OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# HPF

HPF té els següents significats:
* Human Proteome Folding Project, projecte interuniversitari per a l'estudi de les formes de les proteïnes humanes
* Fons de Preservació Històrica (del seu nom en anglès Historic Preservation Fund), fons del Servei de Parcs Nacionals per a la conservació dels llocs històrics dels Estats Units
* High Performance Fortran, extensió del Fortran que permet computació paral·lela
* Filtre passaalt (del seu nom en anglès High-Pass Filter), filtre electrònic que permet el pas de les freqüències altes
* Camp d'alta potència (del seu nom en anglès High-Power Field), secció visible per microscopi usada en diagnòstic de citologia
* HPF també és l'abreviatura d'hores post-fertilització, unitat de mesura utilitzada en biologia del desenvolupament
# HP 2100

El terme HP 2100 designa dos conceptes relacionats. Per una part designa una sèrie de miniordinadors produïts per HP entre mitjans de la dècada de 1960, fins a principis de la dècada de 1990, coincidint amb el declivi d'aquest tipus d'equips. També es refereix a un model específic d'aquesta sèrie.

## Història

HP va entrar al mercat dels miniordinadors, l'any 1966, junt amb Varian Data Machines. Després General Automation, Computer Automation, Data General, Micro Systems i Lockheed serien la seva competència. El 2116A és el primer model de la sèrie. Va ser dissenyat per una divisió de l'empresa anomenada HP Dymec després d'absorbir Data Systems, una filial d'Union Carbide. Data Systems tenia plans per a un miniordinador de 16 bits anomenada DSI-1000, que finalment es convertiria en l'HP 2116 mitjançant la participació d'HP.
La sèrie va passar a anomenar-se HP 1000 cap a la dècada de 1970. Aquests van ser venuts com a sistemes de temps real, complementant als HP 3000 que eren més complexos, aquest seria el punt de partida per a una línia d'ordinadors d'escriptori. Amb el temps, se suprimirien gradualment a favor d'estacions de treball UNIX basades en RISC.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20061004172532/http://www.hp.com/products1/rte/index.html
* ↑ http://www.hp9825.com/html/hp_2116.html

## Enllaços externs

* Característiques tècniques (anglès)
# Variable BL Herculis

Les variables de BL Herculis són un tipus d'estrella variable amb baixa lluminositat i massa que tenen un període de menys de vuit dies. Són estrelles pulsants que formen una subclasse de les cefeides de tipus II amb corbes de llum que freqüentment mostren un cop en el costat descendent per a les estrelles dels períodes més curts i en el costat ascendent per a les estrelles més llargues. Igual que altres cefeides de tipus II, són estrelles de la població II molt antigues que es troben a l'halo de la galàxia i els cúmuls globulars. A més, en comparació amb altres cefeides de tipus II, les seves variables BL tenen períodes més curts i són més febles que les variables W Virginis. Els estels pulsants varien en la classe espectral, ja que varien en la lluentor i les variables de BL Herculis normalment són de classe A en el més brillant i classe F quan són més tènues. Quan es dibuixa en el diagrama de Hertzsprung-Russell, cauen entre les variables W Virginis i RR Lyrae.
L'estrella prototip, BL Herculis, varia entre la magnitud 9.7 i la 10.6 en un període de 1,3 dies. Les variables més brillants del tipus BL Herculis són: VY Pyxidis (7.7 mag max), V553 Centauri (8.2), SW Tauri (9.3), RT Trianguli Australis (9.4), V351 Cephei (9.5), BL Herculis (9.7), BD Cassiopeiae (10.8), i UY Eridani (10.9).

## Referències

* ↑ Publications of the Astronomical Society of the Pacific. Bibcode: 2002PASP..114..689W. DOI: 10.1086/341698.
* 1 2 Acta Astronomica. arXiv: 0811.3636. Bibcode: 2008AcA....58..293S.
* 1 2 «The Masses and Pulsations of BL Herculis Variables». US Department of Energy, Office of Scientific and Technical Information. [Consulta: 30 maig 2013].
* 1 2 «General Catalogue of Variable Stars». Institute of Astronomy of Russian Academy of Sciences and Sternberg State Astronomical Institute. [Consulta: 31 maig 2013].

## Enllaços externs

* OGLE Atlas of Variable Star Light Curves - BL Herculis stars
# Hainardia

Hainardia és un gènere de plantes de la família de les poàcies. La seva única espècie, Hainardia cylindrica (Willd.) Greuter, és originària del Mediterrani i s'estén fins a l'Iraq i també a Sud-amèrica.

