OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Merindades de Navarra

Les merindades són territoris que estaven sota la jurisdicció del merino, un oficial públic encarregat de l'administració econòmica, financera i judicial d'un territori. Es van establir després de la conquesta del territori occidental del regne de Navarra (Duranguesat, senyoriu de Biscaia, Àlaba i Guipúscoa) l'any 1200, per establir un sistema defensiu de la resta del territori. Cada merino mantenia els castells en perfecte estat i controlava l'activitat militar. Ja en el segle xiii, en temps del rei Teobald II (1253-1270), es van delimitar quatre merindades: Muntanya o Pamplona, Sangüesa, Terra Estella i Ribera o Tudela, i se'ls va dotar d'una organització més racional i eficaç. El 1407 es va crear la merindad d'Olite, composta per diferents localitats anteriorment situades a Sangüesa, Tudela i Estella.
Cada merindad establia un centre urbà principal: Pamplona a la muntanya, Sangüesa i Estella a les seves respectives merindades, Tudela a la Ribera i Olite a la merindad del seu nom. La importància de cadascuna tenia a veure amb la suma de diversos factors: la seva activitat econòmica com a centre artesà i comercial, la seva densitat demogràfica, la seva situació estratègica i els seus castells i muralles.
Els partits judicials actuals abasten el mateix territori que les merindades i en tres casos les capitals són les mateixes (Pamplona, Tudela i Estella). Els partits judicials d'Aoiz i Tafalla corresponen a les merindades de Sangüesa i Olite, respectivament.

## Referències

* ↑ «Merindades de Navarra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sagredo, Iñaki. «Elaboración y explicación histórica del mapa. Tenencias y merindades» (en castellà). Noticias de Navarra. Arxivat de l'original el 2011-11-17. [Consulta: 11 març 2022].
* 1 2 Atlas de Navarra, Geografía e Historia, edita: 2006, Departament d'Educació del Govern de Navarra i EGN Comunicación, ISBN 84-934512-1-5 (en castellà)

## Enllaços externs

* (castellà) Mapa de les merindades Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# El Polígon Industrial de Girona

El Polígon Industrial de Girona és una entitat de població del municipi de Riudellots de la Selva, a la comarca catalana de la Selva. En el cens de 2013 tenia 3 habitants.

## Enllaços externs

* Polingesa Arxivat 2014-10-16 a Wayback Machine.
* Sistema d'Informació de Polígons Industrials de Girona (DDGI)
# Tomàs Lluís Pujadas Roca

Tomàs Lluís Pujades Roca (Sabadell, 24 de maig de 1904-Vic, 12 d'octubre de 1994) fou un missioner claretià, músic i escriptor.

## Biografia

Fill de mestre, va exercir de professor en la congregació de Misioneros Hijos del Corazón de María el 1921. Durant la seva joventut en el període de 1920 a 1934 va rebre formació eclesiàstica a la Universitat de Cervera on posteriorment la perfeccionà a Roma juntament amb Casimiro Casimiri.
Distingit per la seva personalitat polifacètica, publicà un gran nombre d'articles en revistes musicals, una trentena de llibres amb biografies, relats i altres obres històriques entre d'altres. No només exercí una gran professió com a escriptor, sinó que també va dirigir nombroses publicacions religioses, com per exemple la revista Iris de Paz, fundada el 1883.
A més, també fou conegut per ser autor de misses i càntics marians i per compondre més d'un centenar d'obres musicals, entre les quals hi trobem 12 himnes oficials, motets…
Tanmateix, tingué experiència en la formació dels joves. Un exemple d'aquest fet el trobem quan el 1936 anà a treballar pastoralment a un barri marginal de València. El fet d'establir contacte amb els infants va despertar en ell la consciència del teatre i el cinema, el qual el va dur a compondre moltes obres calistèniques.
Anys més tard, va fundar l'associació Amigos del Cine i escriví un guió cinematogràfic sobre el pare Claret. Un fet important a destacar d'ell fou la campanya nacional que organitzà amb la companyia de quaranta-nou bisbes i el cardenal primat juntament amb l'ajuda de diferents mitjans de comunicació com per exemple la ràdio nacional i altres diferents emissores.

