OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Baixtanka

Baixtanka (en ucraïnès Баштанка) és una ciutat de la província de Mikolaiv, a Ucraïna. El 2021 tenia 12.327 habitants.

## Referències

* ↑ Украинская ССР - Административно-территориальное деление на 1 января 1979 года. Kiev: Ukrainian Soviet Encyclopedia, 1979.
# Babiná

Babiná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1254.
# Barbus thessalus

Barbus thessalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 34 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Grècia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* ↑ Economidis, P.S. i D.C. Bobori, 2003. Barbus thessalus Stephanidis, 1971. p.421-426. A P.M. Banarescu i N.G. Bogutskaya (eds.)Cyprinidae 2. Part II: Barbus. Vol. 5/II. Aula-Verlag, Wiebelsheim.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus thamalakanensis

Barbus thamalakanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al tram superior del riu Zambezi i a l'Okavango.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barranc del Boter (Llimiana)

El barranc del Boter és un barranc del terme municipal de Llimiana, al Pallars Jussà.
Es forma a 918 m. alt., a la Serra de Sant Andreu, i davalla cap al sud, passant a llevant del Mas de Serra i de la Masia d'Agna, i a ponent de la Masia del Ton, prop de la qual el barranc del Boter gira cap al sud-oest.
S'aboca en el barranc de Barcedana al nord-est de la Caseta de Plan Pelat.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Baronia de Juneda

La Baronia de Juneda era la jurisdicció senyorial centrada en el castell de la vila de Juneda. El fundador d'aquesta i, alhora, repoblador de les Garrigues, fou Guillem III de Cervera, de la línia dita de Juneda, Castelldans i Gebut, parent de Ramon Berenguer IV i Castlà de Lleida.
Guillem IV de Cervera, dit el monjo, es casa el 1212 amb Elvira de Subirats, vídua del comte Ermengol VIII d'Urgell i mare de la comtessa Aurenbiaix. Un descendent seu, Guillem VI de Cervera, senyor de Juneda i de Castelldans, mori sense fills i la baronia passa el 1318 a Sibil·la, muller de Pere VII de Vilamur, fill dels vescomtes de Vilamur, senyors de la Pobla de Segur. Heretà el vescomtat i Juneda, el seu nebot Ramon d'Anglesola, baró de Bellpuig (1381) i, en morí aquest(1386), el vescomtat i Juneda passaren al comte Hug II de Cardona. la baronia de Juneda es mantingué dins el domini de la casa dels Cardona (Ducs des de 1491) fins a l'extinció de les Senyories al segle xix.

## Referències

* ↑ «Baronia de Juneda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Segura i Garsaball, Josep «Un molí fariner del segle xv. Juneda, senyoriu dels Cardona.». Urtx: revista cultural de l'Urgell, Núm. 17, 2004, p.117-126 [Consulta: 4 març 2015].
# Bairam

Bairam (en rus: Байрам) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 446 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* 1 2 Село Ортатюбе на карте
# Filchneria furcifera

Filchneria furcifera és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1908 (1907). Wiss. Zool. Botan. Ergebn. 10:61. «Wissenschaftliche Ergebnisse der Expedition Filchner nach China und Tibet ... - Wilhelm Filchner - Google Llibres».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Navàs, 1936 (1934). Ark. Zool. 27a(15):3
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Yngve Sjöstedt. Die entomologischen Ergebnisse der Sven-HedinExpedition 1927-1930. Orientierende Übersicht. Geografiska Annaler. Vol. 17, Supplement: Hyllningsskrift Tillagnad Sven Hedin (1935), pp. 197-214. «Enllaç».

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:360.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:416.

## Enllaços externs

* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Bennane

Bennane ou Bennène (àrab: بنان, Bannān) és una ciutat del Sahel tunisià, situada una desena de quilòmetres al sud de Monastir, dins de la governació homònima. Juntament amb els llocs de Bodheur i Touza, forma la delegació de Ksibet El Médiouni, i amb la primera constitueix la municipalitat de Bennane-Bodher, que tenia 14.218 habitants el 2014.

## Economia

Es troba al mig d'un espai agrícola caracteritzat pel cultiu de l'olivera, els ametllers i certes varietats de llegums i fruites. Des de 2010, la ciutat ha començat un creixent desenvolupament comercial a partir de les nombroses botigues obertes al llarg de la carretera que creua la ciutat.

## Administració

Juntament amb el poble de Bodher, forma la municipalitat o baladiyya de Bennane-Bodher, amb codi geogràfic 32 36 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, la ciutat de Bennane constitueix dos sectors o imades, Bennane Sud (32 62 53) i Bennane Nord (32 62 54), de la delegació o mutamadiyya de Ksibet El Médiouni (32 62).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 148-150. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 82-85. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Línia evolutiva de Barboach

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Barboach i Whiscash.

## Barboach

Barboach és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus aigua i tipus terra i evoluciona a Whiscash.

## Whiscash

Whiscash és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus aigua i tipus terra i evoluciona de Barboach.
Segons GamesRadar+, el disseny d'aquest Pokémon es basa en el namazu del folklore japonès.

## Referències

* 1 2 3 «Barboach» (en anglès). pokemon-index, 2010. [Consulta: 16 maig 2012].
* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Sullivan, L. «17 Pokemon based on real-world mythology» (en anglès). GamesRadar+, 4 febrer 2014. [Consulta: 9 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Barboach a Bulbapedia (anglès)
* Whiscash a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Línia evolutiva de Bellsprout

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Bellsprout, Weepinbell i Victreebel.

## Bellsprout

Bellsprout és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus planta i verí i evoluciona a Weepinbell.

## Weepinbell

Weepinbell és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus planta i verí i evoluciona de Bellsprout. Evoluciona a Victreebel.

## Victreebel

Victreebel és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus planta i verí i evoluciona de Weepinbell.

## Referències

* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Bellsprout a Bulbapedia (anglès)
* Weepinbell a Bulbapedia (anglès)
* Victreebel a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Cantó de Saint-Fargeau

El cantó de Saint-Fargeau és un cantó francès del departament del Yonne, situat al districte d'Auxerre. Té 5 municipis i el cap és Saint-Fargeau.

## Municipis

* Lavau
* Mézilles
* Ronchères
* Saint-Fargeau
* Saint-Martin-des-Champs

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-19.. | M. Bourgoin | Divers gauche |
| 19..-1982 | Simone Wattine | Divers droite |
| 1982- | Pierre Bordier | DL, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.725 | 3.616 | 3.293 | 3.205 | 3.072 | 3.188 | 3.261 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Fargeau-Ponthierry

El cantó de Saint-Fargeau-Ponthierry és una divisió administrativa francesa del departament de Sena i Marne, situat al districte de Melun. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Boissise-le-Roi
* Dammarie-les-Lys
* Nandy
* Pringy
* Saint-Fargeau-Ponthierry
* Seine-Port

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-186 du 18 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de Seine-et-Marne
# Cantó de Saint-Dizier-Centre

El cantó de Saint-Dizier-Centre és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, situat al districte de Saint-Dizier. Compta amb part del municipi de Saint-Dizier.

## Municipis

* Saint-Dizier (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1945 | Marius Cartier | PCF |
| 1949-1961 | M. Charpentier | RPF, RS, després divers droite |
| 1961-1973 | Marius Cartier | PCF |
| 1973-1992 | Alfred Gigoux | UDR, després RPR |
| 1992-1998 | Jean-Marie Harat | Divers droite |
| 1998- | Elisabeth Robert-Dehault | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Luxemburg als Jocs Paralímpics

Luxemburg va debutar als Jocs Paralímpics en l'edició de 1976, disputada a Toronto, on hi van participar dos luxemburguesos en la categoria d'arc, i un en natació. En la de 1980 Marco Schmit va aconseguir la primera medalla per Luxemburg (bronze als 100m masculí, categoria E1); i en la de 1984, el seu any més prolífic, on Luxemburg va aconseguir guanyar una medalla d'or, quatre de plata i un bronze. Als Jocs de Seül no hi van participar, però van tornar el 1992 per formar part dels Jocs Paralímpics de Barcelona, on hi va assistir una delegació formada per dos esportistes, que van competir en les categories d'arc i natació. Als Jocs de 1996 només hi va assistir un representant luxemburguès, que va competir en arc, mentre que en les edicions de 2000 i 2004 no hi van presentar cap membre. En els Jocs de Pequín del 2008 hi va participar un representant luxemburguès en la categoria de bicicleta per carretera.
Luxemburg mai ha participat en els Jocs Paralímpics d'hivern, i no ha aconseguit cap més medalla des de l'èxit aconseguit en l'edició de 1984.

## Llistat de medallistes

| Nom | Jocs | Esport | Categoria |
| Henri Kaude | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Natació | 25 m braça C6 |
| Henri Kaude | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Natació | 25 m lliures C6 |
| Henri Kaude | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Natació | 50 m lliures C6 |
| Mathias Bingen | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Atletisme | 100 m llisos L5 |
| Mathias Bingen | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Atletisme | Javelina L5 |
| Marco Schmit | Jocs Paralímpics d'estiu d'Arnhem de 1984 | Atletisme | 100 m llisos E1 |
| Marcel Kockelmann | Jocs Paralímpics de Stoke Mandeville/Nova York de 1984 | Halterofília | Homes fins a 75 kg |

## Enllaços externs

* Luxemburg als Jocs Olímpics

## Referències

* ↑ Luxembourg at the Paralympics, Comitè Paralímpic Internacional
* ↑ Luxembourg at the Paralympics, Comitè Paralímpic Internacional
# Carles Coll i Costa

Carles Coll i Costa (Figueres, l'Alt Empordà, 14 d'abril de 1952) és un director d'orquestra i compositor català.
Va cursar estudis al Conservatori Superior de Música del Liceu i al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona i amb el mestre Miquel Farré i Mallofrè.
El 1985 creà la campanya El piano a l'abast, que va portar a més de 130 poblacions catalanes.
És autor de les orquestracions de les obres dels compositors Josep Serra i Bonal i Albert Cotó que configuren el tercer CD de l'OCE, Valsos i danses vuitcentistes. També és creador de diverses obres per a orquestra de corda, entre les quals destaca el conte musical L'Estel Passerell amb lletra de Maria Àngels Gardella i Quer i il·lustracions de Jap), i de l'espectacle basat en la Balada del Sabater d'Ordis, de Carles Fages de Climent.
Ha estat convidat a dirigir l'Ensemble Orchestral Perpignan-Languedoc-Roussillon, la Cappella Istropolitana de Bratislava, l'Orquestra Sinfonietta de Zilina (l'Orquestra de Cambra de l'estat d'Eslovàquia), la Çukorova State Symphony de Turquia i l'Orquestra Simfonia de Bucarest, l'Orquestra Simfònica Nacional de Panamà, l'Orquestra Simfònica de Cienfuegos (Cuba), la Knox-Galesburg Symphony dels Estats Units i la Uralsk Philharmonic Orchestra del Kazakhstan.
És l'impulsor, fundador i director titular de l'Orquestra de Cambra de l'Empordà, de l'Orquestra Filharmònica de Catalunya i cofundador i codirector de la Simfònica de Cobla i Corda de Catalunya, amb Francesc Cassú. El 2007 ha rebut el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.
Va rebre la Medalla d'Or al Mèrit Europeu (2011).

## Referències

* 1 2 Reig Garganta, Dolors «Carles Coll i Costa, director de l'OCE». Revista de Girona, Núm.: 231, 2005 [Consulta: 4 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Fundació Orquestra de Cambra de l'Empordà Arxivat 2006-02-04 a Wayback Machine.
* Simfònica de Cobla i Corda de Catalunya
# Manifestació per un finançament just

La manifestació per un finançament just fou una manifestació unitària d'associacions, entitats, sindicats i partits polítics valencians per a instar el Govern d'Espanya a millorar el finançament del País Valencià. L'acte tingué lloc dissabte 18 de novembre de 2017 a València: la marxa eixí a les 6 de la vesprada de l'esplanada del Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat pel carrer Guillem de Castro en direcció a l'Institut Valencià d'Art Modern i, pel carrer Blanqueries, fins a les Torres de Serrans, on es llegí el manifest; es manifestaren unes seixanta mil persones segons els organitzadors.

## Referències

* ↑ Ignasi Muñoz, Salva Almenar, Sixto Ferrero «El País Valencià es planta i demana a Rajoy el canvi immediat del sistema de finançament». Diari La Veu, 18-11-2017 [Consulta: 19 novembre 2017].
# Capitoli de Puerto Rico

El Capitoli de Puerto Rico (castellà: Capitolio de Puerto Rico) és la seu de l'Assemblea Legislativa bicameral de Puerto Rico, composta per la Cambra de Representants i el Senat. Està localitzat en l'Illeta de San Juan, just a fora de les muralles del barri vell de San Juan, al sector de Puerta de Tierra.
El Capitol també es coneix com el Palau de les Lleis (Palacio de las Leyes). L'edifici va ser inaugurat l'11 de febrer de 1929, celebrant-se tres dies després la primera reunió de l'Assemblea Legislativa. Va ser llistat en el Registre Nacional de Llocs Historics dels EUA el 1977.
* Cúpula del Capitoli]
* Detall de columnes i arquitectura del Capitoli
* La Constitució de Puerto Rico exhibida a la primera planta
* Segona planta del Capitol

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL «Capitolio de Puerto Rico» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 13-09-2010 [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «El Capitolio de Puerto Rico». Historic Places in Puerto Rico and the Virgin Islands. National Park Service. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2012. [Consulta: 4 maig 2006].
* ↑ Grupo Editorial EPRL «La Construcción del Capitolio de Puerto Rico» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 13-09-2010 [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «Historia del Capitolio». Senado de Puerto Rico [Consulta: 27 agost 2015].

## Enllaços externs

* Imatges del National Park Service Arxivat 2012-10-18 a Wayback Machine.
# Lurup

Lurup (en baix alemany ídem) és un barri del districte de'Altona a la ciutat estat d‘Hamburg a Alemanya. A la fi de 2010 tenia 33.842 habitants a una superfície de 6,4 km². De 1987 a 2009, la població va créixer d'uns 9,5%. Es troba al nord-oest de la ciutat a la frontera dels municipis Halstenbek i Schenefeld a Slesvig-Holstein. És regat pels rius Vorhorngraben, Lüttkampgraben i Schießplatzgraben

## Història

El primer esment escrit data del 1746, quan el lloc era un territori principalment de landa poc fèrtil i despoblada. Hi hauria hagut un alberg anomenat « Luur up », que hauria donat el seu nom al lloc. Una explicació alternativa seria Lau rup (baix alemany per a puja) per causa del relleu de la carretera principal en venir de Bahrenfeld.
L'any 1927 quan el poble es va fusionar amb la ciutat d'Altona, comptava només amb 950 habitants. Hi havia poca indústria i estava mal connectat pel transport públic. A partir del 1923 va començar la urbanització. El lloc va atreure treballadors de les fàbriques d'Altona que varen llogar al municipi terrenys on podien construir les seves cases. Hi havia un aeròdrom de la Luftwaffe. L'1 d'abril de 1938, després de la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg es va fusionar amb la ciutat d'Hamburg.
El 1944, la Schutzstaffel va obrir-hi una extensió del camp de concentració de Neuengamme al qual van conduir unes 500 dones forçades, principalment jueves d'Hongria i de Txèquia. Treballaven com a esclaves a les empreses de Lurup i a l'obra de reconstrucció d'Hamburg. A la fi de la guerra, els SS van constrènyer les 469 sobrevivents durant una marxa de la mort cap al camp de Bergen-Belsen.

## Avui

Després de la guerra, la Luftwaffe va abandonar l'aeròdrom i la ciutat d'Hamburg va concedir el terreny a la construcció del sincrotró DESY. La urbanització va continuar, principalment per la construcció de pisos socials. A la fi del segle xx, va començar una mica de diversificació sociològica quan es varen construir més cases unifamiliars. Tret de la fàbrica de d'abrasius Hermes Schleifmittel no hi ha cap indústries majors. El teixit econòmic està fet de petites empreses de serveis, d'unes escoles i de comerços. Queda un poble residencial tranquil, una mica perifèric, entre la vall del Düpenau i de l'Altonaer Volkspark, d'una arquitectura força funcionalista poc inspirada.
* Districte d’Altona
Altona-Altstadt •
Altona-Nord •
Sternschanze •
Ottensen •
Bahrenfeld •
Groß Flottbek •
Iserbrook •
Lurup •
Osdorf •
Blankenese •
Nienstedten •
Othmarschen •
Rissen •
Sülldorf :
Vegeu: Alemanya • Hamburg • Districte :
# Carlos Fischer

Carlos Lorenzo Fischer Brusoni (1903 - 1969) fou un polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado.
Durant l'any 1950 va ser ministre de Ramaderia i Agricultura. El 1958 va succeir a Arturo Lezama Bagez al Consell Nacional de Govern. Tanmateix, va ser el darrer president del seu partit en ocupar un lloc al Consell, entre 1958 i 1959, abans del triomf històric del Partit Nacional.
Finalment, va deixar el poder en mans del nacionalista Martín Recaredo Echegoyen.

## Referències

* ↑ (anglès) Economic expert - Llista de presidents de l'Uruguai Arxivat 2013-07-02 a Wayback Machine.
# Mare de Déu del Roser de Casa Franquet

La Mare de Déu del Roser de Casa Franquet és la capella particular de Casa Franquet, del poble de Vilamur, pertanyent al terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Formava part del seu terme primigeni.
Està situada en el mateix nucli de població de Vilamur. A finals del segle xix fou convertida en safareig públic.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Mare de Déu del Roser de Casa Franquet en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mare de Déu del Roser de Casa Bellera

La Mare de Déu del Roser de Casa Bellera és una capella particular de Casa Bellera, en el poble de Caregue, del terme municipal de Rialp, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme del mateix nom.
Està situada a Casa Bellera, en el nucli de població de Caregue.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Rialb de Noguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Mare de Déu del Roser de Casa Bellera en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya