OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Crist de Sant Agustí

La imatge del Sant Crist de Sant Agustí de la ciutat de Granada, considerat com a Sagrat Protector de la nomenada capital andalusa, és una obra renaixentista del mestre italià Jacobo Torni "Il Florentino"(1476-1536), deixeble de Miquel Àngel.

## Anàlisi

Aquesta imatge de Crist, actualment és lloada al convent franciscà del Sant Àngel Custodi, de Granada. Es tracta d'una escultura de talla sencera, i de vestir, concebuda en fusta de noguera que fa 1,92 metres d'alçada i policromada. Presenta, a més a més, cabell de pél natural amb nimbus i corona de plata sobreposada, del segle xviii. Aquest Crist, de forma singular, descansa sobre una creu de d'argent treballada amb motius florals, vegetals i solars; pertanyent, també, al segle xviii. Es tracta d'una obra simètrica excepte pel cap que mostra una lleu inclinació cap a la dreta; el seu moviment és inert degut a la concepció de l'escultura: Crist després de la seva expiració. El rictus reflecteix de forma visible el dolor i l'esgotament sobrevingut sobre el seu propi pes. Tal com s'ha fet referència, al presentar un talla sencera recobreixen la zona genital un sudari curt de teles nobles o faldilla amb rics bordaments.
Degut a l'antiguitat va haver d'ésser restaurada el 1997 per Enrique Gutiérrez Carrasquilla, de l'Institut Andalus de Patrimoni Històric (I.A.P.H).

## Context històric

Al segle xvii, durant el gran ressorgiment barroc d'Andalusia, proliferen en gran manera la construcció de convents i monestirs, cosa que va fomentar la creació d'imatges religioses per la seva decoració i ambientació per a l'oració comú de fidels i religiosos.
És també en aquest segle quan s'estén arreu d'Europa la coneguda pesta bubònica que a Espanya va fer grans destrosses, sense excloure Granada. Davant l'augment de mortalitat a causa de la pesta, el poble de Granada va a anar a pregar davant del Santíssim Crist de Sant Agustí, traient-lo en processó pels carrers demanant que s'aturés l'epidèmia. De forma miraculosa, en pocs dies les conseqüències van remetre. Això va provocar que l'Ajuntament acordés, en agraïment, jurar-li a aquesta imatge una veneració perpètua per part de tots els ciutadans i l'anomena «Sagrat Protector». A la fi del segle xvii la sequera i la llagosta també van afectar els camps i l'economia de Granada, cause per la qual tornen a resar i pregar davant el Sant Crist de Sant Agustí per obtenir novament les seves gràcies divines.
* Gravat de 1906, d'autor desconegut, del Santíssim Crist de Sant Agustí

## Referències

* ↑ Muñoz, Blas Jesús. «Sevilla | Con nombre propio: Enrique Gutiérrez Carrasquilla» (en castellà). Gente de Paz, 30-06-2014. Arxivat de l'original el 2020-10-23. [Consulta: 21 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Sant Crist de Sant Agustí - Lloc web oficial
# La tentación desnuda

La tentación desnuda és una pel·lícula de l'Argentina en blanc i negre dirigida per Armando Bó segons el seu propi guió que es va estrenar el 3 de novembre de 1966 i que va tenir com a protagonistes a Isabel Sarli, Armando Bó, Juan José Míguez i Oscar Valicelli. Fou filmada al delta del Paraná.

## Sinopsi

Una jove cau al riu des d'un iot i es perd a la selva del departament d'Alto Paraná despertant les passions dels vilatans.

## Repartiment

Els principals intèrprets foren:
* Isabel Sarli …Sandra Quesada
* Armando Bó …José María
* Juan José Míguez …Junguero 2
* Oscar Valicelli …Junquero 1
* Víctor Bó …Cholo
* Aníbal Pardeiro …Teófilo
* Juan Pitrau …Home al bar

## Comentaris

La Razón va dir:
| « | ”Un film que té una mica de genocidi…profund clima de violència i de sang…el final ens mostra a la protagonista volent redimir-se enfront d'un crucifix…No hi ha dubte que Armant Bó maneja encertadament les escenes de violència, amb un ritme que no és comú al nostre cinema”. | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | ”Retorn de Bó a la línia de El trueno entre las hojas i Sabaleros amb més recalcament en el violent que en l'eròtic. Bona acció i alguns diàlegs ingènuament memorables”. | » |

## Referències

* 1 2 3 4 Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001, p. 566-567. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre La tentación desnuda al web del cine nacional
# Conferències Macy

Les Conferències Macy van ser una sèrie de reunions d'estudiosos de diverses disciplines, celebrades a Nova York per la iniciativa de Warren McCulloch i la Fundació Macy de 1946 a 1953. L'objectiu principal d'aquesta sèrie de conferències és establir les bases d'una ciència general del funcionament de la ment humana.
Va ser un dels primers estudis organitzada d'interdisciplinarietat i generà grans avenços en la teoria de sistemes, la cibernètica, i el que més tard es va conèixer com la ciència cognitiva.

## Vegeu també

* Cibernètica
* Sistemes complexos

## Referències

* ↑ Summary: The Macy Conferences
# Bauhaus (desambiguació)

«Bauhaus» té aquests significats:
* Bauhaus, escola d'art i arquitectura alemanya.
* Bauhaus (grup de música), grup de rock gòtic anglès.
* Bauhaus (gran superfície comercial), empresa de grans superfícies especialitzades en productes per a la llar, construcció, ferreteria i jardineria, etc.
# Grimpa-soques fistonat

El grimpa-soques fistonat (Lepidocolaptes falcinellus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita les zones boscoses del sud-est del Brasil, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.
# Adam-lès-Vercel

Adam-lès-Vercel és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Adam-lès-Vercel era de 90 persones. Hi havia 27 famílies de les quals 3 eren unipersonals (3 dones vivint soles i 3 dones vivint soles), 17 parelles amb fills i 7 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 27 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 27 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Adam-lès-Vercel el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 48 eren actives i 6 eren inactives. De les 48 persones actives 46 estaven ocupades (27 homes i 19 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 6 persones inactives 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Adam-lès-Vercel hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 141 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Adam-lès-Vercel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Adam-lès-Vercel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Wolcott (Nova York)

Wolcott és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.712 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wolcott tenia 1.712 habitants, 715 habitatges, i 421 famílies. La densitat de població era de 339 habitants per km².
Dels 715 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.056 $ i la renda mediana per família de 36.705 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.071 $ mentre que les dones 23.417 $. La renda per capita de la població era de 15.577 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wolcott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wolcott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# La Bassa de Serramitja

La Bassa de Serramitja és un paratge del terme municipal de Moià, a la comarca del Moianès.
És a l'extrem sud-occidental del terme de Moià, al sud-oest de la masia de Serramitja i, concretament, de la bassa d'aquesta masia, de la qual pren el nom.

## Enllaços externs

* La Bassa de Serramitja en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Crist de Sendreu

El Sant Crist de Sendreu és una capella - oratori de la masia de Sendreu, de la comuna de Prats de Molló i la Presta, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord). Està situada en el veïnat generat a l'entorn de la masia del Sendreu, al sud de la vila de Prats de Molló, a la dreta del Tec.

## Referències

* ↑ El Sant Crist de Sendreu en els ortofotomapes de l'IGN
# Conferència europea dels ministres de transport

La Conferència europea dels ministres de transport o CEMT, en (anglès) European Conference of Ministers of Transport (ECMT) és una organització intergovernamental que es va crear a Brussel·les el 17 d'octubre de 1953. 44 socis, 7 estats associats i un estat observador formen la conferència.
A Europa, el CEMT vol estimular la creació d'un sistema de transport integrat que és a la vegada segur, eficaç, rendible i ecològic.
A la reunió de Dublín al maig de 2006 el consell dels ministres va decidir de crear l'International Transport Forum (ITF), un grup molt més ample. Els socis fundadors són els 51 estats i estats associats. S'espera que altres països s'ajuntaran aviat. Aquest fòrum procurarà cada any una oportunitat als ministres de transport de discutir junts amb organitzacions no governamentals, subjectes d'importància mundial referent al transport. Uns dels seus projectes és la normalització i la classificació de les vies navegables, coneguda com la classificació CEMT.

## Centre de recerques

El 2004, la CEMT i l'OCDE van decidir de fusionar els seus serveis de recerques en crear el Joint Transport Research Centre o JTRC. Aquest centre condueix programes de recerca científica respecte a tots els modes de transport interior i els enllaços intermodals que han d'ajudar els polítics als estats membres de determinar la seva estratègia de desenvolupament.

## Socis

Albània, Alemanya, Armènia, Austràlia, Àustria, Azerbaidjan, Bèlgica, Belarús, Bòsnia i Hercegovina, Bulgària, Canadà, Corea del Sud, Croàcia, Dinamarca, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya, Estats Units, Estònia, Finlàndia, França, Geòrgia, Grècia, Hongria, Irlanda, Islàndia, Itàlia, Japó, Letònia, Liechtenstein, Lituània, Luxemburg, Macedònia, Malta, Mèxic, Moldàvia, Montenegro, Noruega, Nova Zelanda, Països Baixos, Polònia, Portugal, Regne Unit, Romania, Rússia, Sèrbia, Suècia, Suïssa, Turquia, Txèquia, Ucraïna.

## Enllaços externs

* CEMT (anglès) i (francès)
* JTRC (anglès) i (francès)
* ITF Arxivat 2018-10-27 a Wayback Machine. (anglès) i (francès)
# Bauhinia galpinii

Bauhinia galpinii és una espècie de planta de la família de les lleguminoses que es distribueix pel sud d'Àfrica i per Àfrica tropical. És un arbust perenne que es troba en zones càlides, diversos tipus de bosc, sabana, matollars i sovint a zones de major precipitació.

## Referències

* ↑ «Bauhinia galpinii» a EOL. Data consulta: 20 de febrer de 2014.
# Vampyressa sinchi

Vampyressa sinchi és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. És endèmic de Colòmbia. És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada total de 68-70 mm, els avantbraços de 39,1-41,5 mm, els peus d'11-13 mm i les orelles de 17-18 mm. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Tavares, V.; Gardner, A. L.; Ramírez-Chaves, H. E.; Velazco, P. M. 2014. «Systematics of Vampyressa melissa Thomas, 1926 (Chiroptera: Phyllostomidae), with descriptions of two new species of Vampyressa». American Museum Novitates, 3.813: 1-27
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Joan Calibita

Joan Calibita (Roma, s. V - c. 450) fou un monjo acemeta a Constantinoble. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Segons una passió llegendària, amb molt punts comuns amb les llegendes dels sants Aleix de Roma i Onèsim de Bizanci, Joan era un jove noble romà. Va fugir de la casa pairal i arribà a Constantinoble, on es va fer religiós i monjo acemeta, que vivien com a eremites amb gran austeritat. Tornà a Roma, on fou acollit com a mendicant a la seva casa, tot i que no fou reconegut per la seva família: hi visqué en un cau (en grec kalýbe, d'on se l'anomenà "Calibita"), i només digué qui era poc abans de morir.

## Veneració

El seu refugi a Constantinoble fou transformat en església. El papa Formós I, abans d'ésser elegit, li edificà una església a l'Illa Tiberina de Roma. A l'edifici s'afegí un monestir benedictí que el papa Gregori XIII confià a l'Orde Hospitaler de Sant Joan de Déu en 1584, i fou transformat en hospital. A l'altar major de l'església, en reconstruir-la al final del segle xvi, es retrobaren les restes de S. Joan, perdudes durant segles.

## Bibliografia

* Biografia a www.katolsk.no
# FOX (canal internacional)

FOX és un canal de televisió d'entreteniment propietat de Fox International Channels basat en l'emissió de sèries. El canal emet en diferents regions del món en versions diferents: Àsia, Amèrica del Sud, Espanya, Itàlia, Portugal, Turquia, Alemanya i Polònia.
A partir de l'any 2005, algunes de les sèries relacionades amb el crim, la investigació i l'horror foren traslladades al nou canal FOX Crime.

## Programació

El canal emet les sèries de les principals cadenes nord-americanes, com ara House, MD, Els Simpson, Prison Break o Lost abans que ho facin els canals en obert. Tanmateix, no només emet produccions nord-americanes, ja que a l'abril del 2011 les versions de FOX d'Amèrica del Sud i d'Espanya van estrenar una sèrie de producció anomenada Mentes en shock que narra la vida de León Robles, un psiquiatre en crisi interpretat per l'actor alacantí Alejandro Tous.
* 24
* American Dad
* Anatomia de Grey
* Bones
* Brothers & Sisters
* Californication
* Desperate Housewives
* Dexter
* Els Simpson
* Family Guy
* Gilmore Girls
* Glee
* House, MD
* How I Met Your Mother
* Las Vegas
* Lost
* Medium
* My Name Is Earl
* Prison Break
* Smallville
* The Cleveland Show
* The O.C.
* The X-Files
* The Walking Dead
* Will & Grace

## Eslògans

El canal acompanya la promoció de les sèries i del seu canal amb eslògans adaptats a cada país: "Your No. 1 US Entertainment Channel", "A casa das séries", "Primero en FOX" o "TV'nin yeni Yüzü", entre d'altres.

## Referències

* ↑ Fox estrena el 3 d'abril la seva producció Mentes en Shock [Castellà] Formula TV. Abril, 2011

## Vegeu també

* Fox Broadcasting Company
* FOX Crime

## Enllaços externs

* FOX Espanya Arxivat 2017-10-25 a Wayback Machine.
* FOX Itàlia Arxivat 2007-04-04 a Wayback Machine.
# Bandera de Llers

La bandera oficial de Llers té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb el castell vermell obert de l'escut, d'alçària 2/3 de la del drap, al centre.
Va ser aprovada el 12 de juliol de 2006 i publicada en el DOGC l'11 d'agost del mateix any amb el número 4696.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2657/2006, de 12 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Llers.» (pdf). DOGC num. 4696, 11-08-2006. [Consulta: 4 desembre 2009].
# Natascha Kampusch

Natascha Maria Kampusch (Viena, 17 de febrer de 1988) és una jove austríaca que va ser segrestada per Wolfgang Priklopil quan tenia deu anys el 2 de març de 1998. Va estar segrestada durant més de vuit anys, fins a la seva fugida el 23 d'agost del 2006. El cas va ser descrit com un dels més dramàtics de la història criminal d'Àustria.

## Referències

* ↑ «Relatar un infern de 3.096 dies ha fet lliure Natascha». Ara, 13-02-2011. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ «Natascha Kampusch». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ «Natascha Kampusch compleix un any en llibertat després de vuit anys de captiveri». Diari de Girona, 26-08-2007. [Consulta: 14 abril 2024].
# Eyal Ben-Ari

Eyal Ben-Ari és un professor d'Antropologia i Sociologia en la Universitat Hebrea de Jerusalem. Autor, entre d'altres, de Mastering Soldiers: Conflict, Emotions and the Enemy in an Israeli Military Unit (Oxford, Berhahn Books, 1998), i editor de War, Politics and Society in Israel: Theoretical and Comparative Perspectives (New Brunswick, Transaction Publishers, 2001).

## Referències

* ↑ «Eyal Ben-Ari». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Bauhaus (pel·lícula)

Bauhaus (títol original en alemany, Lotte am Bauhaus) és un telefilm alemany del 2018 dirigit per Gregor Schnitzler. Alicia von Rittberg, Noah Saavedra i Jörg Hartmann interpreten els papers principals. Ambientada a Weimar i Dessau a la dècada de 1920, la pel·lícula tracta sobre una dona jove que estudia a la Bauhaus. A diferència de la majoria dels altres personatges, la protagonista és de ficció, però està inspirada en l'artista Alma Buscher. La pel·lícula es va estrenar el 13 de febrer de 2019 com a part d'una vetllada temàtica del 100è aniversari de la Bauhaus al canal Das Erste. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Lotte am Bauhaus». crew united. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ Hoff, Hans; Matzig, Gerhard. «Bauhaus im Fernsehen: Hauptsache Drama» (en alemany), 13-02-2019. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Bauhaus». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 juliol 2023].
# Guillem Català Morro

Guillem Català Morro conegut com «Es Català Mallorquí» (Lloseta, 1898-1975) va ser un actor i glosador mallorquí.
De molt jove treballà a casa del metge Manuel Badia, a Sóller, on s'inicià en el món teatral. El 1919 tornà a Lloseta, on es dedicà a fer de sabater i posà en marxa una companyia teatral que representà obres de teatre mallorquí popular arreu de Mallorca. La companyia va actuar entre 1920 i 1950 sota el nom de «Companyia Teatral es Català Mallorquí». La primera obra que representaren va ser En Llorenç malcasadís (1919), al casino de Can Bestard de Lloseta. Escrigué diversos glosats i també va escriure monòlegs glosats per a ser representats, obres que el feren popular arreu de Mallorca.
El glosat de mes èxit fou Es bous a mi no em fan por (Saló Novedades de Lloseta, 11 de desembre de 1938), en vers, en què un actor vestit de joneguer s'enorgulleix de la seva valentia i quan sent els bramuls d'un bou es fa por i s'acovardeix. Un altre és Si jo era millonari! (Teatre Principal d'Inca, 1933), també en vers, en què el protagonista, en Perico, que sempre compta amb els dits, explica el bon viure que faria si fos milionari. Les gloses i monòlegs publicats de 1930 a 1947 són Sa mort d'en Carratalà, Sa vida des pastor, Memòries belles!, Couplets devertits, Sor Tomasseta, Cançons noves amb tonades antigues, Cant alegre, Es dos primers besos, Xiflats i xiflada, Gloses pageses, Sa caçada des ropits, Piropos a ses sogres, Sempre duc sa mala sort, Es quintos del trenta set, Es sa curra des cantó i Sa mort de n'Alomar Florit, de 1955, amb motiu de la mort del ciclista Francesc Alomar Florit.
El 1956 publicà Sa mort d'en Toni Gelabert Amengual: notable corredor ciclista de Santa Maria, i només actuà una altra vegada a un festival benèfic el 1963. Es conserven diverses peces còmiques i glosats inèdits: Setmana parroquial, Es pancaritat a Son Daviu 1955, Es pancaritat a Son Daviu 1956, Per sa muntanya, Es barrio d'es tres veïnats, Sa volta a Mallorca, Festes de Nadal, S'ho mereix, Concurs de Selva, És així, S'estornell, És ben cert, Oh, ses pessetes!!, Primera comunió, i Damunt es pont del Cocó. Passà els últims anys de la seva vida en la indigència.

## Referències

* ↑ Mas i Vives, Joan; Perelló Felani, Francesc; Díaz i Villalonga, Ramon. Diccionari del teatre a les Illes Balears. Volum 1. Edició il·lustrada. Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 2003.
* ↑ «Català Morro, Guillem». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 222. ISBN 84-8661702-2.
# Jeongeup

Jeongeup (en coreà: 정읍시, romanització revisada: Jeong-eubsi, llegiu: Chóngupt) és una ciutat de la província de Jeollabuk-do, al sud-est de la república de Corea del Sud. Està situada a uns 168 km al sud de Seül i a 27 km al sud-est de Jeonju. La seva àrea és de 692.8 km² i la seva població total és de 140.000 habitants (2009).
Per la ciutat passa l'autopista Honam (호남선) que la connecta amb el sud del país.

## Administració

La ciutat de Jeongeup es divideix en 12 districtes (dong), 14 municipis (myeon) i 1 vila (EuP).

## Enllaços externs

* Jeongeup web Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine.