OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sòstrat de Macedònia

Sòstrat (en llatí Sostratus, en grec antic Σώστρατος) fill d'Amintes, fou un jove noble macedoni al servei d'Alexandre el Gran.
Va ser un dels implicats a la conspiració dels patges contra aquell monarca i, descobert l'intent d'assassinat, va ser condemnat a mort i executat juntament amb el seu amic i còmplice Hermolaos.

## Referències

* ↑ 3.Sostratus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 886
# Estació de trens de Wiltz

L'Estació de trens de Wiltz (en luxemburguès: Gare Wolz; en francès: Gare de Wiltz, en alemany: Bahnhof Wiltz) és una parada de trens que es troba al centre de la ciutat de Wiltz, al nord oest de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 10 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb el centre i nord del país.

## Servei

Paradiso rep els serveis ferroviaris pels trens de Regional Express (RE) i Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 10 CFL entre Kautenbach i Wiltz.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2014-12-20. [Consulta: 14 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Wiltz Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Wiltz
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Kautenbach | Paradiso o Merkholtz | | RE Chemins de Fer Luxembourgeois línia 10 CFL | | Fi de recorregut | Fi de recorregut |
| Kautenbach | Paradiso | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 10 CFL | | Fi de recorregut | Fi de recorregut |
# Joaquín García Cenarro

Joaquín García Cenarro (Barcelona, 1875 - ?) fou un futbolista català de la dècada de 1900.

## Trajectòria

Va començar a practicar el futbol a Plymouth (Anglaterra) durant la seva etapa d'estudiant. La temporada 1901-02 ingressà al FC Barcelona, club on guanyà la Copa Macaya. A continuació jugà dues temporades al RCD Espanyol, on guanyà una Copa Macaya i un Campionat de Catalunya. S'acomiadà de l'afició catalana al futbol el dia 29 de maig de 1904, amb un partit que enfrontà Catalunya amb l'Espanyol, campió dels tres concursos de clubs barcelonins de la temporada 1903-04: primers, segons i tercers equips, doncs el jugador marxà a viure a Tànger.

## Palmarès

* Copa Macaya:
** 1901-02, 1902-03
* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1903-04

## Referències

* ↑ «Siluetas». Los Deportes, 12-01-1902. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ «La copa de 1902 - EN BARCELONA». CIHEFE. Arxivat de l'original el 2019-03-22. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Foot-ball». La Vanguardia, 11-12-1903. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ «Football». Los Deportes, Any 8, n. 302, 05-06-1904. [Consulta: 1r abril 2015].
# Nasalització vocàlica

La nasalització vocàlica és un fenomen que es dona en fonètica i que fa que una vocal es pronunciï nasalment. En termes generals, les vocals poden ser orals o nasals: rarament hi ha una posició intermèdia (i si hi és, els parlants no la perceben).
En el moment de general una vocal oral, el canal rinofaringi és tancat, de tal manera que l'aire no pot passar cap a la cavitat nasal: això fa que aquesta cavitat no actuï com a ressonador (és com si no existís).
En el moment de general una vocal nasal, el canal rinofaringi és obert, de tal manera que part de l'aire passa cap a la cavitat nasal: això fa que aquesta cavitat actuï com a ressonador.
En català totes les vocals són orals. Excepcionalment, són nasals les vocals precedides i seguides per una consonant nasal, en mots com nan, nen, nin, non, mundial, menjar, banyen. Aquesta nasalització no és percebuda pels parlants, en tant que no té valor fonològic.
En francès i en galaicoportuguès existeixen vocals nasals amb valor fonològic.

## Vegeu també

* Nasalització
# Faisal Al-Dakhil

Faisal Al-Dakhil (àrab: فيصل الدخيل) (Al-Kuwait, 13 d'agost de 1957) és un exfutbolista kuwaitià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Kuwait amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Qadisiya SC.

## Referències

* ↑ «Faisal Al-Daakhil Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 7 octubre 2011.
* ↑ Faisal al-Dakhil-International Goals
* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.
* ↑ Faisal Al-Dakhil a National-Football-Teams.com (anglès)
# Sheila Avilés i Castaño

Sheila Avilés i Castaño (Santa Margarida de Montbui, 7 de juliol de 1993) és una atleta catalana de curses de muntanya especialista en skyrunning. Va guanyar les Skyrunner World Series 2017 i 2019 en la modalitat Sky Classic. El 2017 també va guanyar la medalla de bronze al Campionat d'Europa de Skyrunning.

## Copa del Món

| Temporada | Data | Cursa | Lloc | Disciplina |
| 2017 | 30 de juliol | SkyRace Comapedrosa | Arinsal | Sky Classic |

## 2019

A la temporada 2019 se centrà en el circuit de les Skyrunner World Series. Fou quarta a la Mt Awa SkyRace, abans d'acabar en la classificació general guanyant la Livigno Skymarathon i la Buff Epic Trail 42K, dues curses de SuperSky. Va guanyar la classificació provisional després de la seva gran victòria a la SkyRace Coma Pedrosa i, finalment, va guanyar la classificació general.
| | Cursa | Distància | Data | Temps |
| 4a | Mt Awa SkyRace | 27 km | 21 abril 2019 | 2 h 29 min 12 s |
| Medalla d'or | Livigno Skymarathon | 34 km | 15 juny 2019 | 3 h 52 min 40 s |
| Medalla d'or | Buff Epic Trail 42K | 42 km | 14 juliol 2019 | 4 h 37 min 40 s |
| Medalla d'or | SkyRace Coma Pedrosa | 21 km | 28 juliol 2019 | 3 h 01 min 38 s |
| Medalla d'argent | ZacUp SkyRace | 27 km | 15 setembre 2019 | 3 h 14 min 08 s |
| Medalla d'argent | SkyMasters | 27 km | 19 octubre 2019 | 3 h 42 min 13 s |
| 5a | Campionat del Món de curses de muntanya de llarga distància | 41,5 km | 16 novembre 2019 | 3 h 56 min 19 s |

## Referències

* ↑ «Sheila Avilés, la nova sensació del trail». TV3, 11-11-2018. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Tengo que hacer más series» (en castellà), 20-11-2019. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Sheila Avilés, la campiona del món que entrena a la Costa Brava». Diari de Girona, 29-07-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Sheila Avilés bronce en el Campeonato de Europa de SKY en la Gorbeia Suzien Ternua». canalfedme.es. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «Sheila Avilés, campeona de las Series Mundiales de Skyrunning» (en castellà), 19-10-2019. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Ueda of Japan wins in home country! Desco first of the girls!» (en anglès britànic), 21-04-2019. Arxivat de l'original el 2019-04-22. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «HOMELAND HEROES, SHEILA AVILÉS AND ORIOL CARDONA, CROWNED AT CATALONIAN SKYRACE.» (en anglès britànic), 14-07-2019. Arxivat de l'original el 2020-08-12. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «2019 SkyMasters Crowns Best Skyrunners in the World» (en anglès britànic), 19-10-2019. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 22 setembre 2020].
# Cycloramphus valae

Cycloramphus valae és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Heyer, R., Garcia, P. & Silvano, D. 2004. Cycloramphus valae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Era del ferro germànica

L'edat del ferro germànica és un període comprès entre el 400 i el 800 després de J-C, en el moment de les invasions bàrbares a Europa continental. El seu començament és marcat per la caiguda de l'Imperi Romà i l'augment de poder dels «Regnes germànics» a Europa occidental. A Escandinàvia, és seguit per l'anomenada era vikinga.
Se'l divideix generalment en dos períodes; el segon (550-800) és conegut com a Era de Vendel a Suècia i Era Merovingia a Noruega.
Amb el pillatge de l'ex-Imperi Romà, va arribar a Escandinàvia una gran quantitat d'or, el qual va ser utilitzat per fabricar fundes d'armes blanques i nombroses joies, amb la qual cosa es va desenvolupar l'art de la metal·lúrgia en aquesta regió. Després de la caiguda de l'imperi, l'or va esdevenir rar i els germànics es van girar cap al bronze daurat per als seus artefactes, i els decoraren amb animals en l'estil escandinau. Aquest art, rompent amb l'estil realista del primer període, es caracteritza per formes complicades i entrellaçades que van marcar també l'edat vikinga.