## Obres

* Missa in honorem Sancti Antonii M. Claret;
* Missa Festiva; Hispaniarum Regina y la
* Missa fang, compuesta en Guinea Ecuatorial con melodías autóctonas de la zona continental;
* Himno de la Universidad Católica de Panamá

## Referències

* 1 2 «Tomás Luis Pujadas Roca» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ Martínez Rodríguez, Rafael «Pujadas Roca,Tomás Luis». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, vol. 8, 2001, pàg. 1002.
* ↑ «https://www.itercmf.org/biografias-claretianas/tomas-luis-pujadas/».
# Jaciment arqueològic de Pont de Riudellots de la Creu

Pont de Riudellots de la Creu és un jaciment a l'aire lliure situat a la C-150 a la sortida del poble de Palol de Revardit en direcció Olot. Està situat al municipi de Palol de Revardit a la comarca del Pla de l'Estany. Les seves coordenades UTM són X: 484800.00 Y: 4656450.00, està situat a una alçada de 135msnm.
Va ser descobert arran de les obres de remodelació de la citada carretera. El Sr. J. Abad, membre de l'associació Arqueològica de Girona va descobrir unes restes lítiques de quars, amb una suposada cronologia Paleolítica. Les restes que puguin quedar del jaciment es troben en els talussos del pont elevat que serveix per accedir al poble. Es tracta d'un jaciment probablement paleolític

## Les troballes

No s'ha pogut estudiar les restes trobades, es desconeix doncs si són d'origen antròpic o no. Contextualització cultural, mediambiental, econòmic, social i ideològic

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni
* https://egipci.cultura.gencat.cat (Accés 20/04/15)
# Petrit Selimi

Petrit Selimi (Pristina, Kosovo, aleshores RFS de Iugoslàvia, 1 de maig de 1979) és un polític i diplomàtic kosovar. El 2016 va ocupar el càrrec en funcions de ministre d'Afers Exteriors de Kosovo. Va ser viceministre d'Afers Exteriors durant dos mandats consecutius, sota els primers ministres Hashim Thaçi (2011-2014) i Isa Mustafa (2014-2016). Després de l'elecció de l'exministre d'Exteriors Hashim Thaçi com a president de Kosovo, Selimi va ser nomenat ministre en funcions. Selimi va treballar com a consultor privat de relacions públiques, fins al juny de 2011, quan va ser nomenat pel primer ministre de Kosovo, Hashim Thaçi, viceministre d'Afers Exteriors.

## Referències

* ↑ «Pushing the Boundaries of Digital Diplomacy in Kosovo | WIRED». wired.com. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Yeni Diplomasi’s Review of Digital Diplomacy in 2013 | The Public Diplomat». thepublicdiplomat.com. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Kosovo can't get recognition from the UN, but it can get it from Facebook | Public Radio International». pri.org. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Petrit Selimi Unsung Interfaith Hero | HUFFINGTON POST». huffingtonpost.com. [Consulta: 4 juny 2015].
* ↑ «Young Kosovars hope to shape newly declared state - CSMonitor.com». csmonitor.com. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Kosovo Begins to Find an Independent National Identity - TIME». time.com. Arxivat de l'original el 17 d’agost 2013. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ http://www.dailytexanonline.com/content/obstacles-burden-new-kosovo-state-young-population Arxivat 2010-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ «Pristina’s Music Scene ‘Comes of Age’ :: Balkan Insight». balkaninsight.com. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Petrit Selimi - Ministry of Foreign Affairs - Kosovo». mfa-ks.net. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «Kosovo seeks recognition from Arab states (SETimes.com)». web.archive.org. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2014. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ «The pull of Brussels | The Economist». web.archive.org. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 14 setembre 2015].
# Nàsrida

«Nàsrida» té aquests significats:

## Dinasties musulmanes

* Dinastia nassarita o nasrita o nàsrida de Granada
* Dinastia nàsrida del Sistan
# Maurizio De Giovanni

Maurizio de Giovanni (Nàpols, 1958) és un escriptor italià que ha passat a la primera plana de l'actualitat literària per les seves novel·les protagonitzades pel comissari Ricciardi. Maurizio de Giovanni viu i treballa a Nàpols.
Feia d'empleat de banca quan, als 50 anys, es va apuntar a un curs de creació literària. Els seus companys van enviar un dels seus relats al concurs literari Tiro Rapido, patrocinat per Porsche i celebrat al Gran Café Gambrinus de Nàpols. El seu treball ambientat al Nàpols feixista dels anys trenta, amb un comissari com a protagonista, resulta guanyador.
És aquest relat el que li servirà de base per a la novel·la L'hivern del comissari Ricciardi, la primera d'una sèrie de cinc: l'hivern, la primavera, l'estiu, la tardor i El Nadal. El seu protagonista, el jove comissari Ricciardi, és un noble que abandona la seva notable posició per dedicar-se a l'ofici d'investigador sota l'aparença d'un discret i taciturn comissari de policia. Aquest canvi de vida està justificat per un do sobrenatural: en veure una persona morta pot escoltar les darreres paraules que ha pronunciat. D'aquesta manera troba cadàvers que li demanen ajuda per fer justícia identificant els seus assassins.

## Obres

* El método del cocodrilo. Barcelona: Random House Mondadori, 2014
* Con mis propias manos. Barcelona: Lumes, 2014
* El verano del comisario Ricciardi. Barcelona: Lumen, 2013
* El Nadal del comissari Ricciardi. Barcelona: La Campana, 2013
* La primavera del comissari Ricciardi. Barcelona: La Campana, 2012
* La tardor del comissari Ricciardi. Barcelona: La Campana, 2012
* L'hivern del comissari Ricciardi. Barcelona: La Campana, 2011

## Premis

* Corpi Freddi Award 2010 a la millor novel·la (La tardor del comissari Ricciardi)
* Premi Camaiore de Novel·la Policíaca 2011

## Referències

* ↑ «Giovanni, Maurizio de». La Campana Editorial. [Consulta: 4 setembre 2014].
* ↑ «Historias de época». [Consulta: 4 setembre 2014].
# Segunda Esquadra

La Segunda Esquadra és la principal comissaria de Bissau, la capital de Guinea Bissau.

## Condicions

El 7 d'octubre de 2008 s'hi van verificar diverses violacions dels drets humans per la Oficina de les Nacions Unides pel Suport a la Consolidació de la Pau a Guinea Bissau. Consistien en instal·lacions inadequades amb manca de nivells mínims de vida; manca d'aigua i aliments. Es van fer diverses recomanacions, incloent l'adopció de mecanismes per a la provisió d'aigua i aliments i el tancament de les cel·les de detenció subterrànies.

## Notables detingutss

* Marcelino Lopes Cabral, antic ministre de defensa.
* Zinha Vaz, membre de l'Assemblea Nacional Popular de Guinea Bissau.

## Referències

* 1 2 3 «Guinea-Bissau Report 2004». Amnesty International. [Consulta: 22 maig 2014].
* ↑ «Guinea-Bissau: Children's rights references in the Universal Periodic Review». hild Rights International Network, 07-05-2010. [Consulta: 22 maig 2014].
# El Pollo

El Pollo del Prat de Llobregat, al Baix Llobregat, és una bèstia del Bestiari popular català apareguda l'any 1991 obra del Taller Sarandaca de Granollers.
A l'hora de triar una bèstia representativa de la ciutat es va optar per un gall de la raça autòctona Gallina del Prat o Potablava.

## Característiques

* Material: Fibra de vidre
* Any de construcció: 1991
* Pes: 180 kg
* Constructor: Ramon Aumedes del Taller Sarandaca
* Mides Llargada: 320 cm
* Amplada: 180 cm
* Alçada: 350 cm
* Tracció: Amb rodes
* Punts de foc: 22

## Referències

* Fitxa de El Pollo a l'Agrupació de Bestiari de Catalunya
* Masana, Heribert. 50 singulars de la festa. Petita guia de figures singulars de Catalunya, 2015. ISBN 978-84-92745-44-9.
# Tomàs Lletget Cailà

Tomàs Lletget Cailà (Reus, 9 de juliol de 1825 - Archena (Múrcia), 18 de juliol de 1889) va ser un metge i polític català, pare de Josep Lletget.
Fill de Josep Lletget adroguer i Maria Cailà. Va estudiar al Seminari de Tarragona i Medicina a les Universitats de Barcelona i de Madrid, on es va doctorar el 1847. Membre del Partit Republicà, va ser amic personal de Castelar i de Pi i Margall. Del 1861 al 1866 va ser president del Centre de Lectura, llavors en els seus inicis, càrrec que va repetir el 1868-1875. Va ser un dels dirigents de la Revolució de Setembre a Reus, participant en la Junta Revolucionària, i col·laborà a revistes satíriques, com El Mosquito, polítiques, com La Redención del Pueblo, i culturals, com El Eco del Centro de Lectura. Va ser un dels fundadors i va prendre part en la redacció dels estatuts del Banc de Reus. Es destacà com un dels membres més actius del Primer Congrés Catalanista el 1880. Va ser president de l'Ateneu Lliure el 1881-1882. S'adherí a la Renaixença i publicà alguns articles a l'Anuari de l'Associació Catalana d'Excursions.
Va fer oposicions com a metge de la sanitat militar i va treure plaça al Balneari de Caldes de Montbui. Va ser metge en diversos balnearis de l'estat espanyol, entre d'altres Tiermas, Alhama de Aragón, Fitero i Archena. Publicà treballs d'estudi sobre les aigües medicinals: Memoria sobre los baños minerales de Tiermas (Madrid 1857), Monografía de los baños y aguas termo-medicinales de Fitero (Barcelona 1870), Aguas azoadas artificiales (Barcelona, 1886) i sobre temes científics: La Teoría de Adhemar y los períodos glaciales del globo (Barcelona 1879), Tres problemas cosmológicos (Barcelona 1888).
Va ser soci numerari de l'Acadèmia de Medicina de Barcelona i de la de Ciències Mèdiques.

## Referències

* ↑ «Llibre de Baptismes (1821-1825). Pàg.394. Imatge 797.». A.H.A.T. Reus. Parròquia de Sant Pere, apòstol., 09-07-1825. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 155.
* ↑ L'Ateneu Lliure de Catalunya
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 390-391.
* ↑ Elías de Molins, Antonio. Diccionario biográfico y bibliográfico de escritores y artistas catalanes del siglo XIX. Barcelona: Imprenta de Calzada, 1895, p. Vol. II, pàg. 54.

## Enllaços externs

* "Tomàs Lletget, un dels primers presidents del Centre de Lectura". Alejandro Coroleu. A: Revista del Centre de Lectura, 1er. trimestre de 2014 [Consulta 7-III-2015]
* Tomàs Lletget i Calià | Galeria de Metges Catalans
# Graciela Muslera

Graciela Muslera Méndez (Montevideo, 1963) és una arquitecta i política uruguaiana. Va ser ministra d'Habitatge, Ordenament Territorial i Medi Ambient entre 2010 i 2012.

## Biografia

Muslera es va graduar en arquitectura per la Universitat de la República el 1993. Des de 1998 a 2006 va treballar al Banc de la República com a assessora. El 2007 ocupà un càrrec de Coordinació de Manteniment i Obres. Durant aquest període va ser secretària de la senadora Lucía Topolansky, del Moviment de Participació Popular (MPP). Aquest mateix any, va assumir el càrrec de vicepresidenta de l'Agència Nacional d'Habitatge.
Amb l'assumpció de José Mujica com a nou president, l'1 de març del 2010 va ser nomenada ministra, càrrec que deixa el 14 de juny de 2012 en mans de Francisco Beltrame.

## Referències

* ↑ (anglès) Dades dels ministres de l'Uruguai.org
* ↑ (alemany) Ein Land für alle und mit allen − Amtsantritt des uruguayischen Staatspräsidenten José Mujica auf kas.de
* ↑ Que.es. «La titular de Vivienda, segunda ministra que renuncia en Uruguay en una semana» (en castellà), 06-06-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r juliol 2012].
# Jaciment arqueològic de Roca Rubí

Roca Rubí és un jaciment arqueològic situat al municipi de Sant Pere de Ribes a la comarca del Garraf (Barcelona), a uns 1,5 km del nucli poblacional.
Es va dur a terme una intervenció el 1984 on es va trobar una trentena de peces lítiques, fet que va donar a pensar que es tractava d'un taller de sílex. Algunes de les peces van ser identificades com pertanyents al mosterià, també es va trobar algunes que mostraven indicis de la tècnica levallois. Un grup d'aquestes peces es van identificar com pertanyents a una època més tardana, possiblement a l'epipaleolític.

## Referències

* ↑ «Extranet eGIPCI».

## Bibliografia

* Miret, J. 1988. "Un Jaciment del paleolític mitjà al terme de Ribes (Garraf)", XXIX Assemblea Intercomarcal d'Estudiosos. Sitges, 27-28 d'octubre 1984. Sitges : Grup d'Estudis Sitgetans, 1988. p. 203-209.
# Philippe Vorbe

Philippe Vorbe (Port-au-Prince, 14 de setembre de 1947) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 18 cops internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a New York Generals i Violette Athletic Club.

## Referències

* ↑ Philippe Vorbe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Hall, Michael R.. Historical Dictionary of Haiti, 2012. ISBN 9780810878105 [Consulta: 10 setembre 2014].
* ↑ Philippe Vorbe NASL stats
* ↑ Philippe Vorbe a National-Football-Teams.com (anglès)
# Artrocentesi

L'artrocentesi, o aspiració articular, és el procediment clínic d'utilitzar una xeringa per aspirar líquid sinovial (d'una articulació, habitualment amb embassament). L'artrocentesi s'utilitza en el diagnòstic de les artritis, per alleugerir el dolor (en buidar l'articulació del líquid a tensió, per un embassament sinovial o per una hemartrosi).
A vegades s'aprofita la mateixa punció d'artrocentesi per a injectar medicaments antiinflamatoris (infiltració articular).

## Referències

* ↑ West, Sterling G.. Rheumatology Secrets (en anglès). Elsevier Health Sciences, 2002, p. 63. ISBN 1560534745 [Consulta: 8 novembre 2017].
* 1 2 Friedlaender, Eron Y. Chapter 212 - Arthrocentesis (en anglès). Mosby, 2007, p. 1280–1281. DOI 10.1016/b978-032303004-5.50216-7. ISBN 978-0-323-03004-5 [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ Thiele, Ralf G. Chapter 26 - Ultrasound in the Diagnosis of Crystal Deposition Disease (en anglès). W.B. Saunders, 2012, p. 331–343. DOI 10.1016/b978-1-4377-2864-4.10026-0. ISBN 978-1-4377-2864-4 [Consulta: 4 novembre 2020].
# Micrixalus swamianus

Micrixalus swamianus és una espècie de granota que viu a l'Índia.

## Referències

* Biju, S.D., Dutta, S. & Inger, R. 2004. Micrixalus swamianus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 21 d'abril del 2008.
# Segun Odegbami

Segun Odegbami (Lagos, 27 d'agost de 1952) és un exfutbolista nigerià de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Nigèria.
Pel que fa a clubs, destacà a Shooting Stars.

## Referències

* ↑ IANS «Nigeria's former football team captain to run for FIFA presidency». Business Standard India, 03-09-2015.
* ↑ Patrick Olusegun Odegbami - Goals in International Matches
* ↑ «Football Legends: Segun Odegbami». BBC Sport, 12-08-2003.
* ↑ Segun Odegbami Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Segun Odegbami a National-Football-Teams.com (anglès)
# El Pobo

El Pobo és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol.

## Política local
### Resultats electorals

Eleccions municipals :
| Partit | 2003 | 2007 | 2011 | 2015 |
| PP | 5 | 4 | 4 | 4 |
| PSOE | | 1 | 1 | - |
| CHA | | | - | 1 |
| PAR | | | - | - |
| Total | 5 | 5 | 5 | 5 |

## Referències

* ↑ «Resultados provisionales - Elecciones Municipales 2015 - Teruel - El Pobo 2015». Arxivat de l'original el 2015-06-19. [Consulta: 19 juny 2015].
# Graciela Figueroa

Graciela Figueroa (Montevideo, 15 de gener de 1944) és una ballarína i coreògraf uruguaiana.
El 2007 Figueroa va treballar com a coreògrafa al musical Maré, Nossa História de Amor, una adaptació lliure de la tragèdia de Romeo i Julieta traslladada a la dura vida a la Favela da Maré, una de les faveles més grans i violentes de Rio de Janeiro. Van protagonitzar l'espectacle Cristina Lago, Vinícius D'Black i Marisa Orth.

