OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mytilus

Mytilus és un gènere de mol·luscs bivalves de la família Mytilidae, amb distribució cosmopolita. Són musclos comestibles de mida mitjana a gran que viuen en aigües salades.

## Algunes espècies

El gènere Mytilus inclou vuit espècies (a més de diverses espècies dubtoses):
* Mytilus californianus Conrad, 1837 - musclo de Califòrnia
* Mytilus chilensis (Hupé, 1854) - musclo xilè
* Mytilus edulis Linnaeus, 1758 - musclo de l'Atlàntic
* Mytilus galloprovincialis Lamarck, 1819 - musclo del Mediterrani
* Mytilus planulatus Lamarck, 1819
* Mytilus platensis d'Orbigny, 1842
* Mytilus trossulus Gould, 1850
* Mytilus unguiculatus Valenciennes, 1858

## Ús pels humans

Els musclos del gènere Mytilus han estat molt explotats pels humans des de la prehistòria i actualment es cultiven en aqüicultura. Per exemple, a Califòrnia els natius americans els consumien des de com a mínim 12.000 anys enrere.
* Mytilus edulis
* Mytilus galloprovincialis
* Mytilus californianus
* Mytilus chilensis

## Referències

* ↑ A.W.B. Powell, New Zealand Mollusca, William Collins Publishers Ltd, Auckland, New Zealand 1979 ISBN 0-00-216906-1
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Mytilus Linnaeus, 1758». [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ Erlandson, Jon M., T.C. Rick, T.J. Braje, A. Steinberg, & R.L.Vellanoweth. 2008. Human Impacts on Ancient Shellfish: A 10,000 Year Record from San Miguel Island, California. Journal of Archaeological Science 35:2144-2152.
# Literatura francesa a l'edat mitjana

Entenem per literatura francesa medieval aquella literatura produïda abans de l'any 1500 en els diferents dialectes del francès antic i mig en el nord de l'actual França però també en altres espais geogràfics on es parlaren aquestes llengües, com la Gran Bretanya amb l'anglonormand.
Els primers textos francesos amb una intenció literària són textos hagiogràfics dels segles IX i X: la Seqüència de Santa Eulàlia i la Vida de Sant Léger. Però el gran esclat de la literatura francesa és a partir del segle xi.
Els principals gèneres són, per ordre cronològic d'aparició, la cançó de gesta (èpica), de la qual la mostra més antiga és la Chanson de Roland, i la narrativa, el roman (o novel·la), l'autor més representatiu del qual és Chrétien de Troyes. Tampoc no manquen altres manifestacions de la narrativa fora del marc cortès (fabliaux, etc.).
Tot i que també existeix una lírica francesa medieval (p. ex. Conon de Béthune), la tradició lírica més important en l'espai de la Gal·loromània correspon a la poesia trobadoresca en occità.
Cal mencionar també una interessant producció teatral.

## Referències

* ↑ «The Song of Roland». FordhamUniversity.edu. Arxivat de l'original el 2015-02-04. [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ (francès) Antoine Adam, Georges Lerminier, and Édouard Morot-Sir, eds. Littérature française. "Tome 1: Des origines à la fin du XVIIIe siècle," Paris: Larousse, 1967.
* ↑ Jean Maurice, « De la chanson de geste à la féerie : Renaut de Montauban et Renaud de Montauban », a D'un genre littéraire à l'autre, Rouen, Publication Universitaire Rouen Havre, 2008, p. 198

## Bibliografia

* Cerdá, Jordi. Cuestiones preliminares en Introducción a la literatura europea (Material didàctic UOC). Barcelona: FUOC, 2014.
* Frappier, Jean. Chrétien de Troyes. París: Hattier, 1957.
* García Gual, Carlos. Los orígenes de la novela. Madrid: Istmo, 1972.
* Iáñez Pareja, Eduardo. Historia de la literatura. La Edad Media. Barcelona: Tesys-Bosch, 1989.
* Lacy, Norris J. BUSBY Keith et alii.. The legacy of Chrétien de Troyes. Amsterdam: Rodopi, 1987.
* Marx, Jean. La légende arthurienne et le Graal. París: PUF, 1952.
* Varvaro, Alberto. Literatura románica en la Edad Media. Barcelona: Ariel, 1983.
* Zumthor, Paul. Essai de poétique médiévale. París: Seuil, 2000.
# 21 de l'Àguila

21 de l'Àguila (21 Aquilae) és una estrella de la constel·lació Aquila. Té una magnitud aparent de 5,14.

