OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A dos voces

A dos voces és un programa televisiu argentí sobre debats polítics, emès al senyal de cable Todo Noticias, transmès els dimecres a les 22.00 (repetit els dijous a la 1.00) i conduït per Marcelo Bonelli i Edgardo Alfano. També foren conductors del programa Gustavo Sylvestre (1995-2011) i Luis Majul (1993-1995).
El programa va ser diverses vegades premiat com a millor producció integral i com a millor programa periodístic, tant als Premis Martín Fierro de cable com en altres premis. Als Martín Fierro de 2011, per part seva, el programa va guanyar un reconeixement especial pels seus quinze anys.

## Conductors

| Conductor | Període |
| Marcelo Bonelli | 1993- |
| Edgardo Alfano | 2011- |
| Luis Majul | 1993-1995 |
| Gustavo Sylvestre | 1996-2011 |

## Debats

Quan en 1996 s'elegia per primera vegada vot directe al Cap de Govern de la ciutat de Buenos Aires, el programa va organitzar el debat preelectoral amb la participació de Fernando de la Rúa de la UCR, Norberto La Porta del Frepaso, Gustavo Béliz de Nueva Dirigencia i l'aleshores intendent, Jorge Domínguez del Partit Justicialista.
El 2000 els debats que va organitzar A dos voces previs a l'elecció per a Cap de Govern van ser, abans de la primera volta amb Irma Roy, Raúl Granillo Ocampo, Cartaña, Aníbal Ibarra, per l'Alianza i Domingo Cavallo per Acción por la República i abans de la segona volta, solament els dos últims i Ibarra va resultar escollit. En el debat previ a l'elecció de 2003 van debatre Aníbal Ibarra que buscava -i va obtenir- la seva reelecció, Mauricio Macri, Patricia Bullrich i Luis Zamora.
El 2011 no va poder realitzar-se el debat perquè Daniel Filmus, candidat del Frente para la Victoria no va acceptar fer-ho contra el propi Macri i Pino Solanas. A aquesta elecció va guanyar Macri.

## Referències

* ↑ «Edgardo Alfano acompañará a Marcelo Bonelli». [Consulta: 15 maig 2011].
* ↑ «Sylvestre confirmó que deja el Grupo Clarín: "Me voy a América"». Perfil. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 3 juny 2012].
* ↑ «Para los Martín Fierro, el cable es "A dos voces"». La Nueva Provincia, 02-12-2004. [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ «Se entregaron los premios Martín Fierro a la TV por cable». Clarín, 17-10-2011. [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ «Los grandes debates de A Dos Voces - TN.com.ar» (en castellà), 07-04-2015. [Consulta: 5 juliol 2019].
* ↑ «Los grandes debates de A Dos Voces - TN.com.ar» (en castellà). [Consulta: 22 abril 2017].

## Enllaços externs

* Página de A dos voces en TN Arxivat 2015-10-15 a Wayback Machine.
# Congost

«Congost» té aquests significats:
* Congost (hidrografia), pas estret d'un riu
* Congost (Celrà), entitat de població (disseminat) de Celrà, al Gironès.
* El Congost (Abella de la Conca), indret del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà
* Combat del Congost, enfrontament armat produït l'any 1705 entre tropes de miquelets austriacistes revoltats a la comarca d'Osona
* Muntanya del Congost, muntanya al municipi de Celrà a la comarca del Gironès
* Riu Congost, riu de la conca del Besòs (Catalunya)
* Biografies:
** Carles Congost (Olot, 1970), artista visual llicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona
** Elena Congost Mohedano (Barcelona, 1987), atleta catalana de pista T12/B2, nascuda amb una deficiència visual
** Maria Rosa Congost Colomer o Rosa Congost, historiadora i catedràtica d'història econòmica catalana
Viccionari
# Heineken Open 2012

El Torneig d'Auckland 2012, conegut oficialment com el Heineken Open 2012, una competició tennística masculina disputada sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 37a edició del torneig es va celebrar entre el 9 i el 14 de gener de 2012 al ASB Tennis Centre d'Auckland, Nova Zelanda.
El tennista valencià David Ferrer va defensar el títol aconseguit en l'edició anterior i també el tercer títol a Auckland.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| | L. Rosol | 4 | 2 | | 1 | D. Ferrer | 6 | 4 | 6 |
| | P. Starace | 6$^3$ | 3 | | | A. Falla | 4 | 6 | 3 |
| | A. Falla | 7 | 6 | | | | | | | 1 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| 3 | F. Verdasco | 7 | 7 | | | | | | | 3 | F. Verdasco | 3 | 4 | |
| | C. Berlocq | 5 | 6$^3$ | | 3 | F. Verdasco | 7 | 6 | | | | | | |
| | G. García-López | 6 | 6 | | | G. García-López | 5 | 4 | | | | | | |
| Q | A. Mannarino | 2 | 3 | | | | | | | | | | | | 1 | D. Ferrer | 6 | 6 |
| 6 | T. Bellucci | 6⁶ | 7 | 6⁵ | | | | | | | | | | | | O. Rochus | 3 | 4 |
| | O. Rochus | 7 | 5 | 7 | | O. Rochus | 6 | 6⁵ | 7 | | | | | |
| Q | B. Paire | 5 | 6 | 6 | Q | B. Paire | 3 | 7 | 6$^4$ | | | | | |
| 4 | J.I. Chela | 7 | 2 | 2 | | | | | | | O. Rochus | 6$^4$ | 6 | 6 |
| 8 | P. Kohlschreiber | 4 | 6 | 6 | | | | | | 8 | P. Kohlschreiber | 7 | 1 | 4 |
| WC | R. Harrison | 6 | 4 | 3 | 8 | P. Kohlschreiber | 7 | 6 | | | | | | |
| | S. Giraldo | 4 | 2 | | 2 | N. Almagro | 6⁵ | 4 | |
| 2 | N. Almagro | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Oliver Marach Alexander Peya | w/o | | |
| | Guillermo García-López Fernando Verdasco | | | | 1 | Oliver Marach Alexander Peya | 6 | 6 | |
| 4 | Santiago González Christopher Kas | 5 | 6⁵ | | WC | Daniel King-Turner Michael Venus | 2 | 2 | |
| WC | Daniel King-Turner Michael Venus | 7 | 7 | | | | | | | 1 | Oliver Marach Alexander Peya | 6 | 6 |
| | David Marrero André Sá | 7 | 2 | [5] | | | | | | 3 | František Čermák Filip Polášek | 3 | 2 |
| 3 | František Čermák Filip Polášek | 5 | 6 | [10] | 3 | František Čermák Filip Polášek | 7 | 5 | [10] |
| | Carlos Berlocq Juan Ignacio Chela | 1 | 4 | | 2 | Eric Butorac Bruno Soares | 6$^3$ | 7 | [7] |
| 2 | Eric Butorac Bruno Soares | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Auckland :
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2023
2024 :
ATP World Tour 2012
< 2011
2013 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Granby

«Granby» té aquests significats:
* Canadà: Granby (Quebec)
* Estats Units:
** Granby (Massachusetts)
** Granby (Missouri)
** Granby (Vermont)
** East Granby, població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
# Agàtocles d'Àtrax

Agàtocles d'Àtrax (grec antic: Ἀγαθοκλῆς, llatí: Agathocles) fou un escriptor grec que va escriure un llibre sobre l'art de la pesca titulat ἁλιευτικὰ, segons l'enciclopèdia Suides. El menciona també Ateneu de Naucratis. No se sap en quina època va viure.

