OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pchum Ben

El Pchum Ben (បុណ្យភ្ជុំបិណ្ឌ; "Dia dels Ancestres") és una festivitat religiosa cambodjana de 15 dies de celebració, que culmina en una festa el quinzè dia del desè més del calendari khmer, coincidint amb la finalització de la festivitat budista Vassa.
Aquest dia és el moment en què molts cambodjans presenten els seus respectes als familiars que han perdut fins a set generacions enrere. Els monjos canten sutres en llengua pali durant tota la nit (contínuament, sense interrupcions i sense dormir) com a preludi de l'obertura de les portes de l'infern, esdeveniment que es creu que succeeix un cop l'any i que està lligat a la cosmologia del rei Yama provinent del Cànon Pali. Durant aquest període, en què les portes de l'infern resten obertes, se suposa que els fantasmes dels morts (preta) són molt actius; les ofrenes de menjar, doncs, es realitzen per beneficiar-los, podent alguns d'aquests fantasmes aconseguir acabar amb el seu període de purgació, mentre que els altres poden abandonar l'infern temporalment, tot i que al finalitzar la festivitat hi hauran de retornar per seguir patint; sense que s'expliqui massa, els parents que no es troben a l'infern (és a dir, que es troben al cel o reencarnats), també són imaginats beneficiant-se de les cerimònies.
En els temples adderits al protocol canònic, les ofrenes de menjar les realitzen els laics, que les entreguen als monjos budistes vius, tot i que així es genera una espècie de "mèrit" que, indirectament, beneficia als morts; no obstant, en molts temples també es realitzen ofrenes de menjar directament dels vius als morts, com per exemple el llançament de boles d'arròs al cel, o l'abocament d'arròs en camps buits. L'antropòleg Satoru Kobayashi va observar que aquests dos models d'ofrena als morts es troben en competició a les regions rurals de Cambodja, amb alguns temples preferint el primer model, de caràcter canònic, mentre que d'altres assumeixen la popular, tot i que poc ortodoxa, visió que els vius poden alimentar als morts amb menjar físic.
El Pchum Ben és considerada com una festivitat pròpia de Cambodja, tot i que hi ha cerimònies similars que s'hi poden comparar a Sri Lanka o Taiwan.

## Vegeu també

* Sraddha

## Referències

* ↑ Shavelson, Lonny; Fred Setterberg. Under the Dragon: California's New Culture. Heyday, 2007, p. 120–121. ISBN 9781597140454.
* ↑ Say, Vathany. Prachum Benda, "Ancestors' Day" Arxivat 2007-05-10 a Wayback Machine.
* ↑ Holt, John Clifford «Caring for the Dead Ritually in Cambodia». Southeast Asian Studies. Kyoto University, 1, 2012.
* ↑ Recasting Reconciliation through Culture and the Arts, Ly Daravuth, Brandeis University
* ↑ 小林知, Kobayashi, Satoru, 2004/6, An Ethnographic Study on the Reconstruction of Buddhist Practice in Two Cambodian Temples: With the Special Reference to Buddhist Samay and Boran, Kyoto Journal of Southeast Asian Studies, Vol. 42, No. 4,

## Enllaços externs

* Festivitat Pública de Cambodja de 2013 Arxivat 2013-08-30 a Wayback Machine.
* Exposició del Pchum Benh per l'escriptor Antonio Graceffo Arxivat 2007-08-14 a Wayback Machine.
# Dinastia Capet de Borgonya

La dinastia capeta de Borgonya va governar el ducat de Borgonya entre el 1015 i la seva extinció el 1361.
# Clarisse Hahn

Clarisse Hahn (París, 1973) és una artista i directora de cinema francesa.

## Biografia

A través de les seves pel·lícules, les seves fotografies i les seves instal·lacions de vídeo, Clarisse Hahn porta a terme una investigació sobre comunitats com la burgesia protestant, els kurds, els actors de pel·lícules porno, la comunitat S.M, el personal de l'hospital... Es vincula al paper social. del cos i els codis de conducta que impliquen aquestes formes de vida comunitària.
És professora de vídeo a l'Escola Nacional d'Arts Decoratives de París.
El 2012 va dirigir Los desnudos. Aquest documental segueix el moviment de protesta a Mèxic de camperols expropiats que fa vint anys que reclamen les seves terres. Ells i ells es despullen dos cops al dia als carrers de Ciutat de Mèxic.
El 2018, l'obra de Clarisse Hahn es va exposar al centre d'art de Douchy-les-Mines.

## Filmografia

* Boyzone, travail en progrès, 1998/2013/...
* Hôpital, documental, 34 minutes, 1999
* Ovidie, documental, 90 minuts, 2000
* Karima, documental, 85 minuts, 2003
* Les Protestants, documental, 95 minuts, 2005
* Kurdish Lover, documental, 98 minuts, 2010, producció: les films du présent, Avanton oy, 24 images.
* Notre corps est une arme, sèrie de 3 curts : Prisons, Gerilla, Los Desnudos, 2012
* Queridos Amigos, en col·laboració amb Thomas Clerc, 20 minuts, 2013
* Mescaline, curtmetratge, producció : Les films du Bélier, 45 min, 2017

## Premis

* 2013: Guanyador del concurs internacional, Festcurtas Belo Horizonte, Brasil (per Prisons)
* 2012: Premi al curtmetratge, Festival de Cinema de Milà, Itàlia (per Prisons)
* 2011: Menció especial del jurat, Festival Internacional de Cinema de Dones de Rio de Janeiro, Brasil. (Kurdish Lover)
* 2010: premi del públic al llargmetratge documental i premi al cinema francès, Festival de Cinema de Belfort Entrevues. (per a Kurdish Lover).
* 2005: Premi Gilles Dusein, per tota la seva obra

## Referències

* ↑ Clémentine Mercier «Clarisse Hahn, peaux catalytiques». Libération.fr, 8 avril 2018..
* ↑ Philippe Dagen. «Arts : Clarisse Hahn questionne l’image de soi». Le Monde.fr..
* ↑ «Mescaline de Clarisse Hahn - Unifrance». unifrance.org.

## Enllaços externs

* http://www.clarissehahn.com/ Arxivat 2013-10-02 a Wayback Machine.
* http://www.jousse-entreprise.com/clarisse-hahn Arxivat 2011-06-29 a Wayback Machine.
* http://www.lesfilmsdupresent.fr/2011/kurdish-lover/ Arxivat 2011-06-28 a Wayback Machine.
* http://www.cairn.info/revue-multitudes-2005-4-page-209.htm
# Montgeron

Montgeron és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de l'Illa de França. L'any 2005 tenia 22.157 habitants.
Forma part del cantó de Draveil, del cantó de Vigneux-sur-Seine i del districte d'Évry. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració Val d'Yerres Val de Seine.
# Filip Halstensson

Filip Halstensson fou rei de Suècia de c. 1105–1110 fins al 1118. Era fill de rei Halsten Stenkilsson i nebot del rei Inge el Vell. Filip i el seu germà Inge el Jove regnaren conjuntament a partir de 1105/10 i com a successors del seu oncle el rei Inge el Vell. Segons les cròniques del Västgötalagen fou un bon rei. Poc més se sap d'ell. Difícilment se sap menys de cap altre rei suec després de la Cristianització del país.
Segons la saga Hervarar, només governà breument i estigué casat a Ingegard, la filla del rei noruec Harald Hardrada. Filip probablement fou enterrat amb el seu germà Inge el Jove a l'abadia de Vreta (Vreta kloster och kyrka) a Linköping (Östergötland, Suècia).

## Referències

* ↑ «Filip Halstensson». historia/sidor/vglagkungar. [Consulta: May 20, 2016].
* ↑ «Halsten l. Hallsten». Nordisk familjebok. [Consulta: May 20, 2016].
* ↑ Krag, Claus. «Harald 3 Hardråde» (en norwegian). Norsk biografisk leksikon. Arxivat de l'original el 20 October 2012. [Consulta: 20 maig 2016].
* ↑ «Vreta kloster och kyrka». Bengans historiasidor. [Consulta: May 20, 2016].

## Bibliografia

* David Williamson (1991) a Debrett's Kings and Queens of Europe (Salem House Publishing. p. 122) ISBN 978-0881623642
# Paralonchurus

Paralonchurus és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos allargat i arrodonit.
* Dors estret.
* Cap baix i ample.
* Boca gairebé horitzontal.
* Mentó amb tres parells de barbons.
* Llavi superior amb una fenedura.
* Aleta dorsal amb una fenedura profunda.
* Aleta anal petita.

## Distribució geogràfica

Es troba a les aigües tropicals i temperades càlides del Nou Món.

## Taxonomia

* Paralonchurus brasiliensis (Steindachner, 1875)
* Paralonchurus dumerilii (Bocourt, 1869)
* Paralonchurus goodei (Gilbert, 1898)
* Paralonchurus peruanus (Steindachner, 1875)
* Paralonchurus petersii (Bocourt, 1869)
* Paralonchurus rathbuni (Jordan & Bollman, 1890)

## Referències

* ↑ Bocourt F., 1869. Descriptions de quelques reptiles et poissons nouveaux appartenant à la faune tropicale de l'Amérique. Nouv. Arch. Mus. Hist. Nat. Paris v. 5. 19-24.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Fischer, W., Krup, F., Schneider, W., Sommer, C., Carpenter, K. E. i Niem, V. H., 1995. Guía FAO para la Identificación de Especies para los fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. Vol. III. Vertebrados - Parte 2. FAO3:1201-1813.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Dimensions del diàleg

Dimensions del diàleg o Possibilitats de diàleg (títol original en txec: Možnosti dialogu) és un curtmetratge txec creat i dirigit per Jan Švankmajer l'any 1983. Té una durada total de 12 minuts i està realitzat amb la tècnica d'animació stop-motion; tot i així, Švankmajer canvia d'estil i de tècnica en cadascuna de les parts que conformen aquest tríptic.
Terry Gilliam va seleccionar Možnosti dialogu com una de les deu millors pel·lícules d'animació de tots els temps. Va guanyar el Gran Premi al Festival Internacional de Cinema d'Animació d'Annecy i l'Os d'Or al millor curtmetratge al Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Argument

L'animació està dividida en tres seccions. "Conversa eterna" (Dialog věčný) mostra caps semblants a Giuseppe Arcimboldo que es redueixen gradualment els uns als altres a còpies insípides; "Discurs apassionat" (Dialog vášnivý) mostra un home i una dona d'argila que es dissolen sexualment, després es barallen i es redueixen a una polpa frenètica i bullint; i "Discussion exhaustiva" (Diàleg vyčerpávající) consisteix en dos caps d'argila d'edat avançada que extrueixen diversos objectes a la seva llengua (raspall de dents i pasta de dents; sabates i cordons, etc.) i els entrellacen en diverses combinacions.

## Referències

* ↑ Títol en català: Dimensions del diàleg a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Títol en català: Possibilitats de diàleg a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Švankmajer, Jan. Touching and Imagining: An Introduction to Tactile Art (en anglès), 2014-03-27. ISBN 9780857735300.
* ↑ Dimensions of Dialogue (Možnosti dialogu) – Jan Švankmajer, 1983 a Czech Film Review (anglès)
* ↑ Dimensions of Dialogue / Možnosti dialogu al web del Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary (anglès)
* ↑ Gilliam, Terry «Terry Gilliam Picks the Ten Best Animated Films of All Time» (en anglès). The Guardian, 27-04-2001.
* ↑ Možnosti dialogu a Filmaffinity (anglès)
* ↑ Re-animating the Lost Objects d'Childhood and the Everyday: Jan Svankmajer (anglès)

## Enllaços externs

* Dimensions of Dialogue al blog Tativille (anglès)
* Možnosti dialogu a Cortosfera (castellà)
# Munchi's Ford World Rally Team

El Munchi's Ford World Rally Team va ser un equip privat que participava en el Campionat Mundial de Ral·lis gràcies a la marca Ford Motor Company i M-Sport. Va estar en actiu entre 2007 i 2011.
El seu debut es produí al Ral·li de Suècia de 2007 amb els pilots Luís Pérez Companc i Juan Pablo Raies, el qual fou reemplaçat al llarg de la temporada per Federico Villagra. El vehicle utilitzat era un Ford Focus RS WRC 06.
L'any 2008 Villagra es convertí en el primer pilot de l'equip, finalitzant el campionat en 14a posició, mentre que el segon vehicle el compartiren entre Luís Pérez Companc, Henning Solberg i Barry Clark.
L'any 2009 Federico Villagra acaba en 9a posició del Mundial, repetint resultat l'any 2010.
La última temporada del equip seria la 2011 on Villagra acaba en 13a posició.

## Pilots 2009

* Federico Villagra
* Henning Solberg

## Enllaços externs

* Munchi's Ford World Rally Team a wrc.com Arxivat 2013-02-10 at Archive.is
* Web de M-Sport
# Manganotiquita

La manganotiquita és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la northupita. Mitjançant el prefix "mangano-" el seu nom fa al·lusió a la dominància de manganès en la seva composició en relació amb la tiquita.

## Característiques

La manganotiquita és un carbonat de fórmula química Na₆Mn₂(CO₃)₄(SO₄). Cristal·litza en el sistema cúbic en forma de grans irregulars, de fins a 1 cm, i en agregats massius. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganotiquita pertany a «05.BF - Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb (Cl), SO₄, PO₄, TeO₃» juntament amb els següents minerals: ferrotiquita, northupita, tiquita, bonshtedtita, bradleyita, crawfordita, sidorenkita, daqingshanita-(Ce), reederita-(Y), mineevita-(Y), brianyoungita, filolitita, leadhil·lita, macphersonita i susannita.

## Formació i jaciments

La manganotiquita és un mineral rar que va ser descobert al mont Al·luaiv, al massís de Lovozero situat a la Península de Kola (óblast de Múrmansk, Rússia) en filons de pegmatita en un massís alcalí diferenciat. L'únic altre indret on ha estat trobada és la pedrera Poudrette, al Mont Saint-Hilaire, a Montérégie (Quebec, Canadà).
Ha estat trobada associada als següents minerals: shortita, pirssonita, sidorenkita, kogarkoïta, (Mont Alluaiv); trona, shortita, petersenita-(Ce), reederita-(Y), catapleiïta i analcima (pedrera Poudrette).

## Referències

* 1 2 «Manganotychite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 maig 2017].
* 1 2 3 «Manganotychite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 23 maig 2017].
# Montgermont

Montgermont (en bretó Menezgervant, en gal·ló Monjèrmont) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.141 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 455 | 606 | 1.099 | 1.976 | 2.395 | 2.758 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| de 1790 a 1793 | Jean-Marie Aubrée |
| de 1793 a 1797 | Léonard Penard |
| de 1797 a 1798 | Jean-Marie Aubrée |
| de 1798 a 1826 | Joseph Lebreton |
| de 1826 a 1834 | Gabriel Jamet |
| de 1834 a 1848 | Charles Leguesdron |
| de 1848 a 1868 | Jean-Marie Aubrée |
| de 1868 a 1878 | Jean-Marie Aubrée |
| de 1878 a 1895 | Jean-Marie Lebrun |
| de 1895 a 1912 | Jean-Pierre Louazel |
| de 1912 a 1932 | Pierre Veillard |
| de 1932 a 1944 | Jean Gabillard |
| 07/44 a 05/45 | Joseph Lehuger |
| de 1945 a 1956 | Albert Fourel |
| de 1956 a 1959 | Lucien Allée |
| de 1959 a 1976 | Pierre Texier |
| de 1976 a 1983 | Jane Beusnel |
| de 1983 a 1989 | Henri Le Polotec |
| de 1989 a 1995 | Bernard Douard |
| depuis 1995 | Alain Poulard |
# Pere Martí

