OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1124 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1124 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de juliol de 1997. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Geòrgia, en particular la Resolució 1096 (1997), el Consell va prorrogar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 31 de gener de 1998.
El Consell de Seguretat va destacar que els observadors de la UNOMIG i la força de pau de la Comunitat d'Estats Independents (CIS) havia estabilitzat la zona de conflicte a Geòrgia. No obstant això, la regió de Gali havia estat desestabilitzada pels grups armats, el crim i la col·locació de mines terrestres. Tant a Geòrgia com a Abkhàzia se'ls va recordar que l'assistència de la comunitat internacional depenia de la seva disposició a resoldre el problema pacíficament.
Hi havia preocupació perquè les negociacions entre ambdues parts encara eren en un punt mort. El Consell va donar suport als plans del secretari general Kofi Annan de tenir un paper més actiu en el procés de pau; hi havia prevista una reunió a Ginebra per determinar àrees en què es podia fer un progrés concret. Es van condemnat tots els homicidis ètnics i la violència, a més de la part abkhaz lligada el retorn del refugiats i persones desplaçades per la seva condició política. En aquest sentit, es va demanar a Abkhàzia que accelerés el retorn voluntari dels desplaçats, en un calendari proposat per l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats, d'acord amb el dret internacional.
El mandat de la missió de la UNOMIG es va ampliar fins al 31 de gener de 1998, però depenia dels esdeveniments relacionats amb la força de manteniment de la pau de la CEI. El secretari general va informar sobre la situació a Abkhàzia i Geòrgia tres mesos després de la seva aprovació. La resolució va concloure amb el Consell de Seguretat anunciant la seva intenció d'emprendre una revisió del mandat de la UNOMIG i la seva presència a Geòrgia.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of observer mission in Georgia for six months, until 31 January 1998». United Nations, 31-07-1997.
* ↑ Fawn, Rick; Cummings, Sally N. «Interests over norms in western policy towards the Caucasus: How Abkhazia is no one's Kosovo». European Security, 10, 3, 2001, pàg. 84–108. DOI: 10.1080/09662830108407507.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1122 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1122 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de juliol de 1997. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com estudiar l'informe del Secretari General Boutros Boutros-Ghali sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) aprovada en la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de gener de 1998.
El Consell llavors va reemfatitzar el mandat de la Força i va demanar al secretari general que mantingués negociacions amb el govern del Líban i altres parts implicades en l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978) i que informés al respecte.
Es va condemnar tota violència contra la UNIFIL i es van fomentar més estalvis en l'eficiència sempre que no afectessin la capacitat operativa de la Força.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mission in Lebanon until 31 January 1998, condemns all acts of violence against UNIFIL». United Nations, 29-07-1997.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Reyes

Reyes és el nom dels següents personatges:
* Antonio Reyes González (Sevilla, 1964), futbolista andalús que jugava de migcampista
* Diego Antonio Reyes Rosales (1992), futbolista mexicà
* Eduardo Reyes Pino (Còrdova, 1951), ebenista i activista polític en favor de la independència de Catalunya, diputat al Parlament de Catalunya en la XI Legislatura
* Eliseo Reyes Rodríguez
* Felipe Reyes Cabanas
* Fernando Reyes Garrido (Granada, 1877 – Barcelona, 1937), enginyer industrial conegut pels seus plans d'enllaços ferroviaris a Madrid i Barcelona
* Gabriel Reyes i Muntada
* Joaquín Reyes Cano
* José Antonio Reyes Calderón (Utrera, 1983 – 2019), futbolista
* Lourdes Reyes i Camps
* Luis Miguel Reyes Asmarats
* Manuel Reyes López (Barcelona, 1976), advocat, economista i polític espanyol, alcalde de Casteldefels (2011 -2015)
* María Reyes Sobrino (Viladecans, Baix Llobregat, 1967), atleta catalana
* Mario Reyes (Port de Sagunt, Sagunt, 1971), periodista valencià
* Miriam Reyes (Ourense, 1974), poetessa gallega
* Raúl Reyes
* Rubén Reyes Díaz (Gijón, 1979), futbolista asturià que jugava com a migcampista
Viccionari
# Rho1 Cephei

Rho¹ Cephei (ρ¹ Cephei), també coneguda com a 28 Cep, HR 1989, HD 213798 és una doble estrella òptica localitzada a la constel·lació de Cefeu. L'altre component és Rho² Cephei, que en realitat és més prominent.
Rho¹ Cephei és una estrella A3V amb una magnitud aparent visual de +5.83, i la magnitud absoluta de +1.85. És ubicada a 62 pc del Sol.
Rho¹ Cephei es troba en ascensió recta de 22h 29m 52,98s i la seva declinació és +78deg 49 arcmin 27.42 arcsec.

