OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robin Benway

Robin Benway (Inglewood, 1978) és una escriptora del comtat d'Orange, Estats Units.
Va néixer a Orange County (Califòrnia, EUA) i va estudiar a les prestigioses universitats NYU (New York University) i UCLA (University of California at Los Angeles).
És coneguda per les seves novel·les per a adults joves , Audrey, Wait! (2008) i Els secrets extraordinaris d'April, May i June (2010). També va escriure la sèrie Also Known As. El seu llibre, Lluny de l'arbre, guanyar el National Book Award for Young People's Literature 2017.
La seva primera novel·la Audry, Wait! (2008), publicada en català per Galatea Llibres va ser un èxit als Estats Units i ja s'ha traduït a més de deu idiomes. La seva novel·la més recent és Els secrets extraordinaris d'April, May i June (2012) publicada en català per l'Editorial La Galera.
Actualment viu a Santa Monica.

## Referències

* ↑ «Robin Benway Biography». Seventeen, 17-04-2008. [Consulta: 9 abril 2011].
* ↑ (en anglès) , 17-04-2008 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ , 15-03-2008 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ (en anglès) , 23-04-2013 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ (en anglès) , 05-07-2010 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ http://www.robinbenway.com/
* ↑ Wolf, Shelby Ann. Handbook of Research on Children's and Young Adult Literature, 26 octubre 2010, p. 320. ISBN 9780203843543.
* ↑ Stevenson, Deborah Bulletin of the Center for Children's Books, 71, 2, 19-09-2017, pàg. 59. DOI: 10.1353/bcc.2017.0671. ISSN: 1558-6766.
* ↑ (en anglès) , 07-08-2017 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ , 02-08-2017 [Consulta: 7 octubre 2017].
* ↑ (en anglès) [Consulta: 6 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'autora
# La flor del mal (pel·lícula de 2002)

La flor del mal (títol original: White Oleander) és una pel·lícula estatunidenca dirigida l'any 2002 per Peter Kosminsky. És l'adaptació d'una novel·la de Janet Fitch. El lema del film és: « Where does a mother end and a daughter begin ? » que es va traduir per « On acaba una mare i on comença una filla ? ». Ha estat doblada al català

## Argument

Amb quinze anys, Astrid, després de la detenció de la seva mare, Ingrid, que ha matat el seu company, passa de llar en llar. A una d'elles, després d'una relació amb el pare de la casa, la dona d'aquest dispara Astrid... Un temps més tard, Astrid fuig d'una pensió per a joves amb un noi...

## Repartiment

* Alison Lohman: Astrid Magnussen
* Michelle Pfeiffer: Ingrid Magnussen
* Cole Hauser: Ray
* Robin Wright Penn: Starr
* Renée Zellweger: Clara Richards
* Billy Connolly: Barry Kolker
* Marc Donato: Davey Thomas
* Patrick Fugit: Paul Trout
* Noah Wyle: Mark Richards
* Taryn Manning: Niki
* Allison Munn: Hannah
* Samantha Shelton: Yvonne

## Crítica

* "Encara que està molt lluny de ser una obra rodona, lliura un relat filmat de manera solvent en el qual s'accentua una reflexió melodramàtica sobre la naturalesa del mal i les relacions maternofilials."

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > La flor del mal». [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ Holden, Stephen «FILM REVIEW; Slowly, A Princess Turns Into An Urchin» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Palomo, Miguel Angel «La flor del mal». El País.
# Conjunt de barraques de pedra seca (Mont-roig del Camp)

El Conjunt de barraques de pedra seca és una obra de Mont-roig del Camp (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest conjunt de barraques constitueixen un ampli ventall de construccions. Es feia servir la tècnica de superposició i travades successives sense emprar material d'unió. Al municipi de Mont-roig n'hi ha un total de 101 inventariades.

## Referències

* ↑ «Conjunt de barraques de pedra seca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Conjunt de barraques de pedra seca». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Téva

Téva és un canal de televisió francès de caràcter generalista, tot i centrar-se en un públic més femení i familiar, propietat del grup M6. Téva va emetre els seus primers programes el 10 de novembre del 2009. En un principi el canal estava disponible per cable, satèl·lit i ADSL. Però amb l'arribada de la televisió digital terrestre francesa, el Consell de l'Audiovisual francès va decidir que volia omplir la proposta televisiva amb més canals. Téva s'hi va presentar i avui aconsegueix liderar franges horàries en audiència. Els inicis el deu director fou Robin Leproux, personalitat francesa del món dels negocis, que col·labora estretament amb M6, RTL i al club de futbol Paris Saint-Germain. Tanmateix, el càrrec avui l'ocupa Thomas Valentin des del 2009.

## Referències

* ↑ http://www.freenews.fr/spip.php?article10989 Arxivat 2012-03-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ozap.com/actu/audiences-meilleur-lancement-serie-teva-cougar-town/378980
* ↑ http://tele.premiere.fr/News-Tele/Teva-la-chaine-fete-ses-15-ans-du-15-au-29-juin-2719790

## Enllaços externs

* http://www.teva.fr Arxivat 2010-06-28 a Wayback Machine.
# Jean-Cyril Robin

Jean-Cyril Robin (Lannion, 27 d'agost de 1969) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1991 i 2004. En el seu palmarès destaca la medalla de bronze aconseguida al Campionat del Món de Verona de 1989.
Una vegada retirat del ciclisme professional va crear una cursa ciclista, la cyclosportive Jean-Cyril Robin, que té com a finalitat recaptar diners per a la curació de la malaltia de Crohn.

## Palmarès

* 1990
** 1r als Boucles de la Mayenne
* 1992
** 1r de la Copa de França de ciclisme
** 1r al Gran Premi de Rennes
** 1r al Premi de Trégunc
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Armòrica
* 1993
** 1r al Tour d'Armòrica i vencedor d'una etapa
* 1995
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1998
** 1r a Camors
* 1999
** Vencedor d'una etapa del Tour de Poitou-Charentes
** Vencedor d'una etapa del Tour Trans-Canada
** 3r al Campionat del Món
* 2000
** 1r del Premi de Lleó
* 2003
** 1r al Critèrium de Lamballe

### Resultats al Tour de França

* 1992. 44è de la classificació general
* 1993. Abandona (11a etapa)
* 1995. 22è de la classificació general
* 1996. Abandona (6a etapa)
* 1997. 15è de la classificació general
* 1998. 6è de la classificació general
* 1999. 52è de la classificació general
* 2000. 19è de la classificació general
* 2001. 56è de la classificació general
* 2002. 32è de la classificació general
* 2004. 47è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. 42è de la classificació general
* 1996. 9è de la classificació general
* 2001. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. Abandona (8a etapa)
* 1997. Abandona (4a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean-Cyril Robin a memoire-du-cyclisme.eu
* Web de la cyclosportive Jean-Cyril Robin Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. (francès)
# Imanol Zubero Beascoechea

Imanol Zubero Beascoechea (Bilbao, 1961) és un sociòleg i polític basc. Doctor en Sociologia per la Universitat de Deusto (1991) i diplomat en Teologia per la Universitat de Deusto (1985), és professor titular de Sociologia en la Universitat del País Basc (1996). Especialitzat en Sociologia del Treball. Fins al moment ha dirigit vuit tesi doctorals i ha realitzat diverses investigacions sobre exclusió, drets socials i ocupació. Sobre aquestes qüestions ha publicat nombrosos articles, capítols de llibres i diversos llibres.
Professor en màsters, cursos d'estiu i cursos de postgrau en les Universitats de Deusto, Burgos, La Rioja, Còrdova, Badajoz i Granada. Ha estat impulsor i participant actiu en diversos moviments socials i iniciatives ciutadanes: objecció de consciència, solidaritat internacional, govern local. Sobre aquestes qüestions ha impartit nombroses conferències, seminaris i màsters, contant a més amb abundants publicacions. La "qüestió basca" ha estat objecte permanent d'acció i de reflexió. Impulsor des dels seus inicis de la Coordinadora Gesto por la Paz d'Euskal Herria, ha estat un dels fundadors de la iniciativa ciutadana Aldaketa-Cambio por Euskadi.
També és columnista en l'edició per al País Basc del diari El País (1997-2005), i d'ací al 2008 ha publicat una columna dominical en el diari El Correo (Grup Vocento). En l'actualitat és President de l'Associació Basca de Sociologia i Ciència Política i membre dels consells de redacció o editorials de les següents revistes: Inguruak (revista basca de sociologia i ciència política), Sociología del Trabajo, Lan Harremank (revista de relacions laborals), El Valor de la Palabra/Hitzaren Balioa (editada per la Fundació Fernando Buesa Blanco), Documentación Social, i Revista Española del Tercer Sector.
Políticament milita a PSE-EE, partit pel qual fou escollit regidor a l'ajuntament d'Alonsotegi (Biscaia) de 2002 a 2007 i senador per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 2008.
# Argopleura conventus

Argopleura conventus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131) Ind. Univ. Studies Núm. 18. 1-32.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Ind. Univ. Studies Núm. 18: 1-32.
* ↑ «Argopleura conventus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Weitzman, S.H. i S.V. Fink 1985. Xenurobryconin phylogeny and putative pheromone pumps in glandulocaudine fishes (Teleostei: Characidae). Smithson. Contrib. Zool. (SCZ), 24 Dec., Núm. 421: i-iii + 1-121.
* Weitzman, S.H. 2003. Glandulocaudinae (Characins, tetras). p. 222-230. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Riu Luni

Luni (Riu de la Sal, també Lonavari o Lavanavari en sànscrit) és un riu de Rajasthan, Índia.
Neix al sud-oest d'Ajmer a 26° 25′ N, 74° 34′ E﻿ / ﻿26.417°N,74.567°E﻿ / 26.417; 74.567 i és conegut inicialment com a Sagarmati. Després de Govindgarh se li uneix el Sarsuti que neix al llac sagrat de Pushkar, i agafa el nom de Luni. Corre en direcció oest-sud-oest durant més de 300 km rebent nombrosos rierols procedents dels Aravalli i finalment es perd a les maresmes del Rann de Kutch a 24° 40′ N, 71° 15′ E﻿ / ﻿24.667°N,71.250°E﻿ / 24.667; 71.250. Es pot considerat un riu estacional. Fins a Balotra l'aigua és dolça, però després es fa cada cop més salada i arriba completament salat i en tres branques al Rann de Kutch. La presa de Bilara forma un gran llac artificial anomenat Jaswant Sagar, per un maharajà de Jodhpur.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Sol de Poniente

Els edificis Sol de Poniente són dos gratacels de 33 i 28 plantes situades a Benidorm (Marina Baixa), de 112 metres i 93 metres d'altura. Sol de Poniente 2 és la més alta del conjunt, amb 5 plantes més, si bé a la llunyania semblen quasi bessones, a causa que la seua germana està situada en un promontori.
Posseeixen 180 graus de vistes en tenir una façana semicircular, realitzada en pedra arenosa. La part posterior, com és habitual a Benidorm, dona al nord. Les dues torres se situen a 300 metres de la Platja de Ponent, a la Via Parc, i els apartaments són de 1, 2 o 3 dormitoris.
Cadascuna de les plantes té set apartaments, quatre d'un dormitori, dos de dos dormitoris i un de tres dormitoris. Aquests estan organitzats de manera que tots els salons tenen vistes a la mar, les terrasses sobreïxen del nucli de l'edifici i amb la diferent orientació s'aconsegueix més privacitat.

## Galeria

* Part davantera
* Façana posterior
* Voltants
* En construcció

## Referències

* ↑ Pérez Aranda, Francisco Ramón. «Guía de Rascacielos de Benidorm». Issuu p. 38. Concejalía de Diseño e Imagen. Ayuntamiento de Benidorm, 2011. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Sol de Poniente, sol y playa todo el año». El Mundo, 14-06-2002. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «178 apartamentos en benidorm». Canela Arquitectos. Arxivat de l'original el 3 de febrer de 2016. [Consulta: 26 gener 2016].
# Paulí Castells i Vidal

Paulí Castells i Vidal (Barcelona, 10 de maig de 1877 - 17 d'agost de 1956) fou un enginyer industrial i matemàtic català.

## Biografia

Fill de Francesc Castells i Canalias propietari natural de Sant Boi de Llobregat i de Paulina Vidal i Carreras natural de Barcelona (germana de Lluís Marià Vidal i Carreras). Paulí Castells es doctorà en Ciències, secció de fisicomatemàtiques, l'any 1898. Va ser catedràtic numerari d'Anàlisi matemàtica a l'Escola d'Enginyers Industrials de Madrid (1905-1907), com també catedràtic numerari (1907-1947) i director (1913-1931) de l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona. Fou president de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (1945-1946).
Inventà un aparell que va anomenar balança algebraica, que ajuda a obtenir les arrels de les equacions algebraiques o transcendents amb una incògnita. La seva casa i l'enginy foren destruïts el març de 1938 pel bombardeig de l'aviació feixista en explotar un camió carregat de trilita a la confluència dels carrers Balmes i Gran-Via de les Corts Catalanes.
Casat amb Rosa Roig i Rafecas no varen tenir descendència.

## Referències

* ↑ Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona. Registre de Naixements. Any 1877. Registre núm.2540. enllaç.
* 1 2 «Paulí Castells i Vidal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sr. Paulí Castells i Vidal». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. [Consulta: 17 juliol 2014].
* ↑ «esquela de Na Rosa Roig i Rafecas». La Vanguardia, 29-01-1975, pàg. 24.
# Jean Dumont

Jean Dumont (Ambérieu, 14 d'agost de 1943) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1966 i 1971. D'entre les seves victòries destaca una etapa al Tour de França, el 1968.

## Palmarès

* 1963
** Campió de França en ruta amateur
** 1r al GP de França
* 1965
** 1r al Gran Premi de les Nacions amateur
** 1r als Boucles Pertuisiennes i vencedor d'una etapa
** 1r a Boussac
* 1968
** 1r a Auzances
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1967. 38è de la classificació general
* 1968. 21è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1969. 16è de la classificació general
* 1970. 21è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1967. 35è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1968. 33è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean Dumont a sitiodeciclismo.net
# Xenistius

Xenistius és un gènere de peixos pertanyent a la família dels hemúlids.

## Descripció

* Cos allargat i una mica comprimit.
* Mentó amb dos parells de porus.
* Boca obliqua.
* Mandíbula inferior sortint.
* Dents molt petites i disposades en bandes estretes a les mandíbules.
* Ulls moderadament grossos.
* Preopercle fortament serrat.
* Aleta dorsal fortament dividida (gairebé en dues parts).
* Escates aspres.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental.

## Taxonomia

* Xenistius californiensis (Steindachner, 1876)
* Xenistius peruanus (Hildebrand, 1946)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1876. Ichthyologische Beiträge (III). Bemerkungen über Serranus nebulifer und Serranus clathratus sp. Gird. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 72 (1. Abth.): 29-96, Pls. 1-8.
* ↑ Hildebrand, S. F., 1946. A descriptive catalog of the shore fishes of Peru. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 189: i-xi + 1-530.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Béarez, P., 1996. Lista de los Peces Marinos del Ecuador Continental. Revista de Biología Tropical, 44:731-741.
* De la Cruz, J., Galvan, F., Abitia, L. A., Rodríguez, J. i Gutiérrez, F. J., 1994. Lista sistemática de los peces marinos de Bahía Magdalena, Baja California Sur (México). Ciencias Marinas, 20:17-31.
# Rockville

«Rockville» té aquests significats:
* Rockville (Carolina del Sud)
* Rockville (Indiana)
* Rockville (Maryland)
* Rockville (Minnesota)
* Rockville (Missouri)
* Rockville (Nebraska)
* Rockville (Utah)
* Rockville Centre, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
# Lantziego

Lantziego (en castellà: Lanciego) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla de Laguardia-Rioja Alabesa. El municipi està compost per tres nuclis de població: la vila de Lantziego i els barris d'Assa i Viñaspre.
# Sol de mitjanit (novel·la)

Sol de mitjanit (títol original en anglès, Midnight sun) és una prolongació de la saga Crepuscle de Stephenie Meyer. Es tractaria d'una reescritura de la primera novel·la de la saga, titulada també Crepuscle, però escrita en primera persona per l'Edward Cullen, des del seu punt de vista, en comptes del de l'Isabella Swan. De moment, Meyer assegura que és l'única de les quatre novel·les de la saga que pensa reescriure des d'una altra perspectiva. La història sembla que ja estava començada l'any 2008, i va deixar llegir-ne alguns capítols a Catherine Hardwicke, directora de la pel·lícula basada en la primera novel·la, Crepuscle, així com a Robert Thomas-Pattinson, l'actor que interpreta el personatge d'Edward.
# Axel Grosser

Axel Grosser (Weißandt-Gölzau, Saxònia-Anhalt, 12 de març de 1961) és un ciclista alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de l'Alemanya de l'Est a finals de la dècada de 1970. Es dedicà al ciclisme en pista, especialment en la persecució per equips. Del seu palmarès destaquen dues medalles d'or als Campionats del món de persecució per equips, el 1979 i 1981. També guanyà dos campionats nacionals per parelles, el 1982 i 1985, i un de contrarellotge per parelles, el 1984.

## Palmarès

* 1978
** Campió del món júnior en Persecució
* 1979
** Campió del món en Persecució per equips (amb Lutz Haueisen, Volker Winkler i Gerald Mortag)
* 1981
** Campió del món en Persecució per equips (amb Detlef Macha, Volker Winkler i Bernd Dittert)

## Referències

* ↑ «GROSSER Axel». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Axel Grosser» (en anglès). [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «Rad - DDR - Meisterschaften (Winterbahn - Herren)». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «Rad - DDR - Meisterschaften (Bahn - Zweier - Mannschaftsfahren/Herren)». [Consulta: 21 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net'
# Jean Edouard Marie Nicolas

Jean Edouard Marie Nicolas (9 de juny, 1913-8 de setembre, 1978) fou un futbolista francès dels anys 1930.
Va néixer a Nanterre, i jugà tota la seva carrera al FC Rouen. Amb la selecció francesa disputà dos Mundials, Itàlia 1934 i França 1938. Marcà dos gols a l'edició de 1938. En total marca 21 gols en 25 partits amb la selecció de França entre els anys 1933 i 1938.

## Referències

* ↑ Jean Nicolas Arxivat 2013-12-04 a Wayback Machine., fifa.com
* ↑ Jean Nicolas, FFF.fr

## Enllaços externs

* Perfil a la FFF
Nicolas amb França - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa del Món de futbol 1934
1 Alcazar •
2 Aston •
3 Beaucourt •
4 Courtois •
5 Défossé •
6 Delfour •
7 Delmer •
8 Gabrillargues •
9 Gonzales •
10 Keller •
11 Korb •
12 Laurent •
13 Liétaer •
14 Llense •
15 Mairesse •
16 Mattler •
17 Nicolas •
18 Rio •
19 Thépot •
20 Vandooren •
21 Veinante •
22 Verriest •
Seleccionador: Kimpton
Selecció de futbol de França – Copa del Món de futbol 1938
1 Aston •
2 Bastien •
3 Ben Bouali •
4 Bourbotte •
5 Brusseaux •
6 Cazenave •
7 Courtois •
8 Darui •
9 Delfour •
10 Di Lorto •
11 Diagne •
12 Heisserer •
13 Jasseron •
14 Jordan •
15 Kowalczyk •
16 Llense •
17 Mattler •
18 Nicolas •
19 Povolny •
20 Vandooren •
21 Veinante •
22 Zatelli •
Seleccionador: Barreau :
# Yimengita

La yimengita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la magnetoplumbita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, els monts Yimeng (Yimeng Shan), a la Xina.

## Característiques

La yimengita és un òxid de fórmula química K(Cr,Ti,Fe,Mg)₁₂O$_{19}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yimengita pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneita, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Yimeng, a la prefectura de Linyi (Província de Shandong, República Popular de la Xina). També ha estat trobada a Toudaogou (Província de Liaoning, Xina) i a les kimberlites de Sese (Masvingo, Zimbabwe).

## Referències

* ↑ «Yimengite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Yimengita. Minerales» (en castellà). [Consulta: 24 agost 2021].
# Kójinka

Kójinka (en rus: Кожинка) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 299 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.