OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menisc

«Menisc» té aquests significats:
* Òptica: lent que té una cara convexa i l'altra còncava. Vegeu Menisc (òptica).
* Física: superfície d'una columna líquida dins un tub estret, còncava o convexa. Vegeu Menisc (física).
* Anatomia: sibrocartílag interarticular. Vegeu Menisc (anatomia).
Viccionari
# Roger Bambuck

Roger Bambuck (Pointe-à-Pitre, 22 de novembre de 1945) fou un atleta francès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960. És considerat un dels millors velocistes francesos, sent l'únic que ha ostentat el rècord mundial dels 100 metres, alhora que ha aconseguit el millor resultat d'un francès en aquesta distància als Jocs Olímpics.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En ambdues quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, va disputar tres proves del programa d'atletisme. Va guanyar la medalla de bronze en els 4×100 metres, formant equip amb Jocelyn Delecour, Claude Piquemal i Gérard Fenouil, mentre en els 100 i 200 metres fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat d'Europa d'atletisme de 1966, d'or en els 200 i 4x100 metres i de plata en els 100 metres; així com vuit campionats nacionals, dels 100 i 200 metres els anys 1965, 1966, 1967 i 1968. El 1968 igualà el rècord del món dels 100 metres en córrer la distància en 10", primera i única vegada que un francès ho aconsegueix en aquesta distància. També aconseguí el rècord d'Europa dels 200 i del 4x100 metres.
A la fi dels Jocs de 1968 decidí retirar-se de l'atletisme per centrar-se en els seus estudis. El 1988 va ser nomenat secretari d'Estat de Joventut i Esports al govern de Michel Rocard, càrrec que va ocupar fins al 15 de maig de 1991. Va participar en la creació de la llei antidopatge francesa de 28 de juny de 1989.

## Millors marques

* 100 metres. 10.0" (1968)
* 200 metres. 20.4" (1967)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Roger Bambuck». [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ «Championnats de France». [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Luzenfichter, Alain. L'or français en athlétisme (en francès). Anglet: Atlantica, 2015, p. 173.
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Luzenfichter, Alain. L'or français en athlétisme (en francès). Anglet: Atlantica, 2015, p. 178.
* ↑ «Loi relative à la répression de l'usage des produits dopants à l'occasion des compétitions et manifestations sportives». Sports - Sénat. [Consulta: 30 novembre 2021].
# Khoan La San

El Khoan La San (vietnamita) o Shiceng Dashan (xinès: 十层大山; pinyin: Shícéng Dàshān) és una muntanya a la Serralada Annamita. Forma el trifini, conegut com els «tres regnes de Jiming» a Laos, Xina i Vietnam. Té una altitud de 1830 metres. Fou marcat pel molló número 0, un monòlit de granit de dos metres i de forma triangular el 2005 i reconegut per un tractat el 2006. S'hi toquen la província vietnamita de Dien Bien, Phongsaly a Laos i la província xinesa de Yunnan.

## Referències

* ↑ Hong Thao, Nguyen «A border of peace, friendship, stability and development» (en anglès). Official Gazette Vietnam Law Magazine, 11-02-2010.
* ↑ «Vietnam, Laos, China sign border agreement» (en anglès). voice of Vietnam, 10-11-2006.
* ↑ «Boundary tablet erected at China-Vietnam-Laos juncture» (en anglès). People's Daily, 04-07-2005. Arxivat de l'original el 2018-12-12 [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ «China, Vietnam and Laos Sign the Treaty on Definition of the Tri-Junction Point of the National Boundaries» (en anglès). Embassy of the People's Republic of China in Jamaica, 11-10-2006. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ «Khoan La San: Laos» (en anglès), 1995-2012.
* ↑ Robert. «VN, Laos and China install common border landmark» (en anglès). Talk Vietnam, 13-07-2005. Arxivat de l'original el 2018-12-10. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Manuel (Abat de Sant Quirze)

Manel fou abat de Sant Quirze de Colera almenys entre 927 i 935. A precs seus el bisbe Guigó de Girona va consagrar l'església del monestir el 935, que havia estat reedificada i se n'havien suprimit les parts inútils gràcies a l'aportació de diferents fidels, entre els quals destaca Galí, Ramon i Tassi. Per altra banda, el 931 va rebre del comte Gausbert d'Empúries-Rosselló d'uns alous que aquest els havia deixat en el testament i que comprenien algunes valls de l'Albera que arribaven fins al mar i que són les valls actuals de Colera i Portbou.

## Bibliografia

* Joan Badia i Homs, L'arquitectura medieval a l'Empordà, 2a ed., 2 vols., Girona, Diputació Provincial de Girona, 1985, vol. II-B, pp. 156-178, [il.] 182-190 i 600-605.
* Catalunya Romànica, 27 vols., Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1984-1998, vol. 9.
Viccionari
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Àustria

La selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Àustria és l'equip masculí que representa la Federació Austríaca de Patinatge en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La federació austríaca es va fundar l'any 1937.

## Referències

* ↑ «Federació austríaca de patinatge». Arxivat de l'original el 2010-09-03. [Consulta: 4 agost 2010].

## Enllaços externs

* Österreichischen Rollsport und Inline-Skate Verband Arxivat 2010-09-03 a Wayback Machine. (alemany)
# Salvador Giner

Salvador Giner és el nom dels següents personatges:
* Salvador Giner i de San Julián (Barcelona, 1934 - 2019), sociòleg, president de l'Institut d'Estudis Catalans (2005-2013)
* Salvador Giner i Vidal (València, 1832 – 1911), compositor i professor de música
# Salvador González

Salvador González és el nom dels següents personatges:
* Salvador González Albadalejo, (1911-?) militant del PCC i la UGT durant la Segona República i la Guerra Civil Espanyola.
* Salvador González Marco, (1963) futbolista valencià i entrenador del València FC.
# Santa Rita de Valldeix

Santa Rita de Valldeix és una església historicista de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una ermita situada a la dreta de la riera de Valldeix, dins una propietat particular, Can Miró, per on es pot entrar lliurement. Enclavada damunt una vil·la romana, la seva situació resta lleugerament més aixecada que la resta de construccions de l'entorn.
Reedificada el 1951, tal com resa en la placa de l'entrada, conserva els principals elements de la construcció de mitjans de segle xix donat el tractament de l'arc, les finestres, la rosassa i les arcuacions, molt emprats en l'arquitectura historicista. En aquest sentit, l'historicisme de tendència neoromànica de l'arquitectura del segle xix fou molt ben acollida i els seus recursos molt emprats en la reconstrucció de les obres d'origen eclesiàstic de la immediata post-guerra.

## Història

Santa Rita o Sant Sadurní es troba esmentada l'any 1066 en el cartoral de Sant Cugat. Al segle xi es bastí una construcció romànica que durant la Baixa edat Mitjana tingué l'advocació de Santa Cecília. Fou reedificada el 1517 i posteriorment, en el 1848, eixamplada i refeta tota de nou. Des de la segona meitat del segle xviii s'hi feu popular la devoció a Santa Rita.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Rita de Valldeix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «Goigs a santa Rita de Valldeix». [Consulta: 2017].
# Mas Collell (Sant Pere de Torelló)

Mas Collell és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Masia, avui inclosa al nucli de la població de Sant Pere de Torelló. És de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana, orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. El portal és rectangular i duu la llinda datada. Hi ha dos portals d'accés al que devia haver estat l'antiga lliça, situats un a llevant i l'altre a ponent. A ponent hi ha un cos que sobresurt formant una terrassa a nivell de primer pis i unes galeries, aquestes cobertes a dues vessants i les baranes formen una balustrada. L'estat de conservació és mitjà, es troba força deteriorada malgrat la història que conté. És construïda bàsicament amb pedra. Actualment és un forn de pa.

## Història

Després de la mortaldat produïda per la pesta negra de 1348, les cases alodials, que foren les menys perjudicades en aquest aspecte, donen disposicions per a la restauració de finques desertes. Així tenim notícia, segons Fortià Solà, de que l'any 1382 en Joan del Far, procurador de la casa de Cabrera, que dominava el terme, estableix en Ramon Collell el mas de Collell e Sant Pere de Torelló, fins aleshores rònec i deshabitat degut a la pesta. Reduint als habitants del mas: "les prestacions d'homes i dones, intesties, eixorquies, firmes d'esponsalici, foc i estada, pel sol cànon de dos sous anuals pagadors a Totsants".

## Referències

* 1 2 «Mas Collell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Mulde

El Mulde és un riu d'Alemanya que neix a Sermuth de la confluència de dos rius-fonts, el Zwickauer Mulde i el Freiberger Mulde a l'estat de Saxònia i que desemboca a l'Elba Dessau-Roßlau (Saxònia-Anhalt). Amb un cabal mitjà de 65 m³/s a la desembocaddura és el quart afluent més important de l'Elba. Desguassa el vessant septentrional de les Muntanyes Metal·líferes i la major part de Saxònia.
El nom prové d'una arrel pregermànic Milda que significa «cabalós, abundant en aigua».
Des de 2015 s'ha començat un projecte «Mulde salvatge» (en alemany wilde Mulde) per renaturalitzar tres trams majors del curs inferior del riu entre Retzau i Dessau, situades a la reserva de la biosfera «Elba mitjana».
* Pont al Mulde a Dachau
* Pantà del Mulde a Friedersdorf
* Pas de peix a la presa de Kollau
* Desembocadura a l'Elba

## Afluents principals

* Zwickauer Mulde
** Zschopau
** Flöha
* Freiberger Mulde
** Chemnitz
** Lungwitzbach
** Schwarzwasser

## Referències

* ↑ «Mulde». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Schmidt, Karl-Heinz; Schmalfeld, Thilo. «Laufentwicklung der Mulde seit 1600 - Physisch-geographische Untersuchung anhand historischer Umweltdaten» (en alemany). Forschungsportal Sachsen-Anhalt, 2007.
* ↑ Greule, Albrecht. «Von der Memoria zum Kognitiven Merkzettel. Namentypen und Memoria». A: Nomen et Fraternitas: Festschrift für Dieter Gruenich zum 65. Geburtstag (en alemany), 2008, p. 201. ISBN 978-3-11-020238-0.
* ↑ Hufe, Susanne. «‚Wilde Mulde‘ – Revitalisierung einer Flusslandschaft in Mitteldeutschland» (en alemany). Helmholtz-Zentrum für Umweltforschung - UFZ, 29-11-2018.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Mulde
# Rivulus ornatus

Rivulus ornatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Es troba a Sud-amèrica: Brasil i el Perú.
Els mascles poden arribar als 3,5 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Rivulus obscurus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Kharitónivka

Kharitónivka (en (ucraïnès): Харитонівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 296 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Manuel (cràter)

Manuel és un petit cràter d'impacte situat en la part nord de la cara visible de la Lluna. És a la part oriental del Mare Serenitatis, al costat sud-est del singular element del relleu lunar denominat Arat CA. Un altre diminut cràter, Yoshi, es troba a l'oest d'Aratus CA.
És un petit cràter de forma irregular, molt difícil d'observar des de la Terra per la seua reduïda grandària.

## Denominació

El nom procedeix d'una designació originàriament no oficial, continguda a la pàgina 42A4/S2 de la sèrie de plànols de la Lunar Topophotomap de la NASA, que fou adoptada per la UAI al 1976.

## Vegeu també

* Arat, amb tots els seus topònims associats.
* Annex: cràters de la Lluna.
* Selenografia.

## Referències

* ↑ Plano LAC-42
* ↑ Topophotomap 42A4/S2
* ↑ Exzerpt Arxivat 2016-08-27 a Wayback Machine. Proceedings (Grenoble 1976). In: Transactions of the IAU Bd. XVIB, Hrsg. von D. Riedel, 1977
* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Medical Subject Headings

Medical Subject Headings o MeSH (i que es podria traduir, com «paraules claus de termes mèdics») és un vocabulari controlat en anglès que concerneix la nomenclatura. Es basa en la indexació d'articles sobre ciències de la vida. És una iniciativa de la United States National Library of Medicine (NLM o Biblioteca Nacional de Medicina dels Estats Units). La llista MeSH es basa en el sistema MEDLINE/PubMed.
MeSH es va introduir el 1960, amb el mateix catàleg d'indexació de la NLM i els encapçalaments de matèria de la publicació trimestral acumulada per l'Index Medicus (edició de 1940) com a precursors. Des del 2007 es va aturar la versió impresa anual i d'ençà és disponible en línia. Es poden fer cerques i descarregar de franc a través de PubMed. Originalment en anglès, MeSH ha estat traduït a altres llengües i permet la recuperació de documents en diferents llengües.

## Referències

* ↑ «Medical Subject Headings (MeSH) Fact sheet». National Library of Medicine, 27-05-2005. [Consulta: 31 maig 2007].

## Enllaços externs

* Pàgina principal de Medical Subject Headings, mantingut per la Biblioteca Nacional de Medicina, dels Instituts Nacionals de la Salut (EUA) (anglès)
# Medalla del Servei Humanitari

La Medalla del Servei Humanitari (anglès:Humanitarian Service Medal) és una condecoració de les Forces Armades dels Estats Units, creada el 19 de gener de 1977 pel President Gerald Ford mitjançant l'Orde Executiva 11965. És atorgada a qualsevol membre de l'Exèrcit dels Estats Units (incloent als membres de la Guardia Nacional i de la Reserva) que es distingeixin per la participació meritòria en accions militars o operacions de natura humanitària.
És presentada de manera individual o col·lectiva.
Les activitats per les quals pot concedir-se han de ser assenyalades pel Departament de Defensa dels Estats Units. Entre aquestes s'inclouen els rescat després dels desastres naturals, l'evacuació de no-combatents d'una zona hostil o el suport humanitari als refugiats. No pot concedir-se per serveis rendits en disturbis locals en reforç a la seguretat.
Tampoc no pot atorgar-se si pel mateix període de servei s'atorguen la Medalla del Servei a les Forces Armades o la Medalla Expedicionària de les Forces Armades.
En el moment de la seva creació es va fer retroactiva a l'1 d'abril de 1975. Les condecoracions posteriors s'indiquen mitjançant estrelles de servei.

## Disseny

Una medalla de bronze de 30mm de diàmetre. A l'anvers i dins d'un cercle, apareix la palma d'una mà dreta oberta inclinada en diagonal cap a l'esquerra (per simbolitzar una mà que dona o que demana ajut). Al revers de la medalla apareix la inscripció "FOR HUMANITARIAN SERVICE" ("Pel Servei Humanitari") en tres línies. A sota hi ha una branca de roure, amb 3 fulles. A sota apareix en un arc al voltant de la base la inscripció "UNITED STATES ARMED FORCES" (Forces Armades dels Estats Units).
Penja d'un galó de 3 cm, amb les següents barres: 5mm en morat, 2mm en blanc, 8mm en blau cel i una franja central de 7mm en blau marí (i viceversa).
# Serrat de la Bada

El Serrat de la Bada és una serra situada al municipi d'Arsèguel, a la comarca catalana de l'Alt Urgell. S'hi han instal·lat infraestructures de telefonia mòbil.

## Referències

* ↑ «Proposta d'ordenació d'emplaçaments de les instal·lacions de telefonia mòbil a la demarcació no urbana de la comarca de l'Alt Urgell». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 gener 2022].
# Ràdio País

Ràdio País és una emissora de ràdio independent que emet des de Puei de Lescar en occità i francès. La seva freqüència es pot escoltar a les regions occitanes del Bearn (89.8), Bigorra (101.5), Gers (90.8 i 98) i Landes-Chalossa (103.6). Va ser creada el 1983 en ple auge de les ràdios lliures, i avui gaudeix del suport d'un centenar de mecenes. La qualitat de l'emissora està garantida per periodistes amb carnet de premsa i per tècnics professionals.
Ràdio País és gestionada per una federació d'associacions anomenada Federacion VIURE AU PAÍS-Ràdio País, fundada l'abril de 1996. Les associacions federades són Ràdio País Bearn, Ràdio País Bigòrra i Ràdio País Gers. Els objectius d'aquesta federació són:
* Promoure la llengua i la cultura occitana a la Gascunya pels mitjans audiovisuals.
* Assegurar un servei públic de fet de radiodifusió en occità.
El 2002 va organitzar una marató per a obtenir diners.

## Referències

* ↑ Història al web de Ràdio País
* ↑ Marató per la llengua occitana a Ràdio País a vilaweb

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Ràdio País (occità) (francès)
# Neotropius

Neotropius és un gènere de peixos pertanyent a la família dels esquilbèids.

## Taxonomia

* Neotropius acutirostris (Day, 1870)
* Neotropius atherinoides (Bloch, 1794)
* Neotropius khavalchor (Kulkarni, 1952)
* Neotropius mitchelli (Günther, 1864)

## Referències

* ↑ Kulkarni C. V., 1952. A new genus of schilbeid catfishes from the Deccan. Rec. Indian Mus. (Calcuta) v. 49 (pts 3-4). 231-238.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Bloch, M. E., 1794. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlín. Naturgeschichte der Ausländischen Fische. v. 8: i-iv + 1-174, Pls. 361-396.
* ↑ Kulkarni, C. V., 1952. A new genus of schilbeid catfishes from the Deccan. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 49 (pts 3-4): 231-238.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Aoom

Aoom (La muñeca asesina) és una pel·lícula fantàstica espanyola del 1970 de caràcter experimental i avantguardista dirigida per Gonzalo Suárez. Un exercici fascinant, relat d'amor impossible amb humor, tragèdia i aventura, però d'extrema dificultat. Malgrat que no va arribar a exhibir-se en sales comercials actualment se la considera una pel·lícula de culte, considerada l'obra més brillant i alhora més incompresa del seu director.

## Sinopsi

Aoom és aquest soroll que se sent quan no se sent res, murmura la veu en off en els primers segons de metratge. Ambientada a Astúries, l'actor Ristol, cansat de si mateix i del món, aconsegueix deslligar-se mentalment del cos que l'empresona i la seva ment acaba integrada en el d'una nina. La seva amant, Ana, s'alarma perquè no apareix i contracta un detectiu anglès perquè el busqui. Quan el seu cos mor, el grup busca en el bosc fins a trobar la nina. La mescla de gèneres, l'humor, la tragèdia i l'aventura conformen un relat d'amor impossible amb la càmera com a pinzellada, segons el seu propi director.

## Repartiment

* Lex Barker... Ristol
* Teresa Gimpera... Ana
* Julián Ugarte ... Assassí
* Romy ... Mrs. Fisher
* Luis Ciges... Constantino
* Bill Dyckes ... Detectiu
* Gila Hodgkinson ... Horror Woman

## Producció i estrena

Suárez va concebre la idea de la pel·lícula el 1968 a Luneray, a un poble de la Normandia, però finalment la va rodar a Astúries. Va finançar la filmació amb els beneficis que li va generar El extraño caso del doctor Fausto (1969), fou rodada en condicions precàries i sense guió, i com a protagonistes va contractar Lex Barker, conegut per substituir Johnny Weissmuller com a Tarzan, i a dues actrius muses de l'Escola de Barcelona, Teresa Gimpera i Romy. Aconseguí, però, que fos estrenada com a part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970, on fou qualificada com a "broma pesada" per alguns crítics. El mateix Suárez, a les seves memòries El hombre que soñaba demasiado, arriba a dir que el president del jurat, Fritz Lang, va canviar el pegat a l'ull sa per tal de no veure-la. Tanmateix, va aconseguir que la veiés Sam Peckinpah, que era al festival presentant fora de concurs La balada de Cable Hogue, i que li va agradar molt. Gràcies a això es van fer amics.

## Referències

* ↑ La ficción como necesidad: Gonzalo Suárez y 'Aoom', huffingtonpost.es. 5 de juny de 2020
* ↑ San Sebastián: Se remonta el nivel artístico del festival de cine, La Vanguardia, 14 de juliol de 1970
* ↑ El estupor del niño que juega, aisge.es, 1 de juny de 2020

## Enllaços externs

* Gonzalo Suárez, a golpes contra el realismo, El Cultural, 28 de juny de 2019