## Components

| NOM | Ascensió recta | Declinació | Magnitud aparent (V) | Tipus espectral | Referències |
| 21 de l'Àguila B (BD+02 3824B) | 19$^h$ 13$^m$ 40.3$^s$ | +02° 17' 47 | 12.3 | | Simbad |

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 John Landstreet «Abundances determined using Si ii and Si iii in B-type stars: evidence for stratification» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 14-02-2013, pàg. A30. DOI: 10.1051/0004-6361/201220671.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-07-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
Viccionari
# 108 d'Aquari

108 d'Aquari (108 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. La seva magnitud aparent és 5,17.

## Referències

* ↑ Andrea Fabiana Torres «Fundamental parameters of B supergiants from the BCD system. I. Calibration of the (λ_1, D) parameters into Teff» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 27-03-2009, pàg. 297–320. DOI: 10.1051/0004-6361/200811147.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Oleg Kochukhov «Interferometry of chemically peculiar stars: theoretical predictions versus modern observing facilities» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 23-07-2014, pàg. 1629–1642. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1259.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Joss Bland-Hawthorn «The Sixth Data Release of the Radial Velocity Experiment (RAVE). II. Stellar Atmospheric Parameters, Chemical Abundances, and Distances». Astronomical Journal, 2, 2020. DOI: 10.3847/1538-3881/AB9AB8.
* ↑ «A volume-limited survey of mCP stars within 100 pc - I. Fundamental parameters and chemical abundances» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 15-11-2018, pàg. 2300-2324. DOI: 10.1093/MNRAS/STY3105.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ «Project VeSElkA: analysis of Balmer line profiles of slowly rotating chemically peculiar stars». Astronomical Journal, 1, 01-07-2015. DOI: 10.1088/0004-6256/150/1/2.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-07-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.

## Enllaços externs

* Plana de la base de dades SIMBAD sobre 108 Aquarii
* Imatge d'ET Aquarii
# Statte

Statte és un barri «fora les muralles» de la ciutat de Huy a la confluència del Mehaigne i del Mosa. Ja el 1328 va ser anexionat per la ciutat. Era un important centre d'artesania per la Mehaigne que hi accionava uns molins d'aigua (farina, oli) i forges.
Per a la construcció del ferrocarril, la desembocadura del Mehaigne va ser desviada vers el sud, al territori del municipi de Wanze. Fins a mitjans del segle XX era un important nus ferroviari. Des del 1868 té una estació del ferrocarril a la creu de les línies 125 Lieja-Namur i les desaparegudes 126 Ciney-Statte i 127 Statte-Landen. Fins al 1952 hi havia a més un carrilet que connectava Statte amb Waremme. Té un port esportiu fluvial integrat al Port de Lieja i un dels darreres molins de blat independents de Valònia, els Moulins de Statte, que continua la tradició molinera del barri.
El topònim provindria probablement d'una arrel germànic stat que significa moll.
* Pintura mural inspirada de l'obra de François Walthéry
* Església de Sant Esteve al Mont
* Sant Esteve al Mont

## Referències

* ↑ Du Ry, Chantal. Huy: histoire d'une ville médiévale à travers ses légendes et ses monuments. Lieja: CEFAL, 2000, p. 225.
* ↑ Del Vaux, Henri Joseph Barthélemi. «Méhaigne». A: Dictionnaire géographique et statistique de la province de Liège. Lieja: Jeunehomme Frères, 1835, p. 186.
* ↑ «La ligne Statte-Waremme». Chronique de Waremme.
* ↑ «Port de Statte» (en francès, neerlandès, alemany). Liège Tourisme. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ De Pauw, Julie «Les Moulins de Statte, une longévité de 160 ans» (en francès). L'Avenir, 25-01-2017.
* ↑ Léonard, Céline «Les Moulins de Statte: les ambitions d'un des derniers moulins wallons» (en francès). CCI Magazine, 24-06-2014.
* ↑ Siccar, Frédérique «Un livre d'Histoire et d'histoires «Statte, la ville hors les murs»» (en francès). Le Soir, 15-11-2000.

## Bibliografia

* AA.VV.. Statte, la ville hors les murs. Huy: Ajuntament de Huy, 2000.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Statte
# José María Moreno Torres

José María Moreno Torres (Cadis, 15 de desembre de 1939) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1960.
Davanter que marcà molts gols al CD Lorca durant la temporada 1959-60. El RCD Espanyol el fitxà l'any 1960 però no aconseguí triomfar, disputant només dos partits de lliga. La temporada següent fou cedit al CD Tenerife i posteriorment jugà a Atlètic Balears, Atlético Ceuta, Reial Múrcia i CD Abarán, jugant amb el Tenerife i el Murcia a primera divisió i la resta a Segona.

