OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arimaa

Arimaa és un joc de taula abstracte per torns per a dos jugadors que pot jugar-se amb el mateix material, tauler i peces que els escacs. Arimaa ha provat fins ara, ser més difícil de jugar que els escacs, per a jugadors amb intel·ligència artificial (ordinadors).

## Història

Arimaa va ser inventat per Omar Syed, un enginyer en computació especialitzat en intel·ligència artificial. Syed es va inspirar en la famosa derrota de Garri Kaspàrov a mans de l'ordinador d'escacs Deep Blue, per dissenyar un joc nou que pogués ser jugat amb les mateixes peces que els escacs, que fos difícil que un ordinador hi jugués bé, però que tingués regles tan fàcils i simples com perquè el seu fill de quatre anys, Aamir, les entengués. L'origen del nom "Arimaa", ve de "Aamir" escrit a l'inrevés més una "a" inicial. El 2002, Syed publicar les regles per Arimaa i va anunciar un premi de 10.000 USD, disponible anualment fins a l'any 2020, per al desenvolupador, grup o corporació que creés el primer programa d'ordinador (executant-se en maquinari barat i de fàcil obtenció) que fos capaç de vèncer un jugador d'alt nivell en un matx a sis o més partides. En Syed també va obtenir una patent sobre les regles d'Arimaa, i va aconseguir que "Arimaa" fos una marca registrada sota el seu nom.

## Vegeu també

* Game Over: Kasparov and the Machine

## Referències

* ↑ «The Arimaa Challenge» (en anglès). arimaa.com. [Consulta: 29 setembre 2011].
* ↑ Syed, Omar; Syed, Aamir «Arimaa – a New Game Designed to be Difficult for Computers». International Computer Games Association Journal, 26, 2003, pàg. 138–139.

## Enllaços externs

* Arimaa - Lloc web oficial (anglès)
* «Software d'Arimaa per David Fotland» (en anglès). smart-games.com.
* «Llicència pública d'Arimaa» (en anglès). arimaa.com.
* «Estratègia d'Arimaa (wikillibre en anglès)» (en anglès). wikibooks.org.
# Arilena Ara

Arilena Ara (Shkodër, 17 de juliol del 1998) és una cantant albanesa. És coneguda per la seva participació en el programa de televisió X Factor, que va guanyar a principis del 2012. Al final del 2019 va participar en el Festivali i Këngës, la preselecció albanesa pel Festival de la Cançó d'Eurovisió. Va guanyar amb la cançó Shaj i, en cas de no haver sigut cancel·lat per la pandèmia per coronavirus de 2019-2020, hauria representat Albània al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2020 amb la versió en anglès del tema, que rep el títol de Fall From The Sky.

## Referències

* ↑ «It's Arilena Ara for Albania!» (en anglès). Eurovision.tv, 23-12-2019. [Consulta: 3 gener 2019].
# Artemó (rètor)

Artemó (en grec antic: Άρτέμων, llatí: Artemon) va ser un rètor de la Grècia romana que va viure durant el començament del període imperial.
L'esmenta diverses vegades Sèneca el Vell, qui ha conservat els pocs fragments que es conserven de la seva obra.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/392?rgn=full+text;view=image;q1=ArtemonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 377. ]
# Arimazes

Arimazes (en grec antic Αριμάζης) o Ariomazes (Αριομάζης) va ser un cabdill de la Sogdiana que l'any 328 aC tenia el domini d'una poderosa fortalesa anomenada "La Roca", fortalesa que va refusar d'entregar a Alexandre el Gran però finalment es va rendir, quan una força de macedonis va aconseguir de pujar al cim.
En aquest lloc Alexandre va trobar a Roxana, filla del sàtrapa de Bactriana, Oxiartes, a qui va fer la seva dona persa. Segons Quint Curci Ruf, tant Arimazes com els seus homes van ser crucificats, però Arrià i Poliè no ho esmenten.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Arimazes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ Quint Curci Ruf. Historiae Alexandri Magni, VII, 11
* ↑ Flavi Arrià, Anàbasi d'Alexandre el Gran, IV, 19
* ↑ Poliè. Στρατηγήματα, IV, 3, 29
# Apristurus aphyodes

Apristurus aphyodes és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Hàbitat

Es troba entre els 1.014 i 1.800 m de fondària.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del nord-est de l'Atlàntic: Dinamarca, França, Irlanda, Regne Unit i Península Ibèrica.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus aphyodes» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Ariadna Cabrol

Ariadna Cabrol (Matadepera, Vallès Occidental, 23 d'agost de 1982) és una actriu de cinema, teatre, i televisió catalana, encara que també ha fet de model.
Va estudiar art dramàtic a l'escola de Nancy Tuñón; també a l'escola Memory, amb Txiki Berraondo, i amb Esteve Rovira, així com un curs a la Universitat d'Art de Mink (Belarús) i a la Lispa (London International School of Performing Arts) de Londres.
L'any 2000 es va estrenar amb el curtmetratge Joc al càntir, inspirat en un guió de Joan Brossa. Quatre anys més tard es va donar a conèixer amb la pel·lícula Joves i posteriorment amb la sèrie de televisió El cor de la ciutat (2007-2008) i amb la producció Eloïse (2009).

## Filmografia
### Cinema

* Foc al càntir (2000)
* Joves (2004), de Ramón Termens i Carles Torras
* Perfume: The Story of a Murderer (2006), de Tom Tykwer
* Les pel·lícules del meu pare (2007) - documental, d'Augusto M. Torres
* L'habitació de Fermat (2007), de Luis Piedrahita i Rodrigo Sopeña.
* Eskalofrío (2008), d'Isidro Ortiz
* Zone of the Dead (2009), de Milan Konjevic i Milan Todorovic
* Dos billetes (2009), de Javier Serrano
* Eloïse (2009), de Jesús Garay
* Bellezonismo (2019)

### Televisió

* Los Serrano (1 episodi, 2003)
* Un paso adelante (2 episodis, 2003-2004)
* Estocolm (2004), d'Orestes Lara
* Porca misèria (1 episodi, 2005)
* Matrimonio con hijos (1 episodi, 2006)
* La stella dei re (2007), de Fabio Jephcott
* Adrenalina (2007), de Ricard Figueras i Joseph Richard Johnson Camí
* Cos a la carta (2007), d'Alicia Puig.
* Martini, il valenciano (2008), de Miguel Perelló
* El cor de la ciutat (10 episodis, 2007-2008)
* Conexão (2009), de Leonel Vieira
* Pelotas (1 episodi, 2009)
* Un golpe de suerte (58 episodis, 2009)

### Teatre

* Hay un gallo dentro el piano, de Georges Feydeau
* Blanca Rosa sirena del mar azul
* Sueño de una noche de verano, de William Shakespeare
* Tender Napalm, de Philip Ridley (2017)

### Altres

* Amaurosis, curtmetratge de Jesús Ramos
* Foc al càntir (2000), migmetratge de Joan Brossa dirigit per Frederic Amat
* Videoclip del grup musical Mutis i Jarabe de Palo

## Referències

* ↑ «Ariadna Cabrol» (en castellà). [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ Aisge. «ARIADNA CABROL» (en castellà), 25-10-2013. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ «Ariadna Cabrol - Biografía, mejores películas, series, imágenes y noticias» (en castellà), 30-10-2022. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ El seu paper de captaire a la pel·lícula Perfume: The Story of a Murderer (anglès)
* ↑ Jose. «Entrevista a Ariadna Cabrol» (en castellà), 12-07-2019. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Ariadna Cabrol» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ «Institut del Teatre. Base de dades d'espectacles». [Consulta: 4 desembre 2022].

