OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espectrometria

«Espectrometria» té aquests significats:
* Espectrometria de mobilitat iònica, una tècnica analítica per separar i identificar molècules ionitzades en la fase gasosa basada en la seva mobilitat iònica
* Espectrometria de massa, una tècnica analítica que mesura la relació massa a càrrega de partícules carregades.
* Espectroscopia de retrodifusió de Rutherford tècnica analítica per a determinar l'estructura i composició de materials mesurant la retrodifusió d'ions
* Espectrometria triple eix neutònica, una tècnica usada en la dispersió inelàstica de neutrons.

## Vegeu també

* Espectroscòpia
# Església de Masricart

La Mare de Déu de l'Esperança de Masricart és una església del municipi de la Canonja (el Tarragonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està dedicada a la Mare de Déu de l'Esperança.

## Descripció

Església de petites dimensions només d'una nau amb capelles laterals i coberta amb volta de llunetes. La façana principal és feta amb carreus grans. Al centre hi ha una porta amb frontó triangular simple, al damunt de la qual hi ha un ull de bou. L'origen d'aquesta església el trobem en una torre de guaita d'època medieval. Ens ho confirmen les restes d'un matacà. Els murs laterals i el posterior són de paredat amb carreus als angles i els emmarcaments de les finestres de rajol.

## Història

Està documentada l'existència d'una església a Masricart a finals del segle xiii. A partir de 1459 es feren obres de restauració i se li donà l'aspecte de fortificació que té actualment la façana. La porta i l'ull de bou són de reformes del segle xvi. El 1709 hi ha documentada l'adquisició de materials per fer-hi obres que s'inicien el 1713. El 1756 s'hi treballa i el 1763 hi tornen definitivament les font baptismals. El 1768 el Tribunal de la Rota declarà la seva fusió amb una parròquia de La Canonja. L'església de Masricard és sufragània de la parròquia de la Canonja. El 1979, amb les obres d'arranjament, en descobriren, darrere l'altar, un petit retaule romànic. També n'hi ha una talla de la Verge de l'Esperança del segle xv. L'espadanya es va fer nova, ja que va patir danys a causa d'una tempesta. Formava part, junt amb el Castell de Masricart, de l'antic nucli de població de Masricart.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Església de Masricart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ «Església de la mare de Déu de l'Esperança». Ajuntament de la Canonja.
* ↑ «Castell de Masricard». Ajuntament de La Canonja. [Consulta: 7-VIII-2017].

## Enllaços externs

* «Església de Masricart». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Estadi Henri-Jooris

L'Estadi Henri-Jooris (o Stade Henri-Jooris) fou un estadi de futbol de la ciutat de Lilla, França. Anteriorment va rebre els noms Stade de l'avenue de Dunkerque i Stade Victor Boucquey. Tenia una capacitat per a 15.000 espectadors i fou la seu dels clubs Iris Club Lillois, Olympique Lillois i Lille OSC.
Fou la seu d'un dels partits de la Copa del Món de futbol de 1938.
L'estadi va patir un enfonsament del sostre durant el derbi Lens-Lille el febrer de 1946. 53 espectadors van resultar ferits perquè l'estructura es va esfondrar parcialment durant un contraatac al minut 19. El partit només es va retardar 20 minuts.

## Referències

* ↑ Charnay, Kevin. «World Cup 1938 finals» (en francès). Sofoot, 17-02-2016.
* ↑ «1938 FIFA World Cup France». FIFA.com. Arxivat de l'original el 13 febrer 2015.
* ↑ Charnay, Kevin. «Le miracle d'Henri-Jooris» (en francès). Sofoot, 17-02-2016.
# Estanh

Estanh (Estanh en occità, Estaing en Francès) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. És el lloc d'origen de la família dels comtes d'Estanh, un dels descedents dels quals és Valery Giscard d'Estaing. Aquest municipi pertany a l'associació Els pobles més bonics de França.

## Referències

* ↑ Els pobles més bonics de França: Estanh
# Estació de Vinaròs

Línia de mitjana distància 50 :
Línia Alaris :
Línia Arco García Lorca Badajoz / Sevilla :
Línia Talgo Llorca i Talgo Múrcia :
Línia Talgo Mare Nostrum :
Vinaròs és una estació de les línies 50 i R16 de Mitjana Distància Renfe situada a la línia del Corredor Mediterrani a l'oest del terme municipal de Vinaròs, però una mica allunyada del seu nucli urbà, a la comarca del Baix Maestrat de la província de Castelló. A més de regionals, també paren gran part dels trens de Llarg Recorregut que circulen per aquesta estació com Talgo o Alaris.
Vinaròs és l'última estació de València, a partir d'aquí el regional València-Barcelona de la linia 50 pertany a l'R16 perquè a Catalunya s'utilitza una nomenclatura diferent que al País Valencià.

## Serveis ferroviaris

Mitjana Distància de Renfe :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| terminal | terminal | | Ulldecona - Alcanar | Barcelona-Estació de França |
| València-Nord | Benicarló-Peníscola | 50 | Ulldecona - Alcanar | Tortosa Barcelona-Estació de França |
| Llarg Recorregut de Renfe |||||
| Barcelona-Sants | L'Aldea - Amposta | Alaris | Benicarló-Peníscola | València-Nord Alacant-Terminal |
| Barcelona-Sants | L'Aldea - Amposta | Alaris | Benicarló-Peníscola | Sevilla-Santa Justa Málaga-María Zambrano |
| Montpeller - Saint-Roch | L'Aldea - Amposta | Talgo Mare Nostrum | Benicarló-Peníscola | Cartagena |
| Barcelona-Sants | L'Aldea - Amposta | Talgo | Benicarló-Peníscola | Múrcia |
| Barcelona-Sants | L'Aldea - Amposta | Talgo | Benicarló-Peníscola | Llorca |

## Vegeu també

* Línia R16
* Línia 7 (Regional País Valencià)
* Trens regionals del País Valencià
* Renfe Operadora
# Euthyatira

Euthyatira és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Euthyatira lorata (Grote, 1881)
* Euthyatira pryeri (Butler, 1881)
* Euthyatira pudens (Guenée, 1852)
* Euthyatira semicircularis (Grote, 1881)

## Referències

* ↑ Savela, Markku. «Euthyatira Smith, 1891» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Euthyatira» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.
# Estadi de Vallejo

L'Estadi de Vallejo va ser un estadi de futbol de la ciutat de València, on jugava el Real Gimnàstic Club de Futbol (després Llevant UE) els seus partits entre els anys 1925 i 1968.

## Característiques

L'Estadi de Vallejo tenia capacitat per a entre 15000 i 20000 aficionats, la majoria d'ells en peu. En tribuna hi havia cadires plegables i molta gent també gaudia dels partits des del teulat de la propera Església del Carme en el carrer Alboraia (cal no confondre-la amb l'església del Centre del Carme, a l'altra vora del riu Túria). Amb el Trenet i des del centre de València i rodalia anaven els aficionats del Llevant UE per gaudir del futbol. Comptava amb pistes d'atletisme i en ell es van organitzar els campionats d'Espanya d'atletisme de 1941.

## Història

El camp de Vallejo va ser inaugurat el diumenge 29 de novembre de 1925, amb un partit que va enfrontar al Gimnástico FC i l'Atlètic Saguntino, sent el resultat final de 6 a 0 favorable als locals.
El dia 6 d'agost de 1939 el FC Levante i el Gimnástico FC es fusionen (degut al fet que després de la Guerra Civil el primer d'ells mancava d'estadi i el segon de plantilla), pel que l'Estadi de Vallejo es converteix en el camp de l'actual Llevant UE fins a 1968 (any de la seua demolició i venda). Els accessos al camp de Vallejo des del centre de la ciutat es realitzaven creuant el Pont de Fusta o el Pont de Serrans (principalment per als aficionats hereus del Gimnástico FC), mentre que des dels Poblats Marítims s'accedia al mateix via el Grau, la Malva-rosa o el Cabanyal (per als afeccionats hereus del FC Levante).
El 1963, l'estadi va ser testimoni del primer ascens del Llevant UE a Primera Divisió, i ja el 1967, amb Grau Torralba de president, davant la delicada situació econòmica del club es va decidir vendre l'estadi del Vallejo per construir un estadi més modern. La idea del president fou vendre els terrenys del carrer Alboraia i construir un nou estadi en la perifèria nord de València, en uns terrenys amb accessos aleshores insuficients. Durant una temporada el Llevant UE va jugar els seus partits a l'estadi del València CF, el Mestalla, per a després passar a jugar els seus partits en l'actual Estadi Ciutat de València, que es va inaugurar amb el nom d'Estadi Antonio Román.
El 28 d'abril de 1968, el Llevant UE va disputar el seu últim partit a l'Estadi de Vallejo, que va guanyar 1-0 al CD Tenerife.

