OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mànega

«Mànega» té aquests significats:
* Mànega (nàutica), amplària d'una embarcació
* Mànega (indumentària), part d'una peça de roba
* Mànega (tub), tub buit per transportar fluids
* Mànega de succió, tub flexible per succionar aigua o altres tipus de líquids mitjançant una bomba cap a la cisterna d'un vehicle de bombers
* Mànega pastissera, estri de cuina
* Mànega de vent, estri dissenyat per indicar la direcció i força del vent respecte a l'horitzontal del sòl
* Mànega d'aigua, remolí que passa sobre un cos d'aigua normalment connectat a un núvol cumuliforme
* Mànega (competició), cadascuna de les parts d'una competició
* Canal de la Mànega, via d'aigua part de l'oceà Atlàntic que el comunica amb el mar del Nord
# Metafonia

Metafonia en lingüística històrica és un terme general per una classe de canvi de so en el qual del timbre d'una vocal es tanca per influència d'una vocal tancada final, en un procés d'assimilació lingüística.
Es pot distingir entre la metafonia progressiva, en la qual una vocal al principi de paraula influencia una vocal següent, de la metafonia regressiva, en la qual una vocal cap al final de la paraula influencia una vocal precedent.
La metafonia progressiva també es diu harmonia vocàlica però alguns lingüistes fan servir també el terme harmonia vocàlica per la metafonia regressiva.
Entre els exemples de metafonia regressiva hi ha la mutació de la i (en alemany es diu umlaut) i la mutació de la a.

## Referències

* ↑ «metafonia», Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua
# Cantó de Vignory

El cantó de Vignory és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, situat al districte de Chaumont. Té 16 municipis i el cap és Vignory.

## Municipis

* Annéville-la-Prairie
* Bologne
* Daillancourt
* Froncles
* La Genevroye
* Guindrecourt-sur-Blaise
* Lamancine
* Marbéville
* Mirbel
* Ormoy-lès-Sexfontaines
* Oudincourt
* Soncourt-sur-Marne
* Viéville
* Vignory
* Vouécourt
* Vraincourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Kauffmann | Divers droite |
| 1961-1967 | Maurice Paillot | Radical |
| 1967-1979 | M. Humbert | Divers droite |
| 1979-1985 | Jean-Charles Popko | PS |
| 1985-1998 | Jean-Pierre Humbert | Divers droite |
| 1998- | Denis Maillot | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.898 | 6.397 | 6.523 | 6.271 | 5.926 | 5.578 | 5.528 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Uribarri Arratzua

Uribarri Arratzua (en castellà Ullíbarri Arrazua) és un poble (concejo) de la Zona Rural Est de Vitòria, al territori històric d'Àlaba.

## Geografia

Situat en l'extrem nord-est de municipi en el marge dret del rierol Angostalde, subafluent del riu Dulantzi a 539 msnm. Accés des de l'A-1 fins a la carretera local A-3008 que travessa la localitat.

## Demografia

Té una població de 51 habitants. L'any 2010 tenia 65 habitants.
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 43 | 47 | 47 | 44 | 47 | 48 | 49 | 51 |

## Història

Un dels 43 llogarets que s'uniren a Vitòria en diferents temps i ocasions i que en segregar-se en 1840 la Quadrilla d'Añana va romandre en la Quadrilla de Vitoria. Durant l'Antic Règim pertanyia a la diòcesi de Calahorra, vicaria de Vitòria i arxiprestatge d'Armentia.

## Patrimoni Monumental

Església parroquial catòlica sota l'advocació de Sant Esteve. Edifici medieval, reformat en època neoclàssica amb torre quadrada d'estil barroc tardà, obra de José Iloro (1752) i rematada per Joaquín de Ibarrucea i Francisco de Ortueta en 1763.

## Referències

* ↑ Wikimapia Coordenades: 42° 53′ 16″ N 2° 35′ 37″ W
* ↑ INE, Unidad Poblacional,006000 ULLIBARRI-ARRAZUA
* ↑ Sebastián Miñano, Diccionario geográfico y estadístico de España y Portugal (1826-1829), volumen 11.
* ↑ ULLÍBARRI-ARRAZUA :: Auñamendi Entziklopedia :: Euskomedia
# Benthophiloides turcomanus

Benthophiloides turcomanus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima temperat i demersal que viu fins als 27 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Iran i el Turkmenistan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 «Benthophiloides turcomanus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Berg, L.S., 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9): 687-736.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# 547
## Esdeveniments

* febrer - Roma: El general Belisari aconsegueix, després de 10 mesos de setge, expulsar-ne els ostrogots.
* Perusa (Itàlia): Els ostrogots del rei Tòtila inicien un setge de la ciutat que durarà dos anys.
* Regne de Gwynedd (Gal·les): Rhun Hir ap Maelgwn succeeix el seu pare Maelgwn Gwynedd en el tron.

## Necrològiques

* 10 de febrer - Montecassino (Itàlia): Santa Escolàstica de Núrsia, inspiradora de les monges benedictines.
* 21 de març - Montecassino (Itàlia): Sant Benet de Núrsia, abat, fundador de l'orde benedictí i pare de l'Església.
* Regne de Gwynedd (Gal·les): Maelgwn Gwynedd, rei, de febre groga

## Referències

* ↑ The Fall of Ostrogothic Rome and the Justinianic Reconstruction. Cambridge: Cambridge University Press, 2021, p. 243–299. ISBN 978-1-316-27592-4.
* ↑ Kleinhenz, Christopher. Routledge Revivals: Medieval Italy (2004): An Encyclopedia - Volume II (en anglès). Taylor & Francis, 2017-07-05, p. 875. ISBN 978-1-351-66443-1.
* ↑ «Lloyd, J. E., A history of Wales: from the earliest times to the Edwardian conquest, vol. 1 (1911) • CODECS: Online Database and e-Resources for Celtic Studies». [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ Engs, Ruth Clifford. «ST. SCHOLASTICA: FINDING MEANING IN HER STORY» (en anglès americà). Indiana University Bloomington, 2003.
* ↑ «Benet | enciclopedia.cat». [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ Jenkins, Samuel. Letters on Welsh history (en anglès). Dalcassian Publishing Company, 1852, p. 259.
# 787
## Esdeveniments

* Nicea (Bitínia): Se celebra el Concili de Nicea II on s'acaba amb la iconoclàstia. És el darrer concili ecumènic acceptat per totes les esglésies cristianes.
* Wight (Britànnia): Els danesos arriben a l'illa per primera vegada.
* Carlemany va promulgar decrets que recomanaven, en tot l'imperi, l'estudi de la literatura en llatí, la restauració de les antigues escoles i la fundació d'altres noves.

## Naixements

* abril – Bagdad (Pèrsia): Al-Amín, califa abbàssida. (m. 813)
* 10 d'agost – Balkh (Pèrsia): Abu-Màixar al-Balkhí, filòsof, matemàtic i astròleg/astrònom persa de Bagdad. (m. 886)

## Referències

* ↑ Schulman, Jana K. The Rise of the Medieval World, 500-1300 (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2002, p.xx. ISBN 0313308179.
* ↑ «مدخل إلى علم الفلك، وهو يشمل الكتب المقسمة الثمانية لأبي معشر أبالاخوس», 1506. [Consulta: 15 juliol 2013].
# A dos vientos. Criticas y semblanzas

A dos vientos. Criticas y semblanzas és un recull d'articles de Ramon Domènec Perés i Perés en castellà. La majoria dels articles van aparèixer a La Vanguardia entre 1888 i 1892 i van ser publicats a la mateixa impremta del diari en un llibre el gener del 1892. Perés intercala crítiques d'obres literàries amb unes Cartas de Inglaterra que comença a publicar el 23 de juliol de 1890 després d'una estada a Gran Bretanya.
És un intent d'analitzar la literatura catalana des de fora, en un esforç d'equilibri i mires universals. Perés defensa una crítica basada en la competència intel·lectual partint de "crítics ilustradíssims o homes que han fet estudis profunds". En concret, es refereix a "Paul Bourget, els Goncourt, Leconte de Lisle, Barbey d'Aurevilly, Carducci, Capuana, Swinburne, Roden Noel, Mathew Arnold, Henry James, i molts altres que estan a totes les literatures".
L'autor indica que a Espanya hi ha una tendència a l'"ignorantisme" o "plantejament intuitiu" respecte la literatura en front del "criticisme" que relaciona amb la "via intelectualista amb una profunda racionalització del fenomen artístic" que defensa i identifica com una tendència a altres països.
Perés expressa un gust per la identificació entre realisme i modernitat i demana que es tracti la literatura catalana "donant-li el lloc que mereix al costat de la castellana". L'autor s'esforça per no ser condescendent ni minoratiu i allunyat de lectures renaixentistes en l'estudi de la literatura catalana. Critica un proteccionisme de la literatura catalana que diu que no frena la creativitat.
Al volum s'hi analitzen desenes d'autors com Menéndez Pelayo, Fredeic Soler, Verdaguer o Pin i soler. Destaca la narrativa de Benito Pérez Galdós i la poesia d'Apel·les Mestres. El llibre va rebre crítiques favorables a la premsa de Barcelona i de Madrid, de periodistes com Francisco Fernández Villegas o Leopoldo Alas Clarín.

## Referències

* 1 2 Josep M. Domingo; Anna Llovera De realisme: Aproximacions i testimonis. Punctum, 2013, p. 197–199,117. ISBN 978-84-940694-9-9.
* ↑ Adolfo Sotelo Vázquez. De Cataluña y España. Relaciones culturales y literarias (1868-1960). Edicions Universitat Barcelona, 21 maig 2014, p. 118–. ISBN 978-84-475-3803-4.
* ↑ Laureano Bonet. Literatura, regionalismo y lucha de clases: (Galdós, Pereda, Narcís Oller y Ramón D. Perés). Edicions Universitat Barcelona, 1983, p. 26–27. ISBN 978-84-7528-078-3.
* ↑ «A dos vientos. Criticas y semblanzas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# 9 Barris Acull

9 Barris Acull va ser una xarxa d'associacions de Nou Barris integrada per més de seixanta entitats, entre les que figuraven associacions de veïns, associacions de mares i pares, parròquies, associacions culturals i esportives, entitats de lleure i de solidaritat, escoles d'adults, etc., i en la qual estava representat també el districte municipal. La finalitat de la Xarxa era treballar de manera coordinada per fomentar la convivència i facilitar la incorporació als barris dels nous veïns immigrats.
L'any 2001, el suport al moviment reivindicatiu a favor de la regularització dels immigrants sense papers que va desembocar en els tancaments a les esglésies de Barcelona, va constituir la primera prova de funcionament per a la Xarxa. Des del principi es va participar activament en el suport material, econòmic i reivindicatiu a aquest moviment social. L'experiència va posar de manifest la necessitat de garantir un servei d'acompanyament jurídic gratuït.
Les persones ateses per l'entitat van anar augmentant de manera molt significativa. L'any 2007 van arribar a les 11.382 persones, xifra molt important en un districte on el 17% de la població era immigrant.
Entre els actes lúdics que organitzava 9 Barris Acull, cal destacar les Jornades de la Xarxa 9 Barris Acull, que se celebraven cada dos anys, i també el Festival Mundial de Sopes, un acte de lluita contra la xenofòbia. Entre els serveis que oferia, destacava l'assessoria jurídica de suport a l'immigrant.
El 2024, degut un deute de 22.000 euros amb l'Ajuntament de Barcelona, es va veure forçada a tancar després de 23 anys d'activitat.

## Referències

* 1 2 L'Ajuntament i 9 Barris Acull signen un conveni per l'acollida i integració de la immigració.
* ↑ «Història de la Xarxa». 9 Barris Acull. Arxivat de l'original el 2 de juny 2011. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ Prosperitat no quiere ser Marsella Article a La Vanguardia, 16 de març de 2001, pàg.32
* ↑ «9 Barris Acull». nouscatalans.cat. Arxivat de l'original el 9 de febrer 2010. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ «IV Jornades Xarxa 9 Barris Acull». AESCO. Arxivat de l'original el 29 de gener 2010. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ «Festival de Sopes del Món Mundial». Districte Municipal de Nou Barris. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ «Un proyecto para la integración: Sopa de culturas». El Periódico. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ «El prodigio de Nou Barris». El País, 21-01-2007. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ «Biblioteca Nou Barris». Associacions d'ajuda a l'immigrant de Nou Barris. Bcn.cat. Arxivat de l'original el 2009-02-02. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ Rodríguez Carrera, Marta. «Tanca 9 Barris Acull per la impossibilitat de tornar un deute a l'Ajuntament de Barcelona». Ara, 23-06-2024. [Consulta: 11 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Web de 9 Barris Acull
# 99 d'Aquari

99 d'Aquari (99 Aquarii) és una estrella de la constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 4,38. Forma la part esquerra de la constel·lació juntament amb les estrelles 98 d'Aquari, 101 d'Aquari i Psi1 d'Aquari. Té una ascensió recta de 23 hores i 26 minuts i una declinació de -21° 39′. Es tracta d'una estrella gegant taronja; posseeix una magnitud absoluta de -0,49 i la seva velocitat radial positiva indica que l'estrella s'allunya del sistema solar.
Es tracta d'una estrella situada a l'hemisferi celeste austral, molt a prop de l'equador celeste; el que comporta que pugui ser observada des de totes les regions habitades de la Terra, exceptuant el cercle polar àrtic. A l'hemisferi sud sembla circumpolar només en les àrees més internes de l'Antàrtida, sent de magnitud 4,4 és visible a ull nu en les condicions adequades de foscor del cel. El millor període per a la seva observació és entre els mesos d'agost i desembre. El període de visibilitat és pràcticament el mateix en els dos hemisferis degut a la seva posició propera a l'equador celeste.

## Referències

* ↑ «The Perkins catalog of revised MK types for the cooler stars» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-10-1989, pàg. 245–266. DOI: 10.1086/191373.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Saskia Hekker «Precise radial velocities of giant stars. III. Spectroscopic stellar parameters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 17-09-2007, pàg. 1003–1009. DOI: 10.1051/0004-6361:20078233.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* «99 Aquarii (en diferents catàlegs)».
# Adà (esposa de Lèmec)

Adà és un personatge del Gènesi, primer llibre de la Tanakh i de l'Antic Testament. És una de les dues esposes de Lèmec.
És citada al capítol 4 del Gènesi com una de les dues dones que es van casar amb Lèmec, descendent de Caín. L'altra esposa va ser Sil·là. El nom d'Adà té una significació de qualitat estètica i era comú en el món semític per senyalar la bellesa femenina, tot i que també molts noms masculins empraven aquesta arrel. Adà va tenir dues fills amb Lèmec: Jabal, considerat avantpassat dels pastors nòmades, i Jubal, que té la consideració d'avantpassat dels intèrprets de cítara i flabiol. Els fills són, d'acord amb la genealogia bíblica, la setena generació de la humanitat, i fundadors d'arts de la civilització.
Al mateix capítol, Lèmec confessa a les seves esposes que havia mort un home que l'havia malferit i un noi que l'havia colpejat. D'acord amb la tradició aggadà i midraix, Adà i Sil·là van refusar mantenir relacions amb el seu marit després que els confessés que havia matat dos homes, i van anar al tribunal d'Adam per resoldre l'afer. Adà es retratada com una dona respectada i presa seriosament en el tribunal, tant ella com Sil·là demostren saviesa que té conseqüències en el destí del judici i, en darrera instància, en la humanitat.

## Referències

* ↑ Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). Tom I. Madrid: José Félix Palacios, 1844, p. 26.
* 1 2 3 Meyers, Carol. «Adah 1: Bible» (en anglès). The Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women. Jewish Women's Archive, 31-12-1999. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ Gn 4:19-21
* ↑ Gn 4:23
* ↑ Kadari, Tomar. «Adah 1: Midrash and Aggadah» (en anglès). Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women. Jewish Women's Archive, 31-12-1999. [Consulta: 4 desembre 2022].
# Adán Godoy

Adán Godoy Rubina (26 de novembre de 1936) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ 1962 FIFA World Cup Chile Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.
* ↑ Adán Godoy Fitxa i estadístiques a la FIFA
# A la sopa

A la sopa (títol original: In the Soup) és una pel·lícula independent de 1992, dirigida per Alexandre Rockwell i protagonitzada per Steve Buscemi, Seymour Cassel i Jennifer Beals. Ha estat doblada al català. Per aquesta pel·lícula Alexandre Rockwell Va guanyar el premi "Grand Jury Prize" en el Festival de Cinema de Sundance, on també Seymour Cassel es va endur un premi especial per la seva actuació.

## Argument

Aldolpho (Steve Buscemi), és un guionista que ha escrit un guió de 500 pàgines i cerca un productor que realitzi la seva pel·lícula. Aldolpho té la intenció de contractar com a actriu per a la seva pel·lícula a Angelica (Jennifer Beals), la seva veïna, a qui amb prou feines coneix. Fins que arriba el moment en què Aldolpho contacta amb Joe (Seymour Cassel), un gàngster que vol produir la seva pel·lícula.

## Repartiment

* Steve Buscemi: Aldolpho Rollo
* Seymour Cassel: Joe
* Jennifer Beals: Angelica Pena
* Debi Mazar: Suzie
* Stanley Tucci: Gregoire
* Pat Moya: Dang
* Will Patton: Skippy
* Steven Randazzo: Louis Barfardi
* Francesco Messina: Frank Barfardi
* Jim Jarmusch: Monty
* Carol Kane: Barbara
* Elizabeth Bracco: Jackie
* Sam Rockwell: Pauli
* Rockets Redglare: Guy
* Michael Buscemi: Actor

## Producció

A la sopa va ser filmada en color i gravada en blanc i negre; va ser projectada en blanc i negre als cinemes però existeix una versió en color en vídeo a causa de les exigències dels inversors.

## Rebuda
### Premis

1992:
* Sundance: Premi Especial del Jurat
* Cercle de Crítics de Nova York: Nominada a Millor actor de repartiment (Seymour Cassel)
* Festival de Chicago: Hugo de Plata - Millor actor (Seymour Cassel)

### Crítica

* "Sorprenent, oxigenada i desinhibida"
* "Encertat lliurament de cinema independent, a la qual Rockwell va donar un to tan senzill com eficaç. Pocs mitjans i molt talent"

## Referències

* ↑ «A la Sopa». esadir.cat.
* ↑ «In the Soup». The New York Times.
* ↑ Goldshmid, Eyal. «Q&A With Steve Buscemi and Seymour Cassel». theslant.com, 23-06-1998.
* ↑ Martínez, Luis «En la sopa». El País.
* ↑ Morales, Fernando «En la sopa». El País.
# Adriana Ocampo

Adriana Ocampo (Barranquilla, 5 de gener de 1955), nom complet Adriana Christian Ocampo Uria, és una geòloga planetària colombiana i directora del Programa de Ciència de la NASA. La seva investigació va conduir al descobriment del cràter d'impacte de Chicxulub. Ha dirigit sis expedicions d'investigació al lloc de l'impacte de Chicxulub. Ocampo i els seus col·legues també van descobrir el cràter Aorounga al Txad.
Nascuda a Barranquilla, Colòmbia, la seva família es va traslladar a Buenos Aires, Argentina, abans del seu primer aniversari, i després a Pasadena (Califòrnia), el 1970, quan tot just tenia 15 anys.
Ocampo va obtenir una llicenciatura en geologia a la Universitat de l'Estat de Califòrnia a Los Angeles el 1983. Va obtenir el seu mestratge en geologia planetària a la Universitat Estatal de Califòrnia, Northridge el 1997 i va acabar el seu doctorat a la Vrije Universiteit d'Amsterdam, als Països Baixos
Va començar la seva carrera en la ciència planetària primer com a voluntària en el Jet Propulsion Laboratory (JPL) durant l'escola secundària i durant l'estiu i al llarg de la universitat com a empleada. Ha treballat en una sèrie de projectes de ciència planetària de la NASA, incloent la missió Juno a Júpiter, la missió New Horizons de Plutó, i la missió OSIRIS-Rex de retorn de mostres d'asteroides. És també la científica principal responsable de la col·laboració de la NASA amb la missió Venus Express de l'Agència Espacial Europea i la missió Venus Climate Orbiter de l'Agència Japonesa d'Exploració Aeroespacial.
El 2010 va escriure la publicació educativa en castellà «El Mundo de Copocuqu: La Reina Gravedad y El Rey Masa» (NASA NP-2010-03-647-HQ).

## Premis i honors

Ocampo va rebre el Premi a la Dona de l'Any en Ciències de la Comisión Femenil a Los Angeles el 1992. També va rebre el Premi Consell Assessor de la Dona al JPL el 1996 i el Premi de Ciència i Tecnologia de la Federació xicana el 1997.
El 2002, Ocampo va ser qualificada com una de les 50 dones més importants de la ciència per la revista Discover.

## Referències

* ↑ «In Search of Crater Chains». NASA Science, 15-05-2006. Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 25 novembre 2013].
* ↑ Oleksy, Walter. American Profiles: Hispanic-American Scientists. Facts on File, 1998, p. 84. ISBN 0-8160-3704-3.
* ↑ «Impact of large asteroid impact on life on earth». Vrije Universiteit, 25-03-2013. Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «The Space Place». NASA. [Consulta: 25 novembre 2013].
* ↑ Alic, Margaret. «Ocampo, Adriana C.: 1955—: Planetary Geologist». A: Contemporary Hispanic Biography, 2004 [Consulta: 25 novembre 2013].
* ↑ «The 50 Most Important Women in Science». Discover [Consulta: 14 gener 2016].

## Enllaços externs

* (anglès) NASA Exploració del Sistema Solar. Perfil: Adriana Ocampo
# Abarema commutata

Abarema commutata és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae. Es troba a Guyana, Veneçuela, Surinam i Bolívia. Es limita a un reduït nombre de localitats amb boscos-sabana de muntanya, incloent la Gran Sabana, la serralada Pacaraima, les muntanyes Kanuku i la muntanya Tafelberg.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* World Conservation Monitoring Centre «Abarema commutata» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. IUCN, 1998, 1998, pàg. e.T36549A10005673. DOI: 10.2305/IUCN.UK.1998.RLTS.T36549A10005673.en.
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Abudefduf manikfani

Abudefduf manikfani és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ ITIS
# Adromischus phillipsiae

Adromischus phillipsiae és una espècie de planta suculenta del gènere Adromischus, que pertany a la família Crassulaceae.

## Taxonomia

Adromischus phillipsiae (Marloth) Poelln. va ser descrita per Karl von Poellnitz i publicada a Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 48: 88 (1940).

## Referències

* ↑ «International Plant Name Index».

## Bibliografia

* Pilbeam, John; Rodgerson, Chris; Tribble, Derek. Adromischus. The cactus file handbook 3 (en anglès). Christchurch, Dorset: Cirio Publishing Services Ltd, 01-05-1998, p. 107. ISBN 0 9520382 3 X.