## Referències

* ↑ Early Man in Britain and His Place in the Tertiary Period. By Boyd Dawkins. p423
* ↑ Audronė Bliujienė. BRILL. Northern Gold, 2011. ISBN 978-90-04-21118-6.
* ↑ Eric Christiansen. John Wiley & Sons. Norsemen in the Viking Age, 2008. ISBN 978-0-470-69276-9.

## Vegeu també

* Era de Vendel
* Escandinàvia
* Heptarquia anglosaxona
* Edat del ferro
* Metal·lúrgia
* Dinastia merovíngia
# Joaquín García de Antonio

Joaquín García de Antonio (València, 1710 - Las Palmas de Gran Canaria, 1779) fou mestre de capella de la Catedral de Las Palmas.
Les seves cantates són a l'estil italià, però les seves Nadales adopten un estil vernacular purament hispà.

## Referències

* ↑ Paul R. Laird Towards a history of the Spanish villancico 1997- Page 117 " Representative vernacular religious works by the composer are available in [Lothar Siemens Hernández] Joaquin Garcia: Tonadas, villancicos y Cantadas para voz sola concertada con instrumentos y bajo continuo»"
* ↑ José Luis Palacios Garoz El último villancico barroco valenciano 1995- Page 39 "M. Moreno (1985: 209), comentando la obra del valenciano Joaquín García (1710-1779), distingue sin embargo: El italianismo se encuentra presente en sus numerosas cantatas, generalmente en tres partes de recitativo, aria da capo y final, mientras que el españolismo está en sus villancicos."

## Enllaços externs

* http://www.historiadeanna.com/indice.HTM Arxivat 2009-11-21 a Wayback Machine.
* http://www.historiadeanna.com/joaqungarcia.htm Arxivat 2014-03-13 a Wayback Machine.
* http://mdc.ulpgc.es/cgi-bin/showfile.exe?CISOROOT=/MDC&CISOPTR=137872&filename=175316.pdf#search=%22cantatas,%20villancicos%20y%20motetes%22 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* http://www.rafacuellar.com/archivo/160/joaquin-garcia-de-antonio-anna-c-1710-las-palmas-1779/ Arxivat 2011-11-15 a Wayback Machine.
# Nazari de Capris

Nazari de Capodistria (Elpidium, actual Boršt, Eslovènia, ca. 475 - Capodistria, actual Koper, ca. 556) fou un bisbe, venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

La tradició sobre la seva vida és antiga, però sense documentació fefaent. Segons diu, Esteve, patriarca d'Aquileia, en no poder governar adequadament tota la diòcesi per la gran extensió que tenia, en 524 demanà al papa Joan I, amb el suport de l'emperador Justí I, la seva divisió, donant bisbes propis a les majors ciutats de l'Ístria. Entre els sis nous bisbes, fou escollit Nazari per a Capris o Egida, actual Capodistria o, en eslovè, Koper.
Havia nascut a Elpidium (Boršt) entre el 470 i el 480 i, consagrat bisbe, regí la diòcesi durant més de trenta anys. No se'n sap més que fou un bisbe estimat i virtuós i que morí abans del 557, i fou sebollit a la catedral de Santa Maria.

## Veneració

L'amenaça de les invasions bàrbares i dels longobards provocà que la seva tomba quedés oblidada, fins que fou retrobada en 601 o al segle xiv (no se sap del cert), en una caixa sota els esglaons de l'entrada de la catedral, amb una làmina de plom amb el nom inscrit.
Nazari fou proclamat sant patró de la ciutat. En 1380, durant la guerra amb Chioggia, els genovesos saquejaren Capodistria i se'n dugueren les relíquies del sant. En 1422, el bisbe de Capodistria Geremia Pola aconseguí que fossin restituïdes. Des de llavors són en un sarcòfag de marbe a la catedral, que n'és avui l'altar major.

