OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ixtaran

Ixtaran (Ištaran) en sumeri 𒀭𒅗𒁲 (també anomenat Gusilim) era un déu de la mitologia sumèria, venerat principalment a la ciutat de Der i a la regió fronterera entre Sumer i l'Iran. El seu culte va florir al final del segon mil·lenni aC i fins al període mitjà babiloni, després del qual el nom de la deïtat no torna a aparèixer ni com a tal ni aplicat a persones.
Es deia que era fill d'An, i rebia culte també a la ciutat d'Uruk. En un període tardà es deia que Ixtaran era germà de la deessa Ixtar.
El símbol de la deïtat està representat sovint als kudurrus, i era una serp, segurament representant al deu serp Nirah que era el delegat d'Ixtaran a la terra. De vegades Nirah és considerat el seu fill. No es coneix amb precisió quina funció tenia, i se suposa que se'l considerava un jutge celestial. Era proverbial el seu caràcter just, i diversos reis, com Gudea, de Lagaix, i Xulgi, d'Ur, es comparaven amb ell, segons les inscripcions, i es declaraven igualment justos.
També se'l considerava com un dels déus que moria en un determinat moment, tal com li passava a Dumuzi. En un text ritual es diu que moria a l'estiu, i que el seu cadàver xop de sang arribava a l'inframon. En un altre text se l'equipara amb Dumuzi. També se l'associava, en alguns textos primitius, a Xamaix, perquè el dos déus eren divinitats de la justícia.
Sembla que no tenia parella, però l'esposa del déu apareix en una inscripció amb el nom de Xarrat-Deri, que vol dir 'la reina de Der'. El culte d'Ixtaran estava estès fora de Der i hi ha constància a Umma i Lagaix. Gudea, governant de Lagaix, va deixar una inscripció on parlava de la fundació d'una capella a la deïtat en el gran temple de Ningirsu a Girsu.

## Referències

* ↑ Henkelman, Wouter. Persian religion in the Achaemenid period = La religion perse à l'époque achéménide. Wiesbaden: Harrassowitz Verlag, 2017, p. 324, 354-355. ISBN 9783447106474.

## Bibliografia

* Wiggerman, F.A.M. [1997], «Transtigridian Snake Gods», in Finkel, I.L. & Geller, M.J. (eds), Sumerian Gods and their Representations, [Cuneiform Monographs 7], Groningen: STYX Pub., 1997, ps.33-55.
* Michael Jordan, Encyclopedia of Gods, Kyle Cathie Limited, 2002
# Olivette

Olivette és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 7.438 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Olivette tenia 7.438 habitants, 3.096 habitatges, i 2.173 famílies. La densitat de població era de 1.029,3 habitants per km².
Dels 3.096 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.669 $ i la renda mediana per família de 67.569 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.853 $ mentre que les dones 35.278 $. La renda per capita de la població era de 32.379 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Olivette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Olivette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# El cigne de Tuonela

El cigne de Tuonela (en finès, Tuonelan joutsen) és un poema simfònic compost el 1895 pel finlandès Jean Sibelius. Forma part de la Suite Lemminkäinen (Quatre Llegendes de la Kalevala), Op. 22, basat en el Kalevala, l'epopeia nacional de mitologia finlandesa.
El poema simfònic està orquestrat per a una petita orquestra de corn anglès, oboè, clarinet baix, dos fagots, quatre trompes, tres trombons, timbales, bombo, arpa, i cordes. El corn anglès és la veu del cigne, i el seu solo és potser el solo per a corn anglès més conegut del repertori orquestral.
La música pinta una delicada i transcendental imatge d'un cigne místic nedant a Tuonela, el regne dels morts. Lemminkäinen, l'heroi de l'epopeia, té com a missió assassinar el cigne; però al camí, rep un tret d'una fletxa enverinada i mor. A la següent part de la història és tornat a la vida.
El Cigne de Tuonela va ser compost originalment el 1893 com el preludi a un projecte d'òpera anomenada La construcció d'un vaixell, per Sibelius, revisat dos anys més tard, convertint-se en la segona secció de la seva Suite Lemminkäinen formada per quatre poemes simfònics, que es va estrenar el 1896. Va revisar la peça dues vegades més, el 1897 i 1900. Sibelius no deixa constància de la seva composició a la seva correspondència o diaris, i el manuscrit original s'ha perdut. L'obra va ser publicada per primera vegada per KF Wasenius a Hèlsinki, Finlàndia, l'abril de 1901. La firma alemanya Breitkopf & Härtel també el va publicar a Leipzig, aquell mateix any.

## Referències

* 1 2 Programa de mano Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. de Phillip Huscher, Orquestra Simfònica de Chicago.

## Enllaços externs

* El Cigne de Tuonela, Op. 22 Nº 2 a l'International Music Score Library Project
# Mesxura

Mesxura (en rus: Мещура) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 297 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Ryota Moriwaki

Ryota Moriwaki (Hiroshima, Prefectura d'Hiroshima, Japó, 6 d'abril de 1986) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Ryota Moriwaki va disputar 3 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database

## Enllaços externs

* National Football Teams
# Benthophilus ctenolepidus

Benthophilus ctenolepidus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la mar Càspia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kessler, K. T. 1877. The Aralo-Caspian Expedition. IV. Fishes of the Aralo-Caspio-Pontine ichthyological region. St. Petersburg. Aralo-Caspian Exped.: i-xxvii + 1-360.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ixtlahuaca

Ixtlahuaca (del nàhuatl, que vol dir «lloc del vall») és un municipi de l'estat de Mèxic. Ixtlahuaca de Rayón és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Morelos, al sud amb Almoloya de Juárez, a l'oest amb San Felipe del Progreso i a l'est amb Timilpan.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ixtlahuaca Arxivat 2016-12-16 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Highland City

Highland City és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.051 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland City tenia 2.051 habitants, 766 habitatges, i 562 famílies. La densitat de població era de 954,1 habitants/km².
Dels 766 habitatges en un 43,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,4% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.823 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.833 $ mentre que les dones 21.038 $. La renda per capita de la població era de 13.925 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Utsira

Utsira és un municipi situat al comtat de Rogaland, Noruega. Té 200 habitants (2016) i la seva superfície és de 6,32 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 24 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Utsira - Lloc web oficial
# Mesxerka

Mesxerka (en rus: Мещерка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 no tenia cap habitant. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Qottus

Els qottus són els membres del grup ètnic dels oromos que viuen a la zona de Harari, a Etiòpia Oriental. Parlen la llengua qottu o oromo oriental, una llengua cuixítica. Es van barrejar amb musulmans de Harar, sobretot els seus nobles i que el 1821 van intentar sense aconseguir-ho dominar la regió.
Hi ha 4.526.000 parlants d'oromo oriental a Etiòpia. Segons Joshuaproject n'hi ha 5.456.000.
Els qottus són un poble agrícola. Cultiven cotó i cafè i tenen ramaderia.

## Referències

* 1 2 3 4 Cortés López, José Luis. Diccionario histórico-geográfico. Madrid: Mundo Negro, 2009, p. 337. ISBN 9788472952102.
* 1 2 International Encyclopedia of Linguistics: AAVE - Esperanto, Volum 1. Oxford University Press, 2003, p. 409. ISBN 019516783X [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ «Oromo eastern». [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ Leiper Kane, Thomas. Amharic-English dictionary: H - N., Volum 1 (en anglès). Otto Harrassowitz Verlag, 1990, p. 775.

## Bibliografia

* Eshete, Aleme, 1975: The Establishment of the Capuchin Catholic Mission Among the Qottu of Harar 1881-1889, ed. Historical Society of Ethiopia,a googlebooks
# Vakhtang I Mukhrani-batoni

Vakhtang I fou el segon príncep de Mukhran (Mukhrani-batoni). Va néixer el 1510 i era el fill gran de Bagrat I Mukhrani-batoni, al que va succeir quan va abdicar el 1539.
Fou regent de Geòrgia del 1569 al 1579.
Es va casar amb Khwaramzi (†1528), filla del rei Jordi II de Kakhètia; i amb la filla del rei Levan de Kakhètia (+1580)
La seva filla era la princesa Dedis-Imédi. Es va casar amb Kaikhushru II Djakèli, atabek de Samtskhé (+ 29 de setembre del 1573), fill de Kvarkvare IV Djakèli, atabek de Samtskhé.

## Referències

* Genealogia dels Mukhrani-batoni
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Benthophilus baeri

Benthophilus baeri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar Càspia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Kessler, K. T. 1877. The Aralo-Caspian Expedition. IV. Fishes of the Aralo-Caspio-Pontine ichthyological region. St. Petersburg. Aralo-Caspian Exped.: i-xxvii + 1-360.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Orschallita

L'orschallita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de P. Orschall, de Colònia, Alemanya, qui va descobrir el mineral.

## Característiques

L'orschallita és un òxid de fórmula química Ca₃(SO₃)₂(SO₄)·12H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1990. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'orschallita pertany a «04.JE - Sulfits» juntament amb els següents minerals: gravegliaïta, hannebachita i scotlandita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Hannebacher Ley, a la localitat de Niederzissen, a Eifel (Renània-Palatinat, Alemanya). Posteriorment també ha estat descrita a França, el Canadà i a l'estat nord-americà d'Utah.

## Referències

* ↑ «Orschallite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 març 2018].
# Le Calvaire (pel·lícula de 1914)

Le Calvaire és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 19 de juny de 1914, produïda per Gaumont i amb decorats de Robert-Jules Garnier. Fou la sisena pel·lícula del director protagonitzada per Musidora.

## Repartiment

* René Navarre : De Moranges
* Renée Carl : Mme De Moranges
* Fernand Herrmann : Hubert Frondier
* Musidora : la dansaire Bianca Flor, esposa de Frondier
* Camille Bert : Verrière
* Marthe Vinot

## Galeria

* Hubert Frondier.
* Frondier i Bianca Flor.
* Mme De Moranges, Frondier, De Moranges i Verrière.
* Mme De Moranges.

## Referències

* ↑ Le calvaire, bifi.fr
* ↑ Le calvaire a silentera.com
# Picoplàncton

El picoplancton és la fracció de plàncton composta per cèl·lules entre 0,2 i 2 μm. Poden ser tant:
* fotosintètiques: picoplàncton fotosintètic
* heterotròfiques: picoplàncton heterotròfic; conjuntament es considera la principal font de la producció primària.
Algunes espècies poden ser també mixotròfiques. Donada la seva mida petita, aquesta fracció del plàncton se sol capturar amb ampolles oceanogràfiques i no amb xarxes.
# Vakhtang I Gurieli

Vakhtang I Gurieli fou mtavari de Gúria del 1583 al 1587. Va ser nomenat a la deposició del seu pare Jordi II Gurieli, el 1583. Estava casat amb Thamar, filla de Kaikhushru II Djakèli, Atabek de Samtskhé. Va morir el 1587 i el pare Jordi II va recuperar el tron.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

## Enllaços externs

* GURIA. The Gurieli Dynasty. GENEALOGY (anglès)
# Orschwiller

Orschwiller (en alsacià Orschwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 535 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de Sélestat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 500 | 513 | 494 | 605 | 562 | 535 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Risch | |
# Le Cabanhal

Le Cabanial és un municipi occità del Lauragès, a Gascunya, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.
# Picoides

Picoides és un gènere d'ocells de la família dels pícids (Picidae ).

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 10 espècies, si bé alguns autors inclouen set d'elles al gènere Yungipicus (Bonaparte, 1854):
* picot garser àrtic (Picoides arcticus).
* picot fúnebre (Picoides funebris).
* picot tridàctil (Picoides tridactylus).
* picot garser frontgrís (Picoides canicapillus) o (Yungipicus canicapillus).
* picot garser kizuki (Picoides kizuki) o (Yungipicus kizuki).
* picot garser de les Filipines (Picoides maculatus) o (Yungipicus maculatus).
* picot garser d'Indonèsia (Picoides moluccensis) o (Yungipicus moluccensis).
* picot garser de l'Índia (Picoides nanus) o (Yungipicus nanus).
* picot garser de les Sulu (Picoides ramsayi) o (Yungipicus ramsayi).
* picot garser de Sulawesi (Picoides temminckii) o (Yungipicus temminckii).

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Ca Vives

Ca Vives és un edifici del municipi de Valls (Alt Camp) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Consta de planta baixa i tres plantes. Als baixos hi ha dos portals i una finestra. Un dels portals disposa d'una àmplia porta amb dues fulles de fusta i un arc rebaixat tipus cabiró de fusta que al centre porta la inscripció de "1775", data de la construcció d'aquesta part de la casa. Al primer i segon pis hi ha quatre balcons individuals, si bé els dos centrals de la primera planta determinen una balcona continua. A la tercera planta hi ha quatre finestres obertes i semicirculars. La façana està emmarcada per una cornisa en tota la seva amplada.

## Història

En aquest carrer ja hi existien una vuitantena de cases l'any 1378, xifra que mantingué encara durant el segle xvi, cosa que convertí el carrer en la zona de més densitat de població de la vila medieval. Estava dotada de botigues, trulls, cellers i obradors, generalment.
Al carrer de la Vilafranca- avui carrer de Sant Antoni-, cap a finals del segle xiii, hi existí un hospital per a tenir cura de malalts indigents i gent desvalguda. El va fundar un vallenc anomenat Donadéu, i per aquesta raó aquella institució humanitària i sanitària mantenia de les almoines, de les donacions i de les deixes testamentàries dels vallencs, a més a més de l'ajut, mitjançant censals, que li proporcionava la Universitat.

## Referències

* 1 2 3 «Ca Vives». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Safata de forn

Una safata de forn, llanda, llauna, plata o plàtera de forn és una safata de metall plana i rectangular que s'utilitza en un forn, tant casolà com de fleca, restaurants o industrials. Sovint es fa servir per coure panets, pastisseria i productes plans com galetes, braços de gitano i pizzes.
Aquestes safates, com tots els estris per coure, es poden fabricar amb una gran varietat de materials, però els principals són l'alumini i l'acer inoxidable. La safata més bàsica és una planxa de metall. N'hi ha de mides molt variades, i l'altura de les seves parets és un factor important: les elevades permeten preparar plats amb líquids, com carn amb salsa, i les de parets baixes s'utilitzen com a làmina per a la cocció, com ara per fer panellets.
Com s'hi acumula molt el greix quan s'hi cuina, és aconsellable recobrir la safata amb paper sulfuritzat i posar-hi a sobre els ingredients per tal de fer més senzilla la tasca posterior de neteja.

## Vegeu també

* Graella
* Manyopla

## Referències

* ↑ «llanda» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «llauna» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ https://dress-ca.techinfus.com/posuda/protivni/
* ↑ https://www.rac1.cat/societat/20210108/491461618585/truc-netejar-safates-forn-cuina-vinagre-bicarbonat.html
# Benjamin Savsek

Benjamin Savsek (Ljubljana, Iugoslàvia, 24 de març de 1987) és un piragüista eslovè que competeix en la modalitat d'eslàlom. Ha participat en 3 Olimpíades, guanyant la medalla d'or als Jocs Olímpics de Tòquio 2020, en la modalitat de canoa. Això va suposar la primera medalla d'or de la història per Eslovènia en aquesta competició. A més ha guanyat 5 medalles (2 d'or) als Campionats del Món de Piragüisme d'eslàlom i 11 medalles (7 d'or) als Campionats d'Europa de Piragüisme d'eslàlom.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2012 | Londres | 8a posició | C-1 Eslàlom |
| 2016 | Rio de Janeiro | 6a posició | C-1 Eslàlom |
| 2020 | Tòquio | 1 | C-1 Eslàlom |
| Campionat del Món ||||
| 2010 | Ljubljana | 7a posició | C-1 Eslàlom |
| 2011 | Bratislava | 17a posició | C-1 Eslàlom |
| 2013 | Praga | 3 | C-1 Eslàlom |
| 2014 | Maryland | 2 | C-1 Eslàlom |
| 2015 | Londres | 2 | C-1 Eslàlom |
| 2017 | Pau | 1 | C-1 Eslàlom |
| 2018 | Rio de Janeiro | 7a posició | C-1 Eslàlom |
| 2019 | La Seu d'Urgell | 18a posició | C-1 Eslàlom |
| 2021 | Bratislava | 9a posició | C-1 Eslàlom |
| 2022 | Augsburg | 4a posició | C-1 Eslàlom |
| 2023 | Londres | 1 | C-1 Eslàlom |
| Campionat d'Europa ||||
| 2009 | Nottingham | 10a posició | C-1 Eslàlom |
| 2010 | Bratislava | 6a posició | C-1 Eslàlom |
| 2012 | Augsburg | 3 | C-1 Eslàlom |
| 2014 | Viena | 6a posició | C-1 Eslàlom |
| 2015 | Markkleeberg | 1 | C-1 Eslàlom |
| 2016 | Liptovski Mikulas | 12a posició | C-1 Eslàlom |
| 2017 | Ljubljana | 4a posició | C-1 Eslàlom |
| 2018 | Praga | 11a posició | C-1 Eslàlom |
| 2019 | Pau | 1 | C-1 Eslàlom |
| 2020 | Praga | 1 | C-1 Eslàlom |
| 2021 | Ivrea | 6a posició | C-1 Eslàlom |
| 2022 | Liptovski Mikulas | 1 | C-1 Eslàlom |
| 2023 | Cracòvia | 6a posició | C-1 Eslàlom |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Piragüisme. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Perfil oficial olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Slovenia's first gold medal in the men's C1 canoe slalom» (en anglès). Nautical channel, 27-07-2021.