OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frederic August I de Saxònia

* Per a altres significats, vegeu «August II de Polònia».
Frederic August I de Saxònia (Dresden, 23 de desembre de 1750 - ibídem, 5 d'agost de 1827) fou elector de Saxònia, com Frederic August III, des de 1763 fins al 1806, i primer rei de Saxònia des de 1806 i fins al 1827. En total estigué més de 65 anys al capdavant de Saxònia.
Era fill de l'elector Frederic Cristià I de Saxònia i de la princesa Maria Antònia de Baviera. Frederic August era net per via paterna de l'elector-rei Frederic August II de Saxònia i de l'arxiduquessa Maria Josepa d'Àustria; mentre que per via materna ho era de l'emperador Carles VII del Sacre Imperi Romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Amàlia d'Àustria.
El dia 17 de gener es casà per poders a Mannheim amb la princesa Amàlia de Zweibrücken-Birkenfeld, matrimoni que fou posteriorment ratificat a Dresden. Amàlia era filla del comte palatí Cristià VI de Zweibrücken-Birkenfeld. La parella tingué una única filla: SAR la princesa Maria Augusta de Saxònia, nada a Dresden el 1782 i morta a Dresden el 1863.
Durant els primers anys de regnat, s'establí una regència en la persona de la princesa Maria Antònia de Baviera, a conseqüència de l'escassa edat del sobirà. L'any 1767, Frederic August esdevingué elector de Saxònia.
L'any 1805, poc abans de la caiguda del Sacre Imperi Romanogermànic, pel Tractat de Poznan fou elevat a la categoria de rei amb el nom de Frederic August I. Poc temps després, i durant vuit anys, fou proclamant gran duc de Varsòvia.
La seva aliança amb Napoleó Bonaparte i la posterior desfeta l'any 1813, provocà que Saxònia fos un dels estats que més perjudicats sortí del Congrés de Viena. Arran de la derrota militar, el territori de Saxònia fou ocupat per l'exèrcit de Rússia i quedà pendent de la incorporació total a Prússia, a la vegada, Frederic August I fou fet presoner. Únicament després del Congrés de Viena i gràcies a la pressió exercida per Àustria, Regne Unit i França, Saxònia fou respectada malgrat que hagué d'entregar dos terceres parts del seu territori a Prússia, concretament gran part dels territoris que avui formen el land de Saxònia-Anhalt.
A la seva mort el 1827 fou substituït al tron pel seu germà, el rei Antoni I de Saxònia.
Electors de Saxònia :
Rodolf I (1355–1356)
Rodolf II (1356–1370)
Venceslau I (1370–1388)
Rodolf III (1388–1419)
Albert III (1419–1422)
Frederic I (1423–1428)
Frederic II (1428–1464)
Ernest (1464–1486)
Frederic III (1486–1525)
Joan (1525–1532)
Joan Frederic I (1532–1547)
Maurici (1547–1553)
August (1553–1586)
Cristià I (1586–1591)
Cristià II (1591–1611)
Joan Jordi I (1611–1656)
Joan Jordi II (1656–1680)
Joan Jordi III (1680–1691)
Joan Jordi IV (1691–1694)
Frederic August I (1694–1733)
Frederic August II (1733–1763)
Frederic Cristià I (1763)
Frederic August III (1763–1806) :
# Frithia humilis

Frithia humilis és una espècie de planta amb flors de la família de les aïzoàcies (Aizoaceae).

## Descripció

Aquesta petita planta suculenta consisteix en un grup de fulles llargues i suculentes que sobresurten just per sobre de la grava sorrenca, amb un rizoma subterrani engrossit. Les fulles perden aigua i es contrauen durant la sequera, amagant-se sota terra i evitant així així més pèrdues d'aigua.

## Distribució i hàbitat

Frithia humilis és un dels pocs membres de les aïzoàcies que creixen endèmicament a la regió de pluja estival de Sud-àfrica. Aquesta espècie està restringida a dues províncies sud-africanes: Gauteng i Mpumalanga.

## Taxonomia

Frithia humilis va ser descrita per Priscilla M. Burgoyne i publicat a Bothalia 30: 1. 2000.

### Etimologia

Frithia: nom en honor del jardiner de Johannesburg Frank Frith, que va mostrar exemplars a N.E. Brown, botànic de Kew Gardens, mentre estava de visita a Londres, Regne Unit, el 1925.
humilis: epítet llatí que significa "baix", "humil", "petit", "lleuger".

## Referències

* ↑ «"Frithia humilis"». tropicos.org. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ «How to grow and care for Frithia» (en anglès). World of Succulents. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets. horizontalis - hymenorrhizus», 2019. [Consulta: 12 maig 2021].
# Futbolista letó de l'any

El futbolista letó de l'any és un premi futbolístic de Letònia, entregat per la Federació de Futbol de Letònia.

## Quadre d'honor

* 1992: Ainārs Linards
* 1993: No especificat
* 1994: Vladimirs Babičevs
* 1995: Vitālijs Astafjevs
* 1996: Vitālijs Astafjevs
* 1997: Jurijs Ševļakovs
* 1998: Mihails Zemļinskis
* 1999: Marians Pahars
* 2000: Marians Pahars
* 2001: Marians Pahars
* 2002: Juris Laizāns
* 2003: Māris Verpakovskis
* 2004: Māris Verpakovskis
* 2005: Igors Stepanovs
* 2006: Aleksandrs Koļinko
* 2007: Vitālijs Astafjevs
* 2008: Andris Vaņins
* 2009: Kaspars Gorkšs
* 2010: Kaspars Gorkšs
* 2011: Aleksandrs Cauņa
* 2012: Aleksandrs Cauņa
* 2013: Andris Vaņins
* 2014: Aleksandrs Koļinko
* 2015: Andris Vaņins
* 2016: Andris Vaņins
* 2017: Andris Vaņins

## Referències

* ↑ «Par Latvijas labāko futbolistu nosaukts pieredzējušais Koliņko» (en letó). delfi.lv, 05-12-2014. [Consulta: 29 abril 2015].

## Enllaços externs

* Informació de Letònia a uefa.com
# Leptines de Siracusa (germà de Dionís el Vell)

Leptines de Siracusa (en grec antic Λεπτίνης) fill d'Hermòcrates i germà de Dionís el Vell, va ser un militar siracusà que va viure al segle iv aC.
Se'l menciona per primer cop quan dirigia per encàrrec del seu germà el setge de Mòtia l'any 397 aC, mentre el mateix Dionís estava ocupat en sotmetre altres ciutats que encara estaven sota domini dels cartaginesos, segons Diodor de Sicília. A la caiguda de Mòtia va quedar estacionat al lloc amb una flota de 120 vaixells per intentar interceptar una flota cartaginesa dirigida per Himilcó, però aquest va eludir la seva vigilància i va arribar a Panorm amb bona part de les seves forces, tot i que Leptines el va perseguir i li va poder enfonsar uns 50 vaixells amb 5000 homes.
L'arribada d'Himilcó va capgirar la situació, ja que va poder avançar per la costa nord i va ocupar i destruir Messana, des d'on va avançar cap a Siracusa, amb el suport de la flota dirigida per Magó. Leptines es va dirigir a la zona amb la seva flota i es va produir una gran batalla naval, en la que Leptines va avançar imprudentment amb 30 vaixells cap al centre de la força enemiga i va quedar separat de la resta de la flot. Es va poder escapar només quedant-se aturat a la mar sense poder participar. La flota siracusana va ser derrotada amb fortes pèrdues i molts vaixells van caure en mans de l'enemic. Leptines es va retirar amb la resta cap a Siracusa que va quedar assetjada.
Durant el temps que va durar el setge va continuar fent importants serveis, dirigint l'atac final contra el campament cartaginès (juntament amb l'espartà Faracides) que va acabar amb la destrucció de la flota púnica.
No torna a aparèixer fins al 390 aC quan Dionís el va enviar amb una flota per ajudar els lucans contra els grecs italians. Quan va arribar els lucans havien guanyat una important batalla a Turis però en lloc de forçar la destrucció total dels grecs, va donar refugi als refugiats de Turis i va negociar una pau entre els dos bàndols. Aquesta conducta era contrària als desitjos de Dionís que el va destituir com a comandant de la flota, comandament que va donar al seu germà petit Teàrides.
Una mica després Leptines va ofendre encara més al rei donant una filla en matrimoni a Filist sense comunicar-ho a Dionís, que el va desterrar de Siracusa junt amb el mateix Filist. Els dos homes es van retirar a Turis on van ser ben rebuts i van adquirir una gran influència fins al punt de què Dionís va jutjar convenient de fer-los tornar del seu desterrament. Leptines va recuperar la seva antiga posició i rang i es va casar amb una filla de Dionís, segons diuen Diodor de Sicília i Plutarc.
El 383 aC va esclatar la guerra contra els cartaginesos, en la que Leptines va prendre part activa i va dirigir l'ala dreta de l'exèrcit siracusà a la batalla de Cronium, on va donar mostres de gran valor però va morir en el combat i els seus homes es van desbandar.