## Bibliografia

* Santi, beati e testimoni. "Nazario di Capodistria".
# Picconia excelsa

Picconia excelsa és una espècie de planta de la família de les oleàcies. Pertany a la mateixa família que l'olivera. Dins de les Oleaceae es diferencia per ser un arbre que pot superar els 10 m d'alçada. És propi de la laurisilva atlàntica i exclusiu de la Macaronèsia.

## Descripció

És un arbre o, a vegades arbust, perennifoli d'aspecte lauroide, de fins a 15 m d'alçada. El tronc és rugós, d'escorça fissurada i fins i tot berrugós. Les fulles són coriàcies, més o menys ovades o el·líptiques, de 6-8 cm, brillants i de color verd fosc, sense agalles ni glàndules, a diferència d'altres arbres de la laurisilva pertanyents a Lauraceae, dels quals es diferencia clarament per la disposició oposada de les fulles de color verd llustrós.
Presenta floració entre febrer i juliol. Les flors són tetràmeres, amb una corol·la de color blanc sense tub, disposades en raïms curts, sent els fruits en forma de drupes poc carnoses i de color violaci-purpuri a negre quan maduren. Els fruits mesuren 1-2 cm i s'assemblen a una oliva deformada.

## Distribució i hàbitat

Es tracta d'una espècie endèmica de macaronèsia a les illes de Madeira i Canàries, que apareix a la floresta de la laurisilva juntament amb Laurus novocanariensis, Ocotea foetens, Persea barbujana, Persea indica, Ilex canariensis i altres. És propi de les zones més humides i més termòfiles de la muntanya verda. Existeix a totes les illes de la Macaronèsia amb l'excepció de Lanzarote. A les illes Açores apareix l'altra espècie del gènere Picconia, Picconia azorica.

## Usos

Al continent europeu s'ha plantat alguna vegada a zones de clima mediterrani, com a planta ornamental. Un exemplar de dimensions monumentals es va trobar al parc de Vila Durazzo Pallavicini a Gènova, presumiblement plantat cap al 1840-1846.
Al llarg de la història la fusta d'aquest arbre, pesada i de gran duresa, va ser utilitzada, per exemple, en fusteria, estructures agrícoles i construcció naval.

## Referències

* ↑ «Picconia excelsa a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ «Picconia excelsa». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 7 maig 2010].
# Difluorur de xenó

El difluorur de xenó és un compost binari de fluor i xenó de fórmula ${\ce {XeF2}}$. És un dels composts de xenó més estables i un agent fluorant potent. A temperatura ambient és un sòlid cristal·lí dens i blanc. Com la majoria dels fluorurs inorgànics covalents, és sensible a la humitat. Es descompon en contacte amb la llum o el vapor d'aigua, però d'altra manera és estable per a l'emmagatzematge.

## Estructura

El difluorur de xenó és una molècula lineal amb una longitud d'enllaç ${\ce {Xe-F}}$ de 197,73 ± 0,15 pm en fase de vapor i 200 pm en fase sòlida. La disposició de les molècules en el difluorur de xenó sòlid mostra que els àtoms de fluor de les molècules veïnes eviten la regió equatorial de cada molècula. Això està d'acord amb la predicció de la teoria teoria de repulsió de parells d'electrons de la capa de valència (RPECV), que prediu que hi ha 3 parells d'electrons que no s'enllacen al voltant de la regió equatorial de l'àtom del xenó.

## Referències

* ↑ Tramsek, Melita; Zemva, Boris «Synthesis, Properties and Chemistry of Xenon(II) Fluoride» (en anglès). ChemInform, 38, 21, 22-05-2007. DOI: 10.1002/chin.200721209.
# Estació del Nord (PortAventura)

Estació del Nord és una atracció de PortAventura Park on s'imita un tren del segle xix; recorre la majoria del parc.

