OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dijous Paella

Dijous Paella és un grup de Rumba catalana aparegut a finals del 2003, creat per músics provinents de bandes com ara Brams, Dr. Calypso o Xerramequ Tiquismiquis a iniciativa de Francesc Ribera, Titot, i David Estop.
Actualment el grup està format per Joan López (caixó), Marc Serrats (guitarra), Albert Vila (contrabaix), Rafalito Salazar i Guillem Soler (teclat).
La formació nasqué amb ganes de crear un so i unes formes noves dins la Rumba Catalana, tot innovant en sonoritats i colors barrejant instruments acústics de camps diversos com ara la cobla, el flamenc o la rumba.
Els primers cantants de la banda foren Francesc Ribera Titot (ànima de Brams, Mesclat, Aramateix i altres projectes) i Àgata Casas. La barreja de rumba i sardana que introduïren va ser una de les grans sorpreses musicals del 2005 i el seu primer disc, Dijous Paella (auto editat) es va endur els premis Enderrock a millor formació de folk, millor disc i millor directe l'any 2006.
El 2007 van anunciar una «congelació indefinida» que va durar més d'un any, fins que el 2009 tornaren amb alguns canvis a la formació: en Titot va deixar el grup pels seus múltiples compromisos amb Mesclat i Aramateix, i el grup derivà cap a sonoritats més roots (en l'àmbit de rumba catalana) i un punt mediterrani, amb les lletres de les cançons de Marc Serrats, Àgata Casas i Albert Vila.
El 2009 aparegué el seu segon i darrer disc fins ara, Vol. II (Propaganda pel Fet).

## Referències

* 1 2 «Dijous Paella». calarumba.com. Arxivat de l'original el 2010-10-28. [Consulta: 22 març 2010].
* ↑ «Músiques d'arrel». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Dijous Paella». Plural Produccions. Arxivat de l'original el 2015-02-22. [Consulta: 24 abril 2012].
* ↑ «Dijous Paella, millor grup de folk per votació popular, actuaran a la festa dels Premis Enderrock». Enderrock, 04-04-2006. [Consulta: 20 abril 2012].
* 1 2 «Aquest dissabte tornen els Dijous Paella». emporda.info, 11-04-2008. [Consulta: 22 març 2010].
* ↑ «Dijous Paella - Vol. II». joescolto.tarry.cat. Arxivat de l'original el 2010-01-26. [Consulta: 22 març 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine.
* MySpace Oficial
* Pàgina a Plural Produccions Arxivat 2009-08-02 a Wayback Machine.
# Ekeberg

Ekerberg és un barri d'Oslo, Noruega. El torneig de futbol de la Copa de Noruega es duu a terme a Ekeberg cada estiu. La pintura "El crit" d'Edvard Munch es pintà a Utsikten ("la vista"), una part d'Ekeberg.
# Javier Hoyos

Javier Hoyos (Cudón, 1966) és un periodista radiofònic espanyol. És el director de la Cadena SER en Navarra.
Durant la temporada 2010-2011, va ser el director i presentador del programa Carrusel Deportivo de la Cadena SER.
Llicenciat en Ciències de la Informació i màster en màrqueting per la Universitat del País Basc, Hoyos ha estat vinculat a la SER des dels seus inicis professionals, quan amb 22 anys es va incorporar a la redacció d'esports de Madrid. També, s'ha exercit com a analista esportiu en diversos mitjans. Entre 1999 i 2009 va ser, primer, cap del conjunt d'emissores de la Cadena SER al País Basc i, des de 2001, el seu director de Continguts. Entre octubre de 2009 i juliol de 2010 va ser director de Radio Santander i de la Cadena SER a Cantàbria.
El 27 d'agost de 2010 va començar a dirigir i presentar el programa Carrusel Deportivo, càrrec del qual va ser destituït a la fi de maig de 2011. Aleshores fou destinat a dirigir la seu de la cadena a Navarra.

## Notes

* ↑ Cf. elpais.es, «Javier Hoyos y Juanma Ortega pilotan la renovación de 'Carrusel deportivo'», 14-7-2010, consultado ídem.
* ↑ Cf. europapress.es, «Javier Hoyos toma posesión como nuevo director de la Cadena Ser en Cantabria», 27-10-2009, consultado el 14-7-2010.
* ↑ Cf. Cadena Ser, «Manu Carreño, director de 'Carrusel Deportivo'», as.com, 31-5-2011.
* ↑ La Ser reubica a Javier Hoyos como director en Navarra tras su 'fiasco' en Carrusel, El Economista, 11 de juliol de 2011
# Estació de Príncipe Pío

Mapa Metro Línia 6 :
Mapa Metro Línia 10 :
Mapa Ramal Metro :
Príncipe Pío és una estació intercanviador on conflueixen unes línies —L6, L10 i el Ramal — del Metro de Madrid amb les línies C-1 C-7 i C-10 de Rodalies Madrid i l'estació d'autobusos urbans i interurbans.
En els seus orígens, l'estació de ferrocarril va ser anomenada Estación del Norte, construïda com a terminal a Madrid de la línia General del Norte o Imperial (Madrid-Irún) de l'antiga Compañía de los Caminos de Hierro del Norte de España.
Metro de Madrid :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| circular | Argüelles | | Puerta del Ángel | circular |
| Tres Olivos Hospital Infanta Sofía | Plaza de España | | Lago | Puerta del Sur |
| Ópera | Ópera | | terminal | terminal |
| Rodalies Madrid |||||
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Chamartín | Pirámides | | Aravaca | Alcalá de Henares |
| Pitis | Pirámides | | Aravaca | Villalba |
# Kukulcania hibernalis

Kukulcania hibernalis és una espècie d'aranyes araneomorfs de la família Filistatidae, estan més freqüentment associades amb altres famílies que tenen una estructura anomenada “cribellum” (una “placa” productora de seda que es troba més a l'interior).
# La Voltige

La Voltige és una pel·lícula de curtmetratge mut francès de caràcter documental del 1895 dirigida i produïda per Louis Lumière. Va ser filmada a Lió, Roine, Roine-Alps, França. Donada la seva antiguitat, aquest curtmetratge es pot descarregar gratuïtament des d'Internet.
La pel·lícula va formar part de la primera presentació comercial de la Lumière Cinématographe el 28 de desembre de 1895 al Salon Indien, Grand Café, 14 Boulevard des Capuchins, París.

## Producció

Com amb totes les primeres pel·lícules de Lumière, aquesta pel·lícula es va fer en un format de 35 mm amb una relació d'aspecte d'1,33: 1. Va ser filmada mitjançant el cinematògraf, una càmera tot en un, que també serveix com a projector i desenvolupador de pel·lícules.

## Argument

Tres homes i un cavall es troben en un camp. El primer home de blanc sosté les regnes del cavall, el segon home de negre es queda observant mentre el tercer intenta muntar el cavall. Després de sis intents infructuosos, finalment pot asseure's i està disposat a sortir muntat de costat.

## Referències

* ↑ «Salon Indien, Grand Café, Paris». Who's Who of Victorian Cinema. [Consulta: 12 abril 2007].
* ↑ «Technical Specifications». Internet Movie Database. [Consulta: 12 abril 2007].

## Enllaços externs

* Complete video at The Lumiere Institute (requires QuickTime)
* La Voltige a Internet Movie Database (anglès)
* La Voltige a YouTube
# Diliti

El diliti és un mineral cristal·lí fictici de l'univers de Star Trek. La col·lisió d'un raig de matèria amb un altre d'antimatèria en un cristall de diliti genera un plasma que serveix de font d'energia per als motors de curvatura que permeten a les naus espacials viatjar més ràpid que la llum. La utilitat del diliti va ser establerta a la sèrie Star Trek: La nova generació.
A la sèrie original, els cristalls de diliti es formaven únicament de manera natural, convertint la seva recerca en l'argument de diverses històries. En Star Trek 4: Missió salvar la Terra, Spock descobreix un mètode per recristalitzar el diliti i permet a la tripulació regenerar els vidres de la nau de presa klingon capturada. El mètode consistia a utilitzar reactors de fissió del segle xx per reunir fotons d'alta energia que regeneraven els vidres.
Per evitar guions basats en la recerca de cristalls de diliti, a La Nova Generació el diliti es sintetitzava artificialment. A més, aquests cristalls podien ser recristalitzats usant una tecnologia desenvolupada en el temps transcorregut entre ambdues sèries.
Una gran concentració de diliti pot provocar que un planeta es torni geològicament inestable, fins al punt de fer-lo explotar. La tripulació de l'Enterprise-D va trobar una manera d'eliminar-ne l'excés d'aquests planetes per salvar-los.
En el videojoc Nethack, els vidres de diliti són les gemmes més valuoses que es poden trobar. Són blanques, i tenen la mateixa duresa que el vidre sense valor.