## Referències

* ↑ Juan Pedro Martínez; Xavi Ensenyat. Cor Perico. RCD Espanyol, 2018.
* ↑ «Fitxa de Moreno». Periquito.cat. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ José María Moreno Torres a BDFutbol
# Mytilus edulis

Mytilus edulis (el seu nom significa "musclo comestible") és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Mytilidae.

## Distribució

Es troba a les costes de l'Atlàntic nord de Nord-amèrica i Europa i en altres aigües temperades o polars del món.

## Hàbitat

Aquesta espècie viu a la zona entre marees enganxat a les roques o en altres substrats durs mitjançant una estructura forta, una mica elàstica, i filamentosa que secreten per unes glàndules situades al peu del musclo.

## Descripció

La conquilla és tova amb línies de creixement concèntriques. És de color porpra, blava i de vegades marronosa, ocasionalment amb bandes radials.

## Usos

Es cultiva en mitilicultura o es recull silvestre a les platges. També es fa servir com a animal de laboratori.

## Predadors

Les estrelles de mar com Asterias vulgaris i Nucella lapillus en són els principals depredadors

### Galeria

* Musclos vius en roca
* Closques buides al Bàltic
* Nombroses closques a Islàndia
* Musclos vius

## Referències

* ↑ Petraitis, P. S. (1987). "Immobilization of the Predatory Gastropod, Nucella lapillus, by its prey, Mytilus edulis". Biol Bull. 172: 307-314.
* Department of Marine Resources Arxivat 2004-04-27 a Wayback Machine.
* Gilbertson, Lance. (1999). Zoology Laboratory Manual (4th ed.), pp. 11.1-11.4. The McGraw-Hill Companies, Inc.
* Fisheries and Oceans Canada - Blue mussel
# Nuno Gomes

Nuno Miguel Soares Pereira Ribeiro, conegut com a Nuno Gomes, (Amarante, Portugal, 5 de juliol de 1976) és un futbolista portuguès que juga de davanter amb el Blackburn Rovers FC des de la temporada actual, a la segona divisió anglesa, i també a la selecció de futbol de Portugal (des de 1990).
De petit havia jugat a l'Amarante FC i després al Boavista FC (1990–1997), al SL Benfica (1997–2000), a l'ACF Fiorentina (2000–2002), altre cop al SL Benfica (2002–2011) i al SC Braga (2011–2012). Es va canviar el cognom en homenatge a l'ídol de la seva infància, Fernando Gomes, antic jugador del Porto.
# 109

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu cent nou.

## Esdeveniments

* 22 de juny - S'obren els Banys de Trajà de l'arquitecte Apol·lodor de Damasc, construïts sobre les ruïnes de la Domus Aurea (Casa daurada) de Neró al turó Esquilí.
* 24 de juny: inauguració de l'Aqüeducte Aqua Trajana a Roma.
* 11 de novembre: Trajà inaugura la seva nova naumàquia.
* 24 de novembre: finalització dels Jocs romans, celebrant les victòries de Trajà a Dàcia amb espectacles de gladiadors.
* Inici del regnat d'Osroes, rei dels Parts en competència amb Vologèse III (109-128).
* Neix el catolicisme com a tal, ja que l'església cristiana es proclama universal.

## Referències

* ↑ Léon Pol Homo. Rome impériale et l'urbanisme dans l'Antiquité (en francès). ISBN 978-2226047335.
* ↑ blz. 972. The Cambridge Ancient History: The High Empire, A.D. 70-192 / edited by Alan K. Bowman, Peter Garnsey, Dominic Rathbone By Iorwerth Eiddon Stephen Edwards, Cambridge University Press, John Boardman, N.G.L. Hammond, D.M. Lewis, F.W. Walbank, A.E. Astin, J.A. Crook, Andrew Lintott, Bryan Ward-Perkins, Averil Cameron, Alan K. Bowman, Michael Whitby, Peter Garnsey Edition: 3 Published by Cambridge University Press, 2000 ISBN 0-521-26335-2, 9780521263351
* ↑ Carcopino, Jérôme. Hachette. La vie quotidienne à Rome à l'apogée de l'Empire, 1947.
* 1 2 Continuum International Publishing Group. Chronology of the Roman Empire (en anglès), 2011. ISBN 978-1-4411-5478-1.
* ↑ Sicker, Martin. Greenwood Publishing Group. The pre-Islamic Middle East (en anglès), 2000, p. 231. ISBN 978-0-275-96890-8.
# Supercopa jordana de futbol

La Supercopa jordana de futbol és una competició futbolística de Jordània que enfronta els campions de la lliga i copa nacionals. És organitzada per l'Associació de Futbol de Jordània.