## Enllaços externs

* La seva fitxa a l'Associació d'Actors i Directors
* Les seves pel·lícules a LaHiguera (castellà)
* L'actriu, al web de la pel·lícula Dos billetes Arxivat 2010-01-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Araeoncus

Araeoncus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamilia Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1884.
L'Espècie tipus és Araeoncus humilis (Blackwall, 1841)
Es pot trobar a l'Euràsia i Àfrica.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Araeoncus anguineus (L. Koch, 1869)
* Araeoncus caucasicus Tanasevitch, 1987
* Araeoncus clavatus Tanasevitch, 1987
* Araeoncus clivifrons Deltshev, 1987
* Araeoncus convexus Tullgren, 1955
* Araeoncus crassiceps (Westring, 1861)
* Araeoncus curvatus Tullgren, 1955
* Araeoncus cypriacus Tanasevitch, 2011
* Araeoncus discedens (Simon, 1881)
* Araeoncus dispar Tullgren, 1955
* Araeoncus duriusculus Caporiacco, 1935
* Araeoncus etinde Bosmans & Jocqué, 1983
* Araeoncus femineus (Roewer, 1942)
* Araeoncus galeriformis (Tanasevitch, 1987)
* Araeoncus gertschi Caporiacco, 1949
* Araeoncus hanno Simon, 1884
* Araeoncus humilis (Blackwall, 1841)
* Araeoncus hyalinus Song & Li, 2010
* Araeoncus impolitus Holm, 1962
* Araeoncus longispineus Song & Li, 2010
* Araeoncus longiusculus (O. Pickard-Cambridge, 1875)
* Araeoncus macrophthalmus Miller, 1970
* Araeoncus malawiensis Jocqué, 1981
* Araeoncus martinae Bosmans, 1996
* Araeoncus mitriformis Tanasevitch, 2008
* Araeoncus obtusus Bosmans & Jocqué, 1983
* Araeoncus picturatus Holm, 1962
* Araeoncus rhodes Tanasevitch, 2011
* Araeoncus sicanus Brignoli, 1979
* Araeoncus subniger Holm, 1962
* Araeoncus tauricus Gnelitsa, 2005
* Araeoncus toubkal Bosmans, 1996
* Araeoncus tuberculatus Tullgren, 1955
* Araeoncus vaporariorum (O. Pickard-Cambridge, 1875)
* Araeoncus victorianyanzae Berland, 1936
* Araeoncus viphyensis Jocqué, 1981
* Araeoncus vorkutensis Tanasevitch, 1984

## Referències

* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie, 1884.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
* ↑ «Gen. Araeoncus Simon, 1884». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* A ION
# Ariosoma mellissii

Ariosoma mellissii és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 42,8 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu fins als 67 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-oriental: l'illa de Santa Helena.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Ariosoma mellissii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Smith, D.G., 1990. Congridae. P. 156-167. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.). Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1
* ↑ Edwards, A., 1990. Fish and fisheries of Saint Helena Island. Centre for Tropical Coastal Management Studies, University of Newcastle upon Tyne, Anglaterra.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ariosoma opistophthalmum

Ariosoma opistophthalmum és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 27,2 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 110 i 600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-occidental: des de Bahia fins a Saõ Paulo (el Brasil).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Bernardes, R.Á., J.L. de Figueiredo, A.R. Rodrigues, L.G. Fischer, C.M. Vooren, M. Haimovici i C.L.D.B. Rossi-Wongtschowski, 2005. Peixes de Zona Econômica Exclusiva da Região Sudeste-Sul do Brasil: Levantamento com armadilhas, pargueiras e rede de arrasto de fundo. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo. 295 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dimapur

Dimapur (en hindi दीमापुर) és una ciutat i municipalitat de Nagaland, un dels tres municipis de l'estat (els altres són Kohima i Mokokchung, i capital del districte de Dimapur. El nom Dimapur deriva del dialecte kachari (di = riu, ma = gran, i pur = ciutat) i vol dir Ciutat del Gran Riu. La població (2001) era de 165.782 habitants. Fou l'antiga capital dels rages de Cachar o Kachar, que fou saquejada i destruïda pels ahoms d'Assam el 1536. La ciutat fou abandonada però les seves ruïnes es conserven i avui dia estan sota vigilància del Servei Arqueològic de l'Índia. Hi ha diverses cisternes amb aigua clara al bosc Nambar, un recinte emmurallat suposadament un fort amb parets de 4 metres d'alt i 2 d'ample i rajola de gran qualitat; el recinte s'estén fins a un arc de tipus musulmà; dins del fort hi ha algunes cisternes en ruïnes. Uns pilars monolítics, els principals dels quals són un grup de quatre files de 15 pilars cadascuna, tots ells gravats amb mèrit.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Serra de la Caseta (Gallifa)

