OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Duato i Chapa

Josep Duato i Chapa (València, 26 de novembre de 1899 - 15 de març de 1990) va ser un empresari i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Treballà al sector de la seda, i fou president del Col·legi de l'Art Major de la Seda de València. Al costat de Lluís Lúcia i Lúcia va fundar el partit polític Dreta Regional Valenciana que es va integrar més tard en la Confederació Espanyola de Dretes Autònomes durant la Segona República, candidatura amb la qual fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1936.
Encara que va donar suport als rebels durant la Guerra Civil, i durant la postguerra formà part de la comissió gestora de l'ajuntament de València fins que fou destituït el maig de 1940, les seves conviccions monàrquiques democràtiques i el suport a Joan de Borbó li van fer separar-se de la política franquista, desenvolupant la seva labor en organitzacions paraoficials vinculades a l'Església catòlica espanyola del moment com Acció Catòlica o l'Associació Catòlica Nacional de Propagandistes. Durant la transició democràtica es va incorporar de manera testimonial a la formació democristiana Unió Democràtica del País Valencià.

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.183. ISBN 9788495484802.
* Necrológica, El País, 17 de març de 1990.
# Rugby (Dakota del Nord)

Rugby és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 2.939 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rugby tenia 2.939 habitants, 1.291 habitatges, i 765 famílies. La densitat de població era de 588 hab./km².
Dels 1.291 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 28,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.482 $ i la renda mediana per família de 35.745 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.885 $ mentre que les dones 18.510 $. La renda per capita de la població era de 14.380 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rugby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rugby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Vadim Kràvtxenko

Vadim Vladímirovitx Kràvtxenko (en rus: Вадим Владимирович Кравченко) (Almati, 4 de maig de 1969) va ser un ciclista kazakh. Va combinar la pista amb la carretera.

## Palmarès en ruta

* 1993
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1995
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Equador
* 1998
** 1r a la Volta a Egipte
* 2000
** 1r a la Volta a Romania
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia
* 2001
** Campió del Kazakhstan en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Egipte
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia
* 2002
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Egipte
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Aràbia Saudita
* 2002
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sèrbia

## Palmarès en pista

* 1987
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Mikhail Orlov, Dimitri Zhdanov i Valeri Baturo)
* 1995
** Campió d'Àsia en Persecució
* 1998
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics de 1998 en Persecució
* 1999
** Campió d'Àsia en Persecució
* 2001
** Campió d'Àsia en Persecució
* 2002
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics de 2002 en Persecució

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Tobogan (joc)

Un tobogan (de l'algonquí toboggan) o una esgoladora és una construcció de caràcter recreatiu, que consisteix en una rampa lliscant en la seva part anterior, a la qual es puja per una escala situada a la part posterior. Es pot considerar com la part central de la diversió en els parcs aquàtics moderns.
Originàriament la paraula inuit feia referència a un trineu construït amb taules de fusta corbades en la part anterior. L'etimologia de la paraula tobogan, ve del francès tabaganne, terme adaptat de l'idioma micmac, (propi d'una tribu índia del Canadà i pertanyent a les llengües algonquianes) per canadencs francòfons a la primeria del segle xix.

## Tipus de tobogan
### Per la seva forma

Els tobogans són tradicionalment metàl·lics, oberts i amb una superfície dreta. Amb tot, hi ha altres menes de tobogans:
* Tobogan tub . Consisteix en una estructura circular de plàstic a través de la qual es giren els nens.
* Tobogan en espiral . La superfície de lliscament és plàstica i descriu una corba que pot ser més o menys tancada.
* Tobogan de diversos pendents . La superfície presenta dos o més pendents de lliscament.
* Tobogan aquàtic . Propi de parcs aquàtics, sobre la seva superfície corre una pel·lícula d'aigua que afavoreix el lliscament. Aquest tobogan pot ser de gran llargària i té diverses alçades i nombroses corbes en el seu camí. A diferència de la resta, en el tobogan aquàtic es poden adoptar diferents postures d'aviada:
** Assegut
** Estirat cap enrere
** Estirat cap endavant

