OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Papir 3

El papir 3, designat com a 𝔓3 (en la numeració Gregory-Aland), és un papir del Nou Testament.
Es tracta d'un petit fragment de quinze versos de l'Evangeli de Lluc que data dels segles VI/VII. Forma part d'un leccionari. Està datat paleogràficament al segle VI o VII.
El tipus de text grec d'aquest còdex és mixt. Aland el va situar a la categoria III.

## Història

El text del manuscrit va ser publicat per Karl Wessely el 1882.
El manuscrit es troba a la Biblioteca Nacional d'Àustria (Pap. G. 2323).

## Text

    ΑΓΓ . . ΙΟ
       ΤΟΝ Κ ̣̅ ΗΣο $^υ$
    ΤΟΝ̣Τ̣Ω̣ΝΦΣΡΙΣ̣
    Ε̣Λ̣ΘΩΝΕ̣ΙΣΤ̣
    ΙΕΙΔΟΥΓΥΝΗΗΤΙΣΗ
    ΓΝΟΥΣΑΟΤΙ̣ΚΑΤ $^Α$ Κ
    ΣΑΑΛΑΒΑΣΤΡΟΝΜΥΡ̣
    Ο̣ΔΑΣΑΥΤΟΥΚΛΑΣΙΟΥΣ̣
    ΥΣΠΟΔΑΣΑ $^Υ$ ΤΟΥ ΚΑΙ
    ΕΞΕΜΑΞΕΝΚΑΙΚΑΤΕ
    ΗΛΙΦΕΝ ΤΩΜΥΡΩ
    ΑΣΑΥΤΟΝΕΙΠΕΝΕ . . . . ΤΩ
    ΗΣΕΓΙΓΝΩΣΚΕΝΑΝΤ̣ΙΣΚΑΙΠΟΤΑΠ
    ΤΑΙΑΥΤΟΥΟΤΙΑ. ΑΡΤΩΛΟ̣ΣΕΣΤΙΝ
    ΕΙΠΕΝ Ο ΙΣ ΠΡΟΣ̣Α. Τ̣Ο̣Ν̣ΣΙΜΩΝ
    ΔΕΔΕΔΑ . . . ΛΕΕΙ̣ΠΕΝΦΗΣΙΝΔΥΟ
    ΤΙΝΙΟΕΙΣΩ
    Η̣ΚΟΝ̣ΤΑΜΗ̣
    ΤΟΤΙΣΟΥ
    ΔΕΣΙΜΩ̣
    Π̣ΕΝΑΥΤΩ̣
    Ω̣Σ̣Ι̣ΜΩ
Lluc 10:38
    ΝΤΟΥΑΓΙΟ $^υ$ ΛΟ $^υ$ ΚΑ
       . . . . . . ΚΩΜΗ̣
          ΡΕΥΕΣΘΑΙΑΥΤΟΥ
          ΘΕΝΕΙΣΚΩΜΗΝΤΙΝ

## Referències

* ↑ New Testament Transcripts Prototype
* 1 2 3 Aland, Kurt; Erroll F. Rhodes (trans.). The Text of the New Testament: An Introduction to the Critical Editions and to the Theory and Practice of Modern Textual Criticism. Grand Rapids: William B. Eerdmans Publishing Company, 1995, p. 96. ISBN 978-0-8028-4098-1.
* ↑ Karl Wessely, Evangelien-Fragmente auf Papyrus, Wiener Studien 4 (1882), 198-214.
# Real Sociedad Gimnástica de Torrelavega

La Real Sociedad Gimnástica de Torrelavega és un club de futbol de la localitat de Torrelavega (Cantàbria).

## Història

El 28 de setembre de 1907 es fundà la Real Sociedad Gimnástica de Torrelavega per iniciativa de Gabino Teira amb la intenció de reunir societats que practicaven diversos esports en una de sola.
El primer partit de futbol de la societat es disputà el 2 d'agost de 1908 enfront del Santander FC. No obstant això, no fou fins al 2 d'octubre de 1921 que disputà el primer partit oficial enfront de la Unión Montañesa, que a més fou el primer partit al seu estadi del Malecón.
La temporada 1928/29, amb el naixement de la lliga espanyola, fou inscrit a la Segona Divisió B, on acabà en quarta posició. L'any 1930 desapareix per problemes econòmics. Un altre club de la ciutat, el CD Torrelavega en pren el relleu. L'any 1943, aquest club canvià de nom adoptant el de l'antiga Real Sociedad Gimnástica de Torrelavega.
La seva temporada més destacada fou el 1949/50, any en què es quedà a un pas de pujar a primera divisió. La temporada 1967/68 fou la darrera en què el club ha jugat a Segona Divisió (a data de 2008).

## Dades del club

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió: 9 (1928-29, 1939-40, 1949-50 a 1953-54, 1966-67 a 1967-68)
* Temporades a Segona Divisió B: 19 (1987-88, 1990-91 a 1994-95, 1996-97 a 2004-05, 2006-07, 2009-10 a 2012-13)
* Temporades a Tercera Divisió: 45 (1929-30, 1933-34, 1940-41, 1943-44 a 1948-49, 1954-55 a 1965-66, 1968-69 a 1977-78, 1979-80, 1981-82 a 1986-87, 1988-89 a 1989-90, 1995-96, 2005-06, 2007-08, 2008-09, 2013-14 a 2017-18)
* Millor classificació a la Segona divisió: 4t (1949-50)
* Millor classificació a la Copa: vuitens de final (1929, 2001)

## Futbolistes destacats

* Ilxat Faizulin
* Óscar Engonga
* Vicente Engonga
* Javi Venta
* Diego Camacho
* Rubén Palazuelos
* Alberto González
* Mario Bermejo

## Palmarès

* Segona Divisió B (1): 1999-00
* Tercera Divisió (10): 1933-34, 1960-61, 1963-64, 1964-65, 1989-90, 1995-96, 2005-06, 2007-2008, 2008-09, 2013-14, 2016-17.

## Referències

* ↑ http://granotas.es/jugamos-uefa/ Arxivat 2008-06-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2011-07-05 a Wayback Machine.
* Article a El País
# Joseba Andoni Leizaloa Azpiazu

Joseba Andoni Leizaloa Azpiazu (Sant Sebastià, 3 de gener de 1931) és un polític basc del Partit Nacionalista Basc (PNB). Va ser membre designat del Gipuzko Buru Batzar (GBB) del PNB entre 1986 i 1977 i membre elegit entre 1977 fins al 1980, que va ser elegit diputat del Parlament basc. Entre 1977 i 1978 va ser membre de l'Euzkadi Buru Batzar.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 598. ISBN 84-930048-0-4.
# Kostin

Kostin - Костин (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Fuentelcésped

Fuentelcésped és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 236 | 205 | 194 | 194 |
# Cuvelai

Cuvelai és un municipi de la província de Cunene. Té una extensió de 16.270 km² i 60.137 habitants. Comprèn les comunes de Mukolongondjo, Mupa, Kubati i Kalonga. Limita al nord amb els municipis de Jamba i Cuvango, a l'est amb els municipis de Cuchi i Menongue, al sud amb el municipi de Cuanhama, i a l'oest amb els municipis d'Ombadja i Matala.

## Referències

* ↑ Cuvelai al web del cens d'Angola
# Radostín (Žďár nad Sázavou)

Radostín és un poble del districte de Žďár nad Sázavou a la regió de Vysočina, República Txeca, amb una població a principi de l'any 2018 de 153 habitants.
Es troba al nord-est de la regió, prop del naixement del riu Sázava —un afluent dret del Vltava— i de la frontera amb les regions de Moràvia Meridional i Pardubice.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de. Estadístiques del districte de Žďár nad Sázavou. Consultat el 5 d'agost de 2018.
# Pantà de Cavallers

El pantà de Cavallers o dels Estanys de Tor és un embassament que pertany al riu Noguera de Tor (conca del riu Noguera Ribagorçana), creat per una presa situada al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.
L'embassament fou construït l'any 1960. Es troba a 1.781 m d'altitud i la seva presa, de 70 m d'alçada i 360 m de longitud és del tipus anomenat de contraforts. En els darrers 10 anys la mitjana de capacitat que ha presentat és de 14 hm³ o sigui un 93,13% de la seva capacitat. L'embassament va fer desaparèixer l'original Estany de Cavallers així com la Cascada de Cavallers.
A l'estany de Cavallers i la seva presa té origen el riu la Noguera de Tor, de 24 km de recorregut per la Vall de Boí, travessant les poblacions de Caldes de Boí, Erill la Vall, Barruera, Llesp i Castilló de Tor fins a desembocar en la Noguera Ribagorçana en el terme del Pont de Suert.
El cabal mitjà a Llesp és de 8,1 m³/s. La seva conca ocupa una àrea de 30 km².

## Rutes

L'embassament, situat dins la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, és la porta d'entrada al parc per la Capçalera de Caldes. Les principals rutes que surten de la presa són:
* Pic de Comaloforno: Des de l'extrem occidental de la Presa de Cavallers, via el Pas de l'Ós i l'Estany Gelat de Comaloforno.
* Estany Negre i Refugi Joan Ventosa i Calvell: des de la Presa de Cavallers, pel Pletiu de Riumalo, el Barranc de les Llastres i Pletiu d'Estany Negre.
* Pletiu de Riumalo
* Besiberri Sud: pel Pletiu de Riumalo, barranc i l'Estany de Malavesina.
* Besiberri del Mig: pel Pletiu de Riumalo, Barranc de Malavesina, l'Estany de Malavesina i el Pas de Trescazes.
* Besiberri del Mig: pel Pletiu de Riumalo, Barranc de Malavesina, l'Estany de Malavesina, la Bretxa Peyta i el Pas de Trescazes.
* Besiberri Nord: pel Pletiu de Riumalo, pel Barranc de Malavesina, l'Estany de Malavesina i la Bretxa Peyta.
* Vall de Valarties per la Bretxa Peyta: pel Pletiu de Riumalo, pel Barranc de Malavesina i l'Estany de Malavesina.

## Dades

* Aigua embassada (2018): 13 hm³
* Aigua embassada (2009): 16 hm³

## Referències

* 1 2 3 www.embalses.net - Cavallers
* ↑ COLL, Pep; ANIZ, Mercè; LUENGO, Víctor. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici. Lleida: Pagès Editors, S.L., 2002, pàgines 37-38. ISBN 84-7935-983-8.
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Vegeu també

* Embassaments de Catalunya

## Enllaços externs

* Els embassaments al web de l'ACA
# Real Stadium Club Ovetense

El Real Stadium Club Ovetense fou un antic club de futbol asturià de la ciutat d'Oviedo.
Va ser fundat l'any 1914. La temporada 1924-25 es proclamà campió d'Astúries. El 1926 es fusionà amb el Real Club Deportivo Oviedo per formar el Reial Oviedo. Jugava a l'estadi Vetusta.

## Referències

* ↑ «Real Oviedo. Su historia en números. Baúl de los recuerdos». realoviedo. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Origen del futbol en Oviedo». lafutbolteca. [Consulta: 9 abril 2019].
# Joseba Arriaga Dosantos

Joseba Arriaga (Ermua, 28 de juliol de 1982) és un futbolista basc, que ocupa la posició de davanter. Ha estat internacional espanyol en categories inferiors.

## Trajectòria

Sorgeix del planter de l'Athletic Club. Després de jugar als filials, a la temporada 02/03 puja al primer equip, amb qui juga 28 partits a la màxima categoria. No s'arriba a fer un lloc titular, i durant els següents dos anys és suplent a l'Athletic, que el cedira a la SD Eibar a la temporada 05/06.
Sense continuïtat a l'equip de San Mamés, a l'estiu del 2006 fitxa per la UD Las Palmas, amb qui disputa 32 partits de la Segona Divisió. Posteriorment milita al Real Jaén i al Cadis CF, ambdós a Segona B.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Fuentecambrón

Fuentecambrón és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Extensió i Població

Fuentecambrón té una àrea de 48,76 km² així com una població de 58 habitants (segons l'INE 2004) i una densitat de població d'1,19 hab/km².
Comprèn la pedania de Cenegro.

## Història

En el cens de 1879, ordenat pel Comte de Floridablanca, hi figurava com a lloc del Partit de San Esteban de Gormaz en la Intendència de Sòria, conegut llavors com a Fuente Cambrón, amb jurisdicció de senyoriu i sota l'autoritat de l'Alcalde Pedani, nomenat per la Marquesa de Villena. Comptava llavors amb 139 habitants.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Dachsen

Dachsen és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte d'Andelfingen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Route des Grands Crus

La Route des Grands Crus (expressió francesa, literalment «Ruta dels Grans Vins») és una ruta turística de França que travessa la part més prestigiosa de la regió de vinyes de la Borgonya, és a dir trenta-vuit pobles vitícoles pintorescos de la Côte de Nuits i la Côte de Beaune, entre Dijon i Santenay, que s'estén al llarg de 60 km.

## Llista dels pobles que travessa la ruta de nord a sud

* Dijon (amb el Palau dels Ducs de Borgonya)
* Chenôve
* Côte de Nuits
** Marsannay-la-Côte
** Couchey
** Fixin
** Brochon
** Gevrey-Chambertin
** Morey-Saint-Denis
** Chambolle-Musigny
** Vougeot (amb el château del Clos de Vougeot i la Confrérie des Chevaliers du Tastevin)
** Vosne-Romanée
** Nuits-Saint-Georges
** Comblanchien
** Premeaux-Prissey
** Corgoloin
* Côte de Beaune
** Ladoix-Serrigny
** Aloxe-Corton
** Pernand-Vergelesses
** Savigny-lès-Beaune
** Beaune (amb els Hospicis i la subhasta que s'hi du a terme)
** Pommard
** Volnay
** Saint-Romain
** Monthelie
** Auxey-Duresses
** Meursault
** Puligny-Montrachet
** Chassagne-Montrachet
** Santenay

## Galeria de fotografies

* Clos Vougeot Grand Cru
* Château del Clos de Vougeot
* Château de Savigny-lès-Beaune
* Església de Marsannay-la-Côte
* Casa borgonyona
* Marsannay-la-Côte
* Château de Marsannay-la-Côte
* Detall d'un cep de vinya
* Detall d'un cep de vinya
* Vinyes de Marsannay-la-Côte
* Vinyes de Marsannay-la-Côte
* Pàmpols i raïms
* Vinyes de Marsannay-la-Côte
* Pàmpols i raïms
# Johann Ludwig Krapf

Johann Ludwig Krapf (nascut l'11 de gener de 1810 Derendingen, va morir el 26 de novembre de 1881 a Korntal.) - Missioner alemany, etnòleg i lingüista explorador de l'Àfrica oriental.
Juntament amb Johannes Rebmann, missioner i autor, entre altres coses, del Diccionari de suahili va descobrir l'interior de l'Àfrica oriental. Es creu que els primers europeus a veure el Kilimanjaro i el Kenya. El 1836, després d'estudiar teologia, va anar a Etiòpia per a treballar com a missioner en nom de l'Església Anglicana. Va aprendre aviat dialectes del llenguatge amhàric i altres de locals. Va investigar el poble d'Oromo, llavors anomenat Gala. Va traduir al seu idioma gran part de la Bíblia.

## Referències

* ↑ «Johann Ludwig Krapf». Encyclopædia Britannica [Consulta: 12 febrer 2010].

## Vegeu també

* Sámuel Teleki
# Kennygayita

La kennygayita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom en honor al geòleg i col·leccionista de minerals nord-americà Norman Kennedy (Kenny) Gay (1953 – 2023).

## Característiques

La kennygayita és un sulfat de fórmula química [Pb₄O₂(OH)₂](SO₄). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, sent publicada en el mes d'abril de 2024. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76229, 76230 i 76231.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Redmond de la localitat de Waterville Lake, al comtat de Haywood (Carolina del Nord, Estats Units). Més tard també va ser determinada a Badenweiler, dins la regió de Friburg (Baden-Württemberg, Alemanya), amb uns anàlisi realitzats per Joy Desor. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 3 «Kennygayite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Smith, Jason B.; Hughes, John M.; Ma, Chi; Emproto, Christopher «New Minerals from the Redmond Mine, North Carolina, USA: VI. Boojumite and Kennygayite, Two New Minerals with Structures Based on Chains of Oxocentered OPb4 TETRAHEDRA». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 62, 2, 01-03-2024, pàg. 391–403. DOI: https://doi.org/10.3749/2300051 [Consulta: 22 abril 2024].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 68». European Journal of Mineralogy, 34, 5, 31-08-2022, pàg. 385–391. DOI: doi:10.5194/ejm-34-385-2022 [Consulta: 22 abril 2024].
* ↑ «Kennygayite from Badenweiler Pb mining district, Badenweiler, Breisgau-Hochschwarzwald, Freiburg Region, Baden-Württemberg, Germany». Mindat. [Consulta: 22 abril 2024].
# Fuentecén

Fuentecén és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 329 | 307 | 277 | 285 |
# Rand Miller

Rand Miller és el cofundador de l'estudi Cyan Productions (rebatejat com a Cyan Worlds) amb el seu germà Robyn Miller. Es van fer famosos en el microcosmos dels videojocs després de l'inesperat èxit del seu videojoc Myst, que ha continuat sent el número u en vendes durant els anys 1990.
També al cap de Cyan, és en canvi menys implicat en la redacció, producció o programació, però ara se centra en la gestió dels projectes de què s'encarrega l'empresa. Al mateix temps, es troba a cada episodi de la saga Myst al paper principal d'Atrus, seqüències que ja no són només produïdes per Cyan.

## Referències

* ↑ Trey Walker. «The Sims overtakes Myst» (en anglès). gamespot.com, 22-03-2002. [Consulta: 3 maig 2010].
* ↑ Alex McLarty. «Interview with Rand Miller, co-creator of the Myst series» (en anglès), 10-04-2009. Arxivat de l'original el 2009-04-14. [Consulta: 3 maig 2010].

## Enllaços externs

* Bloc de Rand Miller (anglès)
# Pantà de Ximelis

El Pantà de Ximelis o Pantà de Cemelis o de Camelis segons el document, és una zona humida a uns 4,5 km al nord-oest del nucli d'Alcarràs, tot i que administrativament està en terme municipal de Torres de Segre, població que es troba a l'altre marge del Segre. De fet aquesta acumulació artificial de l'aigua està formada per dues basses artificials: el pantà de Ximelis o Camelis pròpiament dit, i una segona bassa més petita i de forma aproximadament rectangular, situada al nord-est del pantà. Al voltant de les dues basses es desenvolupa una interessant vegetació pròpia de zones salobres, amb períodes d'inundació temporal.
El pantà, construït inicialment per al reg, rep aigua de la Séquia de Vilanova. Es veu sotmès a fortes oscil·lacions del nivell de l'aigua i arriba a assecar-se gairebé del tot, excepte a una petita zona del sector sud. Ocupa prop de 4,5 hectàrees de superfície. A data de 2014 sembla que ja no s'utilitza per a regar els camps adjacents.
La bassa, de menors dimensions i delimitada per una mota de terres, té forma rectangular i presenta un nivell d'inundació més constant.
Les dues basses presenten un “cinyell helofític” ample i ben format, constituït per canyissar -a la part més exterior- i bogar (amb Typha angustifolia), a la part més propera a la làmina d'aigua. En ambdós casos hi ha també abundants tamarius (Tamarix canariensis), formant una mena de bosc de ribera perimetral, discontinu. A més del matollar halòfil, amb Artemisia herba-alba (botja pudent) i Salsola vermiculata (siscall) com a espècies dominants, apareixen també jonqueres amb jonc boval (Scirpus holoschoenus).
Aquest espai destaca pel seu poblament animal. Acull espècies nidificants com l'arpellot de marjal (Circus aeruginosus), l'agró roig (Ardea purpurea), la fotja (Fulica atra), el martinet menut (Ixobrychus minutus), el cabussó emplomallat (Podiceps cristatus) i el cabusset (Tachybaptus ruficollis). També és una zona important durant les migracions i a l'hivern, en acollir grups nombrosos d'anàtids i limícoles.
La zona no experimenta alteracions significatives, però presenta alguns abocaments de runes (sector nord) i pot veure's afectada per processos d'eutrofització i de contaminació de les aigües (per productes fitosanitaris, etc.).

## Referències

* ↑ Denominació emprada per l'ICGC a www.icc.cat/vissir
* 1 2 3 4 5 6 «Pantà de Ximelis». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 21 de desembre 2014. [Consulta: 21 desembre 2014].
# La Cau (Tavertet)

La Cau també anomenada la Calm és una masia al nord-oest del terme de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Masia de planta rectangular amb coberta a dos vessants amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis. Presenta un annex gran a la façana nord amb un pis més que el cos original i seguint la mateixa orientació en la coberta. A la façana principal hi ha un annex que ocupa tot el sector est d'aquesta. Hi ha un petit annex en funció de llenyer a la façana oest, darrere del qual hi ha un cos petit semicircular que devia ser el forn. L'habitatge està al primer pis i hi ha una escala per arribar al portal d'entrada. Les obertures, que són poques, no presenten cap eix de composició. Els escaires i els emmarcaments de les obertures són de pedra picada. Els ràfecs del cos original són de llosa.

## Història

Masia que es considera del segle xii. L'origen de l'edifica actual pot ser del segle xiv o XV. Es troba registrada en els fogatges del Terme y quadra del Castell de Cererols fogajat a 5 d'octubre 1553 per Sagimon Trassera balle com ampar en cartes 222 on apareix un tal «Pheliu Jobre sta al Mas Calma» que és possible que es refereixi a la Cau o la Calm.

## Referències

* 1 2 «Mas la Cau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Frances Dee

Frances Dee (Los Angeles, Califòrnia, 26 de novembre de 1909 − Norwalk, Connecticut, 6 de març de 2004) va ser una actriu estatunidenca.
Va néixer a Los Angeles, Califòrnia, on estava destinat el seu pare, membre de l'exèrcit. Va créixer a Chicago, Illinois, on va estudiar a la Shakespeare Grammar School i a la Hyde Park School, on era coneguda amb el sobrenom de Frankie Dee.
El 1927, després de la seva graduació a Hyde Park High, de la qual va ser vicepresidenta de la seva classe, així com anomenada Bellesa de l'Any, va passar dos anys a la Universitat de Chicago abans de tornar a Califòrnia.
El 1929 va començar a treballar com a extra d'una pel·lícula. La seva gran oportunitat va arribar quan, sent encara una extra, se li va oferir el paper principal de Playboy of Paris, juntament amb Maurice Chevalier.
La bona audiència obtinguda en les dues pel·lícules de Paramount Pictures juntament amb Charles "Buddy" Rogers i Richard Arlen, li van donar el paper coprotagonista de Sondra Finchley, amb Phillips Holmes i Sylvia Sidney, a la prestigiosa i controvertida producció d'An American Tragedy (Una tragèdia humana) de Paramount, dirigida per Josef von Sternberg.
Va conèixer l'actor Joel McCrea l'any 1933 al plató de la pel·lícula The Silver Cord. L'atractiva parella es va casar el 20 d'octubre d'aquell mateix any, i va romandre unida fins a la mort de McCrea el 1990. Durant la seva vida junts, Frances Dee i Joel McCrea van viure en un ranxo a la zona est de Ventura County, Califòrnia. Els McCrea van donar centenars d'acres de la seva propietat a la YMCA per a la ciutat de Thousand Oaks, Califòrnia.
Joel McCrea va morir en el 57è aniversari del seu casament. Van tenir tres fills, un d'ells l'actor Jody McCrea. Frances Dee va morir a Norwalk, Connecticut, a causa d'un accident vascular cerebral als 94 anys.

## Filmografia seleccionada

* Playboy of Paris (1930)
* An American Tragedy (1931)
* Love Is a Racket (1932)
* This Reckless Age (1932)
* If I Had a Million (1932)
* The Crime of the Century (1933)
* Little Women (1933)
* Blood Money (1933)
* The Silver Cord (1933)
* One Man's Journey (1933)
* Headline Shooter (1933)
* Finishing School (1934)
* Of Human Bondage (1934)
* La fira de la vanitat (Becky Sharp) (1935)
* The Gay Deception (1935)
* Souls at Sea (1937)
* Wells Fargo (1937)
* If I Were King (1938)
* Coast Guard (1939)
* A Man Betrayed (1941)
* Meet The Stewarts (1942)
* I Walked with a Zombie (1943)
* Happy Land (1943)
* Patrick the Great (1945)
* The Private Affairs of Bel Ami (1947)
* Four Faces West (1948)
* Payment on Demand (1951)
* Mister Scoutmaster (1953)
* Far as the Eye Can See (2006, curtmetratge)
# Cucut maragda pitblanc

El cucut maragda pitblanc (Chrysococcyx caprius) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita boscos, sabanes i pobles de la major part de l'Àfrica Subsahariana.