## Historial

Font:
Supercopa Jordana :
| Any | Campió | Resultat | Finalista |
| 1981 | Al-Faisaly | 1-1 (pr., 5-3 pen.) | Al-Wehdat |
| 1982 | Al-Faisaly | 1-0 | Al-Ramtha |
| 1983 | Al-Ramtha | 1-0 | Al-Wehdat |
| 1984 | Al-Faisaly | 5-2 | Al-Ramtha |
| 1985 | Al-Jazeera | 1-0 | Amman SC |
| 1986 | Al-Faisaly | 1-0 | Al-Wehdat |
| 1987 | Al-Faisaly | 1-0 | Al-Arabi |
| 1988 | not played | not played | not played |
| 1989 | Al-Wehdat | 1-1 (pr., 4-3 pen.) | Al-Faisaly |
| 1990 | Al-Ramtha | 3-0 | Al-Faisaly |
| 1991 | Al-Faisaly | 3-1 | Al-Ramtha |
| 1992 | Al-Wehdat | 1-1 (pr., 4-2 pen.) | Al-Ramtha |
| 1993 | Al-Faisaly | 2-1 | Al-Wehdat |
| 1994 | Al-Faisaly | 1-0 | Al-Ramtha |
| 1995 | Al-Faisaly | 4-1 | Al-Wehdat |
| 1996 | Al-Faisaly | 1-0 (gol d'or) | Al-Wehdat |
| 1997 | Al-Wehdat | 2-0 | Al-Ramtha |
| 1998 | Al-Wehdat | 4-2 | Al-Ramtha |
| 1999 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 2000 | Al-Wehdat | 2-1 | Al-Faisaly |
| 2001 | Al-Wehdat | 2-1 | Al-Faisaly |
| 2002 | Al-Faisaly | 3-0 | Al-Hussein |
| 2003 | Al-Hussein | 2-1 (gol d'or) | Al-Faisaly |
| 2004 | Al-Faisaly | 2-1 | Al-Hussein |
| 2005 | Al-Wehdat | 2-0 | Al-Faisaly |
| 2006 | Al-Faisaly | 2-0 | Shabab Al-Ordon |
| 2007 | Shabab Al-Ordon | 2-0 | Al-Wehdat |
| 2008 | Al-Wehdat | 2-0 | Al-Faisaly |
| 2009 | Al-Wehdat | 2-1 | Shabab Al-Ordon |
| 2010 | Al-Wehdat | 1-0 (pr.) | Al-Faisaly |
| 2011 | Al-Wehdat | 3-0 | Mansheyat Bani Hasan |
| 2012 | Al-Faisaly | 3-0 | Mansheyat Bani Hasan |
| 2013 | Shabab Al-Ordon | 2-0 | That Ras |
| 2014 | Al-Wehdat | 2-0 | Al-Baqa'a |
| 2015 | Al-Faisaly | 1-0 | Al-Wehdat |
| 2016 | Al-Ahli | 2-1 | Al-Wehdat |
| 2017 | Al-Faisaly | 2-1 (pr.) | Al-Jazeera |
| 2018-19 | Al-Wehdat | 2-1 | Al-Jazeera |
| 2020 | Al-Faisaly | 1-1 (4-3 pen.) | Al-Jazeera |
| 2021 | Al-Wehdat | 2-0 | Al-Jazeera |

## Referències

* ↑ kooora.com
* ↑ «Jordan - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Khalil Allawi

Khalil Allawi (Iraq, 6 de setembre de 1958), nom complet Khalil Mohammed Allawi, és un exfutbolista iraquià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de l'Iraq amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1986. Pel que fa a clubs, destacà a Al Tayaran i Al-Rasheed Club.

## Referències

* ↑ 1986 FIFA World Cup Mexico Arxivat 3 October 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Khalil Allawi a National-Football-Teams.com (anglès)
# Nannopetersius

Nannopetersius és un gènere de peixos pertanyent a la família dels alèstids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Taxonomia

* Nannopetersius lamberti (Poll, 1967)
* Nannopetersius mutambuei (Lunkayilakio & Vreven, 2008)

## Referències

* ↑ Hoedeman, J. J.. Aquariumvissen Encyclopedie (en neerlandès). v. 2. Amsterdam: De Bezige Bij, 1956, p. 530-728.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.
* ↑ Lunkayilakio, W.S. & Vreven, E., 2008. Nannopetersius mutambuei (Characiformes: Alestidae), a new species from the Inkisi River basin, Democratic Republic of Congo. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 19 (4): 367-376.
# Nuno Marta