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-07-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ «UBV photometry of stars whose positions are accurately known. VI». Astronomy and Astrophysics, 1991, pàg. 415–419.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Jonathan Gagné «Fundamental Properties of Co-moving Stars Observed by Gaia». Astronomical Journal, 4, 12-03-2018, pàg. 149. DOI: 10.3847/1538-3881/AAAEBE.

## Enllaços externs

* «SIMBAD Object query : rho cephei». SIMBAD. [Consulta: 16 maig 2012].
* «ρα Cep». wikisky.org. [Consulta: 16 maig 2012].
# Renningers

Renningers és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 380 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Renningers tenia 380 habitants, 145 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 128,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 145 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.750 $ i la renda mediana per família de 56.307 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.297 $ mentre que les dones 16.058 $. La renda per capita de la població era de 14.391 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Renningers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Renningers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Resolució 1694 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1694 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 13 de juliol de 2006. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre la situació a Libèria i Àfrica Occidental, inclosa resolució 1667 (2006), el Consell va augmentar la mida del component policial de la Missió de les Nacions Unides a Libèria (UNMIL) i va reduir el seu component militar.
En virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides va augmentar el component policial en 125 persones i va reduir la mida del component militar pel mateix número. La mesura es va adoptar després d'un informe del secretari general de les Nacions Unides] Kofi Annan va recomanar canvis a la configuració de la UNMIL.

## Referències

* ↑ «Security Council adjusts Liberia arms embargo». United Nations, 13-07-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Segona Guerra Civil liberiana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1690 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1690 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de juny de 2006. Després de reafirmar les resolucions anteriors a Timor Oriental, en particular les resolucions 1599 (2005) i 1677 (2006), el Consell va renovar el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNOTIL) dos mesos fins al 20 d'agost de 2006.

## Resolució
### Observació

El Consell de Seguretat va expressar la seva preocupació per la violència a l'illa i les conseqüències humanitàries. Va condemnar els atacs contra persones i béns i va donar la benvinguda als funcionaris de les Nacions Unides per avaluar la situació sobre el terreny.

### Actes

El Consell va decidir ampliar el mandat de la UNOTIL fins al 20 d'agost de 2006, amb vista a enfortir el paper de les Nacions Unides al país més enllà de l'expiració del seu mandat. Va expressar el seu ple suport al desplegament de forces de seguretat per part d'Austràlia, Malàisia, Portugal i Nova Zelanda per restablir l'estabilitat a Timor Oriental, a petició del govern; les forces també facilitarien el lliurament d'ajuda humanitària als que ho necessitaven. A més, les forces internacionals van ser cridades a cooperar amb el govern de Timor i amb UNOTIL.
Mentrestant, es va instar a totes les parts de Timor Oriental a abstenir-se de la violència. La resolució va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que informés sobre el futur post-UNOTIL el 7 d'agost de 2006, tenint en compte la situació actual. S'establirà una comissió d'investigació independent per analitzar els esdeveniments.
Finalment, es va instar a la comunitat de donants a respondre amb urgència a una crida de les Nacions Unides sobre l'assistència humanitària a Timor Oriental.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UN office in Timor-Leste until 20 August». United Nations, 20-06-2006.
* ↑ «Security Council Extends Mandate of UN Office in East Timor». China Radio International, 21-06-2006. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ Tighe, Paul «East Timor UN Mission Extended; Annan Considers UN Peacekeepers». Bloomberg, 20-06-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Crisi del Timor Oriental (1999)
* Ocupació de Timor Oriental per Indonèsia
* Força Internacional per Timor Oriental
* Administració de Transició de les Nacions Unides per a Timor Oriental
* Operació Astute
* Crisi timoresa de 2006

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1692 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1692 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juny de 2006. Després de recordar les resolucions sobre la situació a Burundi i la regió dels Grans Llacs d'Àfrica, en particular les resolucions 1650 (2005) i 1669 (2006), el Consell va ampliar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Burundi (ONUB) fins al 31 de desembre de 2006.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va elogiar al poble burundès per completar el període de transició on l'autoritat havia estat transferida a governs i institucions elegits democràticament. La resolució va donar la benvinguda a les negociacions entre el Palipehutu i el govern del Burundi, facilitada per Sud-àfrica. Va reconèixer que, tot i que hi va haver una millora en la situació de seguretat, encara hi havia "factors d'inestabilitat" presents a Burundi i la regió dels Grans Llacs d'Àfrica.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell de Seguretat va ampliar el mandat de l'ONUB fins a final de 2006. També va ampliar la redistribució temporal del personal de policia militar i civil de l'ONUB a la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUC) fins al 30 de setembre de 2006.
Finalment, els membres del Consell van donar la benvinguda a la intenció del secretari general de les Nacions Unides Kofi Annan d'establir l'Oficina Integrada de les Nacions Unides a Burundi per succeir l'ONUB.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Burundi operation until 31 December». United Nations, 30-06-2006.
* ↑ «U.N. votes to wrap up peacekeeping force in Burundi at year's end». The Star (Malàisia), 01-07-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Guerra Civil de Burundi

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhymes and reasons

Rhymes and Reasons és un àlbum del cantautor nord-americà John Denver, va ser enregistrat l'octubre de 1969 sota el segell RCA Records.

