OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Segon Apocalipsi de Jaume

El Segon Apocalipsi de Jaume és el quart escrit del còdex V dels Manuscrits de Nag Hammadi, situat a continuació del Primer Apocalipsi de Jaume. És un apòcrif del Nou Testament atribuït a Jaume el Just, i, encara que es titula Apocalipsi, es pot considerar un evangeli gnòstic, un "diàleg de salvació" entre Jesús i un deixeble, en aquest cas Jaume, un dels germans de Jesús.
Es creu que va ser escrit al voltant del segle ii. Si fos així seria més antic que el Primer Apocalipsi, datat al segle iii. Encara que el text sigui gnòstic, té moltes coincidències amb altres textos judeocristians coneguts.
El text presenta diverses diferències amb els textos canònics i no canònics coneguts. Per exemple, el pare de Jaume es diu Teudas, i no Josep, tal com s'anomena al pare biològic de Jaume al Protoevangeli de Jaume, de mitjans del segle ii. L'esposa d'aquest Teudas es diu Maria, però no queda clar al text si aquesta Maria és la mare de Jesús o si aquesta Maria, esposa de Teudas, és la mare biològica de Jaume. El Primer Apocalipsi de Jaume afirma explícitament que Jaume és un dels germans de Jesús.
El text parla d'un petó als llavis entre Jaume i Jesús, de forma semblant a com Jesús va besar a Maria Magdalena tal com s'explica a l'Evangeli de Felip, fet que va donar lloc, entre els primers cristians, a pensar que Maria Magdalena era la parella de Crist.
| « | I Jesús em va besar la boca. Em va agafar dient: "El meu estimat!". Ara et revelaré les coses que el cel i els àngels no saben. Ara t'ho revelaré tot, estimat. Mira, et revelaré el que està amagat. Però ara, estira la mà, ara agafa'm. | » |
El llibre també explica que aquest petó era una metàfora per adquirir el coneixement, la gnosi, i deixa clar clar que no és una relació homosexual. El text acaba amb la descripció de la mort espantosa de Jaume, per lapidació, possiblement reflectint una primera tradició oral dels fets:
| « | "... van decidir llençar-lo des d'una gran alçada i ho van fer ... el van agafar i el van colpejar mentre s'arrossegava pel terra. El van agafar i van col·locar grans pedres damunt de la seva panxa. Li donaven puntades de peu mentre cridaven "Has perdut!". El van aixecar de nou, perquè encara vivia, i el van obligar a cavar un forat. El van ficar a dins fins a la cintura. I havent omplert de terra el forat el van apedregar fins a la mort". | » |

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los evangelios. Madrid: Edaf, 2010, p. 534-542. ISBN 9788441421165.
# Santa Eugenia (Madrid)

Santa Eugenia és un barri de Madrid integrat en el districte de Villa de Vallecas. Té una superfície de 206,64 hectàrees i una població de 26.914 habitants (2009).

## Situació

Limita al nord amb el Nucli històric de Vicàlvaro, al sud amb el Nucli històric de Vallecas i a l'oest amb Palomeras Sureste (Puente de Vallecas). Està delimitat al nord per l'Avinguda del Mediterráneo i el Complex Esportiu Cerro Almodóvar, a l'oest per l'Avinguda de la Democracia i al sud pel carrer Real de Arganda.

## Història

El barri va ser concebut originàriament com una urbanització privada en 1970. A aquesta urbanització se la hi va denominar durant molts anys Ciutat Residencial Santa Eugenia, posteriorment Residencial Santa Eugenia, està una mica allunyatdadel centre de Madrid, però tanta a l'interior del residencial com a les zones properes hi ha moltes zones verdes i està envoltat de camp i prats. També era conegut com "la ciutat encatifada de verd".
Com a curiositat, el nom de tots els seus carrers pertanyen a noms de pobles de Burgos, i això és a causa de l'origen dels promotors i constructors del barri que va ser la ja desapareguda "Pistas y Obras".

## Accessos

Es pot arribar a través de la Carretera de València (A-3), així com des de Vallecas, tant pel Carrer Real de Arganda com pel Camí de Vasares que corre paral·lela a la via del tren de Rodalies que la uneix amb Vila de Vallecas (correspondència amb la línia 1 de Metre, estació Sierra de Guadalupe). Altres estacions de Metro de Madrid properes són Puerta de Arganda (línia 9), Villa de Vallecas i les recents obertures en l'Eixample de Vallecas, ambdues de la línia 1.