#### Components

Els components d'un tobogan aquàtic poden variar d'acord amb l'ús que se'n faci, però bàsicament en un parc aquàtic hi ha:
* Tobogan o rampa o Canaleta . Normalment de fibra de vidre amb corbes i girs, encara que hi ha rectes, que són els més arriscats com el "kamikaze".
* Torre d'Accés . Serveix per arribar a la part de salpilada, pot ser metàl·lica, de ciment, de fusta o usant altures geogràfiques del terreny.
* Torre de Suport . On es cossola el Tobogan o Canaleta.
* Equip Mecànic . Conformen les bombes i filtres independents del sistema de recirculació de les piscines per a captar l'aigua per al Tobogan.
* Piscina Exclusiva d'Arribada. S'ha de considerar una piscina exclusiva per a l'arribada dels banyistes per tal d'evitar eventualitats. Encara que és habitual que es posi en piscines existents amb les degudes normes de seguretat.

### Pel tipus d'accés

Hom pot accedir al tobogan directament per una escala o bé amb una construcció en què els nens es poden entretenir aportant més valor estètica a l'obra. L'estructura pot adoptar les formes més variades: torreta, fort, caseta, etc. Així mateix, l'accés es pot fer mitjançant diversos elements, bé alternativament, bé en el mateix joc: escales, cordes, espatlleres, etc.

## Referències

* ↑ «tobogan». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ https://www.avl.gva.es/lexicval/mobile/?paraula=esgoladora#searchPage
# Féillire

Am Féillire (pronunciat əmˈfeːlʲəɾʲə) era un revista anual en gaèlic escocès publicada per primera vegada l'any 1872 sota el nom Almanac Gàilig air son 1872 a Inverness per J. Noble amb 44 pàgines.
La revista reaparegué l'any següent sota el nom d'Am Féillire. Van aparèixer-ne més edicions el 1875 i una cada any del 1900 al 1908. Després d'un llarg període de sequera, se'n publicà l'últim exemplar l'any 1938. Les edicions en variaven en extensió, algunes van tenir fins a 96 pàgines.

## Referències

* 1 2 Ferguson, A.; Matheson. Scottish Gaelic Union Catalogue (en anglès). Biblioteca Nacional d'Escòcia, Edimburg, 1984.
* ↑ «Am Féillire» (llibre electrònic gratuït) (en gaèlic escocès) p. 96, 1907.
# Papamosques negre meridional

El papamosques negre meridional (Melaenornis pammelaina) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae), pròpia de l'Àfrica Austral i Oriental. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques negre meridional». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 696. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Southern Black-flycatcher. Melaenornis pammelaina» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 29 desembre 2021].
# Contraexemple

En lògica, especialment en les seves aplicacions a matemàtiques i filosofia, un contraexemple és una excepció a una regla general proposada, és a dir, un cas específic de la falsedat d'una quantificació universal (un "per a tot").
Per exemple, considerem la proposició "tots els escriptors són intel·ligents". Com aquesta proposició diu que una certa propietat (intel·ligència) és vàlida per a tots els escriptors, inclús un sol escriptor ximple provarà la seva falsedat. En aquest cas, un escriptor ximple és un contraexemple a "tots els escriptor són intel·ligents".
El nombre 2 és l'únic contraexemple de la proposició "tots els nombres primers són nombres senars". Algunes proposicions poden ser negades amb un nombre major, inclús infinit de contraexemples. Per exemple: "Tots els nombres senars són primers" té infinits contraexemples: tots els múltiples senars de 3, 5, 7, etc.

## En matemàtiques

En matemàtiques, els contraexemples són sovint emprats per a provar els límits dels possibles teoremes. Per a fer servir contraexemples per a mostrar que algunes conjectures són falses, els investigadors matemàtics eviten els cul-de-sac i aprenen a modificar conjectures per a produir teoremes probables.

## En filosofia

En filosofia, els contraexemples són emprats normalment per a argumentar que una posició filosòfica en concret mostrant que no és aplicable a certs casos. A diferència dels matemàtics els filòsofs no poden provar els seus anunciats més enllà de cap dubte, per tant, altre filòsofs són lliures de no estar-hi d'acord per provar de posar-hi altres contraexemples en resposta. Evidentment, el primer filòsof pot argumentar que el contraexemple al·legat no es pot realment aplicar.

## Bibliografia

* Lynn Arthur Steen and J. Arthur Seebach, Jr.: Counterexamples in Topology, Springer, New York 1978, ISBN 0-486-68735-X.
* Joseph P. Romano and Andrew F. Siegel: Counterexamples in Probability and Statistics, Chapman & Hall, New York, London 1986, ISBN 0-412-98901-8.
* Gary L. Wise and Eric B. Hall: Counterexamples in Probability and Real Analysis. Oxford University Press, New York 1993. ISBN 0-19-507068-2.
* Bernard R. Gelbaum, John M. H. Olmsted: Counterexamples in Analysis. Corrected reprint of the second (1965) edition, Dover Publications, Mineola, NY 2003, ISBN 0-486-42875-3.
* Jordan M. Stoyanov: Counterexamples in Probability. Second edition, Wiley, Chichester 1997, ISBN 0-471-96538-3.
# Rugby Club Toulonnais

El Rugby club toulonnais és un club de rugbi francès fundat l'any 1908 i amb seu a Toló. Triple campió de França (1931, 1987, 1992), actualment juga al Top 14 després de guanyar la Pro D2 2007-2008.

## Enllaços externs

* (francès) Lloc web oficial del club
* (francès) Lloc web oficial del centenari del club Arxivat 2008-06-13 a Wayback Machine.
# Gregori II de Túsculum

Gregori II de Túsculum fou fill d'Alberic III de Túsculum. Va succeir al pare com a comte de Túsculum i fou senyor de Roma amb el càrrec de cònsol. El 1044 va dirigir l'expedició cap a Roma que va restaurar a Benet IX. Va morir entre el 1054 i el 1058. Va deixar un fill: Gregori III de Túsculum.

## Referències

* ↑ «Gregory II, Count of Túsculum (unknown-1058) -...» (en anglès). [Consulta: 29 abril 2021].
# Tobogan als Jocs Olímpics

El tobogan és un esport que formà part del programa olímpic per primera vegada en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 realitzats a Sankt Moritz (Suïssa), si bé la seva segona aparició no fou fins vint anys després en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 disputats altre cop a Sankt Moritz. En aquestes dues ocasions únicament es disputaren proves en categoria masculina. Després de més de cinquanta anys d'absència en el programa olímpic es reintroduí en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units), realitzant-se una prova en categoria masculina i una altra en categoria femenina.
Els dominadors d'aquest esport són els Estats Units, el Regne Unit i Canadà.

## Programa

| Prova | 1924 | 1928 | 1932-1936 | 1948 | 1952-1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 | Anys |
| Homes | | • | | • | | • | • | • | • | • | • | 8 |
| Dones | | | | | | • | • | • | • | • | • | 6 |

## Medaller

Medaller de 1928 a 2022 :
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 3 | 4 | 1 | 8 |
| 2 | Regne Unit | 3 | 1 | 5 | 9 |
| 3 | Alemanya | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 4 | Canadà | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 5 | Rússia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 5 | Suïssa | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 7 | Corea del Sud | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | Letònia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10 | Atletes Olímpics de Rússia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Àustria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 13 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 14 | 14 | 14 | 42 |
    en cursiva: comitès nacionals desapareguts.

## Medallistes més guardonats
### Categoria masculina

| Atleta | NOC | Jocs | Or | Plata | Bronze | Total |
| Tretiakov, AleksandrAleksandr Tretiakov | Rússia | 2010–2014 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Heaton, JohnJohn Heaton | Estats Units | 1928, 1948 | 0 | 2 | 0 | 2 |
| Dukurs, MartinsMartins Dukurs | Letònia | 2010–2014 | 0 | 2 | 0 | 2 |
| Stähli, GregorGregor Stähli | Suïssa | 2002–2006 | 0 | 0 | 2 | 2 |

### Categoria femenina

| Atleta | NOC | Jocs | Or | Plata | Bronze | Total |
| Yarnold, LizzyLizzy Yarnold | Regne Unit | 2014–2018 | 2 | 0 | 0 | 2 |

## Vegeu també

* Llista de medallistes olímpics de tobogan
# Fronsac

«Fronsac» té aquests significats:
* Fronsac (Gironda), municipi francès al departament de la Gironda i a la regió de l'Aquitània
* Fronsac (Haute-Garonne), municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Cantó de Fronsac
* Vescomtat de Fronsac, jurisdicció feudal de Gascunya (després Guyena) sorgida al segle xii. Dominava l'entrada a la Garona des de l'oceà. Del
# Patriarca Irineu

El Patriarca Irineu (en serbi: Патријарх Иринеј, Patrijarh Irinej), nascut el 28 d'agost 1930 prop de Vidova (Čačak), Regne de Iugoslàvia i mort a Belgrad el 20 de novembre de 2020, fou el 45è patriarca de l'Església Ortodoxa Sèrbia des del 22 de gener de 2010. El seu títol complet era Sa Santedat Arquebisbe de Pec, Metropolità de Belgrad i Karlovci, Patriarca serbi Irineu. Entre 1975 i 2010 va ser Bisbe de Niš, i per això també se'l coneix com a Irineu de Niš.

## Biografia

Nascut Miroslav Gavrilovic (Мирослав Гавриловић), després de cursar estudis de secundària a Čačak, es va matricular al seminari ortodox de Prizren. Després, va ingressar a la Facultat de Teologia de Belgrad, fent el servei militar després de graduar-se. Va ser tonsurat monjo el 1959 al monestir de Rakovica, rebent el nom monàstic d'Ireneu (Irinej). Va ser professor al seminari de Prizren, i va completar estudis de postgrau a Atenes. El 1969, va ser nomenat director de l'escola monàstica al monestir d'Ostrog. Més tard va tornar a Prizren, on va ser nomenat rector del Seminari d'aquesta ciutat el 1969. El maig de 1974, va ser elegit Bisbe Vicari de Morava, consagrada pel Patriarca Germà. El maig de 1975va ser elegit bisbe de Niš, essent entronitzat a la Catedral de la Santíssima Trinitat el 15 de juny d'aquell any. Irineu encapçalà aquesta jurisdicció de l'església Sèrbia durant trenta-cinc anys.
El 22 de gener de 2010, va ser elegit Patriarca de l'Església Ortodoxa Sèrbia, com a successor del Patriarca Pavle. Va ser un dels tres candidats amb més vots dels 45 bisbes elegibles, entre els quals el Patriarca interí Amfilohije Radović i Irineu Bulovic. A la fase final, el patriarca és triat a sorts en un sobre segellat, tradició que enfatitza la intervenció divina en l'elecció. Irineu ha estat considerat, tant internament com a l'exterior, un tradicionalista moderat, obert al diàleg interreligiós. En una entrevista, Irineu va indicar que no s'oposaria a la primera visita d'un Papa catòlic romà a Sèrbia, el 2013, com a part de les celebracions de l'aniversari de l'Edicte de Milà, en virtut del qual l'emperador romà Constantí, que va néixer a Niš, va posar fi a la persecució dels cristians.