## Referències

* 1 2 «Cronologia Campionats d'Espanya d'Atletisme» (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-07-15. [Consulta: 21 gener 2013].
* 1 2 «41 anys de l'últim partit disputat en el camp de Vallejo». Llevant UE, 28-04-2009.
* ↑ «Els granotes també som valencians!» (en castellà). Juan B. Viñals Cebriá per al Levante-EMV, 23-07-2010.
# Estadi de São Miguel (Gondomar)

L'Estadi de São Miguel és un estadi polivalent a Gondomar, Portugal. Actualment s'utilitza principalment per a partits de futbol i és l'estadi local del Gondomar SC. L'estadi té capacitat per a 2.450 persones.
# Estadi de Viborg

L'Energi Viborg Arena (originalment Viborg Stadion) és un estadi de futbol situat a Viborg, Dinamarca. És la seu del Viborg FF i té una capacitat de 9.566 espectadors. L'estadi forma part del Viborg Stadion Center i és propietat del municipi de Viborg.
Aquest estadi és l'estadi local de la divisió femenina internacional danesa. Des de l'octubre de 2011, es coneix com a Energi Viborg Arena a causa d'un acord de patrocini, que dona els drets de denominació a Energi Viborg, un grup energètic regional. Va ser una de les quatre seus del Campionat d'Europa sub-21 de la UEFA de 2011, i en va acollir tres partits del grup B i una semifinal.
L'antic estadi de 1931 va ser enderrocat l'any 2001 per donar lloc a un nou estadi amb 9.566 seients. El nou estadi es va construir amb seients coberts i calefacció al camp. Les ampliacions al voltant del nou estadi es van acabar l'any 2007 i es van afegir localitats de peu addicionals tant per als aficionats de l'equip local com per als visitants. L'any 2008 es van afegir dues grans pantalles al nou estadi. Altres usos han inclòs l'acollida de concerts amb una capacitat de 22.000 assistents.

## Referències

* ↑ «Viborg FF - Fakta om stadion» (en danès). Viborg: Viborg FF. Arxivat de l'original el 13 agost 2009. «Stadionkapacitet: 9.566, overdækkede siddepladser. (V: 2.662; N:2.072; Ø: 2.792; S: 2.040); Banestørrelse: 105 x 68 m.; Lysanlæg: 1200 lux.;»
* 1 2 «Viborg Kommune - Borger - Kultur og fritid - Fritidstilbud - Viborg Stadion Center - Viborg Stadion» (en danès). Municipi de Viborg, 11-08-2014. Arxivat de l'original el 13 març 2016.
* ↑ «Viborgs historie - Historier - Sportens by» (en danès). Lokalhistorisk Arkiv for Viborg Kommune, Viborg Centralbibliotek, Viborg Stiftsmuseum, 05-07-2005. Arxivat de l'original el 9 gener 2017.

## Enllaços externs

* Public service homepage (en danès)
# Estat de Ba

Ba (巴) va ser un antic estat xinès en el Sichuan oriental de la Xina. La seua capital original fou Yicheng (Ciutat Enshi), Hubei.
El Ba es va moure contínuament per la zona de les Tres Gorges i seva la capital es va moure al llarg del temps d'est a oest: de Quren a Linjiang, a Pingdu, a Zhiyi i finalment a Jiangzhou. Els arqueòlegs creuen que a causa de la prosperitat del Ba es va expandir cap a l'oest o que en ser derrotat pels Chu diverses vegades van haver de moure-la cap a l'oest. A mesura que l'estat de Chu es va expandir cap a l'oest per les valls dels rius Han i Iang-Tsé, va empènyer als Ba cap a l'oest cap a Shu creant la cultura Ba-Shu.
L'any 316 aC, Ba i Chu es van aliar amb Qin per envair Shu, però després de la conquesta de Shu, Qin es va tornar immediatament contra els seus dos aliats i va capturar l'últim rei Ba. L'estat Ba es va extingir i es va convertir en comandància Qin. La minoria ètnica moderna dels tujia traça els seus orígens fins al poble de Ba.