## Referències

* ↑ 1.Agathocles of Atrax a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 65
* ↑ Ateneu de Nàucratis. Deipnosophistae I, 13c
# Test (desambiguació)

«Test» té aquests significats:
* Test, recipient de terrissa per a plantes.
* "Prova" en anglès, paraula actualment molt utilitzada:
** Test de primalitat.
*** Test de primalitat de Fermat
*** Test de primalitat de Solovay-Strassen
*** Test de primalitat de Miller-Rabin
*** Test de primalitat de Miller-Rabin
** Test qualitatiu
** Test de Turing
** Test de Brazelton
** Test de Bechdel
** Test Voight-Kampff
** Test de Cooper
** Test de la línia horitzontal
** Test i svenska för universitets- och högskolestudier
Viccionari
# Teun de Nooijer

Teun de Nooijer (Egmond aan den Hoef, Països Baixos, 1976) és un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès, guanyador de quatre medalles olímpiques. Juntament amb els índis Leslie Claudius i Udham Singh és el jugador més guardonat en uns Jocs Olímpics.

## Biografia

Va néixer el 22 de març de 1976 a la ciutat d'Egmond aan den Hoef, població situada a la província d'Holanda Septentrional. Està casat amb la jugadora d'hoquei herba alemanya Philippa Suxdorf.

## Carrera esportiva

Membre del HC Bloemendaal, va participar als 20 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la competició masculina d'hoquei sobre herba al derrotar olímpica la selecció d'Espanya, un metall que aconseguí revalidar en els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on la selecció neerlandesa vencé la selecció de Corea del Sud.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) va aconseguir guanyar la medalla de plata en perdre la final olímpica davant la selecció australiana. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) finalitzà en quarta posició del medaller, guanyant així un diploma olímpic, en perdre el partit per la medalla de bronze novament davant Austràlia. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit) va aconseguir guanyar una nova medalla de plata, en perdre la final olímpica en aquesta ocasió davant la selecció alemanya.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en la Copa del Món d'hoquei sobre herba, una d'elles d'or; cinc medalles en el Campionat d'Europa d'hoquei sobre herba, una d'elles també d'or; i nou medalles en el Champions Trophy, quatre d'elles d'or. Al llarg de la seva carrera esportiva ha estat nomenat tres vegades millor jugador del món en hoquei sobre herba (2003, 2005 i 2006).
# The Red Hot Chili Peppers (àlbum)

El primer àlbum de la banda de funk rock Red Hot Chili Peppers es publica el 1984 i està produït per Andy Gill, guitarrista de Gang of Four, i fou editat per la discogràfica EMI Records.
Per culpa de contractes discogràfics i la implicació la banda What Is This? (que estaven a la discogràfica MCA Records), el guitarrista Hillel Slovak i el bateria Jack Irons no van poder gravar amb la banda. Els Peppers però van poder trobar dos substituts l'exbateria de la banda Weirdos, Cliff Martinez i el guitarrista d'estudi Jack Sherman.
L'enregistrament del disc no fou un procés fàcil. Els Peppers i Andy Gill van tenir diverses divergències creatives durant la gravació del disc, ja que el productor volia donar un so més «pop» a la banda. El disc no va triomfar en el Billboard Hot 200.
El grup va fer una petita gira per presentar el disc però la gira va ser un fracàs. A més les desavinences amb Jack Sherman van fer que aquest abandonés la banda. Sherman seria substituït per Hillel Slovak, guitarrista original de la banda, ja que el disc Squeeze de What Is This? tampoc havia acabat de funcionar.
Kiedis en la seva autobiografia Scar Tissue explica que el productor Andy Gill havia escrit la paraula «merda» al costat del títol de la cançó «Police Helicopter» en un dels quaderns de gravació.

## Llista de Cançons

    1. «True Men Don't Kill Coyotes» (Flea, Kiedis, Martinez, Sherman) – 3:40
    2. «Baby Appeal» (Flea, Kiedis, Martinez, Sherman) – 3:40
    3. «Buckle Down» (Flea, Kiedis, Martinez, Sherman) – 3:24
    4. «Get Up and Jump» (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 2:53
    5. «Why Don't You Love Me (Like You Used To Do)» (Williams) – 3:25
    6. «Green Heaven» (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 3:59
    7. «Mommy Where's Daddy» (Flea, Kiedis, Martinez, Sherman) – 3:31
    8. «Out in L.A.» (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 2:00
    9. «Police Helicopter» (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 1:16
    10. «You Always Sing The Same» (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 0:19
    11. «Grand Pappy Du Plenty» (Flea, Gill, Kiedis, Martinez, Sherman) – 4:04
Bonus tracks de la version remasterizada del 2003
    12. «Get Up and Jump» (demo) (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 2:37
    13. «Police Helicopter» (demo) (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 1:12
    14. «Out in L.A.» (demo) (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 1:56
    15. «Green Heaven» (demo) (Flea, Irons, Kiedis, Slovak) – 3:50
    16. «What It Is» (a.k.a. «Nina's Song") (demo) (Flea, Kiedis) – 3:57
# The Good in the Worst of Us

The Good in the Worst of Us és una pel·lícula muda de l'Éclair American protagonitzada per Alec B. Francis, Belle Adair i Frederick Truesdell. La pel·lícula, de dues bobines, es va estrenar l'11 de febrer de 1914.

## Argument

Morton, és el president d’un banc i impulsat per Watson, que vol expulsar-lo del banc, fa un desfalc. Es descobert i els propietaris del banc li diuen que o bé torna els diners o bé anirà a la presó. Morton es vol suïcidar però la seva taquígrafa, Mary Lane, ho impedeix. Ella demana consell al fill de Morton, que acaba de tornar de la universitat amb Joe, el germà de Mary. Bob i Mary, que estan enamorats intenten aconseguir els diners a costa de Watson. En una partida de cartes trucades contra Watson Bob aconsegueix prendre-li una quantitat considerable de diners. Joe s'assabenta d'això i intenta moure brega però és expulsat del club.
A casa seva, el vell Morton agafa una pistola per suïcidar-se. En aquest punt, un lladre s'acosta a la finestra i el veu amb l'arma aixecada i creient que el vol disparar a ell, aquest dispara abans i mata en Morton. El germà de Mary entra en aquest instant i per la forta tensió mental que pateix a causa dels seus deutes i de la visió del mort, es torna boig temporalment. S'imagina que l’ha matat ell i és detingut i jutjat.
Mentrestant, Mary investiga i descobreix que la bala va entrar per la finestra des de fora, que no podria haver estat disparada Joe. Ella i Bob declaren al judici però el tribunal no ho té en consideració. El lladre que va disparar el tret és a la galeria pres de remordiments durant el judici. Incapaç de controlar les seves emocions, en un moment crític del judici, crida que ell és el culpable. Se'l porta davant el jutge i explica la seva història. Joe és exonerat. Mentrestant, Bob, sentint-se culpable de les trampes fetes, torna els diners a Watson. Watson canvia d’opinió i sabent que ell també té certa culpa decideix usar aquests diners per rescabalar el desfalc del vell Morton. Joe marxa per començar la vida de nou a l'oest i Mary i Mary i Bob es casen.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Henry Morton)
* Frederick Truesdell (John Watson)
* Belle Adair (Mary Lane)

## Referències

* ↑ «The Good in the Worst of Us» (en anglès). Internet Movie Database, 11-02-1914. [Consulta: 26 octubre 2021].
* ↑ «Data from manufacturer’s list of releases». Motion Picture News IX, 6, 14-02-1914, pàg. 54.
* ↑ «The Good in the Worst of Us». The Moving Picture World 19, 6, 07-02-1914, pàg. 716.
# Tines del Docte

Les tines del Docte és una obra del municipi de Mura (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta de dos grups de tines se situen al camí abans d'arribar a l'ermita de Santa Creu del Palou.
El primer grup el forma un conjunt de tres tines de planta circular i tres barraques. La part inferior de les tines és feta de pedra i morter de calç i l'interior està recobert de rajoles de ceràmica envernissada lleugerament corbades. A la part superior dels murs, construïda amb pedra sense material d'unió, hi ha les entrades a les tines. Sobre els murs s'estén el voladís, fet de pedres més planes. La coberta és feta amb el mètode d'aproximació de filades i al damunt hi ha una capa de sorra i pedruscall. Observant el conjunt de cara a les portes d'entrada a les tines, descrivim les edificacions d'esquerra a dreta.
La tina número 1 ha perdut la coberta.
La tina número 2 té dues llindes. L'entrada s'estreny per emmotllar-se a la mida de les llindes. A sota la coberta hi ha un tronc encastat on es penjava una corda que servia per subjectar-se mentre es trepitjava el raïm.
La tina número 3 té dues llindes. A la llinda exterior hi ha la data "1873". Al mur oposat a l'entrada hi ha una finestra.
El segon grup consta de dues tines independents entre elles, dues barraques i una edificació. Les dues tines tenen el dipòsit de planta circular, una d'elles, però, queda inscrita en una edificació rectangular. El sistema constructiu és el mateix que per l'altre grup de tines. Totes dues han perdut la coberta i es troben en un estat de conservació dolent.
El conjunt té un total de cinc barraques i una edificació auxiliar.
En el primer grup cada tina, a la part del darrere, té la barraca corresponent. Estan molt enrunades.
Pel que fa al segon grup una de les barraques està ben conservada és la que correspon a la tina que té la planta circular, tant a l'interior com a l'exterior. Aquesta, construïda en pedra seca, és de planta rectangular i coberta de falsa cúpula. L'interior està ben conservat, hi trobem el broc de la tina i un amagatall.
L'altra barraca es troba en un estat ruïnós.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Tines del Docte». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Tielt-Winge

Tielt-Winge és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població (01/01/2007) |
| I | Houwaart | 7,26 | 1.440 |
| II | Meensel-Kiezegem | 6,52 | 1.212 |
| III | Tielt | 18,45 | 4.572 |
| IV | Sint-Joris-Winge | 11,99 | 2.878 |
Font:Municipi Tielt-Winge
# Tramuntana (àlbum)

Tramuntana és el tercer disc de la Companyia Elèctrica Dharma, publicat el 1977 per la discogràfica Edigsa. Va vendre 30.000 còpies. Va ser interpretat per primer cop a la segona edició del Canet Rock, i se'n va voler fer una presentació especial al Parc Güell de Barcelona però l'esdeveniment va ser frustrat per la meteorologia. Posteriorment, va seguir una gira tant per Catalunya com per la resta de l'Estat espanyol, aconseguint la fita d'omplir el Pabellón de Deportes del Reial Madrid.
Segons els components del grup, va ser un disc irrepetible que situa el grup en un nivell tan alt que difícilment els seus components podrien aconseguir superar-lo. Ells mateixos són conscients que mai no han tingut les idees tan clares i la inspiració tan arrelada. Segons ells, Tramuntana només passa un cop a la vida. La revista Jaç va seleccionar l'àlbum com un dels 100 millors discos de jazz en català.
Al disc hi participa Lluís Fortuny, que tenia només 16 anys i entrava per primera vegada a uns estudis de gravació per tocar la trompeta en un parell de temes. Posteriorment passaria a formar part del grup.

## Portada

La foto de la portada es va fer a l'actual menjador de casa d'en Josep Fortuny, on hi tenia pintat des de feia temps un paisatge ben mediterrani: un taronger, uns xiprers, unes gavines, el mar, etc. Cadascun dels membres de la Companyia Elèctrica Dharma hi assumeix un personatge: en Jordi Soley, amb l'acordió i les ulleres fosques, ve a ser el cec d'Amarcord, una de les grans pel·lícules de Federico Fellini; en Josep, en qui alguns veuen el doble de Groucho Marx i d'altres el de Walter Benjamin, encarna el paper de mariner; en Joan Fortuny, el de transvestit de pubilla catalana; l'Esteve Fortuny, el de diable i en Carles Vidal, el de bruixa del Maresme, amb escombra, esclops i farigola inclosos.

## Músics

* Carles Vidal, baix elèctric, xilofó i veu
* Jordi Soley, piano elèctric, acústic i orgue
* Esteve Fortuny, guitarra elèctrica, acústica, saxo tenor, flauta i veu
* Joan Fortuny, saxo soprano, tenora i veu
* Josep Fortuny, bateria i joguina
Van col·laborar-hi igualment Lluís Fortuny, trompeta a Les bruixes del Maresme i Moixeranga del Diable i Rafael Moll, veu a La Mediterrània se'ns mor...

## Llista de cançons

* Tiru-tiru-ritu
* Focs de Sant Joan
* Moixeranga del Diable
* La Mediterrània se'ns mor...
* Tramuntana
* Les bruixes del Maresme
* Festejada (de timbals)

## Enllaços externs

* Viatge als orígens d'un toc diferencial Arxivat 2012-09-26 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Tramuntana a 3penics.blogspot
* ↑ Companyia Eléctrica Dharma - Tramuntana (1977) al blog Cabeza de Moog
* ↑ Jaç, La revista de jazz, blues i músiques improvisades - núm 25, Abril - maig 2009, pàg. 90.
* ↑ Elèctrica Dharma a allmusic.com
* ↑ Tramuntana a discogs.com
* ↑ Tramuntana a viasona.cat
Viccionari
# Tjarrpecinus rothi

Tjarrpecinus rothi és una espècie extinta de marsupials carnívors. És un dels membres més primitius de la família Thylacinidae, a més de ser un dels més petits.

## Referències

* ↑ Wroe, S. «Australian marsupial carnivores: Recent advances in palaeontology». A: Jones, M.; Dickman, C.; Archer, M. Predators with Pouches: The Biology of Marsupial Carnivores (PDF) (en anglès). CSIRO Publishing, 2003, p. 102-123.
# Tranquinell

Tranquinell és una ocupació paleolítica al municipi de Llagostera que s'iniciaria a l'Aurinyacià, consistent en un pla pla de petites dimensions amb força gruix de sediment sobre la roca granítica (poc habitual en aquest massís). La zona on s'ha trobat la major part del material està molt afectada per les construccions (actualment el planell és la rotonda, i antigament hi hagué un dolmen). Tot i això, en la zona Nord del Jaciment podrien quedar restes per excavar.

## Descobriment i història de les intervencions arqueològiques

El jaciment fou descobert per E. Fa, membre de l'Associació Arqueològica de Llagostera i està situat en zona urbana, per la carretera de Sant Llorenç arribant a la rotonda de la Urbanització Font Bona. Al coll del Massís de la Cadiretes.

## Troballes

El jaciment disposa d'un material constituït per indústria lítica i ceràmica. Pel que fa al material lític, hi ha 308 fragments, la majoria dels quals són de sílex. Cal destacar una punta de fletxa feta de peduncle i amb les aletes amb retoc pla, que podria tractar-se d'una intrusió. D'altra banda, pel que fa a la ceràmica, el conjunt compta amb molt pocs fragments del Bronze Antic (molt malmesos), que juntament amb la punta de fletxa podria ser associat al dolmen desaparegut.

## Referències

* ↑ Llinàs i Pol, Joan. «De la prehistòria a lèpoca romana. Els primers 100.000 anys d’activitat humana a Llagostera». A: Albà, Marta – Mallorquí, Elvis.. Història de Llagostera. Les claus del passat. Ajuntament de Llagostera, 2010, p. 72. ISBN 978-87-937089-4-8.

## Bibliografia

* "Les comarques Gironines: Del Paleolític als Visigots" de Pere Cantón Playà

## Vegeu també

* Prehistòria a Catalunya
# Trojany

Trojany és un municipi del comtat de Wołomin, al gmina de Dąbrówka, al centre-est de Polònia. El 2014 tenia 490 habitants. Entre el 1975 i el 1998 va formar part del voivodat d'Ostrołęka.

## Referències

* ↑ «Oficina Central d'Estadística (GUS) – TERYT» (en polonès), 1 juny 2008.
# Timàlia perlada

La timàlia perlada (Cyanoderma melanothorax) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Java i terres baixes de Bali.

## Referències

* ↑ «Timàlia perlada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)