OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Proteïna-cinasa activada per mitogen

Una proteïna-cinasa activada per mitogen (en anglès mitogen-activated protein kinase o MAPK o cinasa MAP) és un tipus de proteïna-cinasa específica dels aminoàcids serina i treonina (és a dir, una proteïna-cinasa de serina/treonina). Les MAPK estan implicades en la direcció de respostes cel·lulars a una variada gamma d'estímuls, com ara els mitògens, estrès osmòtic, xoc tèrmic i citocines proinflamatòries. Regulen les funcions cel·lulars, inclosa la proliferació, l'expressió gènica, la diferenciació, la mitosi, la supervivència cel·lular i l'apoptosi.
Les cinases MAP només es troben en eucariotes, però són molt diverses i es troben en tots els animals, fongs i plantes, i fins i tot en una varietat d'eucariotes unicel·lulars.
Les MAPK pertanyen al grup de les cinases CMGC (CDK/MAPK/GSK3/CLK). El grup més propers de les MAPK són les cinases dependents de la ciclina (CDK).

## Referències

* ↑ «Mitogen-activated protein (MAP) kinase pathways: regulation and physiological functions». Endocrine Reviews, 22, 2, 01-04-2001, pàg. 153–83. DOI: 10.1210/er.22.2.153. PMID: 11294822.
* ↑ «The protein kinase complement of the human genome». Science, 298, 5600, Dec 2002, pàg. 1912–34. DOI: 10.1126/science.1075762. PMID: 12471243.
# Província de Kalinga

Kalinga (AFI: [ka'liŋga]) és una província filipina de la regió de La Cordillera, amb capital a la ciutat de Tabuk.

## Divisió administrativa

La província es divideix en vuit localitats:
| Balbalan Lubuagan Pasil Pinukpuk | Rizal Tabuk Tanudan Tinglayan |

## Història

Lubuagan era el lloc de la last stand del general Emilio Aguinaldo, el primer president de les Filipines, contra els invasors nord-americans.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de la província Arxivat 2014-12-26 a Wayback Machine.
# Polvorí de l'Exèrcit Republicà

El Polvorí de l'Exèrcit Republicà és una obra de Pujalt (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Túnel situat a peu del camí existent a la part baixa del turó, al costat del refugi antiaèri. A l'interior s'aprecien marques de les eines emprades -bàsicament pics- per a la construcció. L'entrada és adovellada i presenta testeimonis de les frontisses de la porta.

## Història

Durant la guerra civil de 1936-39 s'instal·là a Pujalt la base d'instrucció militar del 18è cos d'exercit republicà. El polvorí és en bon estat de conservació i és una peça important del campament militar

## Referències

* 1 2 3 «Polvorí de l'Exèrcit Republicà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2018].
# Polvoró

El polvoró és un producte típic de la rebosteria nadalenca d'Espanya. Generalment se li poden afegir ametlles moltes, i poden tenir altres additius com a coco ratllat, sèsam, etc. per crear diversos tipus segons el gust del consumidor. Se serveix generalment en un plat acompanyat de trossos de torró i confits. Aquest plat generalment queda a disposició de les persones durant l'època de Nadal.

## Fabricació
### Andalusia

Són famosos els elaborats en el municipi d'Estepa, a la Província de Sevilla, i els fabricats en Fondón, a la Província d'Almeria, on s'elaboren més de 120.000 kg de polvorons a l'any.

### Castella i Lleó

El municipi de la Província de Valladolid de Tordesillas compta amb alguna de la més cèlebres marques de qualitat en polvorons de la geografia castellana y lleonesa.

## Costums

Sol vendre's embolicat en un paper i quan se serveix abans de menjar, a causa de la seva consistència pulverulenta, sol estrènyer-se a la mà de tal manera que la pasta queda atapeïda i pot obrir-se amb garantia de no desfer-se.

## Diferències Polvoró/Mantegada

La diferència està en diverses característiques:
* Composició. La mantegada porta una composició major de llard de porc, i el polvoró porta molta més farina (per aquesta raó es desfà en menjar-lo, ja que no té l'aglutinant de la clara de l'ou).
* Forma el polvoró és rodó, ovalat mentre que el mantecat és quadrat.
# Pozo de Guadalajara

Pozo de Guadalajara és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 336 | 401 | 386 | 646 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Portada/efemèride agost 24

Claustre del monestir de Santa Maria de Pedralbes.
« 23 d'agost · 24 d'agost · 25 d'agost »
# Portada/efemèride agost 29

Dinah Washington
« 28 d'agost · 29 d'agost · 30 d'agost »
# Pruna (color)

Pruna és el color de la fruita pruna, de la qual pren el nom. És un matís del color púrpura. Una mostra del color pruna:

## Usos

* Color que es fa servir en decoració d'interiors.
* Color de roba de la llar.
* Color de telefonia mòbil.

## Vegeu també

* Llista de colors
# Pseudoeurycea galeanae

Pseudoeurycea galeanae és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
Els seus hàbitats naturals inclouen montans humits, zones humides d'arbustos, plantacions i zones prèviament boscoses ara degradades. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Quedes detingut

Quedes detingut (逮捕しちゃうぞ, Taiho Shichauzo) és una sèrie japonesa de manga seinen escrita i dibuixada per Kōsuke Fujishima. Es va publicar a les revistes Morning Party Zōkan i Morning, de Kodansha, entre el 1986 i el 1992. Està ambientada en una comissaria de policia de Sumida, a Tòquio, i barreja drama, acció i comèdia. Se n'han publicat set volums tankōbon i s'ha adaptat a l'anime amb una sèrie de tres temporades, tres OVA i una pel·lícula, tot animat per l'Studio Deen.
Televisió de Catalunya va emetre la primera temporada de la sèrie d'anime i els OVA l'any 2000 al Canal 33, dins del 3XL.net.

## Argument

Les protagonistes de la història són la Natsumi Tsujimoto i la Miyuki Kobayakawa, dues agents de la Policia Metropolitana de Tòquio, destinades a la comissaria fictícia de Bokuto, al barri de Sumida de Tòquio. La sèrie és episòdica i se centra en les relacions entre les protagonistes i la resta de personatges.

## Doblatge

| Personatge | Veu japonesa | Veu catalana (TVC) |
| Miyuki Kobayakawa | Akiko Hiramatsu | Ana Pallejà |
| Natsumi Tsujimoto | Sakiko Tamagawa | Núria Trifol |
| Ken Nakajima | Bin Shimada | Oriol Rafel |
| Yoriko Nikaido | Etsuko Kozakura | Marta Ullod |
| Aoi Futaba | Rica Matsumoto | Maria Josep Guasch |
| Capità | Issei Masamune | Antoni Forteza |
| Shouji Tokairin | Tomokazu Seki | Francesc Figuerola |
| Daimaru Nakajima | Takeshi Aono | Pep Torrents |
| Striker | Hideyuki Hori | Joan Anton Ramoneda |
| Sena Wakabayashi | Hiroko Konishi | Joël Mulachs |

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès). Kodansha. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Canal 33 ofereix entreteniment per als joves a la televisió i a Internet». La Xarxa, 12-05-2000.
* ↑ «Fitxa de doblatge Quedes detingut». eldoblatge.com.
# Quedosbi

Quedosbi (en llatí Chedosbius, en grec antic Τιβέριος Ἰούλιος Χηδόσβιος 'Tiberi Juli Quedosbi') va ser un rei poc conegut del Regne del Bòsfor, un estat client de Roma.
Només es coneix per una inscripció que dona el seu nom i títol, però cap data. No se sap amb certesa quan va regnar. Es va trobar una estela a Querson on, a més de mencionar-lo, es veu una imatge seva amb una espasa a la mà. El tipus de lletra de la inscripció es pot datar al segle iii o a inicis del segle iv, però la imatge amb una espasa és més pròpia del segle i o del segle ii. Alguns historiadors pensen que devia regnar a la primera meitat del segle iii governant conjuntament potser amb Rescuporis IV. Altres, en canvi, creuen que Quedosbi va succeir a Teiranes i el va succeir Totorses.
També es pensa que podria ser fill de Rescuporis IV i apareix en el tron al lloc d'un rei Rescuporis, potser el seu pare, l'any 267. Rescuporis tornava a ser al tron el 272. El 279 Quedosbi podria haver estat proclamat rei per segona vegada i regnar fins al 286 any en què apareix al tron Totorses (Juli Tiberi Totorses), fill de Teiranes i potser germà de Quedosbi.

## Referències

* ↑ Mitchiner, Michael. The Ancient & Classical World, 600 B.C.-A.D. 650. Londres: Hawkins, 1978, p. 69-70. ISBN 9780904173161.
* ↑ Rostovtzeff, Michael Ivanovitch. Skythien und der Bosporus. Bd.II, Wiederentdeckte Kapitel und Verwandtes. Stuttgart: F. Steiner, 1993, p. 224. ISBN 9783515063999.
# Prígorodni (Pàixkovski)

* Per a altres significats, vegeu «Prígorodni».
Prígorodni - Пригородный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, davant de l'embassament de Krasnodar del riu Kuban, a 18 km a l'est del centre de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Pàixkovski.
# Príbovce

Príbovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2017 tenia 1.088 habitants.
# Rafael de Monterols

Rafael de Monterols va ser batlle de Sabadell entre els anys 1498-1499. Té un carrer dedicat al barri de la Creu Alta.