Pere Martí és el nom dels següents personatges:
* Pere Martí Anguera (Reus 1842 - finals del segle XIX) Mariner
* Pere Martí i Bertran (Sant Quirze de Besora, 1952), escriptor osonenc de literatura infantil i juvenil
* Pere Martí i Castelló (Moncofa, 1982), futbolista valencià que ocupa la posició de migcampista
# Filip IV de Macedònia

Filip IV de Macedònia (en grec antic Φίλιππος Δʹ ὁ Μακεδών) fou rei de Macedònia l'any 297 aC.
Era el fill gran de Cassandre de Macedònia i de Tessalònica. Va regnar només un mesos (de maig a agost del 297 aC, si bé algunes referències situen el regnat entre el 297 i el 296 aC) succeint al seu pare quan aquest va morir de malaltia. No s'esmenta cap fet especial del seu període de regnat i va morir aviat a Elatea a Fòcida.
Els seus dos germans Antípater I de Macedònia i Alexandre V de Macedònia el van succeir conjuntament.

## Referències

* ↑ Philippus IV a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 279
# Dario (cràter)

Darío és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 151 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor nicaragüenc Rubén Darío (1867-1916), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Darío». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 3 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Dinjapyx

Dinjapyx és un gènere d'hexàpodes de l'ordre Diplura. És l'únic gènere de la família dinjapígids (Dinjapygidae).

## Taxonomia

El gènere Dinjapyx té sis espècies reconegudes:
* Gènere Dinjapyx Silvestri, 1930
** Dinjapyx barbatus Silvestri, 1930
** Dinjapyx manni Silvestri, 1948
** Dinjapyx marcusi Silvestri, 1948
** Dinjapyx michelbacheri (Smith, 1959)
** Dinjapyx rossi (Smith, 1959)
** Dinjapyx weyrauchi González, 1964

## Referències

* ↑ Sendra, Alberto, ed. Dinjapygidae Species Listing. Biology Catalog. Texas A&M University, 2007
# Manganrockbridgeïta

La manganrockbridgeïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la rockbridgeïta.

## Característiques

La manganrockbridgeïta és un fosfat de fórmula química Mn²⁺₂Fe³⁺₃(PO₄)₃(OH)₄(H₂O). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2023, sent publicada en el mes d'abril del mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions de la Col·lecció Mineralògica Estatal de Múnic (Alemanya), amb el número de catàleg: msm-38033.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Hagendorf South, situada a Waidhaus, dins el districte de Neustadt an der Waldnaab de l'Alt Palatinat (Baviera, Alemanya). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Manganrockbridgeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 72». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 20-04-2023, pàg. 285–293. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-285-2023 [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ Grey, Ian E.; Hochleitner, Rupert; Kampf, Anthony R.; Boer, Stephanie; MacRae, Colin M.; Cashion, John D.; Rewitzer, Christian; Mumme, William G. «Manganrockbridgeite, Mn2+2Fe3+3(PO4)3(OH)4(H2O), a new member of the rockbridgeite group, from the Hagendorf-Süd pegmatite, Oberpfalz, Bavaria». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 25-04-2023, pàg. 295–304. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-295-2023 [Consulta: 5 juliol 2023].
# Kratzerville

Kratzerville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 391 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kratzerville tenia 391 habitants, 160 habitatges, i 122 famílies. La densitat de població era de 154 habitants/km².
Dels 160 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.292 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.682 $ mentre que les dones 22.321 $. La renda per capita de la població era de 20.008 $. Entorn de l'1,6% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kratzerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kratzerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Plana d'Auberol

