OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miguel Valcárcel Cases

Miguel Valcárcel Cases (Barcelona, 4 de maig de 1946 - Còrdova, 9 de gener de 2022) fou un destacat químic analític espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Es llicencià en Ciències Químiques a la Universitat de Sevilla el 1969 i s'hi doctorà el 1971. Fou professor auxiliar en aquesta universitat fins que aconseguí per oposició la càtedra de química analítica de la secció de la Universitat Autònoma de Barcelona a Palma, actual Universitat de les Illes Balears, el 1975, on fou el degà de la facultat de ciències. L'any següent aconseguí la càtedra de química analítica a la Universitat de Còrdova.
El seu treball s'ha centrat en l'automatització, simplificació, minituarització i qualitat de processos químics i bioquímics de mesura. Té més de 800 publicacions científiques realitzades en les més prestigioses revistes de l'àrea, que han rebut en la bibliografia més de 10900 cites, a més ha impartit més de 250 conferències a Espanya i més de 50 a l'estranger.
Se li han concedit diversos premis nacionals: Premi Nacional d'Investigació Enrique Moles de Ciència i Tecnologia Química (2005), Premi “Maimónides” d'Investigació Científico-Tècnica de la Junta d'Andalucia (1992), el Premi d'Investigación “Solvay” en Ciències Químiquas de la Fundació CEOE (1997); ha estat nomenat Acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals de Madrid (2010) amb el discurs "Las nanoestructuras de carbono en la nanociencia y nanotecnología analíticas i investit Doctor Honoris Causa per la Universitat de València (2011). Així mateix internacional, ha rebut premis internacionals: la Medalla “Robert Boyle” de la Royal Society of Chemistry (UK) (2004), el premi “Enrich Planquette” de la Societat Austríaca de Química (1996), la Medalla d'Or de la Universitat de Varsòvia (2000) i la Medalla de la Societat Portuguesa de Química (2000).

## Referències

* 1 2 3 «Miguel Valcárcel Cases». [Consulta: 5 novembre 2015].
* 1 2 «Acte d'Investidura com a Doctor “Honoris Causa” de l'Excm. Sr. Dr. Miguel Valcárcel Cases», 02-11-2010. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ Biografia Arxivat 2016-06-24 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* http://www.uco.es/investiga/grupos/FQM-215/Staff.html
* http://www.uv.es/fatwirepub/Satellite/universidad/es/lista-noticias/universitat-inviste-manana-honoris-causa-al-quimico-miguel-valcarcel-1285846070123/Noticia.html?id=1285846121577
# Waterpolo al Campionat del Món de natació de 1986

La competició de waterpolo al Campionat del Món de natació de 1986 es realitzà al Centre de Natació M-86 de la ciutat de Madrid (Espanya). Fou la primera edició en la qual hi s'hi incorporà la competició en categoria femenina.

## Resum de medalles

| Event | Or | Plata | Bronze |
| competició masculina | Iugoslàvia | Itàlia | Unió Soviètica |
| competició femenina | Austràlia | Països Baixos | Estats Units |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Iugoslàvia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Enllaços externs

* HistoFINA Volume VIII, WATER POLO MEDALLISTS AND STATISTICS
# Nafana

Nafana és una regió de Costa d'Ivori (on forma l'extrem nord-oest). La capital és Odienné. És una zona amb molts rius, la majoria dels quals porten aigua només al temps de pluges, però és molt humida i plena de maresmes.
Porta el su nom de la tribu dels nafana que habitaven al nord de Costa d'Ivori però van emigrar al Bondoukou. La dinastia Diarassouba del regne Nafana fou derrotada i expulsada per un cap militar de Samatiguila, Vakaba Turé, que els va enfrontar des de 1842 fins a la victòria el 1848; llavors va fundar el regne de Kabadougou (Kabadugu) i va governar fins a la seva mort el 1858; en aquest regne va pujar al tron anys més tard (1875) Ahmadu Turé, fill de Vakaba. El 1878-1879 va enfrontar una revolta del seus subdits i després d'aconseguir dominar-la va fer una aliança militar amb el seu nebot, Samori Turé. Des de llavors Ahmadu va lluitar al costat de Samori (fins que fou capturat pels francesos el 1898). Samori s'hi va retirar després de la conquesta francesa de la Vall del Milo i els territoris a l'oest d'aquest riu.

## Referències

* Historical Dictionary of Cote d'Ivoire (The Ivory Coast), per Cyril K. Daddieh
# Lahn

El Lahn és un riu d'Alemanya afluent del Rin pel marge dret. Desaigua al Rin prop de Lahnstein, i no lluny de Coblença. Des d'aquí, el riu es dirigeix cap al nord passant per Marburg, Gießen, Wetzlar i Limburg.
# John Giner Muñoz

John Giner Muñoz (Belleville, Nova Jersey, Estats Units d'Amèrica - 24 d'abril de 1967), més conegut com a Jan, és un jugador de pilota valenciana. Començà restant, però s'ha consagrat com a banca de Llargues, aconseguint ser membre de la Selecció Valenciana de Pilota per als Campionats Internacionals de Pilota des del 1999. Ha jugat sempre per a l'equip del seu poble, Murla, excepte l'any 2004, que ho feu per a Altea, i des del 2008, per a Sella. A més, ha sigut l'únic jugador de Llargues en guanyar la Lliga tant en la posició de "rest" com "traent" (vegeu-ne l'article Colps de la pilota valenciana).
L'any 2000 Jan, i els altres 4 membres de la Selecció (David, Màlia, Martines i Mengual), foren guardonats amb el premi al Millor Esportista masculí de la Província d'Alacant.

## Palmarés

* Galotxa:
** Subcampió del Campionat de Galotxa de 3a categoria: 1992
** Subcampió del Campionat de Galotxa de 2a categoria: 1993
* Llargues:
** Campió de la LLiga de Llargues de 2a categoria: 1984 (restant), 1985 i 1993 (traent)
** Campió de la Lliga de Llargues de 1a categoria: 1989, 1991 (restant), 1996, 1997, 1998, 1999 i 2001 (traent)
** Subcampió de la Lliga de Llargues de 1a categoria: 1995, 2000, 2003, 2007 i 2008 (traent)
** Campió del Trofeu de Llargues amb pilota de vaqueta: 2003
** Campió del Trofeu d'Alfara del Patriarca: 1989, 1999
** Campió del Trofeu de Benidorm: 2007 (amb l'equip de Sella)
** Campió del Torneig de Callosa d'en Sarrià: 2005
** Campió del Trofeu Santa Catalina de Teulada: 1998
** Campió del Trofeu Santa Teresa del Campello: 1989 i 1990 (restant)
** Campió del Trofeu Dia de la Pilota: 1991, 1997, 1999, 2000 i 2006
* Campionats Internacionals de Pilota
** Campió d'Europa de Llargues: Imperia (Itàlia), 1999
** Campió del Món de Llargues: València, 2000
** Campió d'Europa de Joc internacional: Països Baixos, 2001
** Subcampió d'Europa de Llargues: Països Baixos, 2001
** Campió d'Europa de Joc internacional: França, 2003
** Subcampió d'Europa de Llargues: França, 2003
** Campió del Món de Llargues: Imperia (Italia), 2004
** Campió d'Europa de Joc internacional: Nivelles (Bèlgica), 2007
** Subcampió d'Europa de Llargues: Nivelles (Bèlgica) 2007
** Campió absolut d'Europa, 2007
** Subcampió del Món de Llargues: Equador, 2008
** Campió del Món de Pilota: País Valencià, 2010

## Enllaços externs

* Youtube: Entrevista
* GIF de Jan traent Arxivat 2013-12-28 a Wayback Machine.
* Jan Arxivat 2009-06-29 a Wayback Machine.
# Wílmar Barrios

Wílmar Enrique Barrios Terán (16 d'octubre de 1993) és un futbolista professional colombià que juga de centrecampista defensiu pel Zenit Saint Petersburg rus.

## Enllaços externs

* Wílmar Barrios, Fitxa a Soccerway
* Wílmar Barrios a mondedufoot (francès)
* Wílmar Barrios a transfermarkt (francès)
# Spera

Spera és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 595 habitants. Limitava amb els municipis de Samone, Scurelle i Strigno.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Strigno i Villa Agnedo creant així el nou municipi de Castel Ivano, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Gianni Purin | Llista cívica |
# Monfort Heights East

Monfort Heights East és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.880 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monfort Heights East tenia 3.880 habitants, 1.552 habitatges, i 1.044 famílies. La densitat de població era de 1.040,3 habitants per km².
Dels 1.552 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.028 $ i la renda mediana per família de 62.382 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.008 $ mentre que les dones 30.897 $. La renda per capita de la població era de 21.881 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monfort Heights East». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monfort Heights East». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nakaba Suzuki

Nakaba Suzuki (鈴木央, Suzuki Nakaba; nascut el 8 de febrer del 1977 a Sukagawa, Japó) és un mangaka. Ha publicat a la Weekly Shōnen Jump de Shueisha, a la Shōnen Sunday de Shogakukan i a la Weekly Shōnen Magazine de Kodansha. Va debutar el 1994 amb "Revenge".

## Obres

* Rising Impact (ライジングインパクト) (1998-2002) (Weekly Shōnen Jump)
* Ultra Red (2002–2003) (Weekly Shōnen Jump)
* Boku to Kimi no Aida Ni (僕と君の間に) (2004–2006) (Ultra Jump)
* Blizzard Axel (ブリザードアクセル) (2005–2007) (Shonen Sunday)
* Kongō Banjō (金剛番長) (2007–2010) (Shonen Sunday)
* Nanatsu no Taizai (七つの大罪) (2012-) (Weekly Shōnen Magazine)

## Referències

* ↑ «Yowamushi Pedal, The Seven Deadly Sins Win 39th Kodansha Manga Awards». Anime News Network, 12-05-2015. [Consulta: 14 abril 2016].
* ↑ «Nakaba Suzuki interview on The Seven Deadly Sins» (en anglès). Kodansha, 26-10-2015. [Consulta: 5 febrer 2024].
# Turó del Clot del Piu

El Turó del Clot del Piu és una muntanya de 1.391,8 metres que es troba al límit dels municipis de Salàs de Pallars i Conca de Dalt, a la comarca del Pallars Jussà. En aquest darrer terme, es troba a l'antic terme de Toralla i Serradell, del Pallars Jussà, en l'àmbit del poble de Rivert.
És a la part nord-oest del terme municipal de Salàs de Pallars, en la llenca del terme que puja fins a Roca Lleuda.
# Jetour (marca)

Jetour és una marca d'automòbils llançada el 2018 per Chery sota Chery Commercial Vehicle. El nom xinès de la marca es pronuncia "Jietu", millor traduït com "Victory Road". És la marca econòmica de Chery per a crossovers i SUV.

## Història

La marca Jetour es va llançar el 22 de gener de 2018. Durant el llançament de la marca, també es va presentar el SUV crossover Jetour X70 original, muntat en un nou xassís anomenat iPeL, o plataforma intel·ligent de xarxa electrònica i lleugera. Més tard, a l'abril, durant el Saló de l'Automòbil de Pequín de 2018, Jetour va presentar el Jetour X Electric Concept Car, que presentava el SUV crossover Jetour X90.
L'abril de 2023, durant el Saló Internacional de l'Automòbil de Manila de 2023, es va llançar la marca Jetour per al mercat filipí. La marca es va llançar al mercat rus el 2023.

## Productes

* Jetour Ice Cream (Rebadged Chery QQ Ice Cream EV exclusivament per a Filipines)
* Jetour Dasheng/Dashing
* Jetour X-2
* Jetour X70
* Jetour X70S
* Jetour X70 Coupe
* Jetour X70 Plus
* Jetour X90
* Jetour X90 Plus
* Jetour X95
* Jetour Traveller (T-1)
* Jetour Shanhai L9
* Jetour Dashing
* Jetour X-2
* Jetour X70
* Jetour X70 S
* Jetour X70 Plus
* Jetour X70 Coupe
* Jetour Ice Cream
* Jetour X90
* Jetour X90 Plus
* Jetour X95
* Jetour Traveller

## Conceptes

* Jetour T-X, Jetour Traveller (T-1) concept

## Referències

* ↑ Ning, W.E. «Official Photos Of The New Chery Jetour X70 SUV For China», 26-01-2018.
* ↑ Wang, Joey. «Jetour X Electric Concept Car Unveiled In Beijing», 24-04-2018.
* ↑ Pornellos, Vince. «New Car Brand Alert: Jetour will debut at MIAS», 22-02-2023.
* ↑ Aguila, Kap Maceda. «'Crossover specialist' Jetour girds for PHL debut», 06-03-2023.
* ↑ «Китайская марка Jetour пришла в Россию. Объявлена цена на первую модель».
* ↑ de Guzman, Marcus. «PHP 699,000 will get you 2023 Jetour Ice Cream EV», 15-03-2023. [Consulta: 20 març 2023].

## Enllaços externs

* Official site
# Wòlofs

Els wòlofs són un grup ètnic del Senegal (on representen el 45% de la població), Gàmbia i Mauritània. Parlen la llengua wòlof, de la família de llengües de níger-congo, subgrup sudanès occidental, branca atlàntica occidental.
La majoria són musulmans, i hi van iniciar la conversió ja al segle xi.
Vegeu també: Imperi de Jolof.
# Shinkolobweïta

La shinkolobweïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de la mina Shinkolobwe, a la República Democràtica del Congo, la seva localitat tipus.

## Característiques

La shinkolobweïta és un òxid de fórmula química Pb$_{1.25}$[U$^{5+}$(H₂O)₂(U$^{6+}$O₂)₅O₈(OH)₂](H₂O)₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016, i no va ser publicada fins al mes de setembre de 2023. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques del Museu Canadenc de la Natura, a Ottawa (Canadà), amb el número de catàleg: cmnmc 86897; i al Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 65618.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Shinkolobwe, situada a la localitat homònima dins el districte de Kambove, a l'Alt Katanga (República Democràtica del Congo). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Shinkolobweite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juny 2020].
* ↑ Olds, Travis A.; Lussier, Aaron J.; PetŘíček, Václav; Plášil, Jakub; Kampf, Anthony R.; Oliver, Allen G.; Burns, Peter C.; Dembowski, Mateusz; Steele, Ian M. «Shinkolobweite, from the Shinkolobwe Mine, Democratic Republic of Congo: A New Mineral Containing Uranium in the Rare Pentavalent Oxidation State». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 5, 01-09-2023, pàg. 999–1020. DOI: https://doi.org/10.3749/2300003 [Consulta: 8 octubre 2023].
# Monforte (municipi de Portalegre)

Monforte és un municipi portuguès, al districte de Portalegre, a la regió d'Alentejo i a la subregió de l'Alto Alentejo. L'any 2004 tenia 3.241 habitants. Limita a l'oest i al nord amb Crato i Portalegre, a l'est amb Arronches i Elvas, al sud-oest amb Borba i Estremoz, a l'oest amb Fronteira i al nord-oest amb Alter do Chão.

## Població

Població del concelho de Monforte (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 2562 | 2618 | 5335 | 6829 | 7245 | 4281 | 3759 | 3393 | 3241 |

## Freguesies

* Assumar
* Monforte
* Santo Aleixo
* Vaiamonte
# Ángel de la Calle Hernández

Ángel de la Calle Hernández (Molinillo de la Sierra, Salamanca, Espanya, 1958) és un il·lustrador, dibuixant i crític de còmic espanyol. Col·labora també en l'organització de la Semana Negra de Gijón i les Jornades del Còmic d'Avilés. El 2018 va obtenir el guardó a la millor obra del 36è Saló Internacional del Còmic de Barcelona pel còmic Pinturas de guerra.

## Biografia

Ángel de la Calle va néixer a Molinillo de la Sierra, un petit llogaret de la Serra de Salamanca, l'any 1958, però la seva família es va traslladar a Gijón sent ell un nen, i ha viscut a la ciutat asturiana des de llavors. Va començar la carrera de Belles arts, però no va arribar a concloure-la.
Va començar la seva carrera professional als inicis del boom del còmic adult a Espanya, col·laborant successivament en revistes tan diferents com Star (1977-1979) i, ja sense pausa, Rambla (1983-1985), Comix Internacional (1985-1986), Zona 84 (1987) i El Víbora (1987), així com en diverses revistes foranes: la sueca Tung Metall, la francesa Fantastik i la nord-americana Heavy metall. Des de 1987 participa també en l'organització de la Setmana Negra de Gijón.
Des dels anys noranta es dedica al disseny gràfic i l'escriptura i il·lustració infantil. També realitza storyboards per publicitat i per a la pel·lícula de Gonzalo Suárez El costat fosc (1991).
Des de l'any 1996 publica la tira Mar i Mari en els periòdics asturians La Nueva España i El Comercio. Aquestes tires han estat recopilades en nou volums, vuit d'ells autoeditats. Va col·laborar també a la fundació de les Jornades Internacionals del Còmic Vila d'Avilés.
Des de 1999 és codirector al costat de Jorge Iván Argiz de la revista de divulgació Dentro de la Viñeta.
Al nou segle, i encara que segueix amb la il·lustració, sent la necessitat de crear historietes més ambicioses: Neix així Modotti, una dona del segle XX, una biografia de la fotògrafa italiana Tina Modotti (1896-1942), editada originàriament en dues parts els anys 2003 i 2007 per Edicions Sinsentido.
Inicia també la seva sèrie autobiogràfica Diaris de festival (2006) i publica els llibres teòrics Hugo Pratt. La mano de Dios (2007) i El hombre Emmascarado: En el sendero (2007).

## Referències

* ↑ «Laura Pérez Vernetti, gran premi del Saló del Còmic». El PuntAvui [Barcelona], 14-04-2018. «El premi a la millor obra d'autor espanyol va ser per a Pinturas de guerra, d'Ángel de la Calle»
* ↑ DARIAS, Manuel (02/05/2010). Ángel de la Calle, Diari d'Avisos.

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús (2000). De la historieta y su uso 1873-2000, Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez.

## Enllaços externs

* Ángel De la Calle (Juan Ángel De la Calle Hernández) per Dionisio Platel per tebeosfera, 2009;
* Modotti: una dona del segle XX pel mateix Àngel de la Calle, Literaturas.com;
* Angel De la Calle: un omaggio a Tina Modotti - Orientale Web Magazine
* Descàrrega gratuïta de la Trama Negra Arxivat 2014-05-04 a Wayback Machine.
* Descàrrega gratuïta d'El Wendigo «Enllaç».
# Nakai (Kanagawa)

Nakai (中井町, Nakai-machi) és una vila i municipi pertanyent al districte d'Ashigara-Kami de la prefectura de Kanagawa, a la regió de Kantō, Japó. És una vila predominantment agrícola, amb cultius de fruites i verdures, com ara les mandarines.

## Geografia

El municipi de Nakai es troba localitzat a la part occidental de la prefectura de Kanagawa, en territori muntanyós però alhora pròxim a la mar i la badia de Sagami. El terme municipal de Nakai limita amb els de Hadano al nord, amb Hiratsuka a l'est, amb Ninomiya i Odawara al sud i amb Ōi a l'oest.

## Història

Durant el període Edo, la zona on actualment es troba el municipi de Nakai va formar part del feu d'Odawara, a la província de Sagami. Després de la restauració Meiji, la zona va passar a formar part del districte d'Ashigara-Kami, a la prefectura de Kanagawa. El poble de Nakai fou creat l'1 d'abril de 1889. Nakai va absorbir el proper poble d'Inoguchi l'1 d'abril de 1908. El poble de Nakai va assolir la categoria actual de vila l'1 de desembre de 1958.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 5.321 | 5.258 | 5.360 | 6.361 | 5.808 | 6.028 | 8.626 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 10.054 | 10.222 | 10.010 | 9.272 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

Actualment, el terme municipal de Nakai no té cap estació de ferrocarril. En l'antiguitat, de 1906 a 1936, van existir les estacions de Kami-Inoguchi i Shimo-Inoguchi, pertanyents al ja desaparegut Ferrocarril del Sud de Sagami (湘南軌道, Shōnan kidō).

### Carretera

* Autopista de Tòquio-Nagoya (Tōmei)
* Xarxa de carreteres prefecturals de Kanagawa

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=14&city=1143610&cmp=1
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Trihalometà

El trihalometà (THMs) és un compost orgànic volàtil derivat estructuralment del metà, en que tres dels quatre àtoms d'hidrogen del metà (CH₄) són substituïts per àtoms d'elements halògens (clor, brom...). La majoria d'aquests compostos es produeixen durant el procés de potabilització de l'aigua per la reacció de la matèria orgànica no tractada, amb l'hipoclorit utilitzat per a desinfectar. Molts trihalometans es consideren perillosos per a la salut i el medi ambient, fins i tot carcinògens. Alguns es fan servir a la indústria com a dissolvents o refrigerants.
La presència de trihalometans és especialment preocupant a les zones mediterrànies, on la manca d'aigua obliga a emprar aigües superficials (dels rius) per al consum humà. En estar sovint contaminades per residus orgànics, la desinfecció amb clor feta en el procés de potabilització comporta que la formació de trihalometans pugui ser relativament important. La situació és particularment greu a la conca del Llobregat, de la que beu bona part de Catalunya, per estar les aigües contaminades també amb residus de les mines de potassa, amb un contingut alt de sals bromades: La cloració comporta reaccions químiques en les que es formen trihalometans bromats, malgrat que la desinfecció es fa amb clor. Amb els esforços per millorar el tractament d'aigües residuals i reduir els vessaments les millores sols varen ser discretes. D'altra banda, la desinfecció amb clor ofereix avantatges evidents, i no s'hi pot renunciar sense riscos. Finalment s'ha apreciat una gran millora amb l'entrada en funcionament de la planta dessaladora del Prat el 2009, i de noves tecnologies de filtració a les plantes potabilitzadores d'Abrera i de Sant Joan Despí.

## Enllaços externs

* Demandas y usos del agua en España Arxivat 2011-04-14 a Wayback Machine..
* Els trihalometans a l'aigua de consum Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine.. Document informatiu de l'Agència de Salut Pública de Barcelona
# Langdon

«Langdon» té aquests significats:
* Langdon (Dakota del Nord)
* Langdon (Kansas)
* Langdon (Nova Hampshire)
* Langdon Place, població dels Estats Units a l'estat de Kentucky.
* Harry Langdon (Council Bluffs, Iowa, 1884 – Hollywood, 1944), actor i director cinematogràfic estatunidenc.
* John Langdon-Davies (Eshowe, Zululàndia, Sud-àfrica, 1897 - Shoreham, Anglaterra, 1971), periodista i promotor cultural anglès
* John Langdon Haydon Down (Torpoint, 1828 - 1896), metge que va descriure la síndrome de Down
* Richard Langdon, músic anglès de la segona meitat del segle XVIII
* Robert Langdon (1956, Exeter, Nova Hampshire, Estats Units), personatge fictici protagonista de novel·les de Dan Brown
# Jonathan Lethem

Jonathan Allen Lethem (Nova York, 19 de febrer de 1964) és un escriptor nord-americà.
La seva primera novel·la, Gun, with occasional music, barreja elements de ciència-ficció i novel·la negra. Va ser publicada el 1994. Després va escriure tres novel·les de ciència-ficció més. El 1999, Lethem va publicar Motherless Brooklyn. El 2003, The fortress of solitude. Lethem escriu també contes i articles.
Des del seu debut, ha encadenat un èxit rere l'altre, amb menció especial per a Motherless Brooklyn (2001), que Edward Norton ha portat a la pantalla gran, o The Fortress of Solitude (2011). Ha escrit per a mitjans com The New Yorker i The New York Times, ha guanyat el National Book Critic’s Circle Award i ha signat diversos llibres d'assajos des del jo més confessional. Un enfocament una mica més autobiogràfic batega en la seva última novel·la, Dissident Gardens (Random House, 2013). És germà de la traductora Mara Lethem, que viu i treballa a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Jonathan Lethem». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].