | Leonardo Ceccarelli | | |
| 1993 | Luigi Bielli | | |
| 1994 | Gabriele Missaglia | | |
| 1995 | Marco Antonio Di Renzo | | |
| 1996 | Alessandro Romio | | |
| 1997 | Alberto Ongarato | | |
| 1998 | Alexander Fedenko | | |
| 1999 | Fabio Testi | | |
| 2000 | Giuliano Sulpizi | | |
| 2001 | Héctor Mesa | | |
| 2002 | Alessandro D'Andrea | | |
| 2003 | Emanuele Sella | | |
| 2004-2008 | no disputat |
| 2009 | Antonio Di Battista | Gianandrea Marioli | Gianluca Randazzo |
| 2010 | Marco Stefani | Ilya Gorodnichev | Francesco Manuel Bongiorno |
| 2011 | Salvatore Puccio | Alessandro Mazzi | Massimo D'Elpidio |
| 2012 | Ilya Gorodnichev | Innocenzo Di Lorenzo | Gian Marco Di Francesco |
| 2013 | Mario Sgrinzato | Marco D'Urbano | Alfio Locatelli |
| 2014 | Nicola Gaffurini | Simone Sterbini | Ivan Martinelli |
| 2015 | Fabio Tommassini | Filippo Tagliani | Gennaro Giustino |
| 2016 | Yuri Colonna | Martin Otoničar | Juan Felipe Guzmán |

## Enllaços externs

* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a museociclismo.it Arxivat 2016-09-23 a Wayback Machine.
# Seminari Teològic Ortodox de Sant Vladímir

El Seminari Teològic Ortodox de Sant Vladímir (anglès: St. Vladimir's Orthodox Theological Seminary, SVOTS) és un seminari cristià ortodox radicat a Yonkers (Estats Units). Està constituït sota la Universitat Estatal de Nova York i acreditat per l'Associació d'Escoles Teològiques dels Estats Units i el Canadà. Es tracta d'una institució panortodoxa afiliada amb l'Església Ortodoxa a Amèrica (OCA).

## Història

El seminari fou fundat el 1938. Es mudà a la seva ubicació actual el 1962. Quatre anys més tard fou acceptat com a membre associat de l'Associació Americana d'Escoles Teològiques, per la qual fou acreditat el 1973.

### Presidents

* Arxipreste Chad Hatfield

### Degans

* Bisbe Macari (Iliinski), 1938-1944
* Arximandrita Dionís (Diatxenko), 1944-1947
* Bisbe Joan (Xakhovskoi), 1947-1950
* Protoprevere Jordi (Florovski), 1950-1955
* Metropolità Lleonci (Turkévitx), 1955-1962
* Protoprevere Alexandre (Schmemann), 1962-1983
* Protoprevere Joan (Meyendorff), 1984-1992
* Protoprevere Tomàs (Hopko), 1992-2002
* Arxipreste Joan (Erickson), 2002-2007
* Arxipreste Joan (Behr), 2007-2017 (últim degà sota l'estructura de governança anterior)
* Ionuț-Alexandru Tudorie, 2018 (primer degà acadèmic sota la nova estructura de governança)

## Acadèmia

El Seminari de Sant Vladímir és acreditat per l'Associació d'Escoles Teològiques (ATS) i homologat per l'ATS per concedir els graus següents: Màster en Divinitat (M.Div.), Master of Arts (MA), Màster de Teologia (Th.M.) i Doctorat en Ministeri (D.Min).

## St. Vladimir's Seminary Press (SVS Press)

L'editorial St. Vladimir's Seminary Press fou fundada el 1962 i és la principal editorial de llibres cristians ortodoxos en anglès.
Entre els seus títols hi ha la Popular Patristics Series.

## Referències

* ↑ «Member Schools» (en anglès).
* ↑ Ohles, John F.; Ohles, Shirley M. Private Colleges and Universities (en anglès), 1982. ISBN 9780313233241.
* ↑ «Our History | St Vladimir's Orthodox Theological Seminary» (en anglès). www.svots.edu. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2020. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ «Board Confirms Fr. Chad Hatfield as President | St Vladimir's Orthodox Theological Seminary» (en anglès). www.svots.edu. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ Orthodox Church in America. «New Academic Dean assumes duties at St. Vladimir's Seminary» (en anglès). www.oca.org. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ Kurian, George Thomas; Lamport, Mark A. Encyclopedia of Christianity in the United States (en anglès), 10 novembre 2016. ISBN 9781442244320.
# Baga del Coll de Portella

La Baga del Coll de Portella, és una obaga del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
És a la part central del terme, al sud-oest del poble, a una altitud mitjana de 525 m. És el vessant nord-oest del Coll de Portella i, alhora, el límit sud-est de la Llandriga. És a ponent del Forn del Peneta i a llevant de la capella de Sant Pere Màrtir. A la Baga del Coll de Portella hi ha la Font dels Planters. La travessa, de llevant a ponent, el Camí de Sant Pere Màrtir. Als peus d'aquesta baga s'obre el Sot del Planter.

## Referències

* ↑ Altitud presa in situ amb un GPS bàsic Garmin eTrex H.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau; GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies); MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006 (Col·lecció Pedra i aigua, 1). Gràfiques Ister DL. B-54.339/2006.
* PERARNAU I LLORENS, Jaume; PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.
# Andreas Rett Wiener

Andreas Rett (* 2 de gener de 1924 Fürth– 25 d'abril de 1997 Viena) va ser un autor i neuròleg austríac.

## Biografia

El 1949 va acabar el seu grau en medicina i va treballar com a metge a Innsbruck, Viena i Zúric.
El 1963 va construir una fàbrica, en la que hi podien treballar malalts neurològics .
La seva creença era que els nens discapacitats també tenen dret a la satisfacció de les seves necessitats físiques, emocionals i psicològiques
El 1966 publicava la primera descripció de la síndrome de Rett.
Rett va rebre molts premis, incloent la Gran Medalla d'Honor de la República d'Àustria.

## Obra

* amb Friederike Grasemann i Albertine Wesecky. Musicoterapia per a Discapacitats, Huber Bern 1981, ISBN 3-456-81100-4
* amb Horst Seidler. Das Reichssippenamt entscheidet. Rassenbiologie im Nationalsozialismus, Jugend und Volk Wien 1982, ISBN 3-224-16508-1
* amb Horst Seidler. Rassenhygiene - Ein Weg in den Nationalsozialismus, Jugend-und-Volk Wien 1988, ISBN 3-224-16530-8
* Mongolismus - Biologische, erzieherische und soziale Aspekte, Huber Bern 1983 ISBN 3-456-81088-1.
* amb Bo Olsson. Linkshändigkeit, Huber Bern 1989, ISBN 3-456-81727-4
* Kinder in unserer Hand - Ein Leben mit Behinderten, ORAC Viena 1990, ISBN 3-7015-0178-5
* amb Germain Weber. Síndrome de Down im Erwachsenenalter - Klinische, psychologische und soziale Aspekte beim Mongolismus, Huber Bern 1990, ISBN 3-456-81804-1
* Die Geschichte der Kindheit als Kulturgeschichte, mit Gespräch des Autors mit Hubert Christian Ehalt, Wiener Vorlesungen, Picus Wien 1992, ISBN 3-85452-310-6

## Referències

* ↑ International Rett Syndrome Foundation History of Rett Syndrome

## Enllaços externs

* Andreas Rett en whonamedit.com
# Badia de Fundy

La badia de Fundy (en anglès Bay of Fundy, en francès Baie de Fundy) és una badia de la costa atlàntica de l'Amèrica del Nord, a l'extrem nord-oriental del golf de Maine, entre les províncies canadenques de Nova Brunswick i Nova Escòcia, amb una petita part que toca a l'estat de Maine (EUA).
És coneguda pel seu règim de marees extrem, només comparable amb el que es dona a la badia d'Ungava, al nord del Quebec, i a l'estuari del Severn, al Regne Unit. Arriben a ser de 16 metres. Depenent de la posició de la lluna, el sol i les condicions atmosfèriques les marees tenen una altura diferent. Les marees són semidiürnes, amb dues pujades i dues baixades cada dia, amb unes sis hores i 13 minuts entre cada marea alta i baixa.
El nom de Fundy data del segle xvi, quan els mariners portuguesos s'hi referien com el Rio Fundo ('riu profund'). El nom també podria procedir d'una mala traducció (Fundy Bay) de l'expressió francesa «fond de la Baie...» perquè la badia també fou anomenada Baie François per l'explorador i cartògraf Samuel de Champlain durant l'expedició que hi va fer el 1604.
El port principal és Saint John, a Nova Brunswick. Altres assentaments de Nova Brunswick són: St. Andrews, Blacks Harbour, St. Martins i Sackville, i a Nova Escòcia, Amherst, Parrsboro, Truro, Windsor, Wolfville, Annapolis Royal i Digby.

## Referències

* ↑ «bay of Fundy | enciclopèdia.cat». [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ National Ocean Service
* ↑ «The Bay of Fundy is a 160 billion tonne wonder. Here's why.». Government of New Brunswick, 02-05-2018. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Fundy, Bay of and Gulf of Maine». A: The Canadian Encyclopedia. online. Historica Canada, 25 març 2015.
* ↑ «Port Saint John reports 2016 tonnage». Arxivat de l'original el 28 juliol 2017. [Consulta: 23 juliol 2017].
* ↑ «Saint John». [Consulta: 12 juny 2017].
# Conjunt del carrer de Barcelona (Caldes de Montbui)

El Conjunt del carrer de Barcelona és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un carrer que forma part de l'antiga vila murallada, possiblement d'origen medieval, encara que la traça és possible que formés part de l'estructura urbana romana. El carrer queda limitat per la plaça de l'església i per la plaça de la Font del Lleó. El carrer té una forma més o menys corba, amb força canvis de sentit i un colze important. Per una banda es troben cases molt velles i molt deteriorades, i per l'altre, hi ha cases bastant noves. Els edificis són generalment de tres o quatre plantes.