## Referències

* ↑ «Tales of the Three Gorges» (en anglès). China Daily, 16-04-2007. [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ Sage, Steven F. Ancient Sichuan and the Unification of China (en anglès). State University of New York Press, 1992, p. 137. ISBN 9780791410370.
* ↑ «DNA测定下里巴人». Arxivat de l'original el 2012-10-19. [Consulta: 13 agost 2010].

## Bibliografia

* Sage, Steven F., Ancient Sichuan and the Unification of China, ISBN 0-7914-1038-2
* Kleeman, Terry F., Great Perfection: Religion and Ethnicity in a Chinese Millennial Kingdom, ISBN 0-8248-1800-8
# FDL

FDL té els següents significats:
* Federació dels Liberals, partit polític d'Itàlia
* Front Democràtic Lahu, moviment polític activista històric del poble lahu, a l'Àsia Sud-oriental
* GNU FDL (de l'acrònim en anglès de GNU Free Documentation License), llicència de documentació lliure de GNU
* Múscul flexor llarg dels dits del peu (de l'acrònim en llatí de Flexor Digitorum Longus), múscul de la cama humana
# Estació de Pius XII

Mapa TramBaix T1, T2 i T3 :
Pius XII és una estació de les línies T1, T2 i T3 de la xarxa del Trambaix situada sobre l'Avinguda Diagonal, a l'alçada de la plaça Pius XII, al districte de les Corts de Barcelona i es va inaugurar el 3 d'abril de 2004 amb l'obertura del Trambaix.
Trambaix :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Francesc Macià | Maria Cristina | Palau Reial | Bon Viatge |
| Francesc Macià | Maria Cristina | Palau Reial | Llevant - les Planes |
| Francesc Macià | Maria Cristina | Palau Reial | Sant Feliu - Consell Comarcal |

## Referències

* ↑ «TRAMbaix - Pius XII». Trenscat.com. [Consulta: 3 juliol 2022].

## Vegeu també

* Tram de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estació de Planoles

Mapa sinòptic línia R3 :
Planoles és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Planoles a la comarca del Ripollès. L'estació es troba a la línia Ripoll-Puigcerdà per on circulen trens de la línia R3 de Rodalies de Catalunya operat per Renfe Operadora, que tot i formar part de Rodalies no té tarifació com a tal.
Aquesta estació del Ferrocarril Transpirinenc, tal com es coneixia la línia de Ripoll a Puigcerdà, va entrar en servei l'any 1922 quan es va obrir el tram entre Ribes de Freser i la Molina, mesos després de l'obertura de la línia fins a Puigcerdà.
L'any 2016 va registrar l'entrada d'11.000 passatgers.
Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| L'Hospitalet de Llobregat | Ribes de Freser | | Toses | Puigcerdà La Tor de Querol |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R3». Rodalies de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 26 de març 2010. [Consulta: 22 juliol 2010].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Estadi Guillermo Amor

L'Estadi Municipal Guillermo Amor és un estadi de la ciutat valenciana de Benidorm (Marina Baixa), construït el 1968. El seu antic nom era Estadi Municipal de Foietes o simplement Foietes, però el seu nom va ser canviat el 2010 per Guillermo Amor, un dels esportistes més famosos que ha nascut en la ciutat.
La instal·lació esportiva té una capacitat de 9.000 persones.
L'ús principal de l'estadi és per a donar recer a partits com a local de l'equip de futbol de la ciutat, el Club de Futbol Benidorm, i anteriorment el Benidorm CF. També ha acollit concerts musicals de diversos artistes, entre ells Bruce Springsteen, The Rolling Stones, Elton John, Fito & Fitipaldis o Los Mojinos Escozios.

## Referències

* ↑ Estadio Municipal Guillermo Amor Soccerway.com (castellà)
* ↑ Instalaciones del Nuevo Benidorm Arxivat 2013-02-07 a Wayback Machine. CF Nuevo Benidorm (castellà)
# Eudòxia Comnena (filla d'Aleix I)

* Per a altres significats, vegeu «Eudòxia Comnena (desambiguació)».
Eudòxia Comnena, en grec medieval Εὐδοκία Κομνηνή, nascuda el 4 de gener de 1094 i morta cap al 1129, va ser la tercera filla de l'emperador romà d'Orient Aleix I Comnè, que va regnar del 1081 al 1118. El seu germà era Joan II Comnè.
Eudòxia Comnena va néixer el 14 de gener de 1094, com a tercera noia i sisena filla de l'emperador Aleix I Comnè i de l'emperadriu Irene Ducena. Com que els seus pares governaven des del 1081, se li va donar el títol de princesa porfirogènita.
El 1109 o poc després es va casar amb el fill del curopalata Constantí Iasites, que podria haver portat el nom de Miquel. L'emperadriu Irene va dissoldre més endavant el matrimoni, ja que Iasites no respectava la seva esposa ni l'emperadriu mateixa, i es comportava cap a elles de manera inapropiada pel seu naixement i el seu rang. Com a resultat, segons Joan Zonaràs, quan Eudòxia va emmalaltir, la seva mare la va confinar en un convent i va expulsar Iasites del palau. En el seu matrimoni, va tenir almenys dos fills, els noms dels quals no es coneixen.
Això va succeir abans del 1116, quan l'emperadriu Irene va dedicar la primera part del típicon del monestir de la Mare de Déu Plena de Gràcia, i el va confiar i també la direcció del monestir, a Eudòxia. Eudòxia va acompanyar el seu pare quan aquest era al seu llit de mort l'agost de 1118. Ella mateixa va morir en algun moment abans del 1130 o 1131, segons l'historiador Konstandinos Varzós probablement cap al 1129.

## Referències

* ↑ Skoulatos, Basiles. Les personnages byzantins de l'Alexiade. Louvain-La-Neuve: Bureau du Recueil, Collège Érasme, 1980, p. 78-79, 789.
* ↑ Varzós, Konstandinos. Η γενεαλογία των Κομνηνών. Tessalònica: Centre d'Estudis Bizantins de la Universitat de Tessalònica, 1984, p. 254-255, 257-259.
# Experiment d'associació de mots

S'anomena experiment d'associació de paraules un test psicològic desenvolupat pel psiquiatre Carl Gustav Jung en els inicis de la seua carrera, caracteritzat per la presentació d'una llista de termes que, com estímuls o incentius curosament seleccionats, exigia als seus pacients l'expressió espontània de les seues associacions lingüístiques immediates.

## Desenvolupament

No és un descobriment inèdit, doncs alguns investigadors precedents ja havien treballat en la seua progressiva creació, inclòs el seu mestre Sigmund Freud.
La diferenciació i exclusivitat en Jung rau a passar d'un interés centrar en el contingut concret de les respostes, a observar el seu caràcter qualitatiu, expressat en les respostes fisiològiques registrades, així com en aspectes com la demora a respondre malgrat que en fos mínima, la qual cosa oferia quantiosa informació sobre l'inconscient i els seus processos.
Tot això podia indicar temes emocionalment carregats en la situació actual i vital de la persona analitzada, de la qual cosa no era conscient.
A posteriori formaria una variable important a l'hora de verificar i emetre l'existència de constel·lacions en l'inconscient, a les quals denominarà complexos. En el nucli de cadascun d'aquests complexos, que són constituents fonamentals de l'inconscient, residiria l'arquetip, formador al seu torn de l'inconscient col·lectiu.

## Vegeu també

* Test Voight-Kampff.

## Bibliografia

* Jung, Carl Gustav; Traducción Carlos Martín Ramírez. Obra completa de Carl Gustav Jung. Volumen 2: Investigaciones experimentales. Estudios acerca de la asociación de palabras. Madrid: Editorial Trotta, 2016. ISBN 978-84-9879-646-9/ ISBN 978-84-9879-647-6.

## Enllaços externs

* El método de asociación. Carl G. Jung (1910). Publicado inicialmente en '"American Journal of Psychology", 31, 219-269. (en inglés)
# Expedició 21

L'Expedició 21 va ser la 21a estada de llarga durada a l'Estació Espacial Internacional (ISS). L'expedició va començar el 30 de setembre de 2009, amb Frank de Winne convertint-se en el primer astronauta de l'ESA en comandar una missió espacial.
El traspàs entre l'Expedició 20 i Expedició 21 va requerir tres vehicles Soiuz sent acoblades a l'estació alhora, per primer cop.
La Soiuz TMA-16 va transportar els últims membres de l'Expedició 21 a l'ISS, juntament amb el turista espacial Guy Laliberté. Laliberté va tornar a la Terra en el Soiuz TMA-14 amb dos membres de l'Expedició 20 l'11 d'octubre de 2009.
Nicole P. Stott va ser l'última membre de la tripulació de l'ISS en volar en un Transbordador Espacial. Ella va tornar a la Terra a bord del STS-129 en el novembre de 2009.

## Tripulació

| Posició | Primera Part (Octubre de 2009 a novembre de 2009) | Segona Part (Novembre de 2009 a desembre de 2009) |
| Comandant | Frank De Winne, ESA Segon vol espacial | Frank De Winne, ESA Segon vol espacial |
| Enginyer de vol 1 | Roman Romanenko, RSA Primer vol espacial | Roman Romanenko, RSA Primer vol espacial |
| Enginyer de vol 2 | Robert Thirsk, CSA Segon vol espacial | Robert Thirsk, CSA Segon vol espacial |
| Enginyer de vol 3 | Jeffrey N. Williams, NASA Tercer vol espacial | Jeffrey N. Williams, NASA Tercer vol espacial |
| Enginyer de vol 4 | Maksim Suràiev, RSA Primer vol espacial | Maksim Suràiev, RSA Primer vol espacial |
| Enginyer de vol 5 | Nicole P. Stott, NASA Primer vol espacial | |

### Font

    NASA

## Tripulació de reserva

* Chris Hadfield - Comandant
* Dmitri Kondràtiev
* André Kuipers
* Shannon Walker
* Aleksandr Skvortsov
* Catherine Coleman

## Referències

* ↑ NASA HQ. «NASA Assigns Space Station Crews, Updates Expedition Numbering». NASA, 2008. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2012. [Consulta: 21 novembre 2008].

## Enllaços externs

* NASA's Space Station Expeditions page
* Expedition 21 Photography Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine.
# Germantown

«Germantown» té aquests significats:
* Germantown (Illinois)
* Germantown (Kentucky)
* Germantown (Maryland), urbanització designada pel cens a Montgomery County, Estats Units.
* Germantown (Nova York)
* Germantown (Ohio)
* Germantown (Pennsilvània)
* Germantown (Tennessee)
* Germantown (Wisconsin)
* Germantown Hills (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* East Germantown, població dels Estats Units a l'estat d'Indiana.
* Batalla de Germantown, conflicte de la Campanya de Filadèlfia de la Guerra de la Independència dels Estats Units.
# Roger I de Foix

Roger I de Foix (? - 1064) fou comte de Foix (1034-1064).

## Orígens familiars

Fill del comte Bernat I de Foix i la seva primera esposa Beatriu, fou germanastre de Bernat II de Bigorra. El 1034 a la mort del seu pare rebé el senyoriu de Foix però ell fou el primer a titular-se comte de Foix.

## Vida política

Va fer un heretament mutu amb el Bisbe de Girona Pere Roger de Carcassona, oncle seu per part de pare, al que va reconèixer com a sobirà feudal dels castells de Foix, Castellpenent, Dun, Kerkob, Barelles, Carcassona i Saissac, i al que va nomenar tutor dels seus fills si moria deixant fills menors.
Pere Roger, que tenia grans alous a Carcassona i portava el títol nominal de co-comte de Carcassona, el deixà hereu a la seva mort i així va esdevenir co-comte de Carcassona i posseïdor de terres al Carcassès o Carcassonès. Aquestes possessions li foren confirmades per Roger III de Carcassona, que el va reconèixer com a co-comte amb dret a la meitat de la justícia el 1064, i amb el qual va formar una aliança contra tots menys contra el comte de Tolosa que era reconegut com a sobirà feudal del comtat de Carcassona.

## Núpcies i mort

Es casà amb Amicia però morí el 1064 sense fills i les terres del Carcassonès devien passar a Roger III potser en virtut d'un pacte d'heretament, però no va ser així amb les de Foix que va passar al seu germà Pere de Foix, mort el 1071, que de la seva dona Letgarda va tenir l'infant Roger de Foix, que va reunir ambdós territoris i va portar només el títol de comte de Foix.
El 1070 els territoris o drets que pertocaven als Foix a Carcassona i Rasès van ser venuts al comtat de Barcelona i la mort de Pere devia impedir continuar cap reclamació.