## Argument

El tren espera els passatgers en una estació típica catalana per fer un tomb i arribar a SésamoAventura i Penitence, Far West creuant totes les àrees.

## Curiositats

Els trens de vapor de ferrocarril són realment de vapor, una reproducció de les locomotores del segle xix als Estats Units d'Amèrica. Cada locomotora pesa 28 tones. De vegades funciona un tren sol.

## Recorregut

El tren que surt des de l'Estació del Nord passa per darrere del volcà Tutuki Splash, per un poblat polinesi, per sota del Dragon Khan, per sota de la Gran Muralla Xinesa, passa pel mig de El Diablo - Tren de la Mina i per darrere de les cases del Far West fins a arribar a la Penitence Station.

## Tematització

L'estació està tematitzada en les típiques estacions dels pobles mediterranis, amb el seu rellotge, la finestreta de venda de bitllets, la marquesina, etc.
# Jolivue

Jolivue és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 1.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jolivue tenia 1.037 habitants, 551 habitatges, i 249 famílies. La densitat de població era de 203,2 habitants per km².
Dels 551 habitatges en un 17,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,5% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 54,8% no eren unitats familiars. En el 49,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,7% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 70,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.672 $ i la renda mediana per família de 40.150 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.313 $ mentre que les dones 25.395 $. La renda per capita de la població era de 18.905 $. Entorn del 6% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jolivue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jolivue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Font de Casa (Envall)

* Per a altres significats, vegeu «Font de Casa (la Plana de Mont-ros)».
La Font de Casa és una font del terme municipal de la Torre de Cabdella (antic terme de la Pobleta de Bellveí), del Pallars Jussà, dins del territori del poble d'Envall. És a 1.076 msnm, al costat mateix, al sud, d'Envall, al costat sud de la pista que mena a Envall des de la Pobleta de Bellveí.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Moussa Sissoko

Moussa Sissoko (Le Blanc-Mesnil, 16 d'agost de 1989) és un futbolista internacional francès que juga pel Watford de la Premier League.
El 13 de maig de 2014, l'entrenador de la selecció francesa Didier Deschamps el va incloure a la llista final de 23 jugadors que representaran França a la Copa del Món de Futbol de 2014.

## Referències

* ↑ «Une liste de 23 sans surprise». France Football, 13-05-2014. [Consulta: 13 maig 2014].
* ↑ «Benzema, Varanne y Griezmann, citados por Francia». FIFA.com, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-14. [Consulta: 13 maig 2014].
Moussa Sissoko amb França - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2014
1 Lloris  •
2 Debuchy •
3 Evra •
4 Varane •
5 Sakho •
6 Cabaye •
7 Cabella •
8 Valbuena •
9 Giroud •
10 Benzema •
11 Griezmann •
12 Mavuba •
13 Mangala •
14 Matuidi •
15 Sagna •
16 Ruffier •
17 Digne •
18 Sissoko •
19 Pogba •
20 Rémy •
21 Koscielny •
22 Schneiderlin •
23 Landreau •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2016
1 Lloris  •
2 Jallet •
3 Evra •
4 Rami •
5 Kanté •
6 Cabaye •
7 Griezmann •
8 Payet •
9 Giroud •
10 Gignac •
11 Martial •
12 Schneiderlin •
13 Mangala •
14 Matuidi •
15 Pogba •
16 Mandanda •
17 Digne •
18 Sissoko •
19 Sagna •
20 Coman •
21 Koscielny •
22 Umtiti •
23 Costil •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2020
1 Lloris  •
2 Pavard •
3 Kimpembe •
4 Varane •
5 Lenglet •
6 Pogba •
7 Griezmann •
8 Lemar •
9 Giroud •
10 Mbappé •
11 Dembélé •
12 Tolisso •
13 Kanté •
14 Rabiot •
15 Zouma •
16 Mandanda •
17 Sissoko •
18 Digne •
19 Benzema •
20 Coman •
21 Hernández •
22 Ben Yedder •
23 Maignan •
24 Dubois •
25 Koundé •
26 Thuram •
Entrenador: Deschamps :
# Psicologia jurídica

