OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kaspar Förster

Kaspar Förster (Gdańsk, febrer 1616 - Gdańsk, 2 de febrer de 1673) fou un cantant i compositor alemany.
Förster va estudiar música amb el seu pare Kaspar (1574-1652) i després amb Marco Scacchi a Varsòvia. Va cantar com a baix i va dirigir cors a la cort polonesa de Varsòvia des de 1638 fins a aproximadament 1643, després va servir com a mestre de capella a Frederic III de Dinamarca a Copenhaguen entre 1652 i 1655. El 1655, va esclatar una guerra entre Dinamarca i Suècia, i Förster va tornar a Danzig, treballant com a cantor a la Marienkirche. Va tornar a l'ocupació de Frederik de 1661 a 1667. Durant aquest temps va visitar Venècia diverses vegades i va tenir un paper important per portar aspectes de l'estil musical italià al nord d'Europa. També va estudiar amb Giacomo Carissimi a la dècada de 1660. Al final de la seva vida, va treballar breument a Hamburg abans de tornar al seu lloc natal.
Les obres supervivents de Förster són sobretot cantates sagrades per a tres veus, amb dos violins i continu. Uns 35 sobreviuen, i sovint contenen parts baixes molt baixes i difícils. Entre les altres obres inclouen dos oratoris, sis sonates de trio i quatre cantates seculars.

## Enregistraments

* Il Tempo Ensemble; Kaspar Förster; Paula Chateauneuf; Ol'ha Pasichnyk; Marta Boberska; Kai Wessel (1999). Vanitas Vanitatum. Accord (CD Label). OCLC 47727186.

## Referències

* "Kaspar Förster". The Concise Grove Dictionary of Music. Oxford University Press, 1994.
# Kaspar Jancis

Kaspar Jancis (Tallinn, 8 de maig de 1975) és un director de pel·lícules d'animació, músic i compositor estonià.
Kaspar Jancis va néixer a Tallinn com a fill del pianista letó Valdis Jancis i del la mestra, ballarina i guionista de ballet estoniana Mai Murdmaa. El germà de Jancis Rainer Jancis} és un músic professional. Va estudiar a la Universitat de Tallinn i a la Turku Arts and Media School, ensenyant cinema.
Ha publicat un llibre per a nens: Kapten Morten lollide laeval ('Morten en el vaixell de bojos'; 2010).

## Pel·lícules

* "Väike valge helikopter" (1997)
* "Doktor Matšalka juhtum" (1997)
* "Romanss" (1999)
* "Weitzenbergi tänav" (2002)
* Frank ja Wendy (amb Priit Tender, Ülo Pikkov i Priit Pärn; 2003–2005)
* "Röövlirahnu Martin" (2005)
* "Maraton" (2006)
* "Viimane sigaret" (2007)
* "Villa Antropoff" (2012; amb Vladimir Leschiov)
* Kapten Morten lollide laeval (2018)

## Referències

* 1 2 «Eesti Lastekirjanduse Keskus » Kaspar Jancis» (en estonià). Eesti Lastekirjanduse Keskus. [Consulta: 27 gener 2021].
# Andrés Caparrós Martínez

Andrés Caparrós Martínez (Garrucha, Almeria, 13 de gener de 1944) és un periodista espanyol. Els seus fills, Alonso i Andrés, també són presentadors de televisió.

## Trajectòria professional

La seva carrera professional comença a Radio Juventud i durant els seus primers anys com a periodista va viure en primera persona els esdeveniments succeïts a l'accident nuclear de Palomares. El 1966 va marxar a Madrid on va començar a treballar a Radio Madrid. Anys més tard, el 1971, va fixar la seva residència a Barcelona, treballant a Radio Miramar.
La seva experiència televisiva es remunta al 1984 com a presentador del programa infantil Los Sabios de TVE amb la companyia d'Isabel Gemio.
Entre el 1985 i el 1987 va treballar a la Cadena SER com a presentador de programes de varietats i concursos i com a col·laborador del programa esportiu Carrusel Deportivo.
El 1989 torna a TVE i durant un any es posa al capdavant del programa La Hora del TPT que anteriorment havia estat presentat per José Luis Coll. Un any després Canal Sur el contracta com a presentador. Durant la seva etapa al canal autonòmic andalús es va fer càrrec dels programes A por todas (1990), Tal como somos (entre 1991 i 1992) i Quédate con la copla (entre 1992 i 1993).
El setembre de 1993 es va incorporar a Antena 3 Radio com a presentador del programa Noche de coplas. El 1994 va tornar a Radio España per a presntar el programa matinal Entre nosotros. El 1998 la televisió local de Marbella el va contractar per i un any més tard es va passar a Zeta Radio Onda Corazón, una emissora del Grupo Zeta informant sobre crònica social.
Des del 2006 col·labora amb l'emissora de ràdio City FM com a presentador del programa Las 4 y Caparrós.
Com a cantant ha enregistrat nou discs de cançó melòdica. El desembre de 2006 va ser proclamat candidat del Grupo Independiente de Almería (GIAL) per a l'alcaldia de Garrucha a les Eleccions Municipals del 2007.