## Referències

* ↑ 1.Leptines a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 771
# Ortonville (Minnesota)

Ortonville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ortonville tenia 2.158 habitants, 923 habitatges, i 594 famílies. La densitat de població era de 245,8 habitants per km².
Dels 923 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 20,2% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 26,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.614 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.590 $ mentre que les dones 20.179 $. La renda per capita de la població era de 17.132 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ortonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ortonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Indestructible

Indestructible o Invencible (títol original en anglès, On Wings of Eagles) és una pel·lícula dramàtica esportiva històrica dirigida per Stephen Shin i Michael Parker i protagonitzada per Joseph Fiennes i Shawn Dou. Es tracta d'una producció entre la República Popular de la Xina, Hong Kong i els Estats Units, i és una seqüela no oficial de Carros de foc (1981). S'ha doblat al català central per a TV3 amb el títol d'Indestructible, i al valencià per a À Punt amb el nom d'Invencible.

## Repartiment

* Joseph Fiennes com a Eric Liddell
* Shawn Dou com a Xu Niu
* Elizabeth Arends com a Florence Liddell
* Richard Sanderson com el Dr. Hubbard
* Jesse Kove com a Hugh Johnson
* Augusta Xu-Holland com a Catherine Standish

## Referències

* ↑ Marsh, James. «Film review: The Last Race – strong contender for the worst movie of 2016», 14-06-2016. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Tsui, Clarence. «'The Last Race' ('Zhong Ji Sheng Li'): Film Review», 17-06-2016. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Law, Jeannie. «'On Wings of Eagles' Film Continues 'Chariots of Fire' Story About Olympian Eric Liddell (Trailer)», 26-10-2017. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Terry, Josh. «Movie review: 'On Wings of Eagles' gives 'Chariots of Fire' runner a World War II-themed sequel», 03-11-2017. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Jaafar, Ali. «Joseph Fiennes To Star In 'Chariots Of Fire' Follow Up 'The Last Race'», 25-06-2015. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Fullerton, Jamie. «The Last Race: Unofficial Chariots of Fire sequel starring Joseph Fiennes in the running». The Independent, 23-06-2015. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ Tau, Timothy. «'Chariots Of Fire' Story Will Continue In Followup 'The Last Race' Starring Joseph Fiennes». IndieWire, 01-07-2015. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Programació de TV3». CCMA. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Invencible». À Punt, 29-10-2023. [Consulta: 1r novembre 2023].
# Catedral dels Sants Màrtirs

La Catedral dels Sants Màrtirs (en armeni: Սրբոց Նահատակաց եկեղեցի) és una església de Gyumri (Armènia). És la seu de l'Ordinariat per a Armènia, Geòrgia, Rússia, Europa de l'Est i de l'Església Catòlica Armènia, una església particular en plena comunió amb el Papa de Roma.

## Història

La construcció va començar al desembre de 2010 i es va acabar en 2015. La catedral va ser originalment anomenada "de la Santa Creu", però va canviar a "Sants Màrtirs" en honor de les víctimes del genocidi armeni. L'església és una imitació de les formes derivades de l'arquitectura medieval armènia, en particular de Zvartnots. Té un campanar a l'entrada. L'arquitecte escollit va ser Hagop Jivanyan, i l'enginyer va ser Hagop Baghdasaryan. Les escultures decoratives són de Razmik Ayvazyan.
El 24 de setembre de 2015, la catedral va ser consagrada per la Seua Beatitud Krikor Bedros- XX Gabroyan, patriarca catòlic de l'Església Catòlica Armènia, i la Seua Eminència Leonardo Sandri, prefecte de la Congregació per a les Esglésies Orientals de l'Església Catòlica. La cerimònia es va dur a terme com a part de la commemoració del centenari del genocidi armeni. En 2015, l'Església Armènia els va canonitzar com a màrtirs.

## Referències

* ↑ «Դե եսիմ...: Սբ. Խաչ հայ կաթոլիկների եկեղեցի» (en armeni). deesim.blogspot.qa. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ «Տեղի ունեցավ Գյումրիի Սուրբ խաչ կաթոլիկ եկեղեցու հիմնարկեքը» (en armeni). armenpress.am, 08-12-2010. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ Siranush Ghazanchyan. «Holy Martyrs Armenian Catholic Church in Gyumri consecrated» (en anglés). Public Radio of Armenia, 24-09-2015. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ «Armenian Church makes saints of 1.5 million genocide victims» (en anglés). telegraph.co.uk, 23-04-2015. [Consulta: 6 desembre 2016].
# Los girasoles

Los girasoles és un curtmetratge d'animació espanyol de 1999 dirigit pels germans Manuel Lagares i José Lagares, amb un pressupost de 30 milions de pessetes.

## Argument

En una comunitat animada de gira-sols, la parella formada per Ka i Su declaren el seu amor i intenten donar el gran salt per tal d'aconseguir la seva llibertat.

## Premis

El 1999 va obtenir el Goya al millor curtmetratge d'animació i el premi al millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias.

## Referències

* ↑ Los hermanos Manuel y José Lagares obtienen el Goya al mejor cortometraje de animación, El País, 31 de gener de 2000
* ↑ Juan Francisco Cerón Gómez Años de corto: apuntes sobre el cortometraje español desde los noventa, p. 130
* ↑ Los girasoles al web dels Premis Goya
# Miguel Urbán Crespo

Miguel Urbán Crespo (Madrid, 26 de març de 1980) és un activista i polític espanyol, cofundador de Podem i, des del 5 de març de 2015, eurodiputat per aquesta formació, en substitució deTeresa Rodríguez.

## Biografia

Miguel Urbán Crespo va néixer a Madrid en 1980 i es va diplomar en Història per la Universitat Complutense de Madrid.
Ha treballat en diverses ONG, en la redacció de la revista Viento Sur, i com a gestor cultural de la llibreria cooperativa La Marabunta. L'establiment, al barri madrileny de Lavapiés, va servir com a lloc de reunió d'alguns dels actuals membres de Podem i va tancar recentment.
Com a activista polític, va militar en el moviment estudiantil, sobre el qual ha escrit nombrosos articles i llibres –com a coautor–, i va participar en el moviment alterglobalizador, contra la guerra de l'Iraq i en el moviment 15-M.
En les eleccions generals de 2011 va ser cap de llista d'Esquerra Anticapitalista per la circumscripció de Madrid.
Ja amb Podem, va anar en la setena posició de la seva llista per les eleccions al Parlament Europeu de 2014. Encara que la formació va obtenir cinc escons, després de la renúncia de Carlos Jiménez Villarejo, al juliol de 2014, i la marxa de Teresa Rodríguez, candidata a presidir la Junta d'Andalusia, va accedir finalment al Parlament. Va prendre possessió de la seva acta com a eurodiputat el 5 de març de 2015.

## Referències

* ↑ «El rival de Pablo Iglesias en Madrid toma mañana posesión de su escaño como eurodiputado de Podemos». eldiario.es, 04-03-2015.
* ↑ «Anticapitalistas se presenta a las elecciones del 20-N». Cronicapopular.es, 17-10-2015. Arxivat de l'original el 2019-08-15. [Consulta: 23 setembre 2015].
* ↑ «El Lavapiés de Podemos, del almacén de frutos secos a la cafetería sin Coca-Cola». El Mundo, 29-05-2014.
* ↑ «Más que vender libros». infoLibre, 07-02-2015.
* ↑ Candidaturas proclamadas para las elecciones al Congreso de los Diputados y al Senado Boletín Oficial del Estado, 25 d'octubre de 2011.

## Enllaços externs

* Fitxa de Miguel Urbán Crespo al Parlament Europeu
* Perfil de Miguel Urbán Crespo al web de Podemos Arxivat 2015-03-13 a Wayback Machine.
* Pàgina web de Miguel Urbán Crespo
# Ortonormal

En àlgebra lineal, dos vectors en un espai vectorial són ortonormals si són ortogonals (el seu producte escalar és 0) i ambdós són unitaris, és a dir, el seu mòdul és 1.
Un conjunt de vectors que és ortonormal de dos en dos (cada parell de vectors és ortonormal) s'anomena conjunt ortonormal. Una base formada per un conjunt ortonormal s'anomena una base ortonormal.
Per exemple, la base canònica de l'espai euclidià {i,j,k} és ortonormal, peque i·j = 0, j·k = 0, k·i = 0 i cadascun d'ells és un vector unitari.
Un conjunt de vectors es pot transformar en un conjunt ortonormal aplicant el procés de Gram–Schmidt, i normalitzant cada vector.

## Vegeu també

* Matriu ortogonal

## Referències

* ↑ «Orthogonal and Orthonormal Vectors» (en anglès). www.vitutor.com. [Consulta: 1r maig 2017].
* ↑ Teknomo, Kardi. «Linear Algebra tutorial: Orthogonal Vector & Orthonormal Vector» (en anglès). people.revoledu.com. [Consulta: 1r maig 2017].
# Obersturmbannführer

Obersturmbannführer va ser un grau paramilitar de l'NSDAP. Rang paramilitar utilitzat per les SA i posteriorment amb caràcter de grau militar a les SS. Va ser creat el maig de 1933 per satisfer la necessitat d'un grau militar de rang superior al de Sturmbannführer mentre que les SA s'ampliaven. Va arribar a ser un rang de les SS al mateix temps. Es pot traduir com "cap superior d'unitat d'assalt". El grau de Obersturmbannführer era menor al de Standartenführer i era l'equivalent Oberstleutnant (tinent coronel) de la Wehrmacht.

## Obersturmbannführer coneguts

Entre els Obersturmbannführer més coneguts hi havia Rudolf Höss i Adolf Eichmann. Höss era comandant del camp de concentració d'Auschwitz, mentre que Eichmann era el principal artífex de l'escenificació de la política nazi sobre l'anomenada Solució final (Endlösung) en la qual Auschwitz va tenir un paper tan important. Eichmann va ser promogut a Obersturmbannführer el 1940 i nomenat com a tal minuts abans de la conferència de Wannsee on va començar la Endlösung. Durant el judici d'Eichmann pels seus crims de guerra, el 1962, el "caça-nazis" Gideon Hausner va cridar l'atenció sobre la importància i la responsabilitat del rang de Obersturmbannführer d'Eichmann quan, en resposta a la proclama d'aquest que ell era simplement un oficinista que obeïa ordres, Hausner li va preguntar: "¿Vostè era un Obersturmbannführer o una secretària?". En Eichmann a Jerusalem, Hannah Arendt exposa que el grau de Obersturmbannführer era un grau d'importància, precisant que Eichmann somiava "amb el seu ascens a Standartenführer. Arendt també precisa que (...) a la gent com Eichmann, que havia ascendit de rang, mai li va ser permès avançar més enllà d'un Tinent coronel (és a dir, el grau de Obersturmbannführer), excepte en el front.

## Insígnia

Les insígnies per al Obersturmbannführer eren quatre comptes de plata i una línia, centrada en el coll esquerre d'un uniforme de SS o SA. El rang també s'exhibia a l'espatlla de la Wehrmacht i era el rang més alt de SS o SA a exhibir.
# Oberstdorf

Oberstdorf és un poble del districte d'Oberallgäu, a Baviera (Alemanya). Situada al vessant septentrional dels Alps, és la població més al sud de tota Alemanya (i fa frontera al sud amb Àustria). A 31 de desembre del 2019 tenia 9.696 habitants. Amb 230 km², el seu municipi és el segon més gran de Baviera darrere de Múnic.
Oberstdorf és coneguda com a centre de cures i d'esports d'hivern, a més de ser popular entre els excursionistes. Amb 17.000 llits turístics i 2,5 pernoctacions l'any, Oberstdorf és doncs un dels centres turístics més importants del país.
Oberstdorf compta amb dos trampolins d'esquí de renom mundial: Schattenberg, que s'empra sota el Torneig dels Quatre Trampolins i el Heini-Klopfer, que és el tercer més gran del món. Com a estació d'esquí compta amb 85 km de pistes de fons i 44 d'esquí alpí servides per 20 remuntadors.
Entre el 16 i el 27 de febrer de 2005 Oberstdorf acollí els campionats mundials d'esquí nòrdic. El municipi tornà a ser la seu d'aquesta competició entre el 22 de febrer i el 7 de març del 2021.

## Història

Les primeres referències d'Oberstdorf són del 1141. El 1495 rebé drets de mercat de l'emperador Maximil·lià I. El 1619 s'hi construí l'ajuntament. Durant la Guerra dels Trenta Anys la vila fou devastada pels soldats suecs, que saquejaren la regió diversos cops (el 1632, el 1634 i el 1647). A més, la pesta hi matà cap a 700 persones el 1634/35.
El 1742 s'hi caçà el darrer os. El 1787 s'hi construí la primera escola. Entre el 5 i el 6 de maig de 1865 un incendi destruí 146 cases, i l'ajuntament hagué de ser bastit de nou. El poble ja era conegut com un centre de cures entre les classes altes europees, establint-se el turisme com a motor de l'economia local el 1888 amb l'acabament de la línia ferroviària que hi arribava des de Sonthofen.
El 1950 s'hi construí el telefèric de Nebelhorn. El 1972 els pobles propers de Tiefenbach, Schöllang, Reichenbach i Rubi foren incorporats al municipi d'Oberstdorf. Un any més tard acollí el primer campionat del món de salts de trampolí, que repetí el 1988. Entre el 16 i el 27 de febrer de 2005 Oberstdorf acollí els campionats mundials d'esquí nòrdic.
El 1992 s'hi restringí enormement el trànsit de vehicles.

## Referències

* ↑ RàdioSeu. «Jaume Pueyo debutarà als Mundials absoluts d'esquí nòrdic a Oberstdorf», 19 febrer 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ Südallgäu. «Oberstdorf, die Perle im Südallgäu» (en alemany). [Consulta: 28 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (en alemany)
* Informació sobre Oberstdorf Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.
* Visita virtual d'Oberstdorf Arxivat 2005-01-29 a Wayback Machine.