## Enllaços externs

* Web oficial - dilithium Arxivat 2009-09-05 a Wayback Machine.(anglès)
# Dūkštas

Dūkštas ( escoltar (?·pàg.)) és una ciutat del districte municipal d'Ignalina situada al comtat d'Utena (Lituània). La ciutat es troba a 26 km al nord d'Ignalina a la vora del llac Dūkštas.

## Gent notable

* Charles Rappoport (1865 - 1941) - militant polític comunista, periodista i escriptor, que va viure la major part de la seva vida a França.

## Referències

* ↑ «Dūkštas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Demografiniai rodikliai. Gyventojų skaičius Utenos apskrityje 2009 metų pradžioje Demographics of Utena County Arxivat 2012-02-22 a Wayback Machine.. Institut lituà d'estadística.(lituà)
# .mil

.mil és un domini de primer nivell genèric d'Internet per al Departament de defensa dels Estats Units i les seves organitzacions subsidiàries. Va ser un dels primers dominis d'Internet, creat al Gener de 1985.
Els Estats Units és l'únic país que té un domini d'Internet de primer nivell per al seu exèrcit. Altres països utilitzen dominis de segon nivell per a aquest propòsit, com ara .mod.uk per al Ministeri de Defensa del Regne Unit.

## Vegeu també

* Domain Name System

## Referències

* ↑ «United States Coast Guard Regulations 1992». US Coast Guard.
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
Viccionari
# Hylodes perplicatus

Hylodes perplicatus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. 2004. Hylodes perplicatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Kuksita

La kuksita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la dugganita. Rep el nom en honor d'A.I. Kuks (1906–), el descobridor del dipòsit de Kuranakh, la seva localitat tipus.

## Característiques

La kuksita és un fosfat de fórmula química Pb₃Zn₃(PO₄)₂(TeO₆). Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kuksita pertany a «08.DL - Fosfats, etc, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: foggita, cyrilovita, mil·lisita, wardita, agardita-(Nd), agardita-(Y), agardita-(Ce), agardita-(La), goudeyita, mixita, petersita-(Y), zalesiïta, plumboagardita, calciopetersita, cheremnykhita, dugganita, wallkilldellita-(Mn), wallkilldellita-(Fe) i angastonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment de Delbe, al dipòsit d'or de Kuranakh, situat a la localitat d'Aldan (Sakhà, Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). També ha estat descrita en altres cinc indrets dels Estats Units, repartits entre els estats d'Arizona, Califòrnia i Montana.

## Referències

* ↑ «Kuksite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 juliol 2019].
# Reproductor autònom

Un reproductor autònom (en anglès, stand-alone player) és una aplicació capaç de funcionar i reproduir els fitxers per als quals està preparat sense necessitat d'instal·lar res més que la mateixa aplicació. Aquest tipus de reproductors són especialment buscats per a fitxers tipus QuickTime, Flash o per a reproduir DVD.

## Referències

* ↑ «What is Standalone Flash Player?». Arxivat de l'original el 2017-02-07. [Consulta: 7 febrer 2017].
* ↑ Un Technics convertido en un reproductor autónomo de archivos digitales, beatmashmagazine.com

## Enllaços externs

* Catàleg de megafonia d'Optimus
# Steakhouse

Als Estats Units, un steakhouse, steak house o chophouse és un restaurant especialitzat a servir filets de carn de boví (beefsteaks). La paraula anglesa deriva de steak (filet) i house (casa, aquí en el sentit de «restaurant»). A Espanya i Hispanoamèrica, aquest tipus de restaurant equivaldria a un rostidor, encara que, des de fa ja alguns anys, els països hispans utilitzen també la paraula grill. Els steakhouse es consideren representants fidels de la cuina nord-americana i solen anar des del típic establiment de carretera fins als selectes restaurants de Nova York, amb les seves càmeres refrigerades de beef aging (procés de maduració en sec de carn de boví). Segons la categoria del local, la zona o estat on es trobi, poden arribar a ampliar la seva carta amb altres carns i maneres de presentació: carn de caça, xai, porc, pollastre, hamburgueses i barbacoa. També poden incloure-hi marisc i pasta. Els establiments més populars solen estar situats en carreteres i cruïlles de camins. Es caracteritzen per rebre el visitant amb una intensa olor de carn rostida. Les taules i cadires habitualment són de fusta i la decoració remet a la tradició rural nord-americana. Altres steakhouses més selectes apareixen emplaçats al centre de les grans urbs.
Però, independentment de la seva categoria, tot steakhouse està orgullós d'oferir una selecció de carns de primera qualitat, amb bons talls (d'acord amb el mode de seccionar la carn) i una preparació acurada a la cuina.
Els steakhouses sovint busquen distingir-se per un tipus de tall o un mètode de cocció determinat, que exhibeixen a manera de segell personal. Algun dels talls més populars als Estats Units són el New York strip, el Porterhouse, el sirloin i el tenderloin o filet mignon. El xef hi pot arribar a emprar diverses maneres de rostir la carn per millorar-ne el sabor. Algun d'aquests mètodes són l'ús de carbó vegetal o el segellat per calor en la capa externa del filet, perquè retingui els sucs a l'interior.
En aquests restaurants, s'hi poden trobar algunes de les millors carns del món. Molts dels establiments d'alt nivell només serveixen filets provinents d'un determinat origen. Xefs i comensals saben que les carns certificades amb l'etiqueta d'Angus suposen una garantia pel que fa a carn sucosa i exquisida. Als Estats Units, la carn passa per uns processos d'inspecció i selecció abans de ser certificada per la seva qualitat, incloent-hi la presència i distribució del contingut gras, que en determina la textura i suavitat.

## Steakhouse al cinema

Apareix en diverses pel·lícules americanes. Es pot veure en la pel·lícula "Pulp Fiction", de Quentin Tarantino, quan Vincent Vega (John Travolta) convida a portar a sopar Mia (Uma Thurman) a un steakhouse ambientat en els anys 70.

## Referències

* ↑ «The chop house tradition». The Artful Diner. Arxivat de l'original el November 11, 2013. [Consulta: de gener 30, 2017].
* ↑ Betty Fussell, Raising steaks: the life and times of American beef, <https://books.google.cat/books?id=W0L52ukdMSwC&pg=PA287>
* ↑ Escena de la pel·lícula a Youtube
# Tropico 6

Tropico 6 és un joc de construcció, gestió i simulació política de la sèrie Tropico, desenvolupat per Limbic Entertainment, publicat per Kalypso Media i anunciat a l'E3 2017. Tot i que havia de fer-se el llançament el 2018, no va ser fins al març de 2019 que Tropico 6 es va publicar Microsoft Windows, macOS i Linux, i per a PlayStation 4 i Xbox One el setembre de 2019. També per a Nintendo Switch el novembre de 2020, i a PlayStation 5 i Xbox Series X/S el març de 2022.

## Joc

Com en els altres jocs de la sèrie, el jugador assumeix el paper de "El Presidente", el líder de la nació insular caribenya de Tropico. De la mateixa manera que Tropico 5, hi ha quatre èpoques: l'època colonial, l'època de les guerres mundials, l'època de la guerra freda i l'era moderna. A diferència dels jocs anteriors de la sèrie, on Tropico constava només d'una illa, Tropico 6 permet als jugadors construir sobre un arxipèlag d'illes més petites, permetent als jugadors construir ponts (a l'època de les Guerres Mundials i posteriors) des de la seva illa inicial fins a les altres illes. Segons el dissenyador de contingut sènior Johannes Pfeiffer, Tropico 6 tindrà ciutadans "completament simulades", on les accions del govern d'El Presidente cap a la ciutadania podrien tenir un efecte en la productivitat, i possiblement fins i tot provocar una revolta. A més de personalitzar el seu propi El Presidente (com a home o dona), els jugadors també poden personalitzar el palau presidencial.

## Referències

* ↑ Makuch, Eddie. «E3 2017: Tropico 6 Revealed For PS4, Xbox One, And PC With First Trailer». GameSpot, 12-06-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Beckhelling, Imogen. «Tropico 6 finally sets console release date». Eurogamer, 16-07-2019. [Consulta: 16 juliol 2019].
* ↑ Hellwig, Simon. «Open Letter to the Tropico Community». Kalypso Blog, 08-01-2019. Arxivat de l'original el 20 de gener 2019. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Tropico 6 - Nintendo Switch Edition launches November 6» (en anglès americà). Gematsu, 28-10-2020. [Consulta: 28 abril 2022].
* ↑ «Tropico 6 Invades PS5, Xbox Series X|S on March 31st, 2022» (en anglès americà). The Games Cabin, 16-12-2021. [Consulta: 28 abril 2022].
* ↑ Good, Owen S. «Tropico 6: A familiar getaway that's anything but a vacation». Polygon, 30-09-2018. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ Good, Owen S. «Tropico 6 preview: 'Fully simulated' Tropicans complicate El Presidente's job». Polygon, 15-04-2018. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ Boudreau, Ian. «Tropico 6 is a 'greatest hits' of El Presidente's questionable career». PCGamesN, 26-08-2018. [Consulta: 4 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Tropico 6 - Lloc web oficial
# 380 aC

El 380 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del tribunat de Publícola, Potit Publícola, Maluginense, Lanat, Pètic i Mamercí (o, més rarament, any 374 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «380 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Cleòmbrot va succeir al seu germà Agesípolis I, que havia mort d'unes febres, com a rei d'Esparta.
* Agesípolis va substituir a Telèuties quan aquest va morir atacant Olint. Va ocupar Torone per assalt però en mig de la campanya li van agafar unes febres que li van causar la mort en set dies, quan era a Afitis, a la península de Pal·lene.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits a Roma sis tribuns amb potestat consular: Luci Valeri Publícola, Publi Valeri Potit Publícola, Servi Corneli Maluginense, Luci Meneni Lanat, Gai Sulpici Pètic i Luci Emili Mamercí.
* Tit Quinti Cincinnat Capitolí va ser nomenat dictador per lluitar contra els habitants de Praeneste, prop del riu Àl·lia. Va triar com a magister equitum a Aulus Semproni Atratí. Atratí va dirigir el primer atac, i Titus Livi diu que els praenestins no van poder resistir els impactes de la cavalleria i de la infanteria romanes.
* Els romans ocupen la ciutat de Velitres, conquerida l'any anterior (381 aC).

## Naixements

* Darios III de Pèrsia, darrer rei aquemènida de l'Imperi Persa (data aproximada).

## Necrològiques

* Agesípolis I, rei d'Esparta. Quan atacava la ciutat d'Olint va emmalaltir per unes febres i va demanar que el portessin al temple de Dionís, a la ciutat d'Afitis. El van portar fins allà, però va morir al setè dia fora del santuari. El seu cos va ser submergit en mel i el van portar a Esparta, on el van enterrar.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 4
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 3
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 32
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 3, 28
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 29
* ↑ «Darius III». Enciclopedia irànica. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 3, 19
# Hylodes sazima

Hylodes sazima és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. & Pimenta, B. 2004. Hylodes sazima. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Kukuihaele

Kukuihaele és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kukuihaele tenia 317 habitants, 106 habitatges, i 77 famílies La densitat de població era de 72,47 habitants per km².
Dels 106 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 23,0% de 45 a 64 i un 18,0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39,6 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,91 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,54 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 40.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 22.353 $. La renda per capita de la població era de 15.623 $. Aproximadament l'11,0% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kukuihaele». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Kukuihaele». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Roberto Pereyra

Roberto Maximiliano Pereyra (San Miguel de Tucumán, Tucumán, Argentina 7 de gener de 1991) és un futbolista argentí. Juga de migcampista o mitjapunta a l'Udinese Calcio de la Serie A.

## Referències

* ↑ «Roberto Pereyra». juventus.com. Arxivat de l'original el 2016-02-03.