OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meiners Oaks

Meiners Oaks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 3.750 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meiners Oaks tenia 3.750 habitants, 1.288 habitatges, i 941 famílies. La densitat de població era de 1.064,6 habitants/km².
Dels 1.288 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.811 $ i la renda mediana per família de 56.778 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.083 $ mentre que les dones 28.839 $. La renda per capita de la població era de 23.152 $. Entorn del 8,1% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meiners Oaks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meiners Oaks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Mary Walton

Mary Elizabeth Walton va ser una inventora americana del segle xix, que va obtenir dues patents per dispositius per reduir la pol·lució. Al 1879, Walton va crear un mètode per reduir contaminants del fum emès per les locomotores, i xemeneies industrials o residencials. El seu sistema reconduïa les emissions produïdes a les xemeneies cap a dipòsits d'aigua, on es dissolien els contaminants i posteriorment es llençaven "a les clavegueres o qualsevol altre canal per conduir-los a certa distància o localitat".
Mary Waltson també va inventar un sistema per reduir el soroll produït pels sistemes ferroviaris elevats que s'estaven expandint en aquell moment per Nova York, on vivia a prop de la sisena avinguda. El seu sistema eliminava el soroll causat pels trens sobre els rails envoltant les vies amb una caixa de fusta folrada de cotó i omplerta de sorra. Els drets de la seva invenció, patentada el 1881, els va vendre a la companyia Metropolitan Railroad per 10,000 dòlars americans i el van implementar diverse empreses ferroviàries.

## Referències

* ↑ «Improvement in Locomotive and Other Chimneys.» (en anglès). Walton, Mary E. (1879), U.S. Patent 221,880, filed 6 octubre 1879 and issued 18 novembre 1879, retrieved 17 octubre 2012.
* ↑ «Lemelson-MIT Program» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Elevated Railway» (en anglès). Walton, Mary E. (1881). U.S. Patent 237,422, filed January 7, 1879 and issued February 8, 1881, retrieved 23 October 2012.
* ↑ 1933-, Stanley, Autumn,. Mothers and daughters of invention : notes for a revised history of technology. New Brunswick, N.J.: Rutgers University Press, 1995. ISBN 9780813521978.

## Enllaços externs

* Perfil de Mary Walton a Engineering.com Arxivat 2020-02-22 a Wayback Machine.
# Mary Watson Whitney

Mary Watson Whitney (11 de setembre de 1847; 20 de gener de 1921) era un astrònoma americana que va ser durant 22 anys la cap de l'observatori de Vassar.

## Primers anys i educació

Whitney va néixer a Waltham, Massachusetts, el 1847. La seva mare era Mary Watson Crehore i el seu pare Samuel Buttrick Whitney. El seu pare tenia èxit en l'activitat immobiliària i era prou ric per proporcionar-li el que es considerava en aquella època una bona educació per una dona. Va anar a escola a Waltham, on va excel·lir en matemàtiques, i el 1863 es va graduar en l'Institut públic un any abans que el Vassar College estigués llest per a rebre estudiants. Va passar l'any rebent una tutoria privada, i com a resultat d'això, Mary el 1865 va accedir al Vassar amb una nivell avançat respecte als altres alumnes, així va poder graduar-se en només tres anys. Allí va conèixer l'astrònoma Maria Mitchell. Whitney era un membre de l'Hexàgon, un grup de sis estudiants d'astronomia que assistien a les classes de Maria Mitchell a l'observatori. El grup estava molt dedicat als seus estudis perquè se sentien molt compromeses en el futur de l'educació superior de les dones.
Mentre ella estava al Vassar College, el seu pare va morir i el seu germà va desaparèixer al mar.
En els anys 1869 a 1870, va seguir alguns cursos sobre quaternions i mecànica celeste, impartits per Benjamin Peirce (a Harvard). En aquell temps, les dones no podien ser admeses a Harvard, així que hi va assistir com a convidada. Va obtenir el grau de màster a Vassar el 1872; després va anar a Zúric, on s'hi va estar 3 anys per estudiar matemàtiques i mecànica celeste.

## Carrera professional

Quan va retornar als Estats Units, va treballar com a professora a l'institut de la seva ciutat natal, fins que va esdevenir ajudant de Maria Mitchell a Vassar. El 1888, quan Mitchell es va jubilar, Mary esdevingué professora i la directora de l'observatori fins que es va retirar el 1915 per raons de salut.
Durant la seva carrera, es va concentrar en la docència i la recerca relacionada amb les estrelles dobles, les estrelles variables, asteroides i cometes. Sota la seva direcció, es van publicar 102 articles científics a l'observatori de Vassar. El 1889, la seva mare i la seva germana van emmalaltir i Whitney les va traslladar a l'observatori, on podia tenir-ne cura i continuar amb la seva feina a temps parcial. Quan van morir dos anys més tard, va tornar a la seva feina a temps complet. Whitney va ser membre de l'Associació americana per a l'Avenç de Ciència i un càrrec en la Societat Astronòmica i Astrofísica.