## Referències

* ↑ (castellà) La Iglesia ortodoxa serbia elige a un nuevo patriarca moderado y neutral, La Vanguardia, 23 de gener de 2010, p.8
* ↑ (castellà) El obispo Irinej toma posesión como nuevo patriarca de la Iglesia Ortodoxa Serbia Arxivat 2010-01-28 a Wayback Machine., Euronews, 23 de gener de 2010 (accés 24-01-10)
* ↑ Monsenyor Irineu de Nis, triat com patriarca de l'Església Ortodoxa Sèrbia, serà entronitzat el 23 de gener, Notícia a la web de l'Església Ortodoxa (accés 24-01-10)
# Hyoseris scabra

Hyoseris scabra és una espècie de planta herbàcia de la família Asteraceae.
És una espècie anual amb les fulles reunides en una roseta bassal. Les fulles són allargades i molt dividides en lòbuls triangulars, un d'ells terminal. Els capítols estan sobre un peduncle que normalment està aplicat a terra, rígid i poc més llarg que les fulles, típicament s'infla davall del capítol. La diferenciem d'Hyoseris radiata en que aquesta té les fulles molt més grans, els peduncles generalment erectes i no s'infla davall del capítol.
Es distribueix per la conca mediterrània, citada a Alacant, Castelló, Girona, Illes Balears, Tarragona i València. Creix a pradells terofítics calcícoles.

## Referències

* 1 2 «Hyoseris scabra L. in GBIF Secretariat (2021). GBIF Backbone Taxonomy. Checklist dataset https://doi.org/10.15468/39omei accessed via GBIF.org on 2022-03-28.».
* 1 2 «Herbari virtual del Mediterrani Occidental». Universitat de les Illes Balears. [Consulta: 28 març 2022].
# Antena de Oro 1998

La XXVI Edició dels Premis Antena de Oro, entregats el 9 de maig de 1998 a Benalmádena, encara que corresponents a 1997 foren els següents:

## Televisió

* Lorenzo Milá Mencos, per La 2 Noticias.
* Pedro Piqueras, per Espejo público.
* Máximo Pradera Sánchez i Fernando Schwartz Girón, per Lo + Plus.
* Xavier Sardà i Tàmaro, per Crónicas marcianas.
* José Luis Orosa Roldán, per la seva carrera professional
* Carmen Borja, per Noche trasnoche, de Canal Sur.
* Jorge Sánchez (Vía Digital)

## Ràdio

* Guillermo Fesser i Juan Luis Cano, per Gomaespuma.
* José Luis Muñoz, per España en fiestas.
* Carlos Pumares, per La voz de las estrellas.
* Esther Eiros, per Gente viajera.
* Juan Luis Cano, M80 Radio
* José Augusto Ventín

## Extraordinaris

* Luis Perezagua Clamagirand, director de la ONLAE
* Carlos Ardila, Radio Cadena Nacional de Colòmbia

## Referències

* ↑ «RTVE acapara los Premios Antena de Oro». El País, 01-03-1998. [Consulta: 25 octubre 2018].
* ↑ Los profesionales de radio y TV entregan sus antenas de oro, ABC, 3 de maig de 1998

## Vegeu també

* Premis ATV 1998
* TP d'Or 1998
* Premis Ondas 1998
# Joaquín Jiménez Mata

Joaquín Jiménez Mata (Armilla, Granada, ? -) va ser un ciclista espanyol que va córrer durant els anys 40 del segle xx. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1947.

## Palmarès

* 1939
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
* 1947
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** 3r a la Clàssica als Ports de Guadarrama

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1945. 21è de la classificació general
* 1946. 21è de la classificació general
* 1947. 18è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1948. 24è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Samaipaticereus corroanus

Samaipaticereus és un gènere que pertany a la família de les cactàcies amb una única espècie: Samaipaticereus corroanus. Es troba només a l'est dels Andes, en Santa Creu, Bolívia.

## Descripció

Cactus d'aspecte arbori amb un únic tronc llenyós que pot assolir diversos metres d'altura, del qual sorgeixen branques de color verd, estretes, d'aspecte flexible i amb costelles poc prominents cobertes d'espines curtes. No produeix flors ni fruits.

## Taxonomia

Samaipaticereus corroanus va ser descrita per Martín Cárdenas Bella i publicat a Cactus and Succulent Journal 24: 141, f. 82–85. 1952.

### Etimologia

Samaipaticereus: nom genèric que es refereix a la ubicació, la ciutat boliviana de Samaipata.
corroanus: epítet atorgat en honor d'Anibal Corro, el descobridor de la planta.

## Referències

* ↑ http://books.google.cat/books?id=Dqmd9s-FqO0C&pg=PA69&lpg=PA69&dq=Samaipaticereus&source=bl&ots=7n1TiYIzfq&sig=H7jzrhklj1h6-F9nl6DIRZU-mJ8&hl=ca&ei=b_pQSrqWO5yNjAeZ6uWhBQ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=7 A cactus odyssey, escrito por James D.
* ↑ «Samaipaticereus corroanus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 juny 2015].

## Bibliografia

* Foster, R. C. 1958. A catalogui of the ferns and flowering plants of Bolívia. Contr. Gray Herb. 184: 1–223. View in Biodiversity Heritage Library
* Jørgensen, P. M., M. H. Nee & S. G. Beck. (editors) 2014. Cat. Pl. Vasc. Bolívia, Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 127(1–2): i–viii, 1–1744. Missouri Botanical Garden Press, St. Louis.
* Jørgensen, P. M., M. H. Nee & S. G. Beck. (editors) 2015 d'ara endavant. Catalogo de les plantes vasculars de Bolívia (addicions).
* Killeen, T. J., I. García Estigarribia & S. G. Beck. (editors) 1993. Guia Árb. Bolívia 1–958. Herbari Nacional de Bolívia & Missouri Botanical Garden, Edit. Quipus srl., La Pau.
* Navarro Sánchez, G. 1996. Catálago ecològic preliminar de les cactáceas de Bolívia. Lazaroa 17: 33–84.
* Nee, M. H. 2004. Magnoliidae, Hamamelidae i Caryophyllidae. 2: 1–209. In M. H. Nee (ed.) Fl. Reg. Parc Nac. Amboró Bolívia. Fundació Amics de la Naturalesa, Santa Creu.
* Taylor, N. 2007. Cactaceae of Bolívia: additional departmental records. Cactaceae Syst. Initiat. 22: 10–11.
* Taylor, N.P. 2007. Some Cárdenas Cactaceae types at BOLV, Cochabamba. Cactaceae Syst. Initiat. 22: 9–10.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=samaipaticereus
# Gregori I de Túsculum

Gregori I de Túsculum fou suposat fill d'Alberic II de Túsculum, i fou senyor de Galeria, Arce i Preneste, i comte de Túsculum (el primer que va portar aquest títol, car Gregori fou comte Palatí – del Sacre Palau Lateranense). Túsculum era un castell que havia estat construït pel seu pare vers el 950.
Tots els seus descendents foren també comtes de Túsculum. Portava els títols d'"excellentissimus vir", i fou rector apostòlic de Sant'Andrea el 980, senador de Roma el 981, i "Praefectus Navalis".
Durant l'estada de l'emperador Otó II a Roma (982-983) fou l'home de confiança de Silvestre II i després va guiar la revolta contra Otó III i fou nomenat cap de la república romana el 6 de febrer del 1001, després de l'expulsió dels Crescenzi, però va haver de renunciar el 1002 i els Crescenzi van tornar al poder. Va morir abans del 1012 (entre 1002 i 1012).
Es va casar amb Maria (morta vers el 1013). Va deixar tres fils: Alberic III de Túsculum, Teofilacte (Benet VIII) i Romà (Joan XIX).
# Tiranet crestablanc

El tiranet crestablanc (Serpophaga subcristata) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i boscos del centre i sud-est de Bolívia, Paraguai, est i sud del Brasil, Uruguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tiranet crestablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)