## Referències

* ↑ Andrés Caparrós Arxivat 2017-03-30 a Wayback Machine. a mundomusicalmeria.com
* ↑ «ABC MADRID 23-09-1994 página 38 - Archivo ABC», 28-08-2019. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ Andrés Caparrós, el buque insignia de la historia del pop almeriense
* ↑ Los periodistas Caparrós y Céspedes, candidatos a alcalde Arxivat 2017-03-30 a Wayback Machine., Intervíu, 11 de desembre de 2006

## Enllaços externs

* Andrés Caparrós Arxivat 2018-07-27 a Wayback Machine. a almeriensesilustres.wikispaces.com
# Anacroneuria parva

Anacroneuria parva és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2001. Scopolia 46:25.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):165.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
# Anacroneuria paisa

Anacroneuria paisa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.
En el seu estadi immadur, és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Zúñiga & Stark, 2006. A: Zúñiga, Stark, Vásconez, Bersosa & Vimos. Colombian and Ecuadorian Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae): New species, records and life stages. Stud. Neotrop. Fauna 41.
* ↑ Zúñiga, M. del C., B.P. Stark, W. Cardona, C. Tamaris-Turizo, & O.E. Ortega 2007. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia, 3(13):127-149.
* ↑ Colombian and Ecuadorian Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae): seven new species, records and life stages (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Kastav

Kastav és una ciutat de Croàcia que es troba al comtat de Primorje - Gorski Kotar, al nord-oest del país. Està construït dalt d'un turó de 377 metres que domina el golf de Kvarner. El 2011 tenia 10.440 habitants.

## Referències

* ↑ «Kastav» (en croat). Proleksis enciklopedija. [Consulta: 3 octubre 2021].
* ↑ «1. POPULATION BY AGE AND SEX, BY SETTLEMENTS, 2011 CENSUS» (en anglès). Institut Nacional d'Estadística de Croàcia. [Consulta: 3 octubre 2021].
# Juan Restituto Antolínez de Castro y Aguilera

Juan Restituto Antolínez de Castro y Aguilera (La Solana, 1 de juny de 1686 - Badajoz, 14 de febrer de 1755) fou un militar espanyol, capità general de Mallorca i comandant general d'Extremadura.
Va ingressar a l'exèrcit el 1706 i participà en la batalla d'Almansa i en els Alcoi. Denia, Alacant i Campmajor. En 1709 assolí el grau de capità i en 1713 ingressà a l'orde de Sant Jaume. Després va combatre a Catalunya i a Sicília. En 1721 es casà amb la barcelonina Anna Ferran i Fivaller, filla del comte de Ferran, destacat austracista. En 1731 ascendí a tinent coronel i fou destinat a Sagunt. El 1732 participà en la presa d'Orà i el 1735 ascendí a brigadier, alhora que era nomenat Inspector de Dragons de la Corona d'Aragó.
Posteriorment fou destinat a Itàlia. Per la seva destacada participació en la batalla de Camposanto (8 de febrer de 1743) fou ascendit a mariscal de camp, i de retorn a Barcelona el 3 de setembre fou nomenat capità general de Mallorca, alhora que era corregidor de Palma i president de la Reial Audiència de Mallorca. El 1747 fou ascendit a tinent general i el 1750 va sol·licitar l'exoneració del càrrec per motius de salut. El 2 de desembre de 1751 fou nomenat comandant general d'Extremadura, i en 1754 fou nomenat comte del Mérito. Va morir a Badajoz el 14 de febrer de 1755 i fou enterrat al convent de San Gabriel.

## Referències

* ↑ Castro y Aguilera, Juan Restituto de, Arxiu Històric Nacional
* ↑ Juan Restituto Antolínez de Castro y Aguilera, Real Academia de la Historia
# Khamtanga

El khamtanga és una llengua cuixítica etiòpica parlada per uns 143.000 individus del poble khamir (cens 1998) al districte d'Avergele i a les zones de Lasta i de Waag, al nord de la Regió Amhara, i que s'agrupa amb el bilin del nord i amb el qimant i el qwara a l'oest per formar l'agaw septentrional, branca del cuixític central oposada a l'agaw meridional, representat per l'awngi.

## Enllaços externs

* Entrada Xamtanga a l'Ethnologue
# Khamti

«Khamti o Hkamti» té aquests significats:
* Khamtis, grup humà d'origen shan que habita l'Assam (Birmània).
* Muntanyes Khamti, territori muntanyós habitat pels khamtis a l'est del Brahmaputra.
* Hkamti Long o Khamti Long, antic nom de l'àrea al voltant de la ciutat de Putao a Birmània.
* Singaling Hkamti, principat shan dins de territori birmà (divisió de Sangaing), situat a les muntanyes fronteres amb Nagaland.
# Anselm Knuutila

Anselm Knuutila (Iitti, 1 de febrer de 1903 - 29 de juny de 1968) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant la dècada de 1920.
En el seu palmarès destaquen una medalla d'or i una de plata en les curses de 50 i 17 quilòmetres respectivament del Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1929.

## Referències

* ↑ Anselm Knuutila a Federació Finlandesa d'esquí (finès)
* ↑ Anselm Knuutila a Federació Internacional d'esquí
# Junta Democràtica de Mallorca

La Junta Democràtica de Mallorca va ser un organisme unitari d'un ampli sector de l'oposició antifranquista. Es va crear a Palma el juliol de 1974, integrada a la Junta Democràtica d'Espanya. En feren part el Partit Comunista d'Espanya, que n'era l'impulsor, Comissions Obreres, Partit Carlí, l'Organització Comunista d'Espanya-Bandera Roja, l'Aliança Socialista Balear (que després es convertí en la secció balear del Partit Socialista Popular) i Justícia Democràtica. El març de 1975 s'hi incorporà el Partit del Treball d'Espanya.
Els seus objectius eren la ruptura democràtica i el reconeixement del dret a l'autonomia. Les juntes democràtiques de Mallorca, Menorca i Eivissa constituïren una Junta Democràtica de les Illes. L'entitat desaparegué el juliol de 1976, quan es creà l'Assemblea Democràtica de Mallorca.

## Referències

* ↑ «Junta Democràtica de Mallorca». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p. 242-243. ISBN 84-8661702-2.
# Junta Central Fallera

La Junta Central Fallera (JCF) és l'organisme autònom que regula i coordina la festa de les falles tant a la ciutat de València amb les comissions de cada falla, així com amb les Juntes de Districte. Té la seu a l'edifici adjunt al Museu Faller, situat en el número 117 de l'Avinguda de la Plata, al costat de l'església de Montolivet i enfront de la Ciutat de les Arts i les Ciències. La JCF s'encarrega, per exemple, de fer l'elecció de la Fallera Major de València, de triar les millors falles de totes les categories, així com d'organitzar els actes centrals de la festa, com l'Ofrena de Flors a la Mare de Déu dels Desamparats, i molts altres.
La Junta Central Fallera va ser creada en 1939, substituint al Comité Central Faller, que datava del 1928. Compta amb un president electiu, i des de 1944 també d'una presidència nata que depén de l'Ajuntament de València, quan es va designar al regidor de Fires i Festes. Presidit pel regidor de festes i l'alcalde de València, des de 2023 el president executiu és el regidor de festes, Santiago Ballester, i la presidència nata recau sobre l'Alcaldessa María José Catalá.

## Referències

* 1 2 Gisbert Gracia, 2019, p. 87.
* ↑ Reglament de Funcionament i Règim Intern de la Junta Central Fallera de València Data d'aprovació definitiva: 5.04.03 Publicació B.O.P.: 29.05.03 Modificada per acord de: 25.07.2008Publicació B.O.P.: 08.11.2008
* ↑ «Junta Central Fallera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Hernàndez i Martí, Gil-Manuel. Falles i franquisme a València. Catarroja: Afers, 1996, p. 93. ISBN 8486574366.
* ↑ Gisbert, Toni. Quan el mal ve d'Espanya: el País Valencià més enllà dels tòpics. Barcelona: Columna, 2007, p. 143. ISBN 9788466408189.
* ↑ «Components JCF 2015-2016». Web oficial de la JCF. Arxivat de l'original el 2015-07-10. [Consulta: 9 juliol 2015].