Nuno Duarte Silva Marta, conegut com a Nuno Marta, (Torres Vedras, 28 de novembre de 1976) és un ciclista portuguès, ja retriat, que fou professional des del 1999 fins al 2009. El 2016 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Rio de Janeiro.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Portugal del Futur
* 2001
** Campió de Portugal en ruta
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Abimota
* 2002
** 1r al Gran Premi Ciutat de Vigo
** Vencedor de 2 etapes a la Volta às Terras de Santa Maria Feira
* 2003
** 1r al Gran Premi Internacional CTT Correios de Portugal i vencedor d'una etapa
* 2007
** 1r a la Volta a Extremadura i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «MARTA Nuño Duarte SILVA». [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – Nuno Marta». [Consulta: 19 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# UTC+10:00

UTC+10:00 és una zona horària d'UTC amb 10 hores més tard que l'UTC. El seu codi DTG és K-Kilo.

## Zones horàries

* District de Terre Adélie Time (DTAT)
* Australian Eastern Standard Time (AEST)
* Truk Time (TRUT)
* Papua New Guinea Time (PGT)
* Chamorro Standard Time (ChST)
* Yap Time (YAPT)
* Yakutsk Time (YAKT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Austràlia
** Queensland
* Micronèsia
** Chuuk
** Yap
* Papua Nova Guinea

#### Chamorro Standard Time

* Estats Units
** Guam
** Illes Mariannes Septentrionals

#### Yakutsk Time

* Rússia
** Óblast de l'Amur
** Krai de Zabaikàlie
** República de Sakhà (Part occidental, incloent Iakutsk)

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi sud)

Aquestes zones utilitzen l'UTC+10:00 a l'hivern i l'UTC+11:00 a l'estiu.

#### Australian Eastern Standard Time

* Nova Gal·les del Sud (excepte Broken Hill i l'illa de Lord Howe)
* Tasmània
* Territori de la Capital Australiana
* Victòria

## Geografia

UTC+10 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 142,5° i 157,5° E de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 150° est.

## Història

En el 2011, a Rússia es va traslladar l'horari d'estiu durant tot l'any, el Yakutsk Time es va fixar a l'UTC+10. I el Irkutsk Time es va fixar permenet a l'UTC+9.

## Referències

* ↑ Territori de Rússia està dividida en nou zones horàries. ГАРАНТ (rus)
# 452 aC

El 452 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Era l'any 302 ab urbe condita, o de la fundació de Roma. La denominació 452 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode més usat a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments

* Ió de Quios escriu la seva primera tragèdia.
* Un grup de sibarites exiliats o de descendents de sibarites van intentar establir una nova ciutat, Túrios, sota la direcció de caps d'origen tessali, prop de la destruïda ciutat de Síbaris. La colònia va arribar aviat a ser molt pròspera.
* Publi Sesti Capitolí Vaticà i Tit Meneni Lanat van ser elegits cònsols romans.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Jacoby, Felix «Some Remarks on Ion of Chios» (en anglès). The Classical Quarterly, 41, 1-2, 1947, pàg. 1. DOI: 10.1017/S0009838800025611.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XII, 10
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, III. 32
# Sympterygia echynorhincha

Sympterygia echynorhincha és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Referències

* ↑ Müller J. & Henle F. G. J., 1837. Gattungen der Haifische und Rochen nach einer von ihm mit Hrn. Henle unternommenen gemeinschaftlichen Arbeit über die Naturgeschichte der Knorpelfische. Ber. Akad. Wiss. Berlin 1837. 111-118.
* ↑ BioLib (anglès)
# José Quintino Dias

José Quintino Dias, Baró de Monte Brasil (26 d'agost de 1792 - 13 de novembre de 1881) fou un militar i noble portuguès.
Fou Governador de la Fortaleza de Sao Joao Baptista da Ilha Terceira (o fortalesa de Monte Brasil, que es localitza al municipi de Angra do Heroísmo, a l'Illa Tercera de les Açores.
Va rebre el títol de baró del rei Lluís I de Portugal per decret el 4 d'agost de 1862.
# Nova Rača

Nova Rača és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora, al centre del país. Segons el cens del 2001, el municipi té 4.077 habitants, dels quals el 90,68% són croats. La vila de Nova Rača té 534 habitants.

## Localitats

El municipi de Nova Rača té 13 localitats:
| Bedenik Bulinac Dautan Drljanovac Kozarevac Račanski Međurača Nevinac | Nova Rača Orlovac Sasovac Slovinska Kovačica Stara Rača Tociljevac |

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ Plantilla:Recensement 2001 Croatie ethnie
* ↑ Plantilla:Recensement 2001 Croatie municipalité