La Serra de la Caseta és un serrat a cavall dels termes municipals de Granera, a la comarca del Moianès, i de Gallifa, pertanyent al Vallès Occidental.
Està situat a la zona meridional-oriental del terme de Granera, al termenal amb Gallifa. La major part de la serra és en terme de Gallifa, del nord-est al nord-oest de la masia, ara en ruïnes, de la Caseta dels Plans. L'extrem sud-oriental de la serra és el Turó de la Baga, lloc des d'on s'estén cap al nord-oest, fins a arribar a la carena de ponent del Serrat de les Pedres, on té el seu extrem al Coll de Bardissars, a ponent dels Quatre Camins. En aquest lloc enllaça amb la Serra dels Tudons i amb la Carena de Coll d'Ases.

## Etimologia

El nom ve de l'esmentada Caseta dels Plans, situada en el seu extrem sud-oriental.

## Enllaços externs

* La Serra de la Caseta en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Guaraní (desambiguació)

«Guaraní» té aquests significats:
* Etnologia: Els guaranís, un dels principals grups ètnics de la part centremeridional d'Amèrica del Sud
* Lingüística: El guaraní, llengua ameríndia
* Numismàtica: El guaraní, la moneda del Paraguai
* Esports:
** Guarani Futebol Clube, club de futbol brasiler de la ciutat de Campinas
** Guarany Futebol Clube, club de futbol brasiler de la ciutat de Bagé
** Club Guaraní, club de futbol paraguaià
# Adán Martín Menis

Adán Martín Menis (Santa Cruz de Tenerife, 19 d'octubre de 1943 - Barcelona, 10 d'octubre de 2010) fou un enginyer industrial i polític espanyol, President de Canàries des de juliol de 2003 fins a 2007. Va ser tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Santa Cruz de Tenerife (1979-1987), Conseller d'Obres Públiques del Cabildo de Tenerife (1982-1986), diputat a Corts (1993-1996), vicepresident del Govern de Canàries i president del Cabildo de Tenerife (1987-1999).
En 2003 va guanyar les eleccions autonòmiques encapçalant la candidatura de la formació nacionalista Coalició Canària. Fou president de Canàries fins al 2007.

## Referències

* ↑ Mor Adán Martín, expresident de les Canàries, a Barcelona, El Periódico de Catalunya, 10 d'octubre de 2010.

## Enllaços externs

* Biografia d'Adán Martín Menis Arxivat 2007-03-02 a Wayback Machine.
# Unitat perifèrica d'Èlide

La unitat perifèrica d'Èlide (en grec Νομός Ηλείας) és una unitat perifèrica del Peloponès a Grècia. La seva capital és Pirgos. Correspon a l'antiga prefectura d'Èlide.

## Enllaços externs

* Naillas.gr
# Hangaku Gozen

Dama Hangaku (坂額御前 Hangaku Gozen) fou una samurai i guerrera (onna-bugeisha) del japó feudal que visqué a finals del període Heian i el principi del període Kamakura. També se la conegué com a Hangaku (板額 o 飯角). Fou filla del guerrer Jō Sukekuni (城資国) i els seus fills foren Jō Sukenaga (城資永) i Jō Nagamochi (城長茂) (o Sukemochi (助茂)).
La paraula gozen és un títol honorífic, que es podria traduir com «dama» i que es concedia majoritàriament a les dones, si bé alguns homes també el portaren.