## Mort

Mary Whitney va morir de pneumònia a Waltham el 20 de gener de 1921.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mary Watson Whitney» (en anglés). Vassar Encyclopedia. [Consulta: 15 febrer 2016].
* 1 2 «Mary W. Whitney». Annual Report of the Maria Mitchell Association, vol. 19, pp.10-10, 19, 1921, pàg. 10-10. Bibcode: 1921MMAAR..19...10..
# Menjamel carunculat de Vanua Levu

El menjamel carunculat de Vanua Levu (Foulehaio taviunensis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i matolls costaners de l'illa de Vanua Levu, a les Fiji.

## Referències

* ↑ «Menjamel carunculat de Vanua Levu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Menjamel citrí

El menjamel citrí (Ptilotula flavescens) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de ribera, boscos oberts i sabanes del sud-est de Nova Guinea i nord d'Austràlia des del nord-est d'Austràlia Occidental i centre de Territori del Nord fins al nord de Queensland.

## Referències

* ↑ «Menjamel citrí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Alejandro Rodríguez de Valcárcel

Alejandro Rodríguez de Valcárcel y Nebreda, I comte de Rodríguez de Valcárcel, (Burgos, 25 de desembre de 1917 - Madrid, 22 de novembre de 1976) va ser un advocat de l'Estat i polític espanyol d'orientació falangista que va ocupar importants càrrecs polítics cap al final de la dictadura franquista. Va ser cap de l'Estat espanyol entre el 20 i el 22 de novembre de 1975 com a president del Consell de Regència.

## Primers passos

Llicenciat en dret per la Universitat de Salamanca. La seva carrera política va començar en el Partit Nacionalista Espanyol, passant en 1936 a Falange. Acabada la Guerra Civil Espanyola és nomenat President de la Diputació Provincial de Santander en 1942.

## Governador de Burgos

Fou nomenat el 28 de novembre de 1946, en substitució de Manuel Yllera García-Lago. En col·laboració i coordinació amb la Institució Provincial burgalesa, va realitzar una intensa labor en favor dels pobles dotant-los de serveis, vies de comunicació, noves escoles i centres benèfics i culturals.
El novembre de 1948, sota la presidència de Honorato Martín-Cobos Lagüera la Comissió gestora Provincial li concedeix la Medalla d'Or de la Província de Burgos a petició dels Ajuntaments que la Diputació Provincial representa, i després de conèixer-se el seu nomenament com a governador civil de les Illes Balears, el febrer de 1952, va rebre diverses condecoracions (Comanda de l'Orde Civil d'Alfons X el Savi) i nomenaments (Cerezo de Río Tirón el va distingir com a Alcalde Honorari).

## Política nacional

Va ocupar els càrrecs de Secretari Nacional de l'Institut Nacional de l'Habitatge, Vicepresident de l'Institut Nacional de Previsió, Director d'Afers Socials de l'Institut Nacional d'Indústria, i Vicepresident del Consell Nacional del Movimiento (1965-1969) amb el ministre José Solís Ruiz.
Des del 21 de novembre de 1969 fins al 25 de novembre de 1975 va ser el tercer president de les Corts designat per Franco, després d'Esteban de Bilbao Eguía i Antonio Iturmendi Bañales.
Com a president del Consell de Regència va ser responsable del traspàs de poders entre Francisco Franco i l'actual monarca Joan Carles I.

## Ideologia

Personatge fortament lligat al Movimiento Nacional, es va declarar sempre falangista:
| « | "«La falange va ser la meva raó de ser; en ella vaig néixer a la vida de participació i d'acció pública i a ella dec el principal bagatge del meu pensament»." | » |

## Defunció

En les últimes sessions del Consell, quan es discutia la Llei per a la Reforma Política, va morir a l'Hospital de la Paz de Madrid, on havia acudit pel seu propi peu per a una revisió rutinària, afligit d'una afecció cardíaca. El rei li va concedir el títol de comte de Rodríguez de Valcárcel a títol pòstum.