## Bibliografia

* Gisbert Gracia, Verònica; Joaquim Rius-Ulldemolins, Gil-Manuel Hernàndez i Martí «Cultura festiva, política local y hegemonía social: Comparativa de los casos de los Moros i Cristians (Alcoi), las Falles (València) y La Patum (Berga)». Revista Española de Sociología, 28, 1, 2019, pàg. 79-94. DOI: 10.22325/fes/res.2018.58.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de la Junta Central Fallera
# Rockville (Carolina del Sud)

Rockville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 137 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockville tenia 137 habitants, 64 habitatges i 44 famílies. La densitat de població era de 120,2 habitants/km².
Dels 64 habitatges en un 10,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,9% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 16,1% entre 25 i 44, un 41,6% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.977$ i la renda mediana per família de 69.821$. Els homes tenien una renda mediana de 45.208$ mentre que les dones 33.750$. La renda per capita de la població era de 36.620$. Entorn del 3,9% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel Aceves

Manuel Aceves (valor desconegut - valor desconegut) va ser un argenter i diamantista espanyol.
Manuel Ossorio l'esmenta com a gravador de metalls resident a Sevilla. El 1860 consta a una guia de la capital andalusa en la categoria d'orfebre i argenter. Segons una guia de 1865 apareix tant com argenter com diamantista amb botiga al carrer de Chicarreros, 4 i 5. Encara consta al mateix carrer com a diamantista el 1875. Va ser confrare de la confraria de Sant Eloi dels Argenters de Sevilla. De les seves obres, es coneix el pas o templet d'argent d'estil neogòtic de la Mare de Déu de la Serra de 1858, que es conserva a Còrdova, i segons Ossorio el 1868 va treballar en una corona d'argent que van regalar diversos socis del Casino de Sevilla al dramaturg Enrique de Cisneros.

## Referències

* 1 2 Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 3.
* ↑ Morillas y Alonso, Victoriano. Guía general de Sevilla y su provincia (en castellà). Sevilla: Revista Mercantil, 1860, p. 260.
* 1 2 Sanz Serrano, María Jesús. Una hermandad gremial: San Eloy de los Plateros, 1341-1914 (en castellà). Universidad de Sevilla, 1996, p. 231, 233.
* ↑ Guía económica de Sevilla en 1875 (en castellà). Sevilla: Francisco Álvarez y C.ª, 1875.
* ↑ Villa Movellán, Alberto; Dabrio González, María Teresa; Raya Raya, María Ángeles. Guía artística de Córdoba y su provincia (en castellà). Fundación José Manuel Lara, 2006, p. 464.
* ↑ «Devoción mariana en la provincia». ABC de Córdoba, 08-09-2016.
# Codificador híbrid

El codificador híbrid de vídeo, és un sistema de compressió de senyal de vídeo mitjançant l'eliminació d'informació redundant. Aquest tipus de predicció combina tècniques de predicció i transformació per reduir la redundància en el senyal de vídeo, utilitzant anàlisis de moviment i predicció en el domini temporal, fent servir compensació de moviment i transformacions espai temps.

## Funcionament

Presenta dos modes de funcionament:
* intraframe: Codificació dels coeficients de la DCT de les dades originals.
* interframe: Utilitza un mètode predictiu basat en vectors de moviment, de manera que a més de codificar els valors dels píxels, codifiquem l'error de predicció de la DCT. Aquest error de predicció s'ha de calcular a partir d'imatges de referència en que tindrà disponible el descodificador.
A la quantificació és on es pateixen certs errors de les imatges de referència, per poder reduir les taxes binàries s'usa la codificació de longitud variable (VLC). El descodificador utilitza l'algoritme Block matching per a l'estimació de moviment de les imatges o Macro blocs. Tenim dos tipus d'imatges predites:
* Quadres P: utilitzant predicció endavant prenen quadre I o P com a referència.
* Quadres B: Utilitzant predicció bidireccional, prenen com a referència quadres I o P.
La imatge predita es degrada en el temps, per tant s'haurà de codificar alguns macro blocs com a quadres i (imatges de referència).

## Utilització

La codificació hibrida l'utilitzen tots els estàndards de codificació de vídeo, els més importants:
H.261, H.263, H.264
MPEG-1, MPEG-2, MPEG-4

## HLV (Codificador híbrid per capes)

El HLV és molt utilitzat en vídeo per telefonia mòbil per Internet. La diferència és que a més de fer servir la DCT utilitza la transformada Wavelet. Aquest consisteix en múltiples capes de codificació de la textura d'imatge i representació de vídeo. És eficaç particularment per la compressió d'imatges fixes i ha estat inclosa com a part de l'estàndard JPEG2000 i per la textura de codificació d'imatges fixes en l'estàndard MPEG-4.
# Neoperla pallescens

Neoperla pallescens és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten un color general de groguenc a ocraci clar amb els ocels moderadament grans i el pronot àmpliament arrodonit a la zona posterior i de color groc clar als costats.
* Els mascles fan 11 mm de llargària alar i les femelles 14.
* Els genitals interns de la femella i els ous són molt similars als de Neoperla hermosa.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malèsia: l'illa de Mindanao (les illes Filipines).

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1937. Philipp.J.Sci. 62(3):255-291 + 3 pls. «insects.tamu.edu».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Sivec, 1984. Scopolia 7:24. Ljubljana. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Notes on Plecoptera (4). Some Overlooked Philippine Species, and an Amendment to my Revision of Phanoperla (anglès)

## Bibliografia

* Zwick, P., 1982. Aquatic Insects 4(1):20.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Mare Ingenii

El Mare Ingenii ("mar de l'enginy") és un dels pocs mars lunar de la cara oculta de Lluna i es troba al seu hemisferi sud. El mar està situat a la conca Ingenii. El material d'aquesta conca pertany a l'època lunar Prenectariana, que es troba a la part exterior de la conca del Pol Sud – Aitken, i els cràters del voltant són de l'Imbrià Superior. Te un diàmetre de 318 km, i una superfície d'uns 36.000 km² (similar la superfície de Taiwán).
Aquest mar està dominat pel cràter Thomson (112 km de diàmetre). El Mare Ingenii es troba cobert d'una manera incompleta per capes de mar de lava primes. El cràter grisós del sud d'Ingenii és el que es coneix com Obruchev.
Va ser descobert per la missió espacial soviètica Luna 3 el 1959.
El mar té patrons remolins de material brillant, semblants a Reiner Gamma i als patrons de Mare Marginis, que no estan associats a trets topogràfics o volcànics. Es creu que els remolins lunars estan associats a camps magnètics.
Abans de la designació formal de la UAI el 1961, el cràter era conegut com a Conca XIV.
Mare Ingenii es troba a les antípodes de la conca d’impacte del Mare Imbrium. Les parets del cràter solcades de la conca (i possiblement les del cràter Van de Graaff) poden haver estat causades per ones sísmiques resultants de l'impacte Imbrium.
El mar conté en segona instància d'un pou lunar descobert a la lluna, dels pocs descoberts fora de la Terra fins al moment.

## Galeria

* Mapa topogràfic lunar
* Mapa de gravetat basat en GRAIL
* Mare Ingenii vista per Apollo 17, orientació al sud

## Referències

* 1 2 «Planetary Names: Mare, maria: Mare Ingenii on Moon». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program.. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ Ridpath, Ian. «Exploring the Moon – The first robot explorers». ianridpath.com/. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ Shirao, Motomaro; Wood, Charles A. The Kaguya Lunar Atlas: The Moon in High Resolution (en anglès). Springer New York, 2011-03-02, plate 91. ISBN 978-1-4419-7284-2.
* ↑ «Lunar Farside Chart (LFC-1A)». lpi.usra.edu, 1967. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ Schultz, Peter H.; Gault, Donald E. «Seismic effects from major basin formations on the moon and mercury» (en anglès). The moon, 12, 2, 01-02-1975, pàg. 159–177. DOI: 10.1007/BF00577875. ISSN: 1573-0794.
* ↑ Atkinson, Nancy. «Very Clever! LRO Views Huge Lava Tube Skylight in Mare Ingenii» (en anglès americà), 17-06-2010. [Consulta: 15 agost 2021].
Coordenades: -33.7ºN 163.5ºE
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Alemanya

La selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Alemanya és l'equip masculí que representa la Federació Alemanya de Patinatge en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La Federació Alemanya es va fundar l'any 1949.

## Referències

* ↑ «Federació Alemanya de Patinatge». Federació Alemanya de Patinatge.

## Enllaços externs

* Deutscher Rollsport und Inline-Verband e.V. (alemany)