## Descripció

És una planta anual amb tiges de fins a 60 cm d'alçada, erectes o ascendents. Fulles amb lígula de 0,4-0,8 mm, glabra; limb de fins a 20 cm x 4 mm, amb nervis escàbrids en el feix. Espiga de fins a 22 cm, recta, amb eix gruixut i fins a 45 espiguetes. Gluma de 5-8,5 mm, amb nervis ben marcats, marge escariós estret i un solc transversal a la base. Lema de 4,2-6 mm, més curta que la gluma, amb nervis laterals curts i poc marcats. Pàlea tan llarga o una mica més que la lema. Anteras d'1,8-2,1 mm. Floreix i fructifica de Maig a Juny.

## Taxonomia

El gènere fou descrit per Linné i publicat a Boissiera. Memoires du Conservatoire de Botanique et de l'Institut de Botanique Systématique de l'Université de Genève 13: 178. 1967.

### Etimologia

El gènere fou anomenat en honor de P.Hainardi, fitogeògraf i company de Greuter.

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 3 febrer 2010].
* ↑ Hainardia a Flora Vascular
* ↑ «Hainardia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 febrer 2013].
# Haines (Alaska)

Haines és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 1.811 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haines tenia 1.811 habitants, 752 habitatges, i 505 famílies La densitat de població era de 51,7 habitants/km².
Dels 752 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones hi havia 99,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.926 $ i la renda mediana per família de 51.316 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.103 $ mentre que les dones 30.278 $. La renda per capita de la població era de 22.505 $. Aproximadament el 5,8% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Eleccions legislatives franceses de juny de 1946

Les eleccions legislatives franceses de 2 de juny de 1946 se celebraren per a escollir una Assemblea Nacional Francesa de 586 diputats pel sistema proporcional, que elaborés una nova constitució que acabés amb la inestabilitat parlamentària de la Tercera República, que donaria lloc a la Quarta República Francesa i fortes desavinences entre Charles de Gaulle i l'anomenada Aliança dels Tres Partits (socialistes, comunistes i radicals d'esquerra).
| Partits i coalicions | Partits i coalicions | Abr. | Vots | % | Escons |
| | Mouvement Républicain Populaire | MRP | 5,589,213 | 28.22 | 166 |
| | Partit Comunista Francès | PCF | 5,145,325 | 25.98 | 153 |
| | Secció Francesa de la Internacional Obrera | SFIO | 4,187,747 | 21.14 | 128 |
| | Total "Aliança dels Tres Partits" | | 14,922,285 | 75.34 | 447 |
| | Moderats (Dreta) | PRL/CNI | 2,538,167 | 12.82 | 78 |
| | Rassemblement des Gauches Républicaines | RGR | 2,299,963 | 11.61 | 52 |
| | Diversos | | 44,915 | 0.23 | 9 |
| Total | Total | | 20,215,200 | 100 | 586 |
| Abstenció: 18,15% ||||||
# Hattane

Hattane (en àrab حطان, Ḥaṭṭān; en amazic ⵃⵟⴰⵏ) és un municipi de la província de Khouribga, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.618 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Hattarvík

Hattarvík és un poble situat a la costa est de l'illa de Fugloy, a les illes Fèroe. És un dels dos pobles que formen el municipi de Fugloy. El 2020 tenia 11 habitants. Hattarvík és la població més oriental de l'arxipèlag.
Va ser fundat el 900. La seva església de pedra data del 1899.
Hattarvík està connectat amb Hvannasund a través d'un transbordador dos cops al dia i amb Tórshavn i Klaksvík per helicòpter tres cops per setmana. Una carretera connecta Hattarvík amb Kirkja, l'altre poble de l'illa situat al sud.
La tradició diu que els floksmenn, un grup revel feroès del segle xv, eren originaris d'Hattarvík. Els més coneguts eren Høgni Nev, Rógvi Skel i Hálvdan Úlvsson, que, amb la complicitat de Sjúrður við Kellingará del poble de Kirkja, controlaven parcialment tot el nord de les Fèroe. Finalment els quatre homes van ser condemnats a mort.
Hattarvík és un dels pobles que surt esmentat al Hundabrævið, document del segle XIV que legislava la tinença de gossos a l'arxipèlag.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Hattarvík» (en anglès). Faroe Islands. [Consulta: 13 gener 2019].
* ↑ «samferethsla» (en feroès). Fugloyar Kommuna. [Consulta: 13 gener 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Fugloyar.
# Hedysarum