## Carrera i captura

Durant els anys 1180-1185, Tomoe Gozen lluità en la Guerra Genpei juntament amb els homes del clan Jō, guerrers aliats del clan Taira, a la província Echigo (actualment, la Prefectura de Niigata). Foren vençuts a les Guerres Genpei i perderen la major part del seu poder. En 1201, juntament amb el seu nebot Jō Sukemori (城資盛), convocà un exèrcit per fer front a l'intent de Sukemoto (l'aixecament de Kennin) d'enderrocar al shogunat Kamakura. Hangaku i Sukenaga adoptaren una tàctica defensiva quan el castell Torisakayama, on es trobaven, fou atacat per Sasaki Moritsuna (佐々木盛綱). Hangaku liderà 3.000 soldats contra un exèrcit de 10.000 efectius lleial al clan Hōjō.
Al final va ser ferida per una fletxa i capturada; després d'això les defenses es van ensorrar. Hangaku va ser traslladada a Kamakura. Quan se la va presentar al shōgun Minamoto no Yoriie, va conèixer Asari Yoshitō (浅 利 義 遠), un guerrer del clan Kai-Genji que va rebre el permís de la shōgun per casar-se amb ella. Després d'això visqueren a Kai, on es diu que va tenir una filla.

## Referències en la cultura

Hangaku apareix a l'Azuma Kagami.
De Hangaku es deia que era «intrèpida com un home i bella com una flor», [4] i que manejava la naginata en la batalla. Molts escriptors i gravadors l'han representat en els seus treballs, incloent a Utagawa Kuniyoshi, que produí una sèrie d'impressions de dones guerreres. Aquesta sèrie també inclou altres figures històriques o literàries com Tomoe Gozen, Shizuka Gozen, i Hōjō Masako.

## Referències

* ↑ Bryant, Anthony J. «Modes of Address» (en anglès). Nihon Zatsuroku. An Online Japanese Miscellany, 15-12-2014 [Consulta: 15 desembre 2015]. Arxivat 6 de febrer 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-06. [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ Deal, William E. Handbook to Life in Medieval and Early Modern Japan. Oxford University Press, US, 2007, p. 48. ISBN 978-0-19-533126-4.
* ↑ Arxivat 12 September 2005$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Onna-bugeisha
# Constant d'acoblament gravitacional

La constant d'acoblament gravitacional és una constant física fonamental i una constant d'acoblament que caracteritza la intensitat de la gravitació entre partícules elementals típiques. Atès que és una quantitat sense dimensions, el seu valor numèric no varia amb l'elecció de les unitats de mesura.
L'expressió que la defineix i el seu valor actualment conegut és:
    $\alpha _{G}={\frac {Gm_{e}^{2}}{\hbar c}}\approx 1.752\times 10^{-45}$
on:
* G és la Constant de gravitació universal;
* m$_e$ és la massa de l'electró;
* c és la velocitat de la llum en el buit;
* $\hbar$ és la constant de Dirac o constant de Planck reduïda.

## Vegeu també

* CODATA
* Constant d'estructura fina
* Constant de gravitació universal
* Quantitat sense dimensions

## Referències

* John D. Barrow and Frank J. Tipler, 1986. The Anthropic Cosmological Principle. Oxford University Press. Invokes αG freely.
* John D. Barrow, 2002. The Constants of Nature. Pantheon Books.
* Arthur Eddington, 1935. New Pathways in Science. Cambridge Univ. Press.

## Enllaços externs

* Hyperphysics: Gravitational coupling constant.
# Constant d'estructura fina

La constant d'estructura fina o constant d'estructura fina de Sommerfeld, normalment denotada per α, és la constant física fonamental que caracteritza la intensitat de la interacció electromagnètica. Fou introduïda originàriament per Arnold Sommerfeld el 1916, com una mesura de les desviacions relativistes en les línies espectrals atòmiques respecte a les prediccions del model de Bohr.
La constant d'estructura fina és una quantitat adimensional, i el seu valor numèric és independent del sistema d'unitats utilitzat. El valor recomanat per CODATA el 2002 és
    $\alpha =7,297352568(24)\times 10^{-3}={\frac {1}{137,03599911(46)}}\$.
La constant es pot definir com
    $\alpha ={\frac {e^{2}}{\hbar c4\pi \epsilon _{0}}}\ ={\frac {e^{2}}{2\epsilon _{0}hc}}$
on e és la càrrega de l'electró, $\hbar =h/(2\pi )\$ és la constant de Planck reduïda, c és la velocitat de la llum en el buit i ε$_0$ és la permitivitat de l'espai lliure.
En unitats electroestàtiques cgs, la unitat de càrrega elèctrica (statcoulomb o ues de càrrega) es defineix de forma que el factor de permitivitat, 4πε$_0$, és la constant adimensional 1. Llavors la constant d'estructura fina es pot expressar com
    $\alpha ={\frac {e^{2}}{\hbar c}}\$.
També es pot expressar com el quadrat del quocient entre la càrrega de l'electró i la càrrega de Planck.
    $\alpha =\left({\frac {e}{q_{P}}}\right)^{2}\$.

## Vegeu també

* Estructura fina
# Dagmersellen

Dagmersellen és un municipi del cantó de Lucerna (Suïssa), situat al districte de Willisau.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ rtu, Waltraud Hörsch /. «Dagmersellen» (en italià). [Consulta: 18 octubre 2018].
# Cotorra de caputxa negra

La cotorra de caputxa negra (Psephotellus dissimilis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones amb arbres i arbusts del nord del Territori del Nord, en Austràlia.

## Referències

* ↑ Cotorra de caputxa negra al TERMCAT Rev. 31/07/2012
# Cotorra de cap rosat

La cotorra de cap rosat (Psittacula roseata) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos i terres de conreu de l'est de l'Índia, sud de la Xina, Myanmar i Indoxina.
# Còdex de Roda

El Còdex de Roda (o Còdex de Meià) és un important manuscrit del segle x (990) que conté importants documents referents a la història del Regne d'Astúries, del Regne de Pamplona i del Regne d'Aragó. El còdex compila els següents documents:
* Les Historiae adversum paganos, de Pau Orosi (teòlogo visigot del segle v i deixeble Sant Agustí).
* La Historia de regibus Gothorum, Vandalorum et Suevorum, de Sant Isidor de Sevilla (segle v).
* La Crònica Albeldense (881), per conèixer la història del Regne d'Astúries.
* La Crònica Rotense (911), per conèixer el regnat d'Alfons III d'Astúries.
* Les Genealogies de Roda, per conèixer la història del Regne de Pamplona i del Regne d'Aragó.
* La De laude Pampilone i l'Epístola d'Honori.

## Bibliografia

* Zacarías García Villada, "El códice de Roda recuperado", Revista de Filología Española 15:113-3 (1928).
* José María Lacarra. "Textos navarros del Códice de Roda", Estudios de Edad Media de la Corona de Aragón, 1:194-283 (1945).
* José María Lacarra. "Las Genealogías del Códice de Roda", Medievalia, 10:213-6 (1992).

## Enllaços externs

* Tesoros de la Real Academia de la Historia
# Cova del Vives

La Cova del Vives és un indret del municipi de Cabra del Camp (Alt Camp). La cova està situada a la partida de Capdells, a la muntanya de Cabarrà o Caberrà a la Serra Voltorera. Al seu costat s'hi troba la Font del Vives. S'hi accedeix des del camí que va de Cabra del Camp a Vallespinosa que és el sender de gran recorregut GR 7. A l'alçada de la partida els Pedregals en direcció al coll del Sàrria el camí de la cova i de la font està senyalitzat a mà dreta en direcció al Puig de Capdells. Haureu de caminar uns 2 km des del trencall del camí principal fins a la cova. El seu nom sembla que provingui d'una família amb el cognom Vives bastant comú a Cabra del Camp.
A l'alçada del Coll del Sàrria el camí es creua amb el GR 175, sender circular de gran recorregut que abasta part de les comarques de l'Urgell, la Conca de Barberà i l'Alt Camp. Va ser homologat el 1998.

## Referències

* ↑ [1] TEIXIDÓ I MONTALÀ, JAUME. Població, societat i economia a la vila de Cabra del Camp al segle xviii. Consell Comarcal de l'Alt Camp, núm, 7. Valls 1997
# DEA

«DEA» té aquests significats:
* Data Encryption Algorithm o Algorisme de Xifratge de Dades
* Desfibril·lador extern automàtic
* Diàleg Euro-Àrab
* Diploma d'Estudis Avançats
* Drug Enforcement Administration