OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc del Campo Grande

El Campo Grande és un gran parc públic situat en ple centre de la ciutat de Valladolid. Té forma triangular, 115 000 m² (11,5 ha) de superfície i està limitat pel carrer de l'Acera de Recoletos, el Passeig de los Filipinos i el Passeig de Zorrilla. El seu accés principal és a la Plaça de Zorrilla, on al costat d'una gran porta de factura moderna hi ha un escut floral de la ciutat. El parc està tancat en tot el seu perímetre per una reixa senzilla que corre entre pilastres, amb portes a tots els costats.
El seu origen com a parc o, més específicament, com a zona enjardinada, es remunta a 1787, tot i que ja des del segle XV s'ha de considerar com un espai urbà de gran importància. Un aspecte notable del parc és l'abundant població avícola. Repartits per la seva superfície hi ha una faisanera, una ocellera i un colomar, pertanyent al Club Colombòfil de Castella, que fan que els paons, faisans i coloms siguin molt nombrosos i s'hagin convertit en els autèntics habitants del parc. Té una gran varietat d'arbres que constitueixen un veritable jardí botànic.
En alguns moments de la seva història es va denominar Campo de la Verdad i posteriorment Campo de Marte però finalment el seu nom es consolidà com a Campo Grande.

## Referències

* ↑ Dada de superfície de Asómate a Valladolid (castellà)
* ↑ Durán Montero, María Antonia, La Alameda de los Descalzos de Lima y su relación con las de Hércules de Sevilla y la del Prado de Valladolid; Sevilla (Sevilla : Imprenta E.E.H.A.) [s.n.], 1984. Albardonedo Freire, Antonio, El urbanismo de Sevilla durante el reinado de Felipe II. Sevilla : Guadalquivir, 2002, pp. 191-208

## Bibliografia

* GARCÍA VALLADOLID, Casimiro G. Valladolid, recuerdos y grandezas. Tomo I. Edita Grupo Pinciano. Edición facsímil. ISBN 84-500-4066-3
* MARTÍN UÑA, Joaquín. Valladolid, paseos por la ciudad. Editorial Azul, 2001. ISBN 84-932336-1-7
* URUEÑA PAREDES, Juan Carlos. Rincones con fantasmas. Un paseo por el Valladolid desaparecido. Ayuntamiento de Valladolid, 2006. ISBN 84-95389-97-5
* PRESENCIO REVILLA, V. Serie de artículos Campo Grande. Publicados en El Norte de Castilla, 2007.
* FERNÁNDEZ DEL HOYO, MARIA ANTONIA. Desarrollo urbano y proceso histórico del Campo Grande de Valladolid. Ayuntamiento de Valladolid, 1981. ISBN 84-500-4970-9
* VARIOS AUTORES, Vida en el Campo Grande: los Árboles. Caja de Burgos - servicio de publicaciones, 2007 ISBN 978-84-96421-55-4
# Classic Bruges-De Panne femenina

La cursa ciclista Classic Bruges-De Panne femenina (oficialment i per motius de patrocini: Exterioo Classic Brugge-De Panne en neerlandès) és una prova ciclista femenina d'un dia que té lloc entre les ciutats de Bruges i De Panne, a la costa del Mar del Nord a la província de Flandes Occidental a Bèlgica.
És la versió femenina de la carrera del mateix nom i la seva primera edició es va córrer al 2018 com a part de l'UCI Women's World Tour amb victòria de la ciclista belga Jolien D'Hoore.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2018 | Jolien D'Hoore | Chloe Hosking | Christine Majerus |
| 2019 | Kirsten Wild | Lorena Wiebes | Lotte Kopecky |
| 2020 | Lorena Wiebes | Lisa Brennauer | Lotte Kopecky |
| 2021 | Grace Brown | Emma Norsgaard | Jolien D'Hoore |
| 2022 | Elisa Balsamo | Lorena Wiebes | Marta Bastianelli |
| 2023 | Pfeiffer Georgi | Elisa Balsamo | Lorena Wiebes |
| 2024 | Elisa Balsamo | Charlotte Kool | Daria Pikulik |

## Referències

* ↑ «Clásica Brujas-De Panne (F): Recorrido y dorsales oficiales» (en castellà). Ciclo21.com, 24-03-2022. [Consulta: 24 març 2022].

## Vegeu també

* Classic Bruges-De Panne

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la cursa Arxivat 2022-03-04 a Wayback Machine.
# Veľký Folkmar

Veľký Folkmar és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1336.
# Sofagasè

Sofagasè (en llatí: Sophagasenus, en grec antic: Σοφαγασῆνος) va ser un rei de l'Índia amb el qual Antíoc III el Gran hauria renovat un tractat d'aliança i del que va obtenir alguns elefants quan va fer una expedició a través de l'Hindu Kush l'any 206 aC aproximadament, per lluitar contra Eutidem I de la Bactriana, segons diu Polibi.
El poble o territori sobre el que va governar aquest rei no és clar i Schlegel suposa que el seu nom sànscrit seria Subaghasena que vol dir «cap de l'exèrcit afortunat» o «cap de l'exèrcit de la sort».

## Referències

* ↑ Polibi. Història, XI, 34
* ↑ Smith, William (ed.). «Sophagasenus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 maig 2024].
# Arnaion

Arnayon és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Arnayon era de 33 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 28 habitatges eren cases. Dels 13 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien dues cambres, 3 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Arnayon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 24 persones, 17 eren actives i 7 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (7 homes i 9 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Arnayon hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Arnayon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Arnayon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Josef Marchet

Josef Marchet (en italià Giuseppe Marchetti; Glemone, 23 de juliol de 1902 – Udine, 8 de maig de 1966) fou un escriptor i filòleg furlà.
Es llicencià en teologia i filologia clàssica a Milà el 1935. Va fer classes a Udine i Tumieç. El 1944 fou l'ànima del grup Risultive, juntament amb Pier Paolo Pasolini i Novella Cantarutti, alhora que encoratjava la revista La patrie dal Friûl. Des del 1961 també va dirigir Sot la nape i ha estat un dels impulsors de la normalització lingüística del furlà.

## Obres

* Lineamenti di grammatica friulana (1952)
* La scultura lignea in Friul (1956)
* Letaris ai furlans (1966 i 1991)
* Le chiesette votive del Friuli (1971 i 1982)
* Cuintristorie dal Friûl (1974)
* Lis predicjis dal muini (1975)
* I lunaris di pre Bepo (1976)
* La Patrie (1976)

## Referències

* ↑ Frau, Giovanni. «Marchetti Giuseppe (1902-1966)» (en italià). Dizionario biografico dei friulani. Istituto Pio Paschini per la storia della Chiesa in Friuli. [Consulta: 23 octubre 2023].

## Enllaços externs

* «Centro interdepartamentâl pal svilup de lengue e de cultura dal Friûl "Josef Marchet" [Centre interdepartamental per la recerca de la cultura i la llengua del Friûl "Josef Marchet"] (CIRF)» (en furlà). Universitât dal Friûl. [Consulta: 23 octubre 2023].
* «La patrie dal Friûl».
# Partit dels Drets i les Llibertats

El Partit dels Drets i les Llibertats (Hak ve Özgürlükler Partisi - HAK-PAR) és una organització política kurda de Turquia fundada l'11 de febrer de 2002. Fou fundat com previsible continuació del partit DEHAP, quan aquest fos il·legalitzat. El fundador fou Abdulmelik Firat.
El novembre del 2006 va celebrar el seu II Congrés. Firat va deixar la direcció per problemes de salut i els seus lloctinents Bayram Bozyel i Ibrahim Guclu van optar al càrrec sent elegit el primer.
La seva il·legalització fou portada a la cort constitucional per haver demanat la federació de kurds i turcs.

## Referències

* Lloc web
* Nou líder
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1998

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1998 va tenir lloc l'11 de gener de 1999 al Cinema Palafox de Madrid i fou presentada per Paz Vega i Zoe Berriatúa. Va comptar amb el patrocini de la Comunitat de Madrid, la Fundació per al Foment de la Cultura i de la Cinematografia i Promocentro.
Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1998. Es van concedir les mateixes deu medalles de l'edició anterior. Es va concedir un premi homenatge a l'actor Manuel Alexandre.
La gran triomfadora de la nit fou El abuelo de José Luis Garci, envoltat en una polèmica per la suposada compra de vots per representar Espanya a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa. Va obtenir els premis a la millor pel·lícula, millor actriu, actor i guió adaptat. D'altra banda Tango de Carlos Saura va obtenir les medalles a la millor fotografia i la millor música.
Després del lliurament de medalles es va projectar en primícia la pel·lícula La vida és bella de Roberto Begnini.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | El abuelo | pel·lícula |
| Millor director | Fernando León de Aranoa | Barrio |
| Millor actriu | Cayetana Guillén Cuervo | El abuelo |
| Millor actor | Fernando Fernán Gómez Rafael Alonso Ochoa | El abuelo |
| Millor fotografia | Vittorio Storaro | Tango |
| Millor música | Lalo Schifrin | Tango |
| Millor guió original | Elvira Lindo Miguel Albaladejo | La primera noche de mi vida |
| Millor guió adaptat | José Luis Garci Horacio Valcárcel | El abuelo |
| Millor pel·lícula estranjera | Central do Brasil | Pel·lícula |
| Premi revelació | Juan Manuel Cotelo | El sudor de los ruiseñores |
| Millor muntatge | Iván Aledo | Los amantes del Círculo Polar |
| Premi homenatge | Manuel Alexandre | Trajectòria cinematogràfica |

## Referències

* ↑ Garci afirma que no irá a los Goya si la Academia no aclara que no compró votos, El País, 12 de gener de 1999
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1998». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 6 setembre 2019].

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1998
* XIII Premis Goya
* VIII Premis de la Unión de Actores
* 43a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* VIII Premis Turia

## Enllaços externs

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1998 a Internet Movie Database
# Classic Grand Besançon Doubs

La Classic Grand Besançon Doubs és una cursa ciclista d'un sol dia que es disputa pels voltants de Besançon. La primera edició es va disputar el 2021 com a part del calendari de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.1. Inicialment prevista per l'abril, la pandèmia de COVID-19 obligà a traslladar-la al setembre. Juntament amb el Tour del Jura i el Tour del Doubs forma un tríptic de curses disputades el mateix cap de setmana.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2021 | Biniam Girmay | Andrea Vendrame | Axel Zingle |
| 2022 | Jesús Herrada López | Victor Lafay | Alexis Vuillermoz |
| 2023 | Victor Lafay | Lenny Martinez | Roger Adrià Oliveras |
| 2024 | Lenny Martinez | Victor Langellotti | David Gaudu |

## Referències

* ↑ «La Classique professionnelle Grand Besançon Doubs voit le jour et aura lieu le 16 avril». [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ «La Classic Grand Besançon Doubs et le Tour du Jura reportés». [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ «La Classic Grand Besançon Doubs et le Tour du Jura juste avant le Tour du Doubs début septembre». [Consulta: 3 setembre 2021].
# Hiendelaencina

Hiendelaencina és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Veľký Blh

Veľký Blh és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1331.
# Arnal

Arnal és el nom dels següents personatges:
* Arnal Ballester (Barcelona, 1955), il·lustrador
* Arnal Llibert Conde Carbó (Girona, 1980), davanter professional
* Albert Arnal (Serra, 1913- Quart de Poblet, 1966), pilotaire d'escala i corda dominant als anys 1930
* Àngel Ribera i Arnal (Barcelona, 1909- 2002), jugador d'escacs català
* Carles Arnal Ibáñez (Vila-real, 1957), polític i biòleg valencià
* Francesc Cabo Arnal (Nàquera, 1768- 1832), compositor i músic valencià
* Juan Pedro Arnal (Madrid, 1735- 1805), arquitecte espanyol
* Maria Arnal
* Rafael Arnal i Torres (Tavernes Blanques, 1948), escriptor, editor i activista cultural valencià
* Salvador López Arnal (Barcelona, 1954), professor-tutor de Matemàtiques de la UNED
# Partit dels Grangers i la Classe Mitjana

El Partit dels Grangers i la Classe Mitjana (en francès: Parti des Agriculteurs et des Classes Moyennes, PACM) fou un partit polític a Luxemburg dirigit per Eugène Hoffmann.
Hoffmann havia dirigit prèviament el Partit Independent de la Dreta, que va guanyar un escó a les eleccions legislatives luxemburgueses de 1925. El PACM va rebre 6.9% dels vots a les eleccions de 1931, guanyant dos escons. No es va presentar a les eleccions parcials de 1934, conservant els dos escons. Tanmateix, els va perdre en les eleccions de 1937 quan la seva quota de vot va caure a 2.6%.

## Referències

* 1 2 Nohlen, D & Stöver, P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p. 1249 ISBN 978-3-8329-5609-7
# Lliga polonesa de bàsquet

La lliga polonesa de bàsquet, en polonès: Polska Liga Koszykówki (PLK), és la màxima competició de basquetbol de Polònia. Actualment (temporada 2015-2016) s'anomena Tauron Basket Liga per motius de patrocini.
Amb anterioritat s'anomenà Dominet Bank Ekstraliga (DBE), Dominet Basket Liga (DBL), Era Basket Liga i Lech Basket Liga.

## Equips participants (temporada 2014-15)

La temporada 2014-2015 hi han participat 16 equips:
* Anwil Włocławek
* Asseco Gdynia
* AZS Koszalin
* Energa Czarni Słupsk
* King Wilki Morskie Szczecin
* MKS Dabrowa Górnicza
* PGE Turow Zgorzelec
* Polfarmez Kutno
* Polpharma Starogard Gdański
* Polski Cutier Torun
* Rosa Radom
* Jezioro Tarnobrzeg
* Stelmet Zielona Góra
* Trefl Sopot
* Wikana Start Lublin
* WKS Śląsk Wrocław

## Historial

| 1928: Czarna Trzynastka Poznan 1929: Cracovia Kraków 1930: AZS Poznan 1931: AZS Poznan 1932: AZS Poznan 1933: YMCA Kraków 1934: YMCA Kraków 1935-36: KPW Poznan 1937: AZS Poznan 1938: Cracovia Kraków 1939: KPW Poznan 1940-45: no es disputà 1946: KKS Poznan 1947: AZS Warszawa 1948: YMCA Lódz 1949: ZZK Poznan 1950: Spójnia Lódz 1951: Kolejarz Poznan 1952: Spójnia Lódz 1953: Wlókniarz Lódz 1954: Gwardia Kraków 1955: Kolejarz Poznan 1956: CWKS Warszawa 1957: Legia Varsòvia 1958: Lech Poznan 1959: Polonia Warszawa 1960: Legia Varsòvia 1961: Legia Varsòvia 1962: Wisla Kraków 1963: Legia Varsòvia | 1964: Wisla Kraków 1965: Slask Wroclaw 1966: Legia Varsòvia 1967: AZS Warszawa 1968: Wisla Kraków 1969: Legia Varsòvia 1970: Slask Wroclaw 1971: Wybrzete Gdansk 1972: Wybrzete Gdansk 1973: Wybrzete Gdansk 1974: Wisla Kraków 1975: Resovia Rzeszów 1976: Wisla Kraków 1977: Slask Wroclaw 1978: Wybrzeze Gdansk 1979: Slask Wroclaw 1980: Slask Wroclaw 1981: Slask Wroclaw 1982: Górnik Walbrzych 1983: Lech Poznan 1984: Lech Poznan 1985: Zaglebie Sosnowiec 1986: Zaglebie Sosnowiec 1987: Slask Wroclaw 1988: Górnik Walbrzych 1989: Lech Poznan 1990: Lech Poznan 1991: Slask Wroclaw 1992: Slask Wroclaw 1993: Slask Wroclaw | 1994: Slask Wroclaw 1995: Znics Pruszków 1996: Slask Wroclaw 1997: Znics Pruszków 1998: Slask Wroclaw 1999: Slask Wroclaw 2000: Slask Wroclaw 2001: Slask Wroclaw 2002: Slask Wroclaw 2003: WTK Wloclawek 2004: Prokom Trefl Sopot 2005: Prokom Trefl Sopot 2006: Prokom Trefl Sopot 2007: Prokom Trefl Sopot 2008: 2009: 2010: 2011: 2012: 2013: 2014: PGE Turow Zgorzelec 2015: Stelmet Zielona Góra 2016: Stelmet Zielona Góra |

## Referències

* ↑ Equips participants 2014-15
* ↑ PGE Turów Zgorzelec is the new champion!
* ↑ «Stelmet is the new champion!» (en anglès). plk.pl.
* ↑ «Stelmet BC Zielona Góra mistrzem Polski!» (en polonès). plk.pl.

## Enllaços externs

* Lliga polonesa de bàsquet - Lloc web oficial
# Jorge de Espira

Georg Hohermut von Speyer, (anomenat Hochermuth pel seu company Felipe de Utre) i Jorge d'Espira, Despira o de Spira (en castellà Espira), Sacre Imperi Romanogermànic, 1500 - Santa Ana de Coro de la Província de Veneçuela, Imperi espanyol, 11 de juny de 1540) va ser un conqueridor alemany del segle xvi. Va estar als territoris de les actuals Veneçuela i Colòmbia.

## Biografia

Georg von Speyer o Jorge Spira a l'any 1534 estava entre els cercadors de fortuna sol·licitats per la Família Welser d'Augsburg per colonitzar la província de Veneçuela. Va ser posat al capdavant d'un grup de colonitzadors que va desembarcar a Santa Ana de Coro en 1535. Espira es va convertir en el governador de la concessió Welser a Amèrica a causa que el primer governador, Ambrosio Alfinger, havia mort en 1533.
Entre 1535 i 1538 va viatjar sud-occident de Veneçuela i el nord-est de Colòmbia en la recerca de El Dorado en companyia de Nicolás Federmann i Felipe de Utre. La seva primera expedició a la recerca d'El Dorado es va deure a la persuasió de Federmann, qui havia estat a l'àrea amb anterioritat.
Partint de Santa Ana de Coro va arribar al poble de Riohacha, actual Colòmbia, i van seguir pel flanc oriental de la serra de Perijá. A través de les rutes existents del comerç de la sal i creuant els Andes, van penetrar al territori dels chibchas. Finalment, va tornar amb vuitanta expedicionaris sense trobar or. Va morir de febre a Santa Ana de Coro a l'any 1540.

## Referències

* ↑ Henao; Arrubla. . Librería Colombiana, C. Roldán & Tamayo.
* ↑ Ratzel. (en alemany). Duncker & Humblot.
* ↑ Kellenbenz. (en alemany). Duncker & Humblot.
* ↑ Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés. Historia general y natural de las Indias, islas y tierra-firme del mar océano. Imprenta de la Real Academia de la Historia, 1852, p. 317–.
* ↑ Antonio de Herrera Y Tordesillas. Descripcion de Las Indias Ocidentales, 3. Imprenta Real, 1601, p. 1–.

## Bibliografia

* books google.cat
# Mentre hi hagi homes

Mentre hi hagi homes (títol original en anglès: Crush) és una pel·lícula germano-britànica dirigida per John McKay i estrenada l'any 2001. Ha estat doblada al català.

## Argument

Kate (Andie MacDowell) és directora d'una escola, a la quarantena i encara soltera. Cada setmana es troba per beure, menjar xocolata i parlar de la seva vida amorosa amb les seves dues amigues: Janine, comissària de policia (Imelda Staunton) i Molly (Anna Chancellor), metgessa divorciada. Un dia Kate coneix Jed, un atractiu jove de 25 anys (Kenny Doughty) i antic alumne i s'embarca en una apassionant relació amb ell. Però les seves amigues creuen que no és l'home adequat per a ella.

## Repartiment

* Andie MacDowell: Kate
* Imelda Staunton: Janine
* Anna Chancellor: Molly
* Kenny Doughty: Jed
* Jeremy Gittins: Mr. Horse
* Bill Paterson: reverend Gerald Marsden
* Andrew Bicknell: Mr. Yacht
* Caroline Holdaway: Pam
* Morris Perry: bisbe
* Joe Roberts: Brendan

## Referències

* 1 2 «Mentre hi hagi homes». Ésadir.cat. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ Kehr, Dave. «Film Review; Tale of Three Women At a Very Loose End» (en anglès). NYTimes.com.
# Classic Empire

Empire (o Classic Empire) és un videojoc de guerra basat en torns amb normes simples. El joc va ser creat per Walter Bright a partir de 1971, basat en diverses pel·lícules de guerra i jocs de taula, notablement de La batalla d'Anglaterra i Risk. La primera versió en un ordinador va ser llançada el 1977 i es va portar a moltes plataformes en els anys 70 i 80. També es van publicar diverses versions comercials, sovint afegint gràfics bàsics a la interfície d'usuari originalment basada en text. El joc bàsic recorda molts jocs posteriors, especialment el Civilization.

## Referències

* ↑ Bright, Walter. «A Brief History of Empire». Walter Bright's Empire website, 2000.

## Enllaços externs

* Walter Bright's Empire website
* EDEE Publisher Page - Killer Bee Software
* Empire Deluxe a MobyGames (anglès)
# Linguee

Linguee és un servei web que proporciona un diccionari bilingüe en línia. Els idiomes que ofereix Linguee inclouen espanyol, anglès, francès, alemany i portuguès. A diferència d'altres serveis semblants, Linguee incorpora un cercador que dona accés a una gran quantitat de textos traduïts, bilingües, que provenen de la xarxa. Com a ajuda de la traducció, Linguee no funciona com un traductor automàtic, sinó que és més similar a una memòria de traducció.

## Tecnologia

Linguee utilitza webcrawlers especialitzats per buscar a Internet textos bilingües adequats i dividir-los en frases paral·leles. Els parells de frases identificades se sotmeten a una avaluació automàtica de qualitat mitjançant un algoritme d'aprenentatge que estima la qualitat de la traducció. L'usuari pot establir el nombre de parelles de frases utilitzant una cerca difusa, accedir-hi i visualitzar una classificació dels resultats de cerca amb comprovació de qualitat. Els usuaris també poden qualificar les traduccions manualment, de manera que el sistema d'aprenentatge de la màquina s'entrena de forma permanent.

## Fonts dels textos a la base de dades

A més de fer servir la web bilingüe, Linguee també utilitza patents per als textos traduïts, així com els protocols i les lleis del Parlament de la Unió Europea. D'acord amb l'operador, Linguee proporciona accés a aproximadament 100 milions de traduccions.

## Història

El concepte de Linguee data de la tardor de l'any 2007, quan un treballador de Google, Gereon Frahling, va començar el seu desenvolupament, juntament amb Leonard Fink. La idea va ser guardonat l'any 2008 amb el primer premi de la competició, del Ministeri Federal d'Economia i Tecnologia (Alemanya). A l'abril del 2009, el web es va obrir al públic. Linguee és operat pel Linguee GmbH, amb seu a Colònia.

## Referències

* ↑ «Linguee» (en espanyol-anglès). [Consulta: 16 novembre 2007].