Hedysarum és un gènere de plantes amb flors de la família Fabaceae.Consta d'unes 309 espècies de plantes herbàcies anuals o perennes. Es troben a les zones de clima temperat del reialme holàrtic, a Àsia, Àfrica del Nord, Europa i Amèrica del Nord.
Als Països Catalans són autòctones les espècies següents:Hedysarum coronarium (enclòver), Hedysarum humile (estaca-rossí) i, Hedysarum spinosissimum (enclòver bord)

## Descripció

Les plantes del gènere Hedysarum tenen fulles pinnades amb folíols enters. Les inflorescències són en forma de peduncle, raïms o capítols. Els pètalñs són rosats, porpres grocs o blanquinosos. El fruit és en forma de loment amb segments glabres, pubescents o espinosos.

## Usos

Algunes espècies com Hedysarum alpinum eren menjades pels Inuits per evitar l'escorbut pel seu alt contingut en vitamina C (uns 21 mg/100g).

## Algunes espècies

* Hedysarum abyssinicum
* Hedysarum acayucense
* Hedysarum aculeolatum
* Hedysarum acuminatum
* Hedysarum acutifolium
* Hedysarum adhaerens
* Hedysarum adscendens
* Hedysarum aequidentatum
* Hedysarum ahilum
* Hedysarum aikini
* Hedysarum aikinianum
* Hedysarum alabukense
* Hedysarum alaicum
* Hedysarum alamani
* Hedysarum alaschanicum
* Hedysarum alatum
* Hedysarum albiflorum
* Hedysarum album
* Hedysarum algeriense
* Hedysarum algidum
* Hedysarum alhagi
* Hedysarum alopecuroides
* Hedysarum alpinum
* Hedysarum altaicum
* Hedysarum amankutanicum
* Hedysarum americanum
* Hedysarum ammoxylon
* Hedysarum ancistrocarpum
* Hedysarum ancyrense
* Hedysarum angrenicum
* Hedysarum angustifolium
* Hedysarum annuum
* Hedysarum anomalum
* Hedysarum antitauricum
* Hedysarum aparines
* Hedysarum aquaticum
* Hedysarum arborescens
* Hedysarum arboreum
* Hedysarum arbuscula
* Hedysarum arcticum
* Hedysarum arenarium
* Hedysarum argentatum
* Hedysarum argenteum
* Hedysarum argyreum
* Hedysarum argyrophyllum
* Hedysarum armenium
* Hedysarum armenum
* Hedysarum articulatum
* Hedysarum ascendens
* Hedysarum asperum
* Hedysarum astragaloides
* Hedysarum atlanticum
* Hedysarum atomarium
* Hedysarum atropatanum
* Hedysarum aucheri
* Hedysarum aureum
* Hedysarum auriculatum
* Hedysarum australe
* Hedysarum austrokurilense
* Hedysarum austrosibiricum
* Hedysarum axillare
* Hedysarum coronarium
* Hedysarum sulphurescens

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans barcelona 1980
* ↑ «Vitamin C in the Diet of Inuit Hunters From Holman, Northwest Territories». Arxivat de l'original el 2018-08-19. [Consulta: 14 abril 2010].
* (anglès) Global Biodiversity Information Facility entry
# Habib Koité

Habib Koité (Thiès, Senegal, 27 de gener de 1958) és un músic malià, més concretament de Kayes, regió al nord-oest de l'àrea cultural bamana.
La seua música, tot i ser moderna i recollir influències del blues o la música cubana, es basa en les tradicions musicals de Mali i, molt especialment, en la tradició griot (els músics ambulants que transmetrien històries) a la qual la seua família pertanyia. En els seus discos i concerts, Habib Koité canta i toca la guitarra acústica, però sovint fa servir també altres instruments tradicionals d'Àfrica.
La banda habitual de Habib Koité és Bamada.

## Discografia

* Muso Ko (1995)
* Ma Ya (1998)
* Baro amb Bamada (2001)
* Live! amb Bamada, (2004)
* Afriki (2007)
* Soô (2014)
# Habib ibn Habib al-Muhal·labí

Habib ibn Habib al-Muhal·labí fou un membre de la família muhal·làbida, que va exercir interinament el govern d'Ifríqiya.
Era el lloctinent del seu parent Úmar ibn Hafs (governador 868-871) i aquest havia rebut l'encàrrec de fortificar Tobna. Després de quasi tres anys de governar pacíficament, Úmar va sortir el 870 de Kairuan per complir la tasca, deixant el govern interí a Habib ibn Habib al-Muhal·labí. Desguarnida Ifríqiya els amazics es van revoltar i Habib va morir en combat. Al-Djunayd ibn Bashar va agafar el comandament a Kairuan i va demanar ajut a Úmar, mentre els rebels concentraven les seves forces davant Trípoli de Líbia; els reforços enviats per Úmar foren derrotats i la rebel·lió es va fer general.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, 1931-1936, article "Omar b. Hafs" per M. T. Houtsma, a Google Llibres
# Hascosay

