OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avesnelles

Avesnelles és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.566 habitants. Es troba a 100 km de Lilla, Brussel·les o Reims (Marne), a 45 km de Valenciennes, Mons (B) o Charleroi (B), a 15 km de Fourmies i al costat d'Avesnes-sur-Helpe. Limita amb Avesnes-sur-Helpe, Étrœungt, Flaumont-Waudrechies, Haut-Lieu i Sémeries.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 401 | 356 | 469 | 635 | 671 | 756 | 904 | 986 | 1.024 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1.171 | 1.333 | 1.536 | 1.596 | 1.894 | 2.149 | 2.494 | 2.354 | 2.485 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2.497 | 2.518 | 2.532 | 2.370 | 2.554 | 2.636 | 2.665 | 2.341 | 2.468 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2.564 | 2.849 | 3.112 | 3.031 | 2.639 | 2.572 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Breucq | |
# Districte municipal de Jurbarkas

El districte municipal de Jurbarkas (en lituà: Jurbarko rajono savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Tauragė, i que forma part de la regió de Samogitia. La capital del municipi és la ciutat homònima.

## Seniūnijos

* Eržvilko seniūnija (Eržvilkas)
* Girdžių seniūnija (Girdžiai)
* Juodaičių seniūnija (Juodaičiai)
* Jurbarko miesto seniūnija (Jurbarkas)
* Jurbarkų seniūnija (Jurbarkai)
* Raudonės seniūnija (Raudonė)
* Seredžiaus seniūnija (Seredžius)
* Skirsnemunės seniūnija (Skirsnemunė)
* Šimkaičių seniūnija (Šimkaičiai)
* Veliuonos seniūnija (Veliuona)
* Viešvilės seniūnija (Viešvilė)

## Galeria

* Riu Imsrė

## Enllaços externs

* Municipalité du district de Jurbarkas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Clupeoides hypselosoma

Clupeoides hypselosoma és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 4,2 cm de llargària màxima.
* 12-18 radis tous a l'aleta dorsal i 16-27 a l'anal.
* Presenta una franja platejada prominent al llarg dels flancs.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (1°N-4°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: els rius Kapuas i Barito.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1851. Nieuwe bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Borneo met beschrijving van eenige nieuwe soorten van zoetwatervisschen. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 1. 259-275.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1866. Description de quelques espèces inédites ou peu connues de Clupéoïdes de l'Inde archipélagique. Nederlandsch Tijdschrift voor de Dierkunde v. 3: 293-308.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303. ISBN 92-5-102340-9.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi = Ikan air tawar Indonesia Bagian Barat dan Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 344 p.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Eugeni-Jesús Pérez-Moreno i Pallarés

Eugeni Jesús Pérez-Moreno i Pallarès (Barcelona, 18 de juliol de 1952) és un advocat i polític català.

## Biografia

Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona el 1975, ha treballat com a agent de la propietat immobiliària. És membre dels Col·legis d'Advocats de Barcelona, de Mataró i de Terrassa.
Alhora, ha estat secretari general i president de la Unió de Joves i conseller d'Unió Democràtica de Catalunya. Ha estat elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, 1988 i 1992 per Convergència i Unió. En el Parlament de Catalunya ha estat vicepresident de la Comissió d'Investigació sobre els Maltractaments Infligits als Menors (1986-1987), Secretari de la Comissió d'Investigació sobre els Jocs Gestionats per l'Entitat Autònoma de Jocs i Apostes (1987), vicepresident de la Comissió de Control Parlamentari de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió i de les empreses filials (1988-1992), i president de la Comissió del Procés d'Integració de Catalunya a la Unió Europea (1992). A les eleccions municipals de 1991 fou escollit regidor de CiU a l'ajuntament de Sant Cugat del Vallès.

## Referències

* ↑ Diputats de la II Legislatura
* ↑ Diputats de la III Legislatura
* ↑ Diputats de la IV Legislatura

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
# Sauce del Yi

Sauce del Yi és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al nord del departament de Florida. Té una població aproximada de 100 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 146 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Avesgald de Bellême

Avesgald de Belleme fou bisbe de Le Mans, successor del seu oncle Sigefroi de Bellême (germà d'Ives I de Bellême).
Era fill d'Ives I de Belleme i la seva esposa Godequilda. Va succeir el seu oncle el 995. A diferència d'altres membres de la seva casa és considerat virtuós. Es va enfrontar al comte Heribert I del Maine anomenat "Despertagos" que tenia pretensions sobre els drets eclesiàstics. Atacat pel comte es va refugiar al castell de Deuilly on fou assetjat i va haver de fugir al territori del seu germà Guillem I de Bellême on va excomunicar a Heribert. El seu germà, senyor d'Alençon i de Perche, es va posar al seu costat va enviar als seus fills Robert i Folc a assolar el Maine però Heribert va rebre ajut del nou duc de Normandia Robert el Magnífic i va derrotar els invasors a la batalla de Ballon en què va morir el fill Folc (que era el primogènit) i Robert fou fet presoner; Guillem va morir del disgust al saber la notícia (vers 1028). Un temps després el bisbe es va reconciliar amb Heribert, li va aixecar l'anatema i va tornar al comtat del Maine on va fer nombroses construccions.
Robert, quan fou alliberat, esdevingut senyor d'Alençon i Bellême, va continuar la guerra contra Heribert i li va arrabassar el castell de Ballon, però per poc temps doncs el comte el va recuperar amb ajut del duc de Normandia i va tornar a caure presoner, restant tancat al castell de Ballon durant dos anys. Els nobles de Perche i Alençon van reunir un exèrcit manat per Guillem Giroir per alliberar-lo, i van poder derrotar a les tropes del Maine, matant a diversos nobles fidels al comte; per això els partidaris del comte van executar a Robert.
A la seva mort el 1036 el va succeir el seu parent Gervasi, fill d'Aimó senyor de Chateau-du-Loir i de Hildeburga que era la filla d'Ives I de Bellême.

## Notes

* ↑ després de Ricard II fou duc durant un any Ricard III i llavors va pujar al tron Robert

## Referències

* Histoire des évêques du Mans, par un ancien Bénédictin de St-Maur, a Google Llibres
# Institut d'optique Graduate School

Fundada en 1917, l’Institut d'optique Graduate School, també anomenada SupOptique, és una Grande école d'enginyeria de França. Està situada a Palaiseau, França: Campus Universitat París-Saclay a Palaiseau.
SupOptique és un establiment públic d'ensenyament superior i recerca tècnica. L'Escola lliura
* el diploma d'enginyer de SupOptique (Màster Ingénieur SupOptique)
* el diploma Màster recerca i de doctorat
* Mastère spécialisé.

## Recerca

* Òptic
* Optrònica
* Fotònica
* Metrologia
* Nanotecnologia

## Famós mestre

* Charles Fabry, físic francès.

## Referències

* ↑ (anglès)Members and associates Arxivat 2016-10-18 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès)MS by School - Institut d'Optique Arxivat 2016-10-10 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Institut d'optique Graduate School - Lloc web oficial
# Districte municipal de Joniškis

El Districte municipal de Joniškis (en lituà: Joniškio rajono savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Šiauliai, i que forma part de la regió de Aukštaitija. El centre administratiu del municipi és la ciutat Joniškis.

## Seniūnijos del districte municipal de Joniškis

* Gaižaičių seniūnija (Gaižaičiai)
* Gataučių seniūnija (Gataučiai)
* Joniškio seniūnija (Joniškis)
* Kepalių seniūnija (Kirnaičiai)
* Kriukų seniūnija (Kriukai)
* Rudiškių seniūnija (Rudiškiai)
* Satkūnų seniūnija (Satkūnai)
* Saugėlaukio seniūnija (Bariūnai)
* Skaistgirio seniūnija (Skaistgirys)
* Žagarės seniūnija (Žagarė)

## Enllaços externs

* Districte municipal de Joniškis Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Colom fotògraf

El colom fotògraf és un mètode de fotografia aèria inventat per l'apotecari alemany Julius Neubronner el 1907, que utilitzava coloms per entregar medicaments.
El mètode consisteix a equipar un colom missatger amb una càmera amb temporitzador agafada amb un arnès que transfereix el pes d'una petita càmera a la part posterior del pit. En deixar anar el colom, aquest torna al colomar per un camí i una velocitat relativament predictibles. Això permet controlar els indrets on el disparador automàtic prendrà les fotografies aèries.
La sol·licitud de patent alemanya de Neubronner va ser rebutjada inicialment, però se li va concedir el desembre de 1908 quan va obtenir fotografies autèntiques preses pels seus coloms. Va publicar el mètode a l'Exposició Fotogràfica Internacional de Dresden de 1909, i va vendre algunes imatges com a postals a l'Exposició Internacional d'Aviació de Frankfurt i al Paris Air Show de 1910 i 1911. Al començament, el potencial militar del colom fotògraf per al reconeixement aeri semblava atractiu. Proves de camp de batalla de la Primera Guerra Mundial van donar resultats encoratjadors, però calia disposar de colomars mòbils per a coloms missatgers. A causa del ràpid perfeccionament de l'aviació durant la guerra, l'interès militar pel colom fotògraf es va reduir i Neubronner abandonar els seus experiments. Una segona prova realitzada el 1930 pel rellotger d'Argòvia Adrian Michel no va tenir més èxit. No obstant això, el mètode va ser aplicat a petita escala durant la Segona Guerra Mundial, tant pel costat alemany com pel francès, i en la dècada de 1970 per la CIA.

## Referències

* ↑ History of Aerial Photography (anglès)
* ↑ "Des pigeons dans la guerre" al web opex360.com (francès)
* ↑ "Pigeons carry cameras to spy for Nazy Army". Revista Popular Mechanics Set. 1942 (anglès)

## Enllaços externs

* "Des pigeons photographes?" Catàleg d'exposició del Museu suís de la càmera fotogràfica (francès)
# Eugeni (emperador)

Flavi Eugeni (en llatí: Flavius Eugenius) va ser un emperador romà proclamat l'any 392 contra Teodosi I i que va mantenir el poder fins al 394. Era un retòric de renom i havia estat professor de gramàtica i funcionari administrador amb l'emperador Valentinià II. Encara que era cristià per imperatiu legal, simpatitzava amb els cultes pagans.

## Ascens al poder

L'any 392, el ministre principal de Valentinià II, Arbogast, va donar suport a una petició pel restabliment dels antics cultes pagans i Valentinià el va destituir. Poc després se suposa que Arbogast va ordenar matar l'emperador (15 de maig del 392), i va fer circular el rumor que s'havia suïcidat. Hom va trobar Valentinià penjat a la seva residència a Viena del Delfinat.
Eugeni va obtenir la púrpura imperial de mans d'Arbogast, que el va proclamar emperador el 22 d'agost de l'any 392. Després de la seva elecció, Eugeni va canviar els funcionaris imperials que Teodosi havia instal·lat als centres principals de poder a Roma per poder tenir un control ferm sobre tot l'Imperi i els va substituir per d'altres que li eren lleials. Va assajar de restablir els cultes pagans. Va finançar la reedificació del Temple de Venus i Roma i va tornar a posar, ben restaurada, l'Ara de la Victòria a la seu del Senat. Aquesta política religiosa va provocar-li fortes tensions amb Teodosi I el poderós i influent arquebisbe de Milà, Ambròs.

## Caiguda

Quan va ser elegit emperador, Eugeni va enviar ambaixadors a la cort de Teodosi per demanar el reconeixement de la seva elecció. Teodosi els va escoltar, però va començar a preparar un exèrcit per a lluitar amb Eugeni. Va promoure també el seu fill Flavi Honori, que només tenia dos anys, donant-li el títol d'august a inicis de l'any 393.
Teodosi, l'any 394, es va dirigir amb el seu exèrcit des de Constantinoble cap a Roma. Arbogast, brillant estratega, va derrotar completament en un principi a les forces de Teodosi a la batalla del Frígid, però amb la traïció d'Arbitrims, que va atacar a Arbogast per la rereguarda, i la coincidència d'un huracà, l'exèrcit occidental es va desbandar, i Eugeni va ser capturat i executat a l'acte com un criminal el 6 de setembre del 394 i van exhibir el seu cap. Arbogast va fugir i es va suïcidar abans de ser capturat. Teodosi va reunificar breument l'imperi.

## Referències

* ↑ Zosso, François. Les empereurs romains, 27 av. J.-C. - 476 ap. J.-C.. París: Errance, 2009, p. 172-175. ISBN 9782877723909.
* ↑ Williams, S.; Friell, J.G.P. Theodosius: The Empire at Bay. Londres: Rouletge, 1998, p. 234-237. ISBN 9780415170406.
# Saucedilla

Saucedilla és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 610 | 627 | 662 | 702 | 725 | 729 |
# Magadiïta

La magadiïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom del llac Magadi, a Kenya, la seva localitat tipus.

## Característiques

La magadiïta és un silicat de fórmula química Na₂Si$_{14}$O$_{29}$·11H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magadiïta pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraedres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaïta, gil·lespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, fluorapofil·lita-(K), hidroxiapofil·lita-(K), fluorapofil·lita-(Na), dalyita, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), okenita, nekoïta, cavansita, pentagonita, penkvilksita, tumchaïta, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al llac Magadi, dins el comtat de Kajiado, a Kenya. També se n'ha trobat en un altre indret a Kenya: el llac Bogoria, al comtat de Baringo. També ha estat descrita al Txad, Níger, Namíbia, Rússia, Bolívia, el Canadà i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Magadiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2020].
# Districte municipal de Kupiškis

El districte municipal de Kupiškis (en lituà: Kupiškio rajono savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Panevėžys. La seva capital és la ciutat de Kupiškis.

## Seniūnijos del districte

* Alizavos seniūnija (Alizava)
* Kupiškio seniūnija (Kupiškis)
* Noriūnų seniūnija (Noriūnai)
* Skapiškio seniūnija (Skapiškis)
* Subačiaus seniūnija (Subačius)
* Šimonių seniūnija (Šimonys)

## Enllaços externs

* Districte municipal de Kupiškis Arxivat 2014-11-17 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Eugeni (metge)

Eugeni (en llatí Eugenius en grec antic Ευγένιος) era un metge grec del qual només se sap que va viure al segle i aC o potser una mica abans. Algunes de les seves fórmules mèdiques les menciona Andròmac. També el cita Garipont, i per això sembla que algunes obres seves encara existien al segle xi, però més tard es van perdre.

## Referències

* ↑ W.A.G., Eugenius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 86
# Sant Pere de Fornils

Sant Pere de Fornils és una església de Susqueda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les restes de l'església de Sant Pere de Fornils estan situades a les proximitats del mas de les Gleies, prop del castell de Fornils.
Actualment està en ruïnes i només resten parcialment les parets de l'absis semicircular, amb una alçada de 2'5 metres. La part sud de l'absis està ben conservada, però la part nord està descarnada. El morter i el pedruscall hi són ben visibles i hi ha diverses alzines que han nascut al peu de la paret i la malmetent. A l'estructura exterior de l'absis hi ha una finestra rectangular emmarcada de grans blocs de pedra sorrenca. Aquesta finestra, per la part interior, està feta a una esqueixada i les pedres de la llinda formen un arc rebaixat. També hi ha, a tocar de la finestra i a la part exterior, l'inici d'un mur d'uns 80 cm, que podria indicar un edifici adossat o bé una nau més ampla que els 3 m d'arc de l'absis. El voltant de la ruïna és plena de pedres provinents de l'antiga construcció.
L'església estava orientada a l'est i al voltant hi ha un seguit d'aterrassaments i feixes de pedra, presumiblement relatives a cultius i també a l'habilitació d'un espai planer per a la construcció de l'església.
La vegetació oculta bona part de les restes. Als voltants hi ha alzines que malmeten la part nord de l'absis, la superfície dels murs és coberta d'herbes i l'interior, de romagueres.

## Història

Sant Pere de Fornils era una antiga parròquia que desaparegué en època medieval. Originàriament, era la parròquia de la vall i la componien els masos de la Coma, les Gleies, el Roure, la Triola, Sant Pau i Puiggalí a més del Castell de Fornils.
A l'arxiu de la Cúria Fumada de Vic hi ha el testament de Pere Jaume, fill de Berenguer de Sesqueions (del Mas Esqueions prop de la Jaça, a Rupit) de la parròquia de Sant Martí, que testà el 25 d'agost del 1269 amb motiu d'un viatge a Jerusalem i que, entre d'altres, llega dotze diners a Sant Pere de Fornils i sis al seu altar de Santa Maria. D'aquest document del 1269 es desprèn que ja en aquesta data hi havia aquestes dues advocacions, com també apareixen en notícies de l'any 1337.
Sembla que l'any 1560 Sant Pere ja no funcionava com a parròquia, ja que la crisi del segle xiv despoblà la zona fen inútil el manteniment d'una parròquia que passà a Sant Martí Sacalm.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Pere de Fornils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# FC CFR 1907 Cluj

El FC CFR 1907 Cluj és un club de futbol romanès de la ciutat de Cluj-Napoca. Les lletres CFR signifiquen Căile Ferate Române (Vies Ferrades o Fèrries Romaneses).

## Història

El club foud fundat l'any 1907, quan la ciutat de Cluj feia part de l'Imperi Austrohongarès. El nom original en hongarès fou Kolozsvári Vasutas Sport Club (K.V.S.C.) i representava els treballadors de les vies de tren. Entre 1907 i 1910 disputà el campionat de Kolozsvár (avui Cluj-Napoca). El 1910 guanyà el nou campionat de Transsilvània i accedí a la segona posició entre 1911 i 1914. Després de la I Guerra Mundial, Transsilvània esdevingué part de Romania i el club canvià el nom pel de C.F.R. Cluj. Guanyà títols regionals el 1918-1919 i 1919-1920.
Entre 1934 i 1936 jugà a la Divizia B romanesa. Durant la Segona Guerra Mundial s'anomenà Kolozsvári AC i jugà a la segona divisió hongaresa i a la primera entre 1941-1944. Acabada la guerra retornà al nom i lliga romanesos.
La temporada 1946-47 el club es fusionà amb un club de la ciutat anomenat Ferar Cluj i jugà a la Divizia A pel primer cop a la seva història. El 1960 es produeix una altra fusió, amb el C.S.M. Cluj. El 1964 el nom canvia a Clujeana, i tornà al cap de tres anys de nou a CFR. El 1969 tornà a la primera divisió vint anys després. La millor temporada de la història del club fou la 2007-08. El club es proclamà campió de lliga i de copa (doblet), primers títols nacionals de la seva història.

### Evolució del nom

* 1907: Kolozsvári Vasutas Sport Club
* 1918: CFR Cluj
* 1940: Kolozsvári AC
* 1945: CFR Cluj
* 1950: Locomotiva Cluj
* 1957: CFR Cluj
* 1960: CSM Cluj
* 1964: Clujeana Cluj
* 1967: CFR Cluj
* 1982: Steaua CFR Cluj
* 1990: CFR Ecomax Cluj
* 2006: CFR 1907 Cluj

## Actuacions a Primera Divisió

| Temporada | Posició | Victòries | Empats | Derrotes | Gols | Punts |
| 1947-1948 | 8 | 9 | 10 | 11 | 48-42 | 28 |
| 1948-1949 | 11 | 9 | 5 | 12 | 39-67 | 23 |
| 1969-1970 | 14 | 10 | 7 | 13 | 29-45 | 27 |
| 1970-1971 | 14 | 9 | 8 | 13 | 37-52 | 26 |
| 1971-1972 | 13 | 9 | 7 | 14 | 27-37 | 25 |
| 1972-1973 | 5 | 11 | 11 | 8 | 33-33 | 33 |
| 1973-1974 | 14 | 11 | 9 | 14 | 40-53 | 31 |
| 1974-1975 | 15 | 11 | 10 | 13 | 26-34 | 32 |
| 1975-1976 | 17 | 9 | 10 | 15 | 30-39 | 28 |
| 2004-2005 | 11 | 9 | 9 | 12 | 33-44 | 36 |
| 2005-2006 | 5 | 14 | 8 | 8 | 36-27 | 50 |
| 2006-2007 | 3 | 21 | 6 | 7 | 59-32 | 69 |
| 2007-2008 | 1 | 23 | 7 | 4 | 52-22 | 76 |

## Futbolistes destacats

* Stefan Kovacs
* Dorinel Munteanu
* Eugen Trică
* Alin Minteuan
* Vasile Jula
* Romeo Surdu
* Adrian Anca
* Martin Tudor
* Ioannis Matzourakis
* Marius Bretan
* Viorel Visan
* Augustin Tegean
* Cristian Dulca
* Cristian Coroian

## Palmarès

* Campionat de Transsilvània: (1) 1910
* Lliga romanesa de futbol: (6) 2007-08, 2009-10, 2011-12, 2017-18, 2018-19, 2019-2020
* Copa romanesa de futbol: (4) 2007-08, 2008-09, 2009-10, 2015-16
* Supercopa romanesa de futbol: (3) 2009, 2010, 2018

## Enllaços externs

* FC CFR 1907 Cluj - Lloc web oficial
* Web de notícies
* Posicions a Liga 1 Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.
* Estadístiques
# Partit Demòcrata Possibilista

El Partit Demòcrata Possibilista fou el nom que adoptà el 1879 el Partit republicà Democràtic Federal, partit polític espanyol d'ideologia republicana que havia sorgit després de la Revolució de setembre de 1868. L'experiència del fracàs de la Primera República va provocar la ruptura del Partit Republicà. Els republicans conservadors, partidaris d'Emilio Castelar, van crear el Partit Possibilista, també anomenat Històric o Governamental. Volia diferenciar-se del Partit Republicà Progressista, nascut amb la intenció d'agrupar totes les forces republicanes, tant els centristes de Salmerón, com els progressistes democràtics de Cristino Martos Balbi i altres, i vinculat amb Manuel Ruiz Zorrilla. Bona part dels possibilistes el 1881 s'integraren al Partit Republicà Progressista. El seu òrgan va ser El Pueblo Español, a Madrid. Un cop la Restauració borbònica fou un fet, va centrar el seu programa en el sufragi universal i en la participació electoral sense qüestionar la monarquia, cosa en la qual va rebre suport del Partit Liberal. Quan el 1890 es va aprovar el sufragi universal, es va integrar en el Partit Liberal.
A Catalunya els principals dirigents en foren Eusebi Corominas i Cornell i Eusebi Pascual i Casas, que el 1878 fundaren el diari La Publicidad, i a Mallorca el principal dirigent fou Joaquim Fiol i Pujol, director de La Opinión (1879-1890).

## Referències

* 1 2 Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Partit Demòcrata Possibilista
* ↑ Duarte, Àngel. Possibilistes i Federals: política i cultura republicanes a Reus (1874-1899). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1992, p. 3-4. ISBN 8460418499.