## Referències

* ↑ Luis Palacios Bañuelos, página 476
* ↑ «A guide for study of historical offices» (en anglès). archontology.org.
* ↑ Diario de Burgos, La Medalla de Oro de la Provincia, para Rodríguez de Valcárcel, 12 de noviembre de 1948
* ↑ El País. Arxiu 23/10/1976

## Bibliografia

* Luis Palacios Bañuelos, La Segunda República en Burgos, En Historia de Burgos, tomo IV, Caja de Burgos, Burgos, 2002. ISBN 84-87152-75-9
# Memorial Park

«Memorial Park» té aquests significats:
* Central Memorial Park, parc de Calgary (Alberta, Canadà).
* Forest Lawn Memorial Park, parc de Glendale (Califòrnia, Estats Units).
* Memorial Park (Hamilton), parc de Hamilton (Nova Zelanda).
* Memorial Park (Houston), parc de Houston (Texas, Estats Units).
* Memorial Park (Memphis), cementeri de Memphis (Tennessee, Estats Units).
* Memorial Park (Metro de Los Angeles), estació del Metro de Los Angeles (Califòrnia, Estats Units).
* Memorial Park (Omaha), parc d'Omaha (Nebraska, Estats Units).
* Memorial Park (Palmerston North), estadi de Palmerston North (Nova Zelanda).
* San Mateo County Memorial Park, parc del comtat de San Mateo (Califòrnia, Estats Units).
* War Memorial Park, parc de Coventry (Anglaterra, Regne Unit).
# Memorial Park (Palmerston North)

El Memorial Park és un estadi multiusos de Palmerston North, Nova Zelanda. És un estadi usat principalment per esdeveniments futbolístics i té una capacitat per a 8.000 persones.

## Història

Originalment era un parc i s'anomenava Fitzroy Park. Fou usat entre el 1876 i la dècada del 1930 com una gravera per la companyia de ferrocarrils New Zealand Railways Department per a proveir balast per les vies de tren. La gravera construïda va ser comprada per la Palmerston North City Council i Fitzroy Park obrí el 1938. Un obelisc construït per Sir Kippenberger va servir com a memorial de guerra entre els anys 1952-1983. Va ser tret pel consell municipal el 1983 a causa de diverses esquerdes que el feien una estructura perillosa. Avui en dia el memorial de guerra són les portes del parc.
Fitzroy Park va ser rebatejat com a Memorial Park el 1954. El parc té un camp de futbol, utilitzat pel YoungHeart Manawatu i originalment envoltat per un velòdrom, i una tribuna. A més hi ha un llac, una piscina, una pista de patinatge, pàrquing i una gran varietat d'arbres i plantes. Les portes del Memorial Park tenen inscrites en una placa «entreu no en aquest parc en dolor però en orgull, i lluiteu per a viure tant noblement com ells moriren» (en anglès: "enter not this park in sorrow but in pride, and strive to live as nobly as they died").
El 2011 la final de la Copa Chatham va ser jugada al Memorial Park de Palmerston North. El partit es va jugar entre el Wairarapa United i el Napier City Rovers i acabà guanyant el Wairarapa United per un 2–1.

## Ús
### Futbol

En aquest estadi juga l'equip local de YoungHeart Manawatu del Campionat de Futbol de Nova Zelanda. Hi ha jugat des del 2004, l'any de la fundació de l'equip.

### Altres esports

El Memorial Park es fa servir a més per altres esports a part del futbol com ara patinatge, natació, atletisme i ciclisme. Però, aquests simplement són per motius lúdics i no hi juguen equips esportius.

## Referències

* 1 2 (anglès) «Memorial Park gets nod for Chatham Cup final». Stuff.co.nz. [Publicació: 17/08/2011.] [Consulta: 28/01/2012.]
* 1 2 (anglès) «Memorial Park brochure». Palmerston North City Library. [Consulta: 28/01/2012.]
* ↑ (anglès) «Wairarapa United celebrate first Chatham Cup». Stuff.co.nz. [Publicació: 28/08/2011.] [Consulta: 28/01/2012.]
* ↑ (anglès) «Club Info». YoungHeart.co.nz. [Consulta: 28/01/2012.]
* ↑ (anglès) «Memorial Park Arxivat 2011-10-11 a Wayback Machine.». Palmerston North City Council. [Consulta: 28/01/2012.]

## Vegeu també

* YoungHeart Manawatu
* Memorial de guerra

## Enllaços externs

* (anglès) Secció del Memorial Park en la pàgina web oficial del consell municipal de Palmerston North Arxivat 2011-10-11 a Wayback Machine.
# Mengistu Worku

Mengistu Worku (Addis Abeba, 1940 - Addis Abeba, 16 de desembre de 2010) fou un futbolista etíop de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Etiòpia. Pel que fa a clubs, destacà a Saint-George SA.

## Referències

* ↑ Mamo Gebrehiwot, "Ethiopia Football: Legendary Footballer Mengistu Worku has died", EthioSports website (consultat el 26 desembre 2010)
* ↑ Gonderew, Ethiopia’s Football Legend Mengistu Worku Passes at 70 (1940-2010), Ethiosun (consultat el 4 juny 2011)
* ↑ RSSSF entry
* ↑ Egypt vs. Ethiopia
* ↑ Mengistu Worku Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Mengon

Mengon (en rus: Менгон) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 28 habitants.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# María Salas Larrazábal

María Salas Larrazábal, també coneguda com a Mary Salas (Burgos, 22 de novembre de 1922, Madrid, 15 de novembre de 2008) va ser una escriptora, periodista, especialista en educació d'adults i pionera del món laic femení espanyol. Va estar vinculada a Acció Catòlica, va ser la primera presidenta de l'ONG Mans Unides. Pionera en la lluita per la igualtat en 1960 va ser cofundadora del Seminari d'Estudis Sociològics sobre la Dona precursor dels estudis de gènere a Espanya i posteriorment va impulsar en 1986 el Fòrum d'Estudis sobre la Dona que va presidir.

## Publicacions

* Nosotras las solteras. (1959) Juan Flors, Editor. Colección Remanso
* De la promoción de la mujer a la teología feminista: cuarenta años de historia. (1993)

## Bibliografia

* Mary Salas con sus palabras 1922-2008 (2012) Editorial: Familia Salas Larrazábal realitzada per Amparo Echeverría

## Referències

* ↑ Pedro Miguel Lamet. «El alegre cansancio » Ellacuría y Mary Salas: abrazo en el cielo», 16-11-2008. Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 23 agost 2017].
# María Salud Ramírez Caballero

María Salud Ramírez Caballero (Santa Fe de la Laguna, setembre 1913 - Santa Fe de la Laguna, 16 d'octubre de 2022) va ser una artesana de l'argila mexicana, coneguda com a Mamà Coco per haver inspirat el personatge principal de la pel·lícula Coco.
Va dedicar la major part de la seva vida a l'artesania, fent olles de fang que venia a les fires després de passar-les pel forn. Van fer-li fotos durant el procés de documentació per a fer la pel·lícula Coco de Pixar. El 2017, any de l'estrena de la pel·lícula, va passar a estar-se amb la cadira de rodes davant un pòster del film fent-se fotos amb turistes. A la pel·lícula, a banda d'ella, també apareix la plaça, l'església i alguns carrers del seu poble. No va rebre cap benefici econòmic de Pixar malgrat haver inspirat el personatge.

## Referències

* ↑ «Mor la dona centenària que va inspirar l'àvia de la pel·lícula "Coco", de Disney». CCMA.cat, 17-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* 1 2 García, Jacobo. «Muere ‘Mamá Coco’ a los 109 años» (en castellà). ElPaís.com, 17-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* ↑ «María Salud Ramírez Caballero: Muere a los 109 años la abuela que inspiró a Disney para hacer “Coco”» (en castellà). ElComercio.pe, 17-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* ↑ «¿Quién fue María Salud Ramírez Caballero, la mujer que inspiró Mamá Coco y vivió 109 años?» (en castellà). LaRepública.pe, 17-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
# Medalles d'Honor (Japó)

Des de finals del segle xix, el Govern del Japó va fixar sis tipus diferents de Medalles d'Honor (褒章 hosho), per les fites individuals en diferents camps.
Van ser establertes el 7 de desembre de 1881 per l'Emperador Meiji, i van començar a atorgar-se a l'any següent. Des de llavors, s'han realitzat diverses modificacions. El disseny de la medalla, no obstant això, és el mateix per tots sis tipus, amb la inscripció褒章 (Medalla d'Honor) en un disc central daurat, envoltat per un anell platejat de fulles de cirerer a l'anvers; i només difereix el color del galó.
Les Medalles d'Honor són atorgades dues vegades l'any, el 29 d'abril (l'aniversari l'Emperador Showa) i el 3 de novembre (l'aniversari de l'Emperador Meiji). En cada ocasió se n'atorguen unes 800.

## Tipus
### Galó Blau

Atorgada per primer cop el 1882. Atorgada a tots aquells que hagin fet fites significatives en el terreny del benestar o servei públic.