Hascosay (en nòrdic antic Hafskotsey) és una petita illa localitzada en l'arxipèlag de les Shetland, a Escòcia. L'illa està situada entre les illes de Yell i Fetlar.
L'illa ocupa una superfície de 270 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 30 metres.
L'illa roman deshabitada des de la dècada de 1850.
L'illa compta amb diverses piscines, però l'aigua fresca és freqüentment contaminada per la boira salina. L'illa ha estat designada com un Zona d'Especial Conservació. És també la llar d'una població de llúdrigues.

## Referències

* ↑ Anderson, Joseph (Ed.) (1893) Orkneyinga Saga. Translated by Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. James Thin and Mercat Press (1990 reprint). ISBN 0-901824-25-9
* 1 2 Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
# Varquians

Els varquians (en llatí varciani, en grec antic Οὐαρκιανοί) eren un poble il·liri de l'alta Pannònia que mencionen Plini el vell i Claudi Ptolemeu, dels que no se'n sap res, sinó que van ocupar la part occidental d'Eslavònia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Varciani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 26 gener 2021].
# Henri Fayol

Henri Fayol (Istanbul, 1841 - París, 1925) va ser enginyer i teòric de l'administració d'empreses francès.
La teoria de Fayol es basa en la divisió del treball, però es fixa més en la funció directiva i en la jerarquia d'autoritat que no pas en les tasques dels operaris. Per realitzar-ho, va establir 6 àrees funcionals que han de tenir les empreses (tècnica, comercial, financera, comptable, de seguretat i administrativa) actualment encara es fan servir aquestes tècniques de manera gairebé semblant en totes les empreses. Cada àrea funcional és dirigida per un cap, el qual té autoritat sobre els treballadors.

## Referències

* ↑ «Henri Fayol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Agror

Agror o Agrore és una vall (antiga vall de frontera) al Pakistan. Sota els britànics formà part de la Província de la Frontera del Nord-oest i el 1901 del tahsil Mansehra del districte d'Hazara al Panjab; dins del Pakistan després del 1947, fins al 2000 va formar part del districte d'Hazara a la Província de la Frontera del Nord-oest; el 2000 aquest districte fou suprimit.
La vall ocupa la part superior de la conca del riu Kunhar (یائے کنہار) i el formen tres grups muntanyosos amb molta vegetació i petits llogarets i coves. Està poblat per swatis i gujars. La població era de 16.983 el 1901 (10.666 el 1881), tots musulmans. L'única producció és el cotó. La vila principal és Oghi, que fou la seu de la policia (Hazara Border Military Police).
És l'antiga Atyugrapura del llibre Rajatarangini i ja és esmentada per Ptolemeu. Des del temps de Tamerlà la zona fou governada per un kan dels karluks fins al començament del segle XVIII. El 1703 un sayyid de nom Jalal Baba va expulsar al kan i el país va ser dividit entre els caps swatis, un dels quals, Ahmad Sad al-Din (+1783), va assolir la posició de kan. El 1834 el nabab d'Amb va conquerir la vall, però el 1841 els sikhs van restaurar el kanat en la persona d'Ata Muhammad, descendent de Sad al-Din.
Quan la zona va a passar a domini britànic, el kan fou reconegut com a sobirà d'Agror i encarregat de la defensa de la vall, però el sistema no va funcionar i el 1852 els britànics van enviar una expedició per venjar la mort de dos oficials del departament de la sal (Salt Department); després de diverses queixes i altres incidents menors, el 1868 es va decidir establir una estació de policia a Agror i posar la vall sota administració directa britànica. El kan assabentat va fer cremar l'estació de policia recent construïda, per tribus vingudes de la muntanya (Black Mountain tribes). Es va enviar un contingent el mateix 1868 i el kan fou deposat i enviat sota vigilància a Lahore, però el 1870 fou restaurat. El va succeir el seu fill Ali Gauhar que el 1888 fou deposat per haver organitzat alguns atacs a territori sota control directe britànic. Per mantenir la pau es van fer expedicions contra les tribus de les Muntanyes Negres el 1888, 1891 i 1892 i des de llavors es va restablir la pau. El kanat fou abolit el 1891 per l'Agror Valley Regulation i el 1901 el territori fou incorporat al Panjab dins el districte d'Hazara.

