OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Skudero

Marc Skudero o DJ Skudero (Terrassa, 6 de març de 1976) és el nom artístic de Marc Escudero Gonzálvez, un DJ de màkina que va ser Dj resident de la discoteca Pont Aeri al costat del seu germà Xavi Metralla i juntament amb 2 dj's més: Dj Sonic i Javi Molina, des del 1994 fins al seu tancament en 2012.

## Biografia

El seu estil és de màkina dura, propera al techno hardcore, gènere que també ha conreat. Així, el ritme predomina sobre la melodia i s'allunya dels patrons pop d'altres discjòqueis. La veu femenina de què s'acompanya està en una fuga gairebé constant de to agut.
El seu single més famós, que va produir amb el seu germà i amb Rubén Moreno (Dj Ruboy), és Pont Aeri Vol. 4 "Flying Free" en 2000, que li va suposar l'obtenció del premi al millor tema màkina i comercial per les revistes DJ1 i DEEJAY en 2001. En 2002, aquestes dues publicacions li van donar el premi al millor Dj màkina nacional i va tornar a obtenir el premi al millor tema mákina nacional amb Reaching Dreams.
Ha punxat en més de 200 sales d'Espanya i de l'estranger, com Tunnel (Hamburg), The New Monkey (Newcastle), Le Jame's (Villemur-sud-Tarn, prop de Tolosa de Llenguadoc), Marina Park (Perpinyà) o Pachá (Miami Beach).

## Discografia
### Singles

* Pont Aeri vol. 1 - Acid Pastis
* Pont Aeri vol. 2 - Night Flight
* Pont Aeri Vol. 2 - The Countdown
* Dj Skudero - Kript-On
* Dj Skudero - Remix Extasia
* Pont Aeri vol. 3 - La Fiesta
* Fluor
* Skudero meets Gollum
* Technologics - El club de los humildes
* Elements: Dehlia '98 y Glycerin
* Pont Aeri vol. 4 - Flying Free y The Lyberty
* Elements 2: Espiral 2000, Glycerin y Da Newstyle
* Flying Free Remixes
* Pont Aeri vol. 5 - Take a trip
* Nothing Compares 2U
* Pont Aeri vol. 6 - Reaching Dreams
* Pont Aeri vol. 7 - Phantasies
* Pont Aeri vol. 8 - Sweet Revenge
* Pont Aeri vol. 9 - This is your Dream
* 3 DJS Ahead
* Trip to Shadow
* DJ Skudero - Flames of love (Techno Rmx)
* White Flag
* Pont Aeri vol. 10 - Believe
* Pont Aeri vol. 10 - Necrophobia
* Dj Skudero - Dehlia

### Recopilatoris

* The best of Pont Aeri
* Tekno Warriors
* Pont Aeri The Great Family
* Tekno Warriors
* Hard Halloween Live at Pont Aeri
* Revival Live
* Gladiators Live at Pont Aeri
* Makina Legend Live at Pont Aeri
* The Winter Compilation
* Now Is The Time

### Àlbums en solitari

* Skudero presents The Killer Album
* Skudero presents The Killer Album vol. 2

## Referències

* ↑ La discoteca Pont Aeri tornarà a la seva sala original de Terrassa per una nit, naciodigital.cat, 16 de novembre de 2016
* ↑ Comunicat de tancament de Pont Aeri
* ↑ Biografia a makincore
* ↑ DJ Skudero a Discogs
# Comardons

Comardons és un masia situada al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

* Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Mohammad Yousef Kargar

Mohammad Yousef Karger (persa: محمد یوسف کارگر) (11 de maig de 1962) va ser un dels esportistes més reeixits a l'Afganistan. La seva família es va establir en la primera estació d'esquí de l'Afganistan i es va convertir en campió nacional el 1978 a l'edat de 16 anys, va deixar d'esquiar a causa de la invasió soviètica de l'Afganistan. Durant els anys 1970 i 1980 va ser membre de l'equip nacional de futbol de l'Afganistan. Va entrenar a equips de joves afganesos després de convertir-se en l'entrenador de l'equip nacional de l'Afganistan el 2001 després del final del règim talibà.

## Trajectòria

| Club | País | Any |
| Selecció nacional* | Afganistan | 2002 - 2008 |
| Selecció nacional | Afganistan | des del 2008 |
*Auxiliar tècnic

## Referències

* ↑ Uphill battle of the only skier in Afghanistan Arxivat 2009-05-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fitxa del jugador sud national-football-teams.com (en anglès)
* ↑ Afghan football is back on its feet Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine. (anglès)
# Polypedates nigropunctatus

Polypedates nigropunctatus és una espècie d'amfibi que viu a la Xina i, possiblement també, a Myanmar i el Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lau, M.W.N. & Datong, Y. 2004. Polypedates nigropunctatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 d'abril del 2008.
# Crompond

Crompond és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.050 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crompond tenia 2.050 habitants, 609 habitatges, i 517 famílies. La densitat de població era de 317,9 habitants per km².
Dels 609 habitatges en un 46,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,4% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 15,1% no eren unitats familiars. En el 12,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 88.408 $ i la renda mediana per família de 98.293 $. Els homes tenien una renda mediana de 58.750 $ mentre que les dones 41.842 $. La renda per capita de la població era de 31.292 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crompond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crompond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Partit dels Treballadors (Uruguai)

El Partit dels Treballadors (PT) és un partit polític de tendència trotskista de l'Uruguai. Forma part de la Coordinadora per la Refundació de la Quarta Internacional. El PT té, a més, una Tribuna dels Treballadors, que és el seu òrgan quinzenal.
El PT va ser fundat el 1984 per participar de les eleccions nacionals d'aquest any. Un grup de dirigents polítics que es consideraven socialistes revolucionaris (SR), van formar el seu propi partit i moviment ideològic, ja que se sentien decebuts pel Front Ampli. El seu candidat, en aquesta oportunitat, va ser el mestre Juan Vital Andrada. Des d'aquest moment, el PT es va presentar a gairebé tots els comicis, obtenint-ne resultats electorals que oscil·len entre els 300 i els 600 vots.
En les eleccions presidencials del 2004, el seu candidat va ser el militant sindical bancari Rafael Fernández Rodríguez. El Partit dels Treballadors va obtenir en aquesta oportunitat 513 vots. Aquest partit té militants i adherents majorment en els sectors de la construcció i bancari. En les eleccions nacionals primàries del 2009 no van obtenir la quantitat legal necessària per presentar-se l'octubre.

## Resultats electorals

* Eleccions generals de l'Uruguai de 1984: 488 vots (0,03%).
* Eleccions generals de l'Uruguai de 1989: 310 vots (0,02%).
* Eleccions presidencials de l'Uruguai de 2004: 513 vots (0,02%).

## Vegeu també

* Llista de partits polítics uruguaians.

## Referències

* ↑ (castellà) Postura del Partit dels Treballadors cap a les eleccions internes de juny del 2009
* ↑ (castellà) Banc de dades de política de la Facultat de Ciències Socials - Universitat de la República Arxivat 2009-03-28 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Cort Electoral - Eleccions de 1989 Arxivat 2009-05-29 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Cort Electoral: resultats de les eleccions del 2004 Arxivat 2013-04-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del Partit dels Treballadors (en castellà)
* Pàgina web oficial de la Coordinadora per la Refundació de la Quarta Internacional Arxivat 2012-05-29 a Wayback Machine.
# El Pou de Cal Pere Pau

El Pou de Cal Pere Pau és una obra d'Oliola (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou d'uns deu metres de profunditat i uns cinc de diàmetre. Tota l'obra és de pedra, hi ha una cornisa de remat, feta també amb pedra de carreu, que s'aixeca per cobrir el balcó per on pujava l'aigua fins a la pica.

## Història

Aquest pou fou realitzat a finals del segle xix i la seva finalitat era obtenir aigua del subsòl i posteriorment de la pluja. El pou de Cal Pau el trobem en mig d'un camp, avui dia una mica abandonat. Actualment el pou no s'utilitza amb aquella finalitat, ja que era resta cegat i abandonat.

## Referències

* 1 2 «El Pou de Cal Pere Pau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Jatov

Jatov (hongarès Jattó) és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2020 tenia 721 habitants.
El municipi actual es va crear el 1952 en incorporar els barris de Dolný Jatov, Malý Jatov, Čierny vršok i Kendereš del poble de Tvrdošovce.

## Història

Hi ha traces d'un camp romà. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1236. Fins a la fi de la Primera Guerra Mundial i de 1938 a 1945, en aplicació del primer arbitratge de Viena, pertanyia al Regne d'Hongria.

## Llocs d'interés

* Capella de sant Vendelí del 1760

## Referències

* 1 2 «História» (en eslovac). Ajuntament de Játov. Arxivat de l'original el 2022-08-07. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ Steinhübel, Ján. The Nitrian Principality : the beginnings of medieval Slovakia (en anglès). Leiden: Brill, 2021, p. 11. ISBN 978-90-04-43863-7.
* ↑ «Jatov : J» (en txec). [Consulta: 7 agost 2022].
# Àrtemis (cràter)

Àrtemis és un minúscul cràter d'impacte de la Lluna localitzat al Mare Imbrium. Els cràters d'aquesta dimensió es formen típicament en la superfície de la Lluna amb una depressió en forma de copa. Està situat a prop de el punt mig entre els cràters Euler (a l'oest) i Lambert (a l'est). A pocs quilòmetres al sud-est es localitza Verne, el més petit dels cràters amb nom propi de la zona.
Porta el nom d'Àrtemis, la deessa grega de la Lluna.

## Referències

* ↑ Artemis (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program.

## Bibliografia complementària

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Portada/article juny 25
## Paleocè

El Paleocè és la primera època del Paleogen, una de les subdivisions del Cenozoic. Comprèn el temps entre el final del Cretaci (fa 65,5 ± 0,3 milions d'anys) i el principi de l'Eocè (fa 55,8 ± 0,2 milions d'anys). El seu inici i final queden marcats per l'extinció del Cretaci-Paleogen i pel màxim tèrmic del Paleocè-Eocè, respectivament. Com en altres períodes geològics, els estrats que delimiten aquest període estan ben identificats, però no han estat datats amb màxima precisió.
El nom del Paleocè, encunyat pel francoalemany Wilhelm Philipp Schimper l'any 1847, prové dels mots grecs παλαιός (paleos, antic), ἠώς (eos, alba) i καινός (kainos, nou), i fa referència a l'aparició de la fauna "antiga nova" durant aquesta època, abans que apareguessin els ordres moderns de mamífers a l'Eocè.
# El Pou d'en Martinet

El Pou d'en Martinet és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou d'aigua de construcció inavesada, situat a la fondalada dita "el Clot del Dimoni", a la vora del llit del rec dels Bucs, a pocs ms. a la dreta de l'actual camí de Portlligat al mas de la Birba, entre unes feixes d'horta ara abandonades i envaïdes per la vegetació.
El conjunt de pou és integrat per una escala de lloses, descoberta però protegida per murs laterals, que davalla fins als fons del pou, de manera que es pot arribar fins a l'aigua sigui quin sigui el seu nivell. Les mateixes parets, al final de l'escala, creen l'ambit del pou formant un eixamplament semicircular. Aquest espai és coronat amb un seguit de grans lloses de pissarra com a coberta, col·locades horitzontalment sense material que les lligui, sobre la part superior de la construcció.L'obra és de paret seca, de rebles de pissarra.
Actualment, l'element no és visible i tampoc s'hi pot accedir fàcilment, donat que està cobert d'abundant vegetació que el camufla.

## Referències

* 1 2 3 «El Pou d'en Martinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Jean-Michel Rossi

Jean-Michel Rossi (L'Île-Rousse, 16 de juny del 1956 - L'Île-Rousse, 7 d'agost del 2000) va ser un nacionalista cors i un dels fundadors del FLNC. Militant històric del nacionalisme cors, la seva dedicació total i exclusiva per la causa corsa fou una constant i li costà la vida.

## Biografia

Politòleg i titular d'una llicenciatura de dret, Jean-Michel Rossi va ser durant molts anys redactor en cap d'U Ribombu, des del qual dedicà esforços a informar sobre els moviments d'alliberament nacional d'arreu del món. Va ser empresonat quatre cops (1984, 1988, el 1992 i el 1997), i passà un total de nou anys a la presó, durant els quals es va llicenciar en història i en sociologia. Fou excarcerat per darrer cop el 1997. Havia estat acusat de nombrosos atemptats a l'Alta Còrsega. Detingut novament a París, fou posat en llibertat sota control judicial el setembre de 1998.
Amb el seu amic François Santoni va escriure el 2000 Pour solde de tout compte, un llibre d'entrevistes amb el periodista Guy Benhamou. En aquest llibre ambdós denunciaren la deriva mafiosa de llurs antics companys d'armes i defensaren que la solució del conflicte cors passava per l'abandó de la violència.

### Assassinat

Jean-Michel Rossi fou assassinat l'agost de 2000, amb el seu guardaespatlles