## Història

Carrer d'origen i traçat medieval, amb el model d'estructura urbana de la ciutat romana, encara que la inclusió del barri jueu li donà possiblement la forma més tortuosa. Era un dels dos carrers, juntament amb el del Forn, que de la plaça de la Font del Lleó portaven cap al Portal de Santa Esperança en direcció a Barcelona.
Rep aquest nom a partir del segle xv per esser pas obligatori cap a Barcelona. Anteriorment se l'anomenava "carrer dels Jueus", "carrer Major", "carrer de l'Església" i potser també "carrer del Mercat".

## Referències

* 1 2 3 «Conjunt del carrer de Barcelona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Helena de Rússia

Helena de Rússia és el nom dels següents personatges:
* Helena de Rússia (gran duquessa de Mecklenburg-Schwerin) (1784 - 1803).
* Helena de Rússia (princesa de Grècia) (1882 - 1957).
# Baga de l'Om

La Baga de l'Om és una obaga del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada en el sector sud-oriental del terme, a ponent del lloc on hi hagué la masia de l'Om, al sud-oest de Trullars. La Roca Raor és a llevant de la Baga de l'Om. Queda a la dreta del torrent de l'Om i al sud-est del Serrat de les Serveres. S'hi origina, i en davalla cap a ponent, el torrent de la Baga de l'Om.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Barbus deserti

Barbus deserti és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Algèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Austràlia (desambiguació)

«Austràlia» té aquests significats:
Viccionari
# Barbut verd de galtes olivàcies

El barbut verd de galtes olivàcies (Psilopogon faiostrictus) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita els boscos de les terres baixes fins als 1000 m, a l'extrem sud-est de la Xina.
# Astylosternus batesi

Astylosternus batesi és una espècie de granota que viu al Camerun, República Centreafricana, República del Congo, República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial i Gabon.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Amiet, J.-L. & Burger, M. 2004. Astylosternus batesi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 5 de novembre de 2008.

## Enllaços externs

* AmphibiaWeb (anglès)
# Aïda Lorenzo Rosa

Aïda Lorenzo Rosa (Figueres, Alt Empordà, 1937) és una activista antifranquista catalana.
Quan tenia 13 mesos van afusellar el seu pare, Juan Lorenzo Alcalde, un guàrdia civil republicà. Va estudiar a Figueres, on el Patronato de San Pablo per a fills d'afusellats li va pagar els estudis.
Poc després va marxar del poble i el 1957 va arribar a París i s'hi va quedar fins al 1999, quan torna a Catalunya amb la seva filla Esther Llorenç, per tal recuperar la memoria històrica del seu pare i treballar perquè es reconegui el genocidi franquista. És la fundadora i presidenta de l'Associació de Familiars de Represaliats pel Franquisme, entitat que va rebre el 2006 la Creu de Sant Jordi.

## Obres (escrites amb Esther Llorenç

* Dones republicanes (2006)
* Hores de vetlla. Testimonis de 35 represaliats pel franquisme (2005)
* Republicans represaliats pel franquisme (2007)
* La causa contra l'AFARE i altres judicis (2008)
* República, Guerra Civil, repressió franquista (2009)
* El Sumari Del President Companys i altres causes
* L'afusellament de Josep Fàbrega i Pou, Diputat del Parlament de Catalunya i altres judicis (2009)
* Oblidats de tots : Guàrdies Civils i carrabiners lleials a la República: relació de Guàrdies Civils i carrabiners afusellats a les comarques de Girona i a Catalunya (2009)
* Vides immolades pel franquisme (2012)
* Memòria perduda (2012)
* Morts per la República Catalana (2015)
* La llarga repressió franquista a les comarques Gironines de 1938 a 1952 : llista de les persones afusellades residents i/o nascudes a la província de Girona amb procediment judicial militar sumaríssim (2015)

## Referències

* ↑ Esbós biogràfic Arxivat 2016-09-12 a Wayback Machine. a cazarabet.com
* ↑ Esther Llorenç i Aïda Lorenzo, ara.cat, 17 de juliol de 2011

## Enllaços externs

* Aïda Lorenzo i Esther Llorenç a todostuslibros.com
# Atopochilus macrocephalus

Atopochilus macrocephalus és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 3 «Atopochilus macrocephalus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Barranc de Peixerani

El Barranc de Peixerani és un barranc que té el naixement en el terme municipal d'Espot (Pallars Sobirà) i discorre principalment dins del terme municipal de la Vall de Boí (Alta Ribagorça), i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
És afluent per l'esquerra de la Vall de Sant Nicolau. Té el naixement a 2.296 metres, a l'Estany Nere, a la Coma d'Amitges. El seu curs discorre cap a l'oest; rep les aportacions de la Bassa de les Granotes per la dreta i del Barranc de la Coma d'Amitges per l'esquerra; desaigua a 1.999 metres, a la zona sud-oriental de l'Estany Llong.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Peixerani. [Consulta: 10/10/2011]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Nere (desguas). [Consulta: 10/10/2011]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Llong. [Consulta: 10/10/2011]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Austrofundulus limnaeus

Austrofundulus limnaeus és una espècie de peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Llac Maracaibo i riu Amazones.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.