## Referències

* Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# Cal Sala (Guissona)

Cal Sala és un habitatge a la vila de Guissona (Segarra) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici que consta de tres pisos. A la planta baixa, hi ha la porta del garatge, I una de petita que dona accés a l'habitatge, la qual a la part superior té barnillons decoratius de ferro forjat. La façana alterna pedres picades de forma rectangular amb d'altres més estretes de pedra llisa, que donen ritme i moviment a l'edifici. Els dos pisos superiors, tenen dos balcons cadascun, amb petita motllura de línies rectes que el recorren. Destaquen les baranes de ferro forjat amb forma ondulada a manera d'onada. Fris amb decoració de daus a la part superior i coberta de dues vessants.

## Notes

* ↑ «EDIFICI DE RAVAL COMA 45». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2015].
# Freixinet

Freixinet és una de les cinc entitats de població del municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès. Té un nucli de poblament agrupat: un petit poble situat en un altiplà (a uns 675 m. d'altitud), a la carena del vessant meridional de la vall del riu Negre. El seu patró és Sant Cristòfol, però celebra la festa major l’últim cap de setmana de setembre.
Aquest nucli disposa de l’única escola del municipi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 29 | 26 | 55 | 27 | 23 | 50 | 105 |
| 2001 | 27 | 26 | 53 | 27 | 22 | 49 | 102 |
| 2002 | 27 | 26 | 53 | 25 | 20 | 45 | 98 |
| 2003 | 24 | 25 | 49 | 24 | 22 | 46 | 95 |
| 2004 | 24 | 26 | 50 | 23 | 24 | 47 | 97 |
| 2005 | 24 | 26 | 50 | 23 | 25 | 48 | 98 |
| 2006 | 23 | 26 | 49 | 21 | 22 | 43 | 92 |
| 2007 | 24 | 26 | 50 | 24 | 22 | 46 | 96 |
| 2008 | 24 | 26 | 50 | 24 | 24 | 48 | 98 |
| Font: INE ||||||||

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# Salto Angel

Salto Angel (en pemón: Kerepakupai Vena, 'salt del lloc més profund' o Parakupa-vena, «la caiguda des del punt més alt») és el salt d'aigua més alt del món, amb una alçada de 980 m, 807 m dels quals en caiguda ininterrompuda, generada pel tepuy Auyantepui i el riu Churun. Aquest salt d'aigua es troba al Parc Nacional Canaima a l'estat de Bolívar, Veneçuela. Aquesta reserva natural, establerta com a Parc Nacional des del 12 de juny de 1962 i declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1994, s'estén per una àrea total de 30.000 km².
És conegut comunament com a Salto Angel en honor de l'aviador nord-americà Jimmy Angel, que el 1937 va donar a conèixer el salt d'aigua. Deu anys abans, el 1927, Fèlix Cardona i Puig, juntament amb Joan Maria Mundó i Freixes, van documentar l'existència d'aquest salt, després de diverses expedicions per la Guaiana veneçolana. Fou mitjançant Fèlix Cardona que Jimmy Angel va saber d'aquesta cascada. El Salto Angel també és conegut erròniament com a Churun-Merú, nom que correspon realment a un altre salt d'aigua al mateix Tepuy i que mesura al voltant de 400 m d'alçada.

## Referències

* ↑ Tot i que el nom porta a confusió en català, prové del topònim castellà que s'escriu sense accent, ja que un dels seus descobridors fou un aviador estatunidenc anomenat Jimmie Angel. Sovint és citat per confusió com el salt de l'Àngel o Salt Àngel cosa que és una hipercorrecció
* ↑ Salt Àngel Vídeo Temps d'aventura. 9:00 - 10:00.

## Vegeu també

* Cascades Tugela
* Llista de cascades

## Enllaços externs

* «Salto Angel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* http://www.inparques.gob.ve.
* http://www.world-waterfalls.com/waterfall.php?num=1 Arxivat 2010-09-05 a Wayback Machine..
* http://www.viewat.org/?i=es&id_aut=2090&id_pn=5467&sec=pn.
# Saint-Martin-sur-Oust

Saint-Martin-sur-Oust (en bretó Sant-Varzhin-an-Oud) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2007 tenia 1.301 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.198 | 1.255 | 1.262 | 1.344 | 1.323 | 1.281 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Luc Madouasse | |