## Referències

* ↑ «Monterols, carrer de». [Consulta: 8 setembre 2020].
# RTL Radio Lëtzebuerg

RTL Radio Lëtzebuerg és una emissora de ràdio generalista luxemburguesa en luxemburguès. Les emissions de ràdio en llengua luxemburguesa van començar el 1958, inicialment únicament el matí, el migdia i el començament de la tarda. El programació completa de RTL 92.5 va iniciar-se el 19 d'octubre de 1959 a la freqüència FM 92,5 MHz del Centre Emissor de Junglinster. El 1970 va ser substituït per l'emissor de Hosingen. RTL 92.5 va ser l'única ràdio en luxemburguès fins al 1992. El 1986, l'emissora comença la seva difusió en so estereofònic i passa a emetre les 24h durant tot l'any el 1996. Amb 36% d'audiència, RTL Radio Lëtzebuerg és la ràdio més escoltada de Luxemburg i la primera font d'informació pels seus habitants.
El president és Alain Berwick; el director general, Fernand Matthes i la directora de programes, Christiane Kremer. RTL Radio Lëtzebuerg és propietat al 100% de CLT-UFA S.A., filial al 99,7% de RTL Group. Els estudis de RTL Radio Lëtzebuerg es troben al KB1, el nou edifici de RTL Group al 45 boulevard Pierre Frieden, al barri de Kirchberg de la ciutat de Luxemburg.
Entre els periodistes, destaquen, Guy Kaiser, Diane Klein, Eric Ewald, Nico Graf, Claude Zeimetz, Corinne Folscheid, Dany Rasqué, Danièle Weber, Max Theis, Carine Lemmer, Lynn Gaspar i Paul Konsbruck.
# RTL Television

RTL Television (anteriorment RTL plus), o simplement RTL, és una xarxa de televisió comercial alemanya distribuïda per cable i per satèl·lit, així com via digital terrestre (DVB-T) a les zones més densament poblades. És propietat de RTL Group i és, en termes de quota de mercat, d'Alemanya, la major emissora privada free to air.
L'origen del canal es troba al canal original pel qual RTL Télé Luxembourg emetia (canal 7 de VHF, en blanc i negre fins a 1979, i en color SECAM fins a 1981), que fou reformat entre 1981 i 1983 i reorientat cap a Alemanya, tornant a emetre RTL Télévision i, al mateix temps, realitzant proves d'emissió a algunes hores del dia per al futur canal RTL Plus a través del mateix canal a partir del 3 d'octubre de 1983. RTL Télévision (que també emetia en SECAM per al nord-est de França a través del canal 21 d'UHF amb la denominació Canal 21 per a diferenciar ambdós canals) cessà les seves emissions el 31 de desembre de 1983, i el seu canal d'emissió original es transformà en el canal en alemany RTL Plus el 2 de gener de 1984 a les 17:27, emetent des d'un centre emissor a Dudelange (Luxemburg), y se convirtió así en el segundo canal privado germano, ya que un día antes nació Sat.1, controlado por Leo Kirch. A Alemanya, l'estrena del canal només es pogué seguir a les regions limítrofes, com el Sarre i Renània, la qual cosa suposava un públic potencial de 200.000 persones. RTL Plus no comptà amb senyal per satèl·lit fins al 1985, quan començà a emetre a través d'Eutelsat.

## Vegeu també

* Televisió a Europa

## Referències

* ↑ RTL Télévision Canal 21 - générique/jingle - 1983-YouTube
* ↑ RTL Télévision (Canal 21) - ouverture d'antenne - octobre 1984-YouTube
* ↑ RTL Télévision Canal 21 - jingle interlude - 1983-YouTube
* ↑ 1983RTLcanal21-Dailymotion
* ↑ 2 Januar 1984 RTL Plus geht an den Start UltimateHeroswelt, 2 de enero de 2009

