OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucio Fulci

Lucio Fulci (Roma, 17 de juny de 1927 - 13 de març de 1996) va ser un director de cinema, guionista i actor italià. Tot i que va treballar en una àmplia gamma de gèneres cinematogràfics al llarg d'una carrera de gairebé cinc dècades, incloses comèdies i espagueti westerns, va obtenir la reputació internacional de director de culte pels seus films de terror i giallo.
Les seves pel·lícules més destacades inclouen la «trilogia della morte»: Paura nella città dei morti viventi (1980), ...e tu vivrai nel terrore! - L'aldilà (1981) i Quella villa accanto al cimitero (1981), així com Le colt cantarono la morte e fu... tempo di massacro (1966), Una sull'altra (1969), Beatrice Cenci (1969), Una lucertola con la pelle di donna (1971), Non si sevizia un paperino (1972), Zanna Bianca (1973), I Quattro dell'apocalisse (1975), Sette nota a nero (1977), Zombi 2 (1979), Luca il contrabbandiere (1980), Lo squartatore di New York (1982), Murderock - Uccide a passo di danza (1984) i Un gatto nel cervello (1990).
A causa de l'expressivitat de les seves imatges i una narració poc convencional, Lucio Fulci ha estat anomenat «El poeta del macabre» pels crítics i estudiosos del gènere en referència a Edgar Allan Poe, l'obra del qual va adaptar lliurement a Black Cat (Gatto nero) (1981). L'alt nivell de violència gràfica present en moltes de les seves pel·lícules, especialment a Zombi 2, ...e tu vivrai nel terrore! - L'aldilà, Luca il contrabbandiere i Lo squartatore di New York, també li ha valgut el sobrenom d'«El padrí del gore».
L'any 2019, es va estrenar el documental Fulci for fake sobre el director italià a partir de fotografies dels seus rodatges i entrevistes a familiars i amistats.

## Referències

* ↑ Howarth, Troy (2015). Splintered Visions: Lucio Fulci and his Films. Midnight Marquee Press. page 202.
* ↑ «Lucio Fulci, poeta del macabro (e non solo)». fondazionecsc.it. Centro Sperimentale di Cinematografia Roma, 15-09-2016. [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ Père, Olivier. «Lucio Fulci, le poète du macabre». arte.tv. G.E.I.E. Arte, 13-07-2012. [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ «Lucio Fulci: Godfather of Gore». houseofhorrors.com. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2006. [Consulta: 1r juliol 2012].
* ↑ Gonzàlez, Víctor. «Lucio Fulci, zombies i cucs», 26-11-2020. Arxivat de l'original el 2022-05-25. [Consulta: 12 març 2022].
# Regió de Sanuki Central

La regió de Sanuki Central (中讃地域, Chūsan-chiiki), sovint referida com a Chūsan, és una regió de la prefectura de Kagawa, a Shikoku, Japó. Tot i no tindre un estàtus oficial, és reconeguda pel govern prefectural a l'hora de l'organització i vertebració del territori. Diferents organismes, públics i privats, utilitzen aquesta denominació per tal de referir-se a la regió central de Kagawa, com ara l'Agència Meteorològica del Japó o l'Associació de Santuaris Xinto.

## Geografia
### Municipis

Sanuki Central/Chūsan (2020) :

## Història

Tradicional i històricament, la província de Sanuki només estava dividida en dues regions: la de Seisan (occidental), controlada pel feu de Marugame, i la de Tōsan (oriental), dominada pel feu de Takamatsu. El terme de Sanuki Central o Chūsan fou creat oficialment l'any 1969 en el "Nou Plan Nacional de Desenvolupament Integral", que dividia la prefectura de Kagawa en sis zones o mancomunitats de municipis. El terme començà a consolidar-se a la dècada de 1970 per a referir-se a la zona on es trobaria l'inici del gran pont de Seto. Actualment, el terme es refereix a la regió integrada pels municipis d'Ayagawa, Kotohira, Mannō, Marugame, Sakaide, Tadotsu, Utazu, Zentsūji i fins a l'any 2006 la vila de Kokubunji, avui integrada en la ciutat de Takamatsu que pertany a la regió de Sanuki Oriental.

## Referències

* ↑ https://kotobank.jp/word/%E4%B8%AD%E8%AE%83-684159
* ↑ https://www.pref.kagawa.lg.jp/kasensabo/dam/kagawa_dam/chusan/kfvn.html
* ↑ https://www.pref.kagawa.lg.jp/kurashi/kotu-anzen/ai_kikenndoyosoku/tyuu.html
* ↑ http://www.chusan.or.jp/
* ↑ http://www.kagawakenjinjacho.or.jp/shrine/index.php
* ↑ http://www.jma.go.jp/jma/kishou/know/saibun/kagawa.pdf
# Dioscori de Mira

Dioscori de Mira (en llatí Dioscorius, en grec antic, Διοσκόρος) era un mestre de gramàtica grec nascut a Mira (Myra) que va instruir les filles de l'emperador romà d'Orient Lleó I el Traci. Va ser també prefecte de la ciutat i prefecte del pretori. L'esmenta Suides, la gran enciclopèdia romana d'Orient sobre el món antic.

## Referències

* ↑ Arnold Hugh Martin Jones; J. R. Martindale; J. Morris The Prosopography of the Later Roman Empire: Volume 2, AD 395-527. Cambridge University Press, 9 octubre 1980, p. 367-. ISBN 978-0-521-20159-9.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1067?rgn=pages;view=image;q1=Diosco+riusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1.052. ]
# Surf de neu als Jocs Olímpics

El surf de neu és un esport que forma part del programa olímpic des dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó). Actualment compta amb cinc proves en categoria masculina i cinc més en categoria femenina.
Els dominadors d'aquest esport són els Estats Units, Suïssa, França i Canadà.

## Programa

| Prova | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | Anys |
| Categoria masculina |||||||
| Migtub | • | • | • | • | • | 5 |
| Eslàlom gegant | • | | | | | 1 |
| Eslàlom paral·lel | | • | • | • | • | 4 |
| Eslàlom gegant paral·lel | | | | | • | 1 |
| Camp a través | | | • | • | • | 3 |
| Slopstyle | | | | | • | 1 |
| Categoria femenina |||||||
| Migtub | • | • | • | • | • | 5 |
| Eslàlom gegant | • | | | | | 1 |
| Eslàlom paral·lel | | • | • | • | • | 4 |
| Eslàlom gegant paral·lel | | | | | • | 1 |
| Camp a través | | | • | • | • | 3 |
| Slopstyle | | | | | • | 1 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 10 | 5 | 9 | 24 |
| 2 | Suïssa | 7 | 2 | 3 | 12 |
| 3 | França | 3 | 3 | 4 | 10 |
| 4 | Canadà | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 5 | Rússia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 6 | Alemanya | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 7 | Àustria | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 8 | Austràlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 9 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | Txèquia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | Noruega | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 12 | Finlàndia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 12 | Japó | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 14 | Eslovènia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 14 | Itàlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 16 | Eslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 | Suècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 2 |
| Total | Total | 30 | 30 | 30 | 90 |

## Medallistes més guardonats
### Categoria masculina

| Nom | CON | | | | Total |
| Philipp Schoch | Suïssa | 2 | 0 | 0 | 2 |
| Shaun White | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| Vic Wild | Rússia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| Ross Powers | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Danny Kass | Estats Units | 0 | 2 | 0 | 2 |

### Categoria femenina

| Nom | CON | | | | Total |
| Kelly Clark | Estats Units | 1 | 0 | 2 | 3 |
| Karine Ruby | França | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Hannah Teter | Estats Units | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Dominique Maltais | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |

## Vegeu també

* Llista de medallistes olímpics de surf de neu
# Fort Chiswell

Fort Chiswell és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 911 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Chiswell tenia 911 habitants, 357 habitatges, i 263 famílies. La densitat de població era de 29,1 habitants per km².
Dels 357 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.273 $ i la renda mediana per família de 40.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.464 $ mentre que les dones 20.385 $. La renda per capita de la població era de 15.614 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Chiswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Chiswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Mirko Sandić

Mirko Sandić (Belgrad, 9 de maig de 1942 - Belgrad, 24 de desembre de 2006) fou un waterpolista serbi, que va competir sota bandera iugoslava entre les dècades de 1950 i 1970.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1960 fou quart als Jocs de Roma. El 1964, a Tòquio, guanyà la medalla de plata, mentre el 1968, a Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla d'or. El 1972, a Munic, finalitzà la competició de waterpolo en cinquena posició. En aquests darrers Jocs fou l'encarregat de portar la bandera nacional durant la cerimònia inaugural.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de waterpolo, el 1966, i 1970, tres medalles als Jocs del Mediterrani, de plata el 1961 i d'or el 1967 i 1971; i una medalla d'or a les Universíades de 1961. Amb la selecció iugoslava jugà un total de 235 partits entre 1958 i 1974, en què marcà 250 gols.
A nivell de clubs jugà tota la seva carrera esportiva al VK Partizan, amb qui guanyà onze lligues de Iugoslàvia, set copes de Iugoslàvia i cinc Copes d'Europa de Waterpolo, el 1964, 1966, 1967, 1971 i 1975. Una vegada retirat va exercir d'entrenador de les seleccions nacionals de Singapur (1975-1980), Egipte (1976) i Malàisia (1983-1987), així com d'equips d'Austràlia i Iugoslàvia.
Entre el 1996 i el 2003 fou president de la Federació sèrbia de waterpolo. El 1999 va ser inclòs a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Mirko Sandić». [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «Mirko Sandic» (en anglès americà). [Consulta: 6 desembre 2023].
# Lotte Goslar

Lotte Goslar (Dresden, 27 de febrer de 1907 - Massachusetts, 16 d'octubre de 1997) va ser una ballarina alemanya-estatunidenca.
Provenia d'una família bancària i va començar a treballar com a ballarina a una edat primerenca. Va prendre classes de Mary Wigman i Gret Palucca. Va debutar a Berlín. Aviat va desenvolupar el seu propi estil de dansa expressiva. El 1933 va deixar Alemanya i es va unir al cabaret d'Erika Mann Die Pfeffermühle.
Va fer una gira per Europa amb el cabaret "Die Pfeffermühle" i va tenir èxit al "Free Theatre" (Osvobozené divadlo) de Praga. Va viatjar amb el grup als Estats Units a finals de tardor de 1936 per fer primer un nou començament (encara que en va) amb el "Peppermill" a principis de 1937. Es va quedar allà a l'exili per fàstic dels nacionalsocialistes (nazis). Goslar va actuar a les discoteques i va anar a Hollywood el 1943, on va fundar la seva pròpia companyia, amb la qual va fer nombroses gires per Estats Units i més tard per Europa. Des de finals dels anys setanta ha actuat repetidament a Alemanya.
Com a coreògrafa, va desenvolupar una barreja de dansa i pantomima. Els seus títols inclouen "For Humans Only" (1954) i "Clowns and Other Fools" (1966). També va treballar com a professora de dansa i va ensenyar a Marilyn Monroe i Gower Champion, entre d'altres.
Va deixar el seu llegat artístic a l'Arxiu de Dansa Alemany de Colònia i a la Divisió de Dansa Jerome Robbins de la Biblioteca Pública de Nova York.

## Enllaços externs

* https://www.deutsches-tanzarchiv.de/archiv/nachlaesse-sammlungen/g/lotte-goslar/
* http://www.exilforschung.de/_dateien/neuer-nachrichtenbrief/NNB10.pdf
# El dinar al camp (Paul Cézanne)

El dinar al camp (Le Déjeuner sur l'herbe) és un oli sobre tela de 21 × 27 cm pintat per Paul Cézanne vers els anys 1873-1875 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Context històric i artístic

Aquest petit quadre, que representa una sortida al camp, pot relacionar-se amb una sèrie de bacanals i de pastorals generalment datades entre el 1873 i el 1878 (les quals són una mostra de l'admiració que Cézanne sentia pels quadres de Poussin que havia vist i copiat al Museu del Louvre). El títol és, de forma manifesta, una al·lusió a la celebrada tela d'Édouard Manet (El dinar campestre, Museu d'Orsay), però no és segur que fos el mateix Cézanne qui l'hi posés.

## Descripció

Pel que fa a la composició, l'escena té lloc en un poble i està organitzada al voltant d'una dona asseguda al mig d'un grup de joves, la silueta de la qual es perllonga en el pinacle de l'església (potser la de Sant Joan de Malta d'Ais de Provença). Els personatges es distribueixen a banda i banda d'un eix vertical delineat ací per la figura femenina situada al centre. La simplificació de les formes i el sentit direccional de les pinzellades dificulten la comprensió d'aquesta escena. El recurs ben visible a pinzellades paral·leles i l'ordenament rigorós de les figures anuncien les sèries posteriors de Banyistes.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 102-103.
* 1 2 3 Museu de l'Orangerie (francès) i (anglès)

## Enllaços externs

* Flickr
* Pinterest
# NHibernate

NHibernate és una solució implementada per al mapatge d'objectes relacional (ORM) per .NET. És un port de la solució Hibernate de Java cap a C# per a la seva integració en la plataforma .NET.
# Drap Art

Drap Art és una associació sense ànim de lucre, fundada el 1995 a Barcelona, que promou el reciclatge creatiu i la sostenibilitat a través de l'organització de festivals, tallers i exposicions arreu del món. El Drap Art en si, és també un moviment i alhora el nom d'un festival de creació artística i reciclatge que cada any es dona cita a la ciutat de Barcelona entre els mesos de desembre i gener.

## Referències

* ↑ «Drap Art: basura que es un tesoro» (en castellà). El País, 20-12-2009. [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ «Drap Art 08». Localia. [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ «Drap-Art’13». CCCB. Arxivat de l'original el 2013-12-15. [Consulta: 24 juny 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Associació Drap Art Arxivat 2014-07-05 a Wayback Machine.
* Vídeo Presentacio Drap Art 2010
* Reportatge sobre el Drap Art
# Francesc de Blanes

Francesc de Blanes fou bisbe de Girona. Roig i Jalpí cita que pertanyia a la família dels Blanes, senyors del Castell de Blanes. Fou Canceller del Rei Martí l'Humà, i després de la mort del bisbe i cardenal Berenguer d'Anglesola l'any 1408 fou creat bisbe a Perpinyà pel papa Benet XIII i prengué possessió del seu bisbat a 8 d'octubre d'aquell any i aquell mateix any fou promogut cap a l'església de Barcelona.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 290-292 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Torrent de Muro

El Torrent de Muro o Torrent de Vinagrella és un curs d'aigua que sorgeix de la unió dels torrents d'Almadrà i de Pina, i que desemboca al torrent de Siurana originant el gran canal de s'Albufera al l'Albufera.
Les seves aportacions mitjanes anuals són d'aproximadament 6 hecòmetres cúbics i la seva conca abastaria uns 510 km². Aquest torrent és un dels més llargs de Mallorca i replega part de les aigües de tres comarques: Tramuntana, Raiguer i Pla. La trobada dels dos cursos tributaris del torrent de Muro es produeix al terme de Costitx i segueix per terme de Llubí fregant el poble, finalment entra per l'oest del terme de Muro i discorre fins a la zona humida on aboca el cabal.
# Cherry Creek (Nova York)

Cherry Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 551 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherry Creek tenia 551 habitants, 198 habitatges, i 156 famílies. La densitat de població era de 156,4 habitants/km².
Dels 198 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.528 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.406 $ mentre que les dones 24.038 $. La renda per capita de la població era de 15.358 $. Entorn del 15,9% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherry Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherry Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hotel i jardins Rigat

Hotel i jardins Rigat és una obra amb elements noucentistes, modernistes i neoclàssics de Camprodon (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Originàriament fou la nova fonda de Can Borra.
A l'interior s'hi troben interessants elements romàntics i modernistes donant a tot el conjunt una sensació d'equilibri i harmonia.
Tenen interès els jardins situats a l'altra banda del riu Ter als quals s'hi accedeix mitjançant una passarel·la.
La piscina i instal·lacions annexes són d'en Francesc Mitjans (desembre de 1948).

## Referències

* 1 2 3 4 «Hotel i jardins Rigat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# NHH

NHH té els següents significats:
* NH Hotels (de l'acrònim de Navarra Hoteles), cadena hotelera d'Espanya
* Escola Universitària d'Economia i Administració i Direcció d'Empreses de Noruega (del seu nom en noruec Norges Handelshøyskole), escola universitària d'economia amb seu a Bergen (Noruega)
* Escola de Comerç dels Països Baixos (del seu nom en neerlandès Nederlandsche Handels-Hoogeschool), escola universitària de comerç, predecessora de l'actual Universitat Erasme de Rotterdam, als Països Baixos
# Ditrigona

Ditrigona és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* grup d'espècies derocina
** Ditrigona derocina (Bryk, 1943)
** Ditrigona diana Wilkinson, 1968
** Ditrigona pruinosa (Moore, 1888)
* grup d'espècies quinaria
** Ditrigona furvicosta (Hampson, 1911)
** Ditrigona idaeoides (Hampson, [1893])
** Ditrigona inconspicua (Leech, 1898)
** Ditrigona innotata (Hampson, 1892)
** Ditrigona jardanaria (Oberthür, 1923)
** Ditrigona media Wilkinson, 1968
** Ditrigona obliquilinea (Hampson, 1892)
** Ditrigona quinaria (Moore, 1867)
** Ditrigona sericea (Leech, 1898)
** Ditrigona spatulata Wilkinson, 1968
** Ditrigona spilota Wilkinson, 1968
* grup d'espècies triangularia
** Ditrigona fasciata (Hampson, 1893)
** Ditrigona polyobotaria (Oberthur, 1923)
** Ditrigona pomenaria (Oberthur, 1923)
** Ditrigona regularis Warren, 1922
** Ditrigona sciara Wilkinson, 1968
** Ditrigona titana Wilkinson, 1968
** Ditrigona triangularia (Moore, [1868])
** Ditrigona typhodes Wilkinson, 1968
* grup d'espècies mytylata
** Ditrigona aphya Wilkinson, 1968
** Ditrigona artema Wilkinson, 1968
** Ditrigona berres Wilkinson, 1968
** Ditrigona candida Wilkinson, 1968
** Ditrigona chama Wilkinson, 1968
** Ditrigona chionea Wilkinson, 1968
** Ditrigona cirruncata Wilkinson, 1968
** Ditrigona conflexaria (Strand, [1917])
** Ditrigona komarovi Kurenzov, 1935
** Ditrigona legnichrysa Wilkinson, 1968
** Ditrigona lineata (Leech, 1898)
** Ditrigona margarita Wilkinson, 1968
** Ditrigona marmorea Wilkinson, 1968
** Ditrigona mytylata (Guenée, 1868)
** Ditrigona platytes Wilkinson, 1968
** Ditrigona policharia (Oberthur, 1923)
** Ditrigona quinquelineata (Leech, 1898)
** Ditrigona sacra (Butler, 1878)
* grup d'espècies desconegut
** Ditrigona paludicola Holloway, 1998
** Ditrigona pentesticha (Chu & Wang, 1987)
** Ditrigona wilkinsoni Holloway, 1998

## Referències

* ↑ Savela. «Ditrigona Moore, 1888» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Ditrigona» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
# Crisi de les Escombraries

La Crisi de les Escombraries —Tala'at Rihatkum en llengua local, literalment "feu pudor"— són una sèrie de protestes que ocorren el 2015 al Líban per protestar en contra del fracàs del Govern del Líban en gestionar les deixalles acumulades després del tancament de la més gran descàrrega del Líban a mitjans de juliol del 2015. Les protestes reclamaven "ash-shab yurid isqat an-nizam" (el poble vol posar fi al règim), eslògan que també va ser utilitzat durant les protestos de la Primavera Àrab. La manifestació va cristal·litzar al cap i a la fi les reivindicacions acumulades contra la corrupció endèmica, el mal funcionament de l'estat i la paràlisi de les institucions polítiques.

## Referències

* ↑ http://www.middleeasteye.net/fr/reportages/la-crise-des-d-chets-du-liban-couve-depuis-40-ans-1786343947
* ↑ http://www.lefigaro.fr/international/2015/09/01/01003-20150901ARTFIG00203-la-crise-des-ordures-au-liban-prend-une-nouvelle-tournure.php

## Enllaços externs

* http://www.nytimes.com/2015/09/02/world/middleeast/lebanons-you-stink-protesters-stage-sit-in-demanding-ministers-resignation.html
* http://www.elpuntavui.cat/politica/article/17-politica/888467-protestes-a-beirut-per-lacumulacio-de-les-escombraries.html