La psicologia jurídica és una àrea de treball i d'investigació especialitzada l'objecte de la qual és l'estudi del comportament dels actors jurídics en l'àmbit del dret, la llei i la Justícia. És una especialitat de la Psicologia que desenvolupa l'àmbit teòric, explicatiu i d'investigació, així com l'aplicació, l'avaluació i el tractament. És la més transversal de totes les branques de la psicologia i requereix coneixements de psicologia clínica, social, laboral i educativa.
Comprèn l'estudi, explicació, promoció, avaluació, prevenció i en el seu cas, assessorament i/o tractament d'aquells fenòmens cognitius, emocional, conductuals i relacionals que incideixen en el comportament legal de les persones, mitjançant la utilització de mètodes propis de la psicologia científica i cobrint, per tant, diferents àmbits i nivells d'estudi i intervenció:
* Psicologia forense.
* Psicologia aplicada als tribunals.
* Psicologia penitenciària.
* Psicologia de la delinqüència.
* Psicologia judicial (testimoni, jurat).
* Psicologia policial i de les forces armades.
* Victimologia.
* Mediació.

## Referències

* ↑ Psicología Jurídica - COPC (castellà)
* ↑ [«Àrees de la Psicologia Jurídica (anglès)». Arxivat de l'original el 2007-09-26. [Consulta: 26 gener 2009]. Àrees de la Psicologia Jurídica (anglès)]

## Enllaços externs

* Model D'Informe Psicològic Forense - Colegio Oficial de Psicólogos (castellà) PDF
* Guia d'actuació en Psicologia Forense - Colegio Oficial de Psicólogos (castellà)
# DLS

DLS té els següents significats:
* Esquerra Democràtica Escocesa (del seu nom en anglès Democratic Left Scotland), partit polític d'Escòcia
* Estudiants Liberals de Dinamarca (del seu nom en danès Danmarks Liberale Studerende), organització d'estudiants de Dinamarca
* Diamond Light Source, instal·lació de radiació de sincrotró del Regne Unit
* Deep Lens Survey, programa d'observació de l'espai exterior establert als observatoris astronòmics del Cerro Tololo i Kitt Peak
* Dominion Land Survey, mètode d'agrimensura de les terres federals usat a l'oest del Canadà
* Deleuze Studies, revista científica interdisciplinària centrada en l'obra del filòsof Gilles Deleuze
* Dream League Soccer, videojoc de futbol per a iOS i Android
* Direct Link Setup, funcionalitat de la norma IEEE 802.11e que permet la connexió directa dins d'una xarxa informàtica
* Dispersió dinàmica de la llum (del seu nom en anglès Dynamic Light Scattering), tècnica d'anàlisi espectroscòpica per a definir partícules en suspensió
* Cerca en profunditat limitada (del seu nom en anglès Depth-Limited Search)), algorisme de cerca en profunditat per a explorar vèrtexs d'un graf
* Dls-Ce també és l'abreviatura de la dol·laseïta-(Ce), mineral de la classe dels silicats
# Difosfat de citidina

El difosfat de citidina,C$_9$H$_{15}$N₃O$_{11}$P₂ (en angles:Cytidine diphosphate, abreujat com CDP), és un nucleòtid. És un èster d'àcid difosfòric amb el nucleòsid citidina. El CDP consta d'un grup funcional difosfat, la pentosa ribosa i la nucleobase citosina.{{

## Referències

* ↑ «Difosfat de citidina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pereira, Mark P. & Brown, Eric D. (2010-01-01), Holst, Otto; Brennan, Patrick J. & Itzstein, Mark von et al., eds., Chapter 19 - Biosynthesis of cell wall teichoic acid polymers, San Diego: Academic Press, pàg. 337–350, ISBN 978-0-12-374546-0, <https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9780123745460000195>. Consulta: 8 desembre 2021