## Enllaços externs

* RTL Television - Lloc web oficial
* http://www.hd-plus.de/
# RTO

RTO té els següents significats:
* Radio Televisió Olímpica, ens autònom dins el Comitè Organitzador Olímpic Barcelona'92 per a produir el senyal de radiodifusió dels Jocs Olímpics d'estiu de 1992
* Research and Technology Organisation, divisió de recerca de l'OTAN
* The Really Terrible Orchestra, orquestra amateur fundada a Edimburg, al Regne Unit
* Parc Rile Tenore Olona, àrea protegida a l'entorn del riu Olona a la Llombardia, a Itàlia
* Organització de transmissió regional (del seu nom en anglès Regional Transmission Organization), entitat que controla la transmissió d'energia elèctrica en una zona determinada
* Oficina Regional de Transport (del seu nom en anglès Regional Transport Office), organització del Govern de l'Índia per a la gestió del transport i el trànsit
* Oxidació tèrmica regenerativa (del seu nom en anglès Regenerative Thermal Oxidation), tècnica de control de la contaminació mitjançant l'oxidació dels fums
* Temps objectiu de recuperació (del seu nom en anglès Recovery Time Objective), temps necessari per a la represa d'una activitat econòmica després d'una interrupció desastrosa
* Enlairament rebutjat (del seu nom en anglès Rejected TakeOff), situació en aviació on es decideix impedir l'enlairament d'un avió
# Radka Denemarková

Radka Denemarková (Kutná Hora, 14 de març de 1968) és una escriptora txeca. Denemarková es va graduar en alemany i txec a la Universitat Carolina de Praga. Va treballar a l'Institut de Promoció de la Literatura Txeca i a l'Acadèmia de Ciències de la República Txeca. També va escriure guions per al Teatre Na zábradlí. El 2008 va publicar la novel·la Smrt nebudeš se báti (No s'ha de témer la mort), en què barreja biografia, memòria i ficció. El 2009 va rebre el premi Magnesia Litera i el 2011 el Premi Usedom.

## Publicacions

* Sám sobě nepřítelem (1998), monografia sobre Evald Schorm
* A já pořád kdo to tluče, novel·la (2005)
* Peníze od Hitlera, novel·la (2006)
* Smrt, nebudeš se báti aneb Příběh Petra Lébla (2008)

## Referències

* 1 2 3 «Radka Denemarková». Czech literature portal. Arxivat de l'original el 2015-05-26. [Consulta: 10 setembre 2015].
# Pārgauja

El municipi de Pārgauja (en letó: Pārgaujas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al centre-nord del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Stalbe. El municipi va ser creat l'any 2009 després d'una reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Raiskuma pagasts (zona rural)
* Stalbes pagasts (zona rural)
* Straupes pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 4.502 persones (2009). La superfície del municipi té uns 487,5 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 9,23 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 21 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 21 gener 2015].
# Püttlingen

Püttlingen és una ciutat de la comunitat regional de Saarbrücken a l'estat federat alemany de Saarland. Està situada a 10 km al nord-oest de Saarbrücken.
Aquesta ciutat pertanyia al príncep de Nassau-Saarbrücken al 1789, cedida per França el 1766. Püttlingen pertanyia anteriorment a la província de Tres Bisbats i al batllia de Vic-sur-Seille. Reunida una altra vegada a França per un decret de la Convenció Nacional del 14 de febrer de 1793. I finalment cedida per França a Prússia pel Tractat de París de 1815.

## Persones il·lustres

* Johann Nikolaus Weislinger (1691-1755), teòleg
* Patrik Kühnen (1966), tennista
* Hendrick Zuck (1990), futbolista

## Enllaços externs

* Pagina oficial
# Ramon Peiró i Victori

Ramon Peiró i Victori, O.P. (Aiguafreda, Vallès Oriental, 7 de març de 1891 - Barcelona, 21 d'agost de 1936) va ser un frare dominic català mort durant la persecució religiosa de la Guerra Civil espanyola. Va ser beatificat per Joan Pau II l'11 de març de 2001. El seu germà, Miquel Peiró i Victori, pare de família i membre del Tercer Orde de Sant Domènec, també va ser mort durant la persecució.

## Biografia

Estudià a Folgueroles en un col·legi dels Pares de la Sagrada Família. Amb 15 anys estudià al convent de San Juan Bautista de Corias, Astúries, on vestí l'hàbit de l'Orde de Predicadors i el 1911 feu la professió solemne.
L'assignaren al convent de Sant Esteve de Salamanca, i demanà formar part del grup de restauradors de la província dominica d'Aragó, on estudià teologia i fou ordenat sacerdot el 1915. Ensenyà humanitats als apostòlics de Solsona, traslladat a Barcelona, incrementà els oficis divins i embellí la capella del Santíssim del seu convent. Fou formador de joves aspirants a frares durant molts anys i promotor de la devoció del rosari.
Durant la persecució religiosa de 1936, abandonà el convent el 19 de juliol i trobà refugi a casa de famílies conegudes. Des d'una d'aquestes cases contemplà com assaltaven i cremaven el convent. Tot i canviar de refugi diverses vegades, fou descobert el 15 d'agost després de sentir missa a la ràdio. El tancaren en un soterrani fins al matí del 21 d'agost de 1936, quan uns milicians el tragueren al camp d'El Morrot, una zona propera al port, i allà el mataren.
Fou beatificat per Joan Pau II l'11 de març de 2001.

## Referències

* ↑ Sanabre, Josep. Martirologio de la iglesia en la diócesis de Barcelona durante la persecución religiosa, 1936-1939 (en castellà). Barcelona: Librería Religiosa, 1943, p. 134, 319.
* 1 2 González Rodríguez, María Encarnación. «Beato Ramón Peiró Victori» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Ramon Perellós i Rocafull

Ramon Perellós i Rocafull (nascut a València el 1637 i mort a Malta el 1720) fou Gran Mestre de l'Orde de Malta entre 1697 i 1720. Va residir a Malta el 1653, tan bon punt havia ingressat a l'orde. El 1658 va entrar a formar part del consell del Mestre i el 1697 fou elegit Gran Mestre, el primer de la Llengua d'Aragó en molt de temps, ja que la Llengua de Castella semblava tenir-hi prioritat. Durant el seu magisteri es va encarregar de reforçar les defenses costaneres de l'illa de Malta.
El seu sepulcre, a la cocatedral de Sant Joan de La Valletta és un dels exponents més importants del barroc de l'illa.

## Referències

* ↑ Muñoz de Prat, Javier. «Ramón Rabassa de Perellós y de Rocafull». Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ «Ramon Perellós i Rocafull». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Quarsolatita

La quarsolatita és una roca volcànica equivalent a la latita (parlant en termes de composició modal) però amb un contingut de quars entre en 5 i el 20%. Per sobre del 20% de quars la roca es classifica com a riolita. És l'equivalent de gra fi de la quarsomonzonita (roca plutònica), ja que conté quantitats semblants de quars, així com de plagiòclasi i feldespat alcalí, amb un índex feldespàtic entre un 35 i un 65%.

## Referències

* ↑ «Classification of Igneous Rocks». Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 9 abril 2016].
# Ralph Norman Angell

Ralph Norman Angell Lane (Holbeach, Anglaterra 1872 - Croydon 1967) fou un escriptor, periodista i polític anglès guardonat l'any 1933 amb el Premi Nobel de la Pau.

## Joventut i estudis

Nasqué el 26 de desembre de 1872 a la ciutat de Holbeach, situada al comtat de Lincolnshire, sent un dels sis fills de Thomas Angell Lane i Mary Brittain. Va estudiar al Liceu de St. Omer i a la Universitat de Ginebra, per traslladar-se el 1888 als Estats Units on va exercir de periodista.
El 1898 va retornar a Anglaterra per poc temps, per traslladar-se a París el 1905, on fou editor de la corresponsalia del diari Daily Mail a la ciutat francesa, càrrec que ocupà fins al 1912.

## Vida política

Al seu retorn a Anglaterra s'afilià al Partit Laborista britànic l'any 1920, sent escollit membre del Parlament britànic entre el 1929 i el 1931.
Posteriorment Angell va treballar en el Consell del Reial Institut d'Assumptes Internacionals, i fou membre del Comitè Mundial contra la Guerra i el Feixisme, així com membre del comitè executiu de la Societat de Nacions i president de l'Associació Abissínia.
El 1933 fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau pels seus treballs com a membre de l'executiva de la Societat de Nacions.
Angell va morir a Croydon el 7 d'octubre de 1967.

## Obra

Al llarg de la seva vida Angell escrigué diverses obres al voltant de la política:
* Patriotism under Three Flags: A Plea for Rationalism in Politics (1903)
* Europe's Optical Illusion (1909) (also: The Great Illusion)
* The Fruits of Victory (1921)
* The Money Game (1928)
* The Unseen Assassins (1932)
* The Menace to Our National Defence (1934)
* Peace with the Dictators? (1938)
* The Steep Places (1947)
* After All (1951)

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1933
# Rancho Chico

Rancho Chico és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 309 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rancho Chico tenia 309 habitants, 100 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 243,5 habitants/km².
Dels 100 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.111 $ i la renda mediana per família de 21.111 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.944 $ mentre que les dones 40.125 $. La renda per capita de la població era de 9.442 $. Aproximadament el 33,8% de les famílies i el 36,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rancho Chico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rancho Chico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].