### Galó Verd

Van començar a atorgar-se el 1882, un any després de la seva creació. Originalment va ser creada pels "nens, esposes i servents pels remarcables actes de pietat"; així com per aquells que, mitjançant la seva diligència i perseverança al fer les seves activitats professionals hagin esdevingut models públics. Però els canvis socials i de valors posteriors a la II Guerra Mundial va gairebé suspendre aquesta medalla després del 1950; i des de 1955 va ser substituïda per una extensió de la Medalla amb Galó Groc. Però el 2003 va ser revifada com a condecoració per a aquells individus moralment remarcables que hagin pres part en el servei actiu a la societat.

### Galó Vermell

Atorgat per primera vegada el 1882. Atorgada a tots aquells que arrisquin la seva vida per salvar la d'un altre. El receptor més jove tenia 15 anys, i la va rebre el 2005 per salvar vides d'un vehicle de motor submergit.

### Galó Groc

Atorgada per primer cop el 1887, després abolida i revifada el 1955. Atorgada a tots aquells que mitjançant la seva diligència i perseverança al fer les seves activitats professionals hagin esdevingut models públics.

### Galó Blau Fosc

Atorgada per primer cop el 1919. Atorgada a tots aquells que hagin fet contribucions financeres excepcionalment generoses pel benestar públic.

### Galó Morat

Atorgada per primer cop el 1955. Atorgada a tots aquells que hagin contribuït al desenvolupament acadèmic o artístic. També és atorgada als medallistes dels Jocs Olímpics.

## Enllaços externs

* Oficina del Govern del Japó: Condecoracions i Medalles Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
** Departament de Condecoracions: Medalles d'Honor Arxivat 2012-01-07 a Wayback Machine.
* Procés de producció Arxivat 2013-01-05 a Wayback Machine.
# Medalles a la Dedicació d'Anys de Servei com a Agent de Circulació

Les Medalles a la Dedicació d'Anys de Servei com a Agent de Circulació són condecoracions atorgades per la Comissió Interparroquial del Principat d'Andorra per premiar els 15, 20 i 25 anys de servei i dedicació dels agents de circulació comunals.
La Comissió Interparroquial d'Andorra va establir un reglament per recompensar els Agents de Circulació de les parròquies amb medalles per la dedicació i els mèrits acumulats. Aquest reglament, publicat al Butlletí Oficial del Principat d'Andorra (BOPA), va entrar en vigor l'1 de gener de 2016. La Comissió Interparroquial atorga medalles d'or, plata o bronze en funció dels anys de servei dels Agents, i també medalles al mèrit professional per a la realització d'actes rellevants o exemplars en el compliment de les seves funcions. Els Agents que hagin complert 25 anys de servei rebran una medalla parroquial.
L'atorgament de les medalles es realitza en un acte oficial durant la Diada dels Agents de Circulació, llevat de la medalla parroquial, que es lliura en el moment adequat. Els Agents han de portar-les amb l'uniforme de gala en tots els actes oficials. El reglament també preveu la possibilitat de portar les medalles amb l'uniforme diari. En cas que un Agent sancionat hagi de rebre una medalla, la decisió de si se li atorga o no depèn dels seus superiors.

## Referències

* 1 2 DiariAndorra. «Els urbans a partir de 15 anys de servei rebran una distinció», 16-07-2011. Arxivat de l'original el 2022-12-13. [Consulta: 13 desembre 2022].
* 1 2 3 4 «Medalles per als agents de circulació». El periòdic d'Andorra. [Consulta: 13 desembre 2022].

## Bibliografia

* «Decret del 2-11-2015 de publicació del text refós del Reglament de distincions i de recompenses dels agents de circulació comunals» (pdf). Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 11-11-2015.
* «Reglament de distincions i de recompenses dels Agents de Circulació Comunal» (pdf). Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, any 23, Núm. 72, 24-11-2011, pàg. 4356-4357.
* Adrià Espineta Arias «Falerística en el Principado de Andorra». Academia.edu, 28-02-2016. Arxivat de l'original el 2022-11-22 [Consulta: 22 novembre 2022].
# Alexander Wilson

Alexander Wilson és el nom dels següents personatges:
* Alexander Wilson (astrònom) (1714-1786), astrònom i tipògraf escocès
* Alexander Wilson (ornitòleg) (1766-1813), poeta i ornitòleg escocès-americà
* Alexander Wilson James (1901-1953), futbolista escocès
# Mas Granell (Tarragona)

Mas Granell és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Mas fet vil·la de vacances. D'estil eclèctic, és de finals del segle passat. Feta amb materials molt senzills, això ha determinat la seva ràpida degradació un cop que l'han deixada d'emprar.

## Referències

* ↑ «Mas Granell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].