OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lúfa kai parallagi

Lúfa kai parallagi (grec: Λούφα και Παραλλαγή) és una pel·lícula de comèdia grega del 1984 dirigida per Nikos Perakis. Va ser seguida per la pel·lícula BIOS + πολιτεία (1987), que porta els personatges en una "reunió" posterior als 20 anys. El 2005 va ser llançada Lúfa kai parallagi: Seirines sto Aigaio, sense cap relació amb la primera pel·lícula; en canvi, explica la història d'una companyia de l'exèrcit actual. Una versió de la sèrie de televisió de la pel·lícula es va emetre durant dues temporades, amb actors de l'última pel·lícula de L&C en els papers dels personatges originals de la entrega de 1984.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la història d'un grup de soldats que, durant el seu servei militar obligatori el 1967 i 1968, abans i durant la Junta grega, són destinats a la l'aleshores recentment fundada Televisió de les Forces Armades. Aquesta televisió, fundada per a la població civil, estava dirigida per la Unitat Cinematogràfica de l'Exèrcit que fins aleshores només produïa pel·lícules de propaganda i telenotícies i s'encarregava d'entretenir les tropes i altres organitzacions benèfiques amb projeccions de pel·lícules. El personal estava format majoritàriament per soldats, que ja tenien experiència en el negoci del cinema en la seva vida civil, així com per aquells que van rebre la seva formació a l'exèrcit.
L'escenari, els personatges i les situacions retratades a la pel·lícula són en gran part autobiogràfics. Durant el seu servei militar, Perakis va ajudar a muntar l'estació experimental del Servei d'Informació de les Forces Armades a les instal·lacions del Servei Geogràfic Militar Hel·lènic, i la pel·lícula mostra un relat de ficció d'aquest període.

## Repartiment

* Nikos Kalogeropoulos com a soldat Giannis Papadopoulos
* Giorgos Kimoulis com a soldat Achilleas Lambrou
* Takis Spyridakis com a soldat Panagiotis Balourdos
* Fotis Polychronopoulos com a soldat Michail Karamanos, també conegut com Karamazov
* Giannis Chatziyannis com a soldat Petros Savidis
* Paris Tselios com a soldat Marlafekas
* Stavros Xenidis com a Coronel A. Kontellis
* Andreas Filippidis com a tinent coronel Minas Katsampelas
* Christos Valavanidis Major D. Karavidis
* Antonis Theodorakopoulos com a Capità
* Nikos Tsachiridis com a Sergent Major
* Tania Kapsali com Emmanouella Dimaki
* Ifigenia Makati com a Katerina Papadopoulou
* Rocky Taylor com a Cindy
* Dimitris Poulikakos com a John Papaloukas
* Michalis Maniatis com el senyor Karlatos
* Ira Papamichail com a Soula

## Premis

* Menció especial, 1985, Festival Internacional de Cinema de Tessalònica
* Gran Premi, 1984, Festival Internacional de Cinema de Tessalònica
* Millor guió, 1984, Festival Internacional de Cinema de Tessalònica
* Millor actor, 1984, Festival Internacional de Cinema de Tessalònica
* Millor muntatge, 1984, Festival Internacional de Cinema de Tessalònica
* Ós d'Or, Nominat, 35è Festival Internacional de Cinema de Berlín

## Referències

* ↑ Loafing and Camouflage a hellenicaworld.com
* ↑ Loafing and Camouflage a Radiotimes.com
* ↑ «Berlinale: 1985 Programme». berlinale.de. [Consulta: 8 gener 2011].

## Enllaços externs

* Lúfa kai parallagi a YouTube
# Magne Bleness

Magne Bleness (30 d'abril de 1933 - 1 de desembre de 1992) va ser un actor i director de teatre noruec.
Va néixer a Fana i es va casar dues vegades, primer amb Berit Gøril Havrevold el 1957, i posteriorment amb Mette Janson el 1961. Fou pare de Carsten Bleness (n. 1958).
Va debutar a l'escenari el 1953 a Oslo, al Sommerteatret, i més tard va treballar al Nationaltheatret i al Fjernsynsteatret. La seva primera producció escènica va ser l'obra Semmelweiss de Jens Bjørneboe, al Nationaltheatret el 1969. Va ser director de teatre de Fjernsynsteatret de 1980 a 1990.

## Referències

* 1 2 Lyche, Lise. «Magne Bleness». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «Carsten Bleness». A: Store norske leksikon (en noruec). Oslo: Norsk nettleksikon [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ (en noruec).
# Magán

* Aquest article tracta sobre el municipi castellanomanxec. Vegeu-ne altres significats a «Magán (desambiguació)».
Magán és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Cabañas de la Sagra, Villaluenga de la Sagra, Villaseca de la Sagra, Mocejón i Olías del Rey.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.081 | 1.122 | 1.127 | 1.137 | 1.163 | 1.227 | 1.317 | 1.500 | 1.662 | 1.989 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Luis Ordi Martín | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Luis Ordi Martín | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Luis Ordi Martín | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Jesús Aranda Muñoz | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Jesús Aranda Muñoz | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Jesús Aranda Muñoz | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jesús Aranda Muñoz | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús Aranda Muñoz | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Magí Baixeres

Magí Baixeres (? s.XVII - Barcelona 1714) fou militar català durant la Guerra de Successió Espanyola.
Partidari progermànic, ja lluità contra els Borbons durant el setge francès de 1697, dirigit pel general Vendôme. Continuà lluitant contra els francesos durant el Setge de Barcelona de 1706 i va participar en la defensa de Girona (1710-11).
Ascendit al grau de capità del Regiment número 5 "Ciutat de Barcelona", morí durant la batalla de l'11 de setembre de 1714. Probablement es troba enterrat al Fossar de les Moreres.

## Referències

* ↑ «Magí Baixeres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Hernàndez i Riart, 2007, p. 210.

## Bibliografia

* Hernàndez, Francesc Xavier; Riart, Francesc. Els Exèrcits de Catalunya (1713-1714). Uniformes, equipaments i organització. Barcelona: Rafael Dalmau Editor, 2007. ISBN 978-84-232-0713-8.

## Enllaços externs

* Biografia del Capità Baixeres Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* La Batalla de l'11 de setembre de 1714 Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
# Magàs

Magàs (en ingúix i rus: Мага́с) és la capital d'Ingúixia, una república de la Federació Russa. la ciutat es va fundar el 1995; va substituir Nazran com a capital de la república el 2002. És la població amb menys habitants que actua com a capital d'un subjecte federal de Rússia: Al cens de 2010 tenia 2.502 habitants, encara que la població estimada a 2019 és de 10.333.
El nom de Magàs es va triar en record a la històrica capital de l'antic Regne d'Alània.

## Enllaços externs

* Portal de Magàs Arxivat 2006-04-10 a Wayback Machine. (rus)
# Macon (Mississipi)

Macon és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 2.461 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Macon tenia 2.461 habitants, 906 habitatges, i 587 famílies. La densitat de població era de 629,3 habitants per km².
Dels 906 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34% hi vivien parelles casades, en un 27,5% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 16,2% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.800 $ i la renda mediana per família de 26.696 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.969 $ mentre que les dones 16.898 $. La renda per capita de la població era de 12.568 $. Entorn del 29,2% de les famílies i el 36% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Macon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Macon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maniquí gorjanegre

El maniquí gorjanegre (Lonchura kelaarti) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies, camps d'arròs i boscos als turons del sud de l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Maniquí gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Parc Nacional del riu subterrani de Puerto Princesa

El Parc Nacional del riu subterrani de Puerto Princesa és una àrea protegida de les Filipines, situat a uns 50 quilòmetres, al nord del centre de la ciutat de Puerto Princesa, Palawan.Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1999.
El riu també es diu riu subterrani de Puerto Princesa. El parc nacional es troba a la Serralada de Saint Paul, a la costa nord de l'illa. Està vorejada per la Badia de St Paul al nord i el riu Babuyan a l'est. El Govern de la Ciutat de Puerto Princesa ha gestionat el Parc Nacional fins al 1992. L'entrada al riu subterrani està a poca distància a peu des de la ciutat de Sabang.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Puerto-Princesa Subterranean River National Park» (en anglès). [Consulta: 15 març 2021].

## Vegeu també

* Set meravelles naturals del món
# Quercus iltisii

Quercus iltisii, és una espècie del gènere Quercus dins de la família de les fagàcies. Està classificada en la secció dels roures vermells d'Amèrica del Nord, Centreamèrica i el nord d'Amèrica del Sud que tenen els estils llargs, les glans maduren en 18 mesos i tenen un sabor molt amarg. Les fulles solen tenir lòbuls amb les puntes afilades, amb truges o amb pues en el lòbul.

## Distribució i hàbitat

És un endemisme de Mèxic on es distribueix per Jalisco i Colima.

## Taxonomia

Quercus iltisii va ser descrita per Luz María González Villarreal i publicat a Brittonia 55(1): 54. 2003.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
iltisii: epítet atorgat en honor del botànic Hugh Hellmut Iltis.

## Vegeu també

* Característiques de les fagàcies

## Referències

* ↑ «Quercus iltisii». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 16 juliol 2014].
* ↑ «Quercus iltisii». The Plant List. [Consulta: 16 juliol 2014].
* ↑ «Quercus iltisii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 juliol 2014].

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catàleg taxonòmic d'espècies de Mèxic. 1. In Capital Nat. Mèxic. CONABIO, Mexico City.
# Cisma acacià

El cisma acacià va ser una ruptura entre les esglésies cristianes d'orient i occident, que va tenir lloc a Constantinoble el 482, durant el regnat de l'emperador Zenó, i que acabaria el 519, amb Justí I.
Es pot considerar el primer cisma entre les esglésies oriental (Constantinoble) i occidental (Roma). Va ser el resultat d'una deriva dels líders de la cristiandat oriental cap al monofisisme, i l'intent fracassat de l'emperador Zenó de conciliar les parts amb el document anomenat Henoticó, inspirat per Acaci, patriarca de Constantinoble, d'on prové el nom.

## Referències

* ↑ Bark, William «Theodoric vs. Boethius: Vindication and Apology». The American Historical Review, 49, 3, 01-04-1944, pàg. 410–426. DOI: 10.2307/1841026. ISSN: 00028762. JSTOR: 1841026 [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ Francis Dvornik «Emperors, Popes, and General Councils». Dumbarton Oaks Papers, 6, 1951, pàg. 1–23. DOI: 10.2307/1291081. ISSN: 00707546. JSTOR: 1291081 [Consulta: 14 desembre 2008].
* ↑ McKim, Donald K. Westminster John Knox Press. Westminster Dictionary of Theological Terms. 1, 1996-11, p. 2. ISBN 0-664-25511-6.
# José Bolinches Bacete

José Bolinches Bacete (Xàtiva, 1910 - 1959) fou un empresari valencià que destacà en el sector de la indústria de la motocicleta, arribant a dissenyar fins i tot algun model de microcotxe.

## Resum biogràfic

Nascut al si d'una família acomodada, a vint anys vivia a París i a només 25 ja havia acumulat una fortuna gràcies a la seva empresa d'exportació de fruites, principalment taronges, des de Xàtiva a Bèlgica. En esclatar la guerra civil espanyola Bolinches vivia a Brussel·les amb la seva dona, Yvonne Pieters Janssen (nascuda a Maastricht, Països Baixos) i els seus fills Juan i José. Acabada la guerra, ajudà molts refugiats espanyols durant el període anterior a l'esclat de la Segona Guerra Mundial.
El 1947 va tornar a Xàtiva amb la intenció de fabricar o inventar algun producte de necessitat a l'Espanya aïllada de la postguerra. El 1949 va fabricar una sèrie d'articles per a hostaleria i hospitals, com ara cadires metàl·liques, gandules portàtils, taules per a terrasses d'hotels, etc. Aquell mateix any, en una època de benzina racionada i gasogen, va crear el seu primer vehicle, una motocicleta elèctrica molt senzilla i de roda baixa que va denominar Electro Boli. Ateses les necessitats de transport que hi havia en aquella època, Bolinches creà el 1952 el tricicle Boli, proveït d'una àmplia caixa de fusta a la part anterior.
Malgrat els seus intents, traves burocràtiques de tota mena anaven reduint el seu capital. De cara a les seves següents creacions, Bolinches va dissenyar personalment la seva pròpia factoria, establerta al número 13 del carrer Pintor Sorolla de València (d'altres fonts esmenten Algemesí com a seu de l'empresa). Allà, ja amb el nom comercial de Cimera, va desenvolupar un escúter amb un disseny molt funcional que va fabricar en tres versions diferents: rural, estàndard i de luxe. Bolinches, però, havia de lluitar amb les dificultats administratives pròpies del règim, obtenint diverses negatives a les seves sol·licituds de llicències de fabricació, fins al punt que va haver d'abandonar la producció de motocicletes i decidí de construir el seu primer cotxe, aparegut el 1954. Era un microcotxe que ell hagués volgut fer amb quatre rodes, però no li van concedir el permís i va haver de reconvertir-lo en tricicle. Bolinches també en va construir alguna versió tipus furgoneta.
Vivint de la seva renda i gastant-s'ho tot en invents, la seva salut s'anava consumint. Entre 1958 i 1959, l'any de la seva defunció, va fabricar els motocultors de marca patentada Valiant.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 307. ISBN 84-920886-5-6.

### Bibliografia

* «Cimera» (en castellà). losorigenes.net, 2007. [Consulta: 24 abril 2013].

## Enllaços externs

* Història de la marca Cimera (castellà)
* Història de les marques Cimera i Boli (castellà)
# Mare de Déu de la Bonanova (Portvendres)

La Mare de Déu de la Bonanova és l'església parroquial de la vila de Portvendres, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situada en el Port vell de Portvendres, ara esdevingut un ample passeig.
Acabada el 1888, fou obra de l'arquitecte Drogart, és d'estil neoromànic, i té una bella cúpula dedicada a la Mare de Déu.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Portvendres». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 236. La Presentació de la Mare de Déu». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de la Bonanova a l'ortofotomapa de l'IGN
# Javier Jiménez García

Javier Jiménez García (Aldaia, 11 de març de 1997), conegut futbolísticament com a Javi Jiménez, és un futbolista valencià que juga com a defensa al CE Alcoià.

## Trajectòria

És un central format en la pedrera del València CF des de xiquet, fins a arribar a jugar en les files del València Mestalla en Segona Divisió B.
Durant la temporada 2016-17, el central va ser una de les sensacions en les files del València Mestalla per a convertir-se en una peça clau per a Curro Torres, entrenador del Mestalla, amb el qual va estar a punt de pujar a Segona Divisió després de jugar el play off d'ascens. Va fer el seu debut amb el primer equip el 3 de gener de 2017, en partit de Copa del Rei contra el Celta de Vigo, cometent un penal i marcant un gol durant l'encontre.
En juny de 2017 renovà el seu contracte amb el club valencianista fins a 2020.
El 13 d'agost de 2020, Jiménez fou cedit a l'Albacete Balompié de Segona Divisió per la temporada 2020-21.

## Referències

* ↑ Javi Jiménez adelanta a Abdennour
* ↑ L'escalada de Javi Jiménez
* ↑ «Javi Jiménez, nuevo jugador del Albacete Balompié» (en castellà). Albacete Balompié, 13-08-2020. [Consulta: 15 agost 2020].

## Enllaços externs

* Javi Jiménez, Fitxa a Soccerway
* Javi Jiménez a BDFutbol
# Muayad Al-Haddad

Muayad Al-Haddad (Kuwait, 3 de març de 1960) és un exfutbolista kuwaitià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Kuwait amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a Khaitan Sporting Club i Qadsia SC.

## Referències

* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.
* ↑ Profile at sports-reference.com
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-12. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ Muayad Al-Haddad a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cisneros

«Cisneros» té aquests significats:
* Cisneros (Palència), municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Biografies:
** Baltasar Hidalgo de Cisneros (Cartagena, 1755 - 1829), mariner i administrador colonial espanyol
** Francesc Antoni de la Dueña y Cisneros (Villanueva de la Fuente, 1753 - Madrid, 1821), religiós castellà, bisbe d'Urgell i Copríncep d'Andorra (1797 -1816), diputat a les Corts de Cadis, i president de les Corts Espanyoles (1814)
** Francesc Vicente i Cisneros (Barcelona, 1936), músic, compositor i instrumentista de flabiol i contrabaix
** García Jiménez de Cisneros, conegut com a abat Cisneros (Cisneros, 1455 o 1456 - Montserrat, 1510), reformador benedictí, autor ascètic i prior (1493-1499) i abat (1499-1510) del monestir de Montserrat
** Gonzalo Jiménez de Cisneros, conegut com el cardenal Cisneros (Torrelaguna, Castella, 1436 - Roa, 1517), franciscà i assessor d'estat, tercer Inquisidor general de Castella i regent a la mort dels reis Felip I i Ferran el Catòlic
** Leonor de Cisneros (Nova York, 1878 - ?), mezzosoprano estatunidenca
** Ignacio Hidalgo de Cisneros y López de Montenegro (1896 - 1966), militar i aviador espanyol
# MobyGames

MobyGames és un pàgina web dedicada a catalogar videojocs, antics i actuals. El web conté una extensiva base de dades d'informació sobre els videojocs. Ha estat nominat per la Webby Award com a millor lloc web de videojocs (Best Game-related Website) per la International Academy of Digital Arts and Sciences l'11 d'abril del 2006.

## Referències

* ↑ 2006 Webby Nominees, Games-Related category

## Enllaços externs

* MobyGames (anglès)
* Preguntes més freqüents (PMF) de MobyGames (anglès)
# Alexandra de Hannover

Alexandra de Hannover és el nom dels següents personatges:
* Alexandra de Hannover (gran duquessa de Mecklenburg-Schwerin) (1882 - 1963).
* Alexandra de Hannover (princesa de Leiningen) (1959).
* Alexandra de Hannover (princesa de Hannover) (1999).
# Amphiprion chagosensis

Amphiprion chagosensis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (5°S - 7°S), associat als esculls de corall i a 10-25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic occidental: Chagos.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Allen, G.R. 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.

## Bibliografia

* Balon, E.K. 1990. Epigenesis of an epigeneticist: the development of some alternative concepts on the early ontogeny and evolution of fishes. Guelph Ichthyol. Rev. 1:1-48.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr. 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Thresher, R.E. 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City (Estats Units). 399 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Miquel Àngel Coll Canyelles

Miquel Àngel Coll Canyelles (Santa Eugènia, 12 de setembre de 1983) és un polític mallorquí, afiliat al Partit dels Socialistes de les Illes Balears (PSIB) des de l'any 2004. Llicenciat en pedagogia, ha estat regidor de l'Ajuntament de Santa Eugènia i diputat al Parlament de les Illes Balears. Ha estat Secretari General de l'Agrupació Socialista de Santa Eugènia i Vicesecretari General de les Joventuts Socialistes de les Illes Balears. Va ser secretari d'organització de la Federació Socialista de Mallorca des del 2008 fins al 2012. Actualment, és el Secretari de Formació i Coordinació Territorial de la Federació Socialista de Mallorca i conseller insular del Consell de Mallorca, on és portaveu del grup socialista. Com a diputat durant la legislatura 2007–2011, l'any 2010 va qüestionar l'interès periodístic de l'entrevista a IB3 Televisió de l'expresident Jaume Matas. Amb motiu de les eleccions generals espanyoles de 2011, Coll va ser coordinador electoral del PSIB-PSOE.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Comissió executiva». [Consulta: 21 novembre 2011]. Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 24 novembre 2011].
* ↑ «Estructura PSIB». PSIB. Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ «´Salom no debería tener la conciencia tranquila por su vinculación en el túnel de Sóller´» (en castellà). Agència EFE. Diario de Mallorca, 20-04-2011 [Consulta: 21 novembre 2011].
* ↑ Torres, Quim «El cap d'IB3 diu que “no cal” internalitzar els informatius». Diari de Balears, 16-04-2010. Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine.
* ↑ «El PSOE advierte que Rajoy recortará servicios públicos» (en castellà). Agència EFE. Diario de Mallorca, 01-09-2011 [Consulta: 21 novembre 2011].
* ↑ «Rubalcaba visitarà Mallorca el proper 10 de novembre». Europa Press. Diari de Balears, 28-10-2010 [Consulta: 21 novembre 2011]. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «El PSOE hará más de 200 actos de campaña y Rubalcaba vendrá el día 10» (en castellà). Agència EFE. Diario de Mallorca, 2011 [Consulta: 21 novembre 2011].