El Pla d'Auberol (o de l'Auberol) és una plana de muntanya del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà, dins del territori del poble de Beniure.
Està situada a la carena del Montsec d'Ares, concretament a l'anomenat Montsec de Castellnou, just al nord del Tossal d'Auberol, a la dreta del barranc del Bosc.
# Crisi de l'estret d'Ormuz

La crisi de l'estret d'Ormuz va sorgir el 27 de desembre del 2011, en el context del reforçament de les sancions imposades a l'Iran per part de diversos països degut al seu controvertit programa nuclear, però també a causa de l'anunci fet pel primer vicepresident iranià Mohammad Reza Rahimi de tancar l'estret d'Ormuz en cas que hi haja sancions contra les exportacions iranianes de petroli.
Això comportà la reacció dels Estats Units, França i Regne Unit, que decidiren enviar flotes de guerra per evitar qualsevol tipus d'intent de bloqueig de l'estret, el qual és una via marítima crucial per al trànsit de petroli. L'Iran hi realitzà exercicis amb flota de guerra i assajos amb míssils balístics.
Per tot plegat, la Unió Europea decideix d'un corralito el 23 de gener del 2012. El 80% de les exportacions iranianes són directament atorgades al petroli i, efectivament, d'aquest percentatge, un 20% anava destinat a la Unió Europea. En el mateix intent, altres països asiàtics com el Japó i Corea del Sud han decidit que reduirien les importacions de petroli iranià.

## Referències

* ↑ Sanger, David E.; Lowrey, Annie «Iran Threatens to Block Oil Shipments, as U.S. Prepares Sanctions» (en anglès). The New York Times, 27-12-2011. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Blair, David. «Britain, US and France send warships through Strait of Hormuz» (en anglès). The Telegraph, 23-01-2012. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «US warns Iran over threat to block oil route» (en anglès). BBC News, 28-12-2011.
* ↑ «Iran nuclear crisis: What are the sanctions?» (en anglès). BBC News, 30-03-2015.
* ↑ «Iran threatens new war games in the oil lanes of the Gulf» (en anglès). The Telegraph, 06-01-2012. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Balat (desambiguació)

«Balat» té aquests significats:
Balat, paraula àrab que es pot traduir per palau, per calçada o per galeria, emprat a molts noms geografics:
* Balat, petita vila de Turquia (Província d'Aydın, districte de Didim) al lloc de l'antiga Milet.
* al-Balat a Síria del Nord
* Barri d'al-Balat d'Alep
* Bayt al-Balad, prop de Damasc
* Balata, a Palestina
* Bab al-Balat a Jerusalem
* Al-Balad a la ciutat de Medina
* Balat, un barri al districte de Fatih, Istanbul
* Balad al-Shuhada (Calçada dels Màrtirs) és també el nom donat pels musulmans a la batalla de Tours o de Poitiers (732)
# Dorzhsürenguiin Sumiyaa

Dorzhsürenguiin Sumiyaa –en mongol, Доржсүрэнгийн Сумъяа– (Baruunturuun, 11 de març de 1991) és una esportista mongola que competeix en judo.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu en els anys 2012 i 2016, obtenint una medalla de plata en l'edició de Rio de Janeiro 2016 en la categoria de –57 kg. Als Jocs Asiàtics de 2014 va aconseguir una medalla de bronze.
Va guanyar una medalla al Campionat Mundial de Judo de 2015, i tres medalles al Campionat Asiàtic de Judo entre els anys 2012 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 2 | –57 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Astanà ( Kazakhstan) | 3 | –57 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 3 | –57 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –57 kg |
| 2013 | Bangkok ( Tailàndia) | 3 | –57 kg |
| 2016 | Taskent ( Uzbekistan) | 1 | –57 kg |

## Referències

* ↑ Dorzhsürenguiin Sumiyaa Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* 1 2 Dorzhsürenguiin Sumiyaa en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* Sumiya Dorjsuren a Judoinside.com