## Enllaços externs

* Estadística del districte Villa de Vallecas
* Ortofoto de Villa de Vallecas i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine.
* Barrio de Santa Eugenia Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. a la Madripedia
* Web sobre el barri de Santa Eugenia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Selmont-West Selmont

Selmont-West Selmont és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.502 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Selmont-West Selmont tenia 3.502 habitants, 1.227 habitatges, i 879 famílies La densitat de població era de 412,2 habitants/km².
Dels 1.227 habitatges en un 41,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,6% hi vivien parelles casades, en un 39,1% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,46.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,3% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 16,7% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones hi havia 80,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,2 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.591 $ i la renda mediana per família de 15.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.000 $ mentre que les dones 17.786 $. La renda per capita de la població era de 9.602 $. Aproximadament el 53,4% de les famílies i el 55,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Selmont-West Selmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Selmont-West Selmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Serra de Subenuix

La Serra de Subenuix és una serralada que es troba en el terme municipal d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«El nom pot referir-se a l'important pontarró pel qual el camí ral del Portarró travessa el riu de Subenuix (del basc zubi, pont i -uix, referint-se a les diverses parts i zones d'aquesta vall)».
L'extrem septentrional està situat al sud de l'Estany Xic de Subenuix, dins del Vall de Subenuix. La major part de la serralada separa la Vall de Subenuix de la Coma dels Pescadors. El Pic de Subenuix de 2.950,2 m, sostre de la serra, constitueix el seu extrem meridional.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serra de Subenuix. [Consulta: 20/10/2013]

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 26 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Subenuix. [Consulta: 19/10/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Serra de Son Jordi

La serra de Son Jordi és una serra mallorquina situada als termes de Son Servera, Artà i Capdepera, molt abrupta i poblada de pi blanc, garriga i alzinar. Son Jordi és una serra de materials calcaris, que recorre prop de 7 km. paral·lels a la costa. És una subunitat de les Serres de Llevant i arriba fins a la Costa dels Pins, vessant que conté la millor mostra de vegetació de la serra.
La serra té una orientació sud-est-nord-oest i va des del cap des Pinar fins al puig dels tres termes passant pels puigs des Moro, Negre de sa Torre, Penyal roig, de Son Jordi i de can Colete.
Actualment part de la serra forma part de l'ANEI Serra de Son Jordi que ocupa unes 288 ha de la serra. La millor forma per accedir a la serra és partir de la Costa de Canyamel, un centre turístic de la zona, des d'on surten diverses carreteres i pistes que s'endinsen a l'espai natural.

## Flora i Fauna

La màquia d'ullastre es combina amb pinedes, i a les obagues, hi predomina la garriga que és el resultat de la degradació dels alzinars, a causa dels repetits incendis. La fauna de la zona no és molt peculiar però hi destaquen l'àliga calçada i la geneta.

## Referències

* ↑ «Anàlisi del territori urbà». Ajuntament de Son Servera. [Consulta: 1r setembre 2019].
# Província de Vratsa

Vratsa és una província del nord-oest de Bulgària, fronterera amb Romania. La principal ciutat és Vratsa, altres ciutats inclouen Biala Slàtina, Kozloduy, Krivodol, Mezdra, Mizia, Oriahovo. La regió fa frontera al nord amb el riu Danubi, i al sud amb la Província de Sofia. Té una àrea de 3,621.8 km². La població de 235,189 habitants és distribuïda en 10 municipalitats.

## Enllaços externs

* Fotos de la cova de Ledenika vora Vratsa
* Ciutats i viles a Vratsa
# Efecte Nernst

En física i química, l'efecte Nernst (també qualificat al principi efecte Nernst-Ettingshausen, de Walther Nernst i Albert Von Ettingshausen; és un fenomen termoelèctric (o termomagnètic) observat quan un conductor o semiconductor, sotmès a un gradient de temperatura i a un camp magnètic perpendicular, apareix un camp elèctric perpendicular a ambdós.
Aquest efecte és quantificat pel coeficient de Nernst|N |, que és definit per ser
       $|N|={\frac {E_{Y}/B_{Z}}{dT/dx}}$
on $E_{Y}$ és el component del camp elèctric y que resulta del camp magnètic z $B_{Z}$ i el gradient de temperatura $dT/dx$.
El procés invers es coneix com l'Efecte Ettinghausen i també com el segon efecte Nernst-Ettingshausen.

## Vegeu també

* Efecte termoelèctric

## Enllaços externs

* efecte Nernst a arxiv.org
# Bolótne

Bolótne (en (ucraïnès): Болотне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 238 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Babotai.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Província de Soacha

La província de Soacha és una de les quinze províncies del departament de Cundinamarca, Colòmbia.
La legislació del país no proveeix a les províncies d'una estructura administrativa sòlida, sinó que els assigna la responsabilitat de focalitzar l'administració departamental cap a algunes regions relativament homogènies del seu territori. En aquest cas, la província de Soacha es caracteritza per ser el sector sud-oest de l'aglomeració urbana de Bogotà, per la qual cosa, encara que només està conformada pels municipis de Soacha i Sibaté, té la categoria de província, per les seves característiques especials.

## Referències

* ↑ «División provincial de Cundinamarca». [Consulta: 11 febrer 2015].
* ↑ «Provincias de Cundinamarca». DANE. [Consulta: 15 març 2012].
# Purplewashing

Purplewashing (rentada lila o rentada d'imatge porpra) és un manlleu (de l'anglès purple, morat, i whitewash, blanquejar o encobrir) per a referir-se, en el context feminista, a la varietat d'estratègies polítiques i de màrqueting dirigides a la promoció d'institucions, països, persones, productes o empreses apel·lant el seu compromís amb la igualtat de gènere.
L'expressió és especialment utilitzada per a referir-se a la rentada d'imatge dels països occidentals que, sense haver aconseguit una igualtat real entre homes i dones, excusen aquest dèficit en el fet que les dones d'altres països o cultures encara tenen pitjors condicions de vida, referint-se sovint als de majoria musulmana.
Habitualment s'utilitza aquest terme per a denunciar l'ús sectari que es fa del feminisme per a emparar discursos o polítiques xenòfobes i de promoció de la islamofòbia. A més, també s'utilitza per a assenyalar el component paradoxalment sexista que tenen moltes d'aquestes accions en aplicar-se únicament en dones, com la prohibició o obligació de vestir determinades peces de roba, o la negació de certs serveis.
Per a moltes activistes feministes, davant la instrumentalització dels drets de les dones, l'única resposta possible i alliberadora per a totes les minories és la solidaritat interseccional entre els diferents grups oprimits, com són les dones i els migrants.

## Referències

* 1 2 3 (castellà) Burkas en el ojo ajeno: el feminismo como exclusión. Pikara Magazine. 4 desembre 2014.
* 1 2 3 4 (castellà) Del pornoburka al purplewashing, los trucos más sucios contra el feminismo. El Confidencial. 3 abril 2016.
* 1 2 3 (castellà) 'Purplewashing' o acordarse del feminismo cuando interesa. Eldiario.es. 29 agost 2016.

## Vegeu també

* Pinkwashing
* Capitalisme morat
* Feminacionalisme
* Homonacionalisme
* Rentat d'imatge verd (Greenwashing)
* Redwashing
Feminisme :
Dones
Noies
Feminitat
Sororitat :
Història :
Moviments :
Teoria feminista :
# Sala Cabanyes

La Sala Cabanyes és el teatre del Centre Catòlic, situat al carrer de la Riera de Mataró. Cada any s'hi representen Els Pastorets de Mataró. Té el nom de l'arquitecte Emili Cabanyes i Rabassa (1850-1917), antic president i impulsor del Centre Catòlic.
L'edifici, dissenyat per l'arquitecte Gaietà Cabanyes fou inaugurat el 1933, per acollir les activitats de la secció teatral que, creada el 1906, des d'aleshores prendria aquest nom. A més d'Els Pastorets de Mataró, des del 1935 s'hi comença a representar la Passió, creant controvèrsia pel fet inaudit aleshores de fer-hi participar actors d'ambdós sexes. El 1981, l'Ajuntament de Mataró va reconèixer Els Pastorets com a patrimoni cultural de la ciutat. L'any 2016, la Generalitat de Catalunya va atorgar a Sala Cabanyes la Creu de Sant Jordi, amb motiu del centenari de les representacions dels Pastorets de Mataró.
El novembre de 2010, la Sala va inaugurar un nou espai teatral a la Saleta del Centre Catòlic, l'Espai Saleta, destinat a muntatges de petit format. La primera obra que s'hi va representar va ser Adulteris, de Woody Allen, dirigida per José Sánchez i Pere Vàzquez. Els anys 2016 i 2017, per celebrar el centenari de la secció teatral, es va muntar un extens programa d'activitats.

## Referències

* ↑ «El Teatre». Sala Cabanyes. Arxivat de l'original el 2019-08-27. [Consulta: octubre 2016].
* ↑ Llovet, Joaquim. Mataró. Dels orígens de la vila a la ciutat contemporània. Mataró: Caixa Laietana, 2000, p. 487. ISBN 84-923896-2-1.
* ↑ Llovet, 2000, p. 488.
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 13 entitats». Generalitat de Catalunya, Sala de premsa, 12-04-2014. Arxivat de l'original el 2018-09-04. [Consulta: octubre 2016].
* ↑ «La històrica Saleta, recuperada per al teatre». El Tot Mataró i Maresme, 17-11-2010 [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ «La Sala Cabanyes i Els Pastorets de Mataró celebren 100 anys amb un programa ple d'activitats diverses». El Tot Mataró i Maresme, 08-02-2016. Arxivat de l'original el 2017-07-09 [Consulta: 5 març 2016].

## Enllaços externs

* Sala Cabanyes - Lloc web oficial
# Censori (comes)

Censori (mort el 448) va ser un comes de l'Imperi Romà d'Occident almenys des del 432 fins a la seva mort. Segons ens menciona Hidaci a la seva crònica fou enviat a Hispània com a ambaixador davant els sueus en dues ocasions, 432, 437.
L'any 432 els habitants de la Gal·lècia envien una ambaixada a Aeci de la qual forma part el mateix Hidaci, per demanar que acabi amb els saquejos que duen a terme els sueus. Censori es enviat a negociar amb el rei dels sueus, Hermeric II, la pau. L'any 437 torna a ser enviat, juntament amb el legatus Fretimundus, com a ambaixador al regne sueu. Hidaci descriu que l'any 440 Censori, que havia estat com a legatus davant els sueus, es sitiat a la ciutat de Mértola (Myrtilis) entregant-se de manera pacífica. Serà captiu dels sueus durant 8 anys sent degollat per Agriwulf a Sevilla (Hispalis). La seva execució podria estar connectada amb la subsegüent actitud bel·ligerant de Requiari enfront l'Imperi.

## Fonts

* Thompson, E. A. "The Conversion of the Spanish Suevi to Catholicism." Visigothic Spain: New Approaches. ed. Edward James. Oxford: Oxford University Press, 1980. ISBN 0-19-822543-1.
# Serrat del Vent (Lladurs)

* Aquest article tracta sobre una serra del Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Serrat del Vent».
El Serrat del Vent és una serra situada als municipis de Lladurs i Olius (Solsonès), amb una elevació màxima de 764,7 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saturní I

Saturní I (en llatí Saturninus) va ser un usurpador del tron imperial romà, un dels Trenta tirans mencionats per Trebel·li Pol·lió a la Història Augusta, que el defineix com un dels millors generals romans i molt apreciat per Valerià I.
Enfrontat a Gal·liè les seves legions el van proclamar emperador. Però al cap d'un temps va ser assassinat per les mateixes tropes, malcontentes per la rigidesa de la disciplina. No se sap on va governar, ja que la Història Augusta no en fa cap referència.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 723.
# Saturní III

Saturní III (Saturninus) fou un usurpador del tron imperial romà.
Només és conegut per una moneda o medalla, considerada autentica, molt ben descrita per l'historiador benedictí Anselmo Banduri, d'època impossible de precisar però probablement de la primera meitat del segle iv. Segurament commemorava la usurpació d'un pretendent del que la història no ha deixat cap més rastre. A l'anvers de la moneda un cap amb llamps i les paraules "IMP. CAE. SATVRNINVS AV."; a l'anvers un soldat caigut del seu cavall amb la llegenda FEL. TEM. REPARATIO, llegenda que es troba també a les monedes de Constant i Constanci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology. Vol III. Londres: John Murray, 1876, p. 723.
# Sant Paulet

Sant Paulet (en francès Saint-Paulet) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Sant Paulí

Sant Paulí és el nom dels següents personatges:
* Sant Paulí II, (Aquileia, 802), religiós italià, patriarca d'Aquileia
* Paulí de Girona, un dels Sants Màrtirs de Girona martiritzats a la ciutat de Girona durant la persecució de Dioclecià, al final del segle III
* Sant Paulí de Nola, magistrat romà, després bisbe de Nola al començament del segle V
* Sant Paulí de York, bisbe de York
# Sasha

Sasha és una pel·lícula documental catalana del 2016, dirigida per Fèlix Colomer i Vallès i produïda per l'Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya (ESCAC) com a projecte de final de carrera. L'obra està rodada en català i rus.

## Sinopsi

Sasha és un nen de vuit anys que viu a Ucraïna amb la seva mare i els seus cinc germans. Conviuen dia a dia amb la misèria, pobresa i insuficiència en tots els aspectes, complicat encara més per la Guerra al Donbàs. Sasha deixa aquesta situació per a arribar a Catalunya on hi viurà durant un estiu amb una família catalana. Què descobrirà, qui coneixerà, com l'afectarà, com ho viurà? Totes aquestes preguntes s'aniran plantejant al llarg de la pel·lícula.

## Nominacions i premis

Ha estat projectat al Festival Internacional de Cinema de Guadalajara i al DocsBarcelona, va rebre una menció especial a la Seminci de Valladolid (2016). També fou nominada al Gaudí a la millor pel·lícula documental.

## Referències

* ↑ «Fèlix Colomer: “Quan la gent té documentals a l'abast, se’ls mira… i repeteix!”». Quaderndelesidees.press. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ Arderiu, Lídia. «Fèlix Colomer, director del documental ‘Sasha’: “per ell no és cap drama estar a Ucraïna tot i conèixer què hi ha aquí”». iSabadell.cat, 19-12-2016. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ El documental SASHA (Félix Colomer) nominado a los Premios Gaudí, Escac, 18 de desembre de 2012

## Enllaços externs

* Sasha a 3boxmedia.com
* Tràiler en català
# Serrat de les Fargues

El Serrat de les Fargues és un serrat del terme municipal de Bigues i Riells, en territori del poble de Riells del Fai.
Està situat a la part central-occidental del terme, al capdamunt del marge meridional de la vall del torrent del Villar, a migdia i damunt de la carretera BP-1432. Els seus límits són a llevant el Turó de Can Garriga i a ponent el Turó d'en Rossic. En el vessant meridional es troben les masies de Can Xifreda, a l'extrem de ponent, i de Can Garriga del Solell, a llevant.
# Shirley (cràter)

Shirley és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim anglès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Shirley». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Silicon Wadi

Silicon Wadi (hebreu: סיליקון ואדי‎, traducció literal: "Silicon Valley") és una àrea amb una elevada concentració d'empreses d'alta tecnologia a la plana costanera d'Israel, semblant a Silicon Valley a Califòrnia; és la raó per la qual Israel té el sobrenom de "la Nació Start-Up". La zona cobreix bona part del país, tot i que es pot trobar una concentració especialment alta d'empreses d'alta tecnologia prop de Tel-Aviv, i en petits clústers al voltant de les ciutats de Ra'anana, Pétah Tiqvà, Herzliya, Netanya, la ciutat acadèmica de Rehovot i la seva veïna Rishon Le Zion. A més, hi ha altres clústers d'alta tecnologia a Haifa i Cesarea. També s'han establert empreses d'aquest sector a Jerusalem, i en ciutats com Yokneam Il·lit i la primera "ciutat privada" d'Israel, Airport City, prop de Tel-Aviv.

## Referències

* ↑ «Business as usual». Financial Times.
* ↑ Viva Tel Aviv!
* ↑ Chua, Amy. World On Fire. Knopf Doubleday Publishing, 2003, p. 219-220. ISBN 978-0385721868.