## Referències

* ↑ «Figueroa, Graciela» (en castellà). autores.uy.
* ↑ «Graciela Figueroa a través de su obra» (en castellà). El País.
# Jaciment arqueològic de Pau

El jaciment arqueològic de Pau és un jaciment en superfície entre Vilajuïga i Pau, a l'Alt Empordà i descobert per Santiago Serra el 1980.

## Referències

* ↑ Canal i Roquer, Josep; Carbonell i Roure, Eudald. Catalunya Paleolítica. Girona: Patronat Eiximenis, 1989, p. 171-172. ISBN 84-86812-12-7.
* ↑ Pau, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
# Phoner to Arizona

"Phoner to Arizona" és un senzill de la banda alternativa Gorillaz que pertany a l'àlbum The Fall.
La cançó fou enregistrada totalment mitjançant l'iPad de Damon Albarn durant la gira americana Escape to Plastic Beach World Tour realitzada a l'octubre de 2010. El seu videoclip estava format per material gràfic relacionat amb aquesta gira, i fou publicat el 22 de desembre de 2010.

## Referències

* ↑ Barshad, Amos. «The New Gorillaz Single Doesn't Necessarily Not Sound Like Something Damon Albarn Made on His iPad While on Tour» (en anglès). Vulture, 24-12-2010. [Consulta: 1r setembre 2013].
* ↑ Michaels, Sean. «Gorillaz to release new album free on Christmas Day» (en anglès). The Guardian, 10-12-2010. [Consulta: 1r setembre 2013].
# Oceano Andrade da Cruz

Oceano Andrade da Cruz és un futbolista portugués ja retirat nascut a l'illa de São Vicente, Cap Verd. La seua família va emigrar des de les illes de Cap Verd fins a Portugal quan era un xiquet.

## Carrera esportiva

Va començar la seua carrera en l'Almada, abans de militar al CD Nacional, on va destacar, la qual cosa va cridar l'atenció del Sporting de Lisboa. Va estar des del 1982 fins al 1990 al club lisboeta, repetint en una segona etapa entre 1994 i 1998. Tot i que era un dels símbols del club, tan sols va poder guanyar una Copa. A la lliga espanyola, va jugar amb la Reial Societat de la temporada 90/91 la temporada 93/94. La seua darrera campanya en actiu va ser la 98/99 a les files del Toulouse francès.
Amb la selecció portuguesa de futbol va disputar fins a 54 partits, marcant 8 gols. La seua primera aparició va ser el gener de 1985 contra Romania, i el seu darrer partit, a l'abril de 1998 contra Anglaterra. Només va gaudir de continuïtat durant els anys 90, i fou un dels capitans del combinat portuguès que va acudir a l'Eurocopa de 1996, a Anglaterra. Després de la seua retirada, Oceano ha continuat lligat a la selecció del seu país, desenvolupant càrrecs tècnics.
# Micrixalus silvaticus

Micrixalus silvaticus és una espècie de granota de la família dels rànids. És endèmica dels Ghats Occidentals, al sud de l'Índia. La seva distribució exacta no es coneix degut a possibles citacions errònies per confusió amb altres espècies. Es desconeix el volum poblacional l'evolució d'aquest al llarg del temps.
Viu en corrents de muntanya en hàbitats de bosc tropical perennes humits. Es reprodueix en rierols on creixen els capgrossos.

## Referències

* 1 2 «Micrixalus silvaticus» (en anglès). IUCN Red List. S.D. Biju, Sushil Dutta, M.S. Ravichandran. 2004. [Consulta: 29 agost 2014].
# Santa Anna de Premià de Dalt

Santa Anna de Premià de Dalt és una església de Premià de Dalt (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església adossada a una masia amb un porxo, d'una sola nau amb la coberta a dues aigües.

## Referències

* ↑ «Santa Anna de Premià de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].