## Llista de temes
### Cara A

* "The Love of Common People"
* "Catch Another Butterfly"
* "Daydream"
* "The Ballad of Spiro Agnew"
* "Circus"
* "When I'm Sixty-Four"
* "The Ballad of Richard Nixon"
* "Rhymes and Reasons"

### Cara B

* "Yellow Cat"
* "Leaving on a Jet Plane"
* "(You Dun Stomped) On My Heart
* "My Old Man"
* "I Wish I Knew How It Would Feel To Be Free"
* "Today Is The First Day Of The Rest Of My Life"
* "Leaving On A Jet Plane"

## Referències

* ↑ «John Denver | Biography, Songs, & Facts» (en anglès). Britannica. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «John Denver Albums and Discography» (en anglès). All Music. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «John Denver: Singer and Songwriter» (en anglès). Colorado Virtual Library. [Consulta: 21 agost 2023].
# Repsol

Repsol (BMAD REP), o Refinería de Petróleos de Escombreras Sociedad Anónima, és un grup petrolier i gasístic amb seu a Madrid.

## Història

* 1981 Creació del INH: Organisme públic en el qual s'incorporen les participacions estatals de companyies del sector (principalment downstream). Entre elles es troba 'Butano SA', fundada el 1957.
* 1986 Creació de Repsol: El seu accionista únic és l'INH. Repsol aglutina les participacions en petroli, química, gas butà (Repsol Butà SA) i prospecció i exploració de l'Estat.
* 1987 La refineria de Tarragona pateix un atemptat d'ETA, el que es coneix com l'Atemptat d'Enpetrol.
* 1989 L'Estat (INH) inicia la privatització de Repsol. OPV del 26% del Capital de Repsol.
* 1991 Es crea la companyia Gas Natural.
* 1997 L'Estat culmina el procés de privatització de Repsol. OPV del 10% de Capital de Repsol.
* 1998 Repsol estudia la possibilitat d'acudir a la privatització d'YPF.
* 1999 Adquisició de YPF per part de Repsol.
* 2007 Compra del 14,9% per part de Grup Petersen, empresa argentina al comandament de Enrique Eskenazi.
* 2008 Els principals accionistes de Repsol, negocien la venda de les seves participacions en la petrolera Lukoil.
* 2012 Argentina nacionalitza el 51% de YPF el 16 d'abril, expropiant bona part de les accions en possessió de Repsol.
* 2014 Repsol nomena Josu Joan Imaz nou conseller delegat de l'empresa.

## Presidents de Repsol

* Óscar Fanjul (1987-1996)
* Alfonso Cortina (1996-2004)
* Antoni Brufau (2004 -)

## Referències

* 1 2 3 4 «Annual Report 2008» (en castellà). Repsol YPF. [Consulta: 16 maig 2009].
* ↑ «YPF, nacionalitzada». Avui, 17-04-2012. [Consulta: 17 abril 2012].
* ↑ «Repsol nomena Imaz nou conseller delegat». Diari Ara, 01-05-2014 [Consulta: 1r maig 2014].

## Enllaços externs

* Repsol
# Roberto Pistore

Roberto Pistore (Monza, Llombardia, 20 de maig de 1971) fou un ciclista italià, professional des del 1995 fins al 1998. Malgrat la seva curta carrera, en el seu palmarès destaca el 4t lloc a la Volta a Espanya de 1996, i el 6è de la de 1995.

## Resultats

* 1993
** 1r al Gran Premi Capodarco
** 1r al Gran Premi Somma
* 1994
** 1r al Giro della Valle d'Aosta
** Vencedor d'una etapa de la Regio-Tour
* 1995
** 1r a la Regio-Tour i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro del Canavese
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Viena-Rabenstein-Gresten-Viena

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1997. Abandona (19a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. 6è de la classificació general
* 1996. 4t de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1996. No surt (8a etapa)
* 1998. Fora de temps (8a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Riera de Riudecanyes

La riera de Riudecanyes és una de les unitats hidrològiques de les Conques Internes de Catalunya. Representa la riera més important de la comarca del Baix Camp, única comarca per la qual discorre, tot baixant de la carena que separa aquesta comarca de la del Priorat. Està situada entre les rieres de Llaberia-Vandellòs, al sud, i les rieres del Baix Camp, al nord. A la desembocadura de la riera es forma una zona humida de 8,5 hectàrees.
Els principals afluents de la riera de Riudecanyes són el barranc de Segures, el de les Francines, la riera de Vilanova i el barranc de l'Olivera.
En el seu curs s'hi troba l'embassament de Riudecanyes.

## Referències

* ↑ «Desembocadura de la riera de Riudecanyes». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2015-02-16. [Consulta: 29 juny 2024].
# Riera de Rupit

La riera de Rupit és un afluent del riu Ter per la seva esquerra. Neix d'un conjunt de fonts i torrents que s'originen a les zones altes de la serra de Collsacabra. La riera comença a prendre forma després de creuar el pont dels Tres Ulls, al molí del Soler, on forma un toll. Després de creuar el poble de Rupit, la cascada del Rodó i la Pomareda, les seves aigües s'estimben pel salt de Sallent, l'element més important del seu recorregut. Sota el salt es forma la gorga del Diable i després, el riu travessa un tram boscós de les Guilleries per desembocar en l'embassament de Susqueda.

## El salt de Sallent

Es tracta d'una cascada d'uns cent metres d'altura molt popular entre els barranquistes. El salt és pràcticament vertical i separa el Collsacabra de les Guilleries. Després de néixer en un entorn de gres, la riera es precipita per una alta balconada calcària la meitat inferior de la qual és de travertí.
La baixada s'ha dividit en dues parts d'uns 50 m cadascuna, amb línies de ràpels a la dreta de la cascada.

## Els ponts

A Rupit hi ha un pont penjant sobre la riera que va ser construït l'any 1945 i reconstruït en 1994. El pont de Cal Badaire va ser reconstruït al 1983 i servia de pas entre Rupit i Susqueda. El pont de la Sala és un pont medieval que comunica el poble amb Cantonigròs.

## Vegeu també

* Salt de Sallent

## Referències

* ↑ «Aneu=193&V=Catalunya%20Central». Arxivat de l'original el 2016-09-16. [Consulta: 6 setembre 2016].

## Enllaços externs

* {{format ref}} http://www.barranquistas.es/2012/11/riera-de-rupit-salt-de-sallent.html
* {{format ref}} http://saucollsacabra.cat/pl5/id16/turisme-actiu-i-de-natura/recursos-natuals/salt-de-sallent-i-riera-de-rupit.htm
* {{format ref}} http://www.rupitpruit.cat/admin/uploads/htmlarea/estudi%20INUNDABILITAT.pdf
# Resolució 774 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 774 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 26 d'agost de 1992. Després de reafirmar totes les resolucions anteriors sobre Xipre, el Consell va assenyalar que, encara que s'havien avançat en les negociacions entre les dues comunitats sobre Xipre, encara hi havia dificultats per implementar plenament la Resolució 750 (1992).
El Consell va reafirmar que la disputa de Xipre s'havia de saldar sobre la base d'un únic Estat de Xipre amb una única sobirania i una ciutadania, una federació bicomunal i bizonal, que exclouria la unió en part del tot amb qualsevol altre país, o la secessió. Va aprovar el "conjunt d'idees" i els ajustaments territorials com a base per a un acord marc, tot i que estava d'acord amb el Secretari General de les Nacions Unides que la idea encara no s'havia desenvolupat completament.
La resolució insta a la República de Xipre i a Xipre del Nord a continuar les converses a la seu de les Nacions Unides quan es trobin cara a cara amb el secretari general Boutros Boutros-Ghali el 26 d'octubre de 1992. Després d'una conclusió satisfactòria de les converses, el Consell va reafirmar la seva posició que s'havia de celebrar una conferència d'alt nivell amb els líders de les dues comunitats i amb els líders de Grècia i Turquia per concloure un acord global, expressant l'expectativa que es conclogués un acord en 1992 i es posés en pràctica en 1993.
La resolució 774 també va declarar que el statu quo actual era inacceptable i que si les futures negociacions fracassaven, va demanar al secretari general que identifiqués els motius del fracàs i recomanés al Consell altres causes d'actuació per resoldre la controvèrsia. La resolució també va confirmar la continuïtat del Tractat de Garantia signat el 1960.

## Referències

* ↑ Hakki, Murat Metin. The Cyprus issue: a documentary history, 1878–2007. I.B.Tauris, 2007, p. 578. ISBN 978-1-84511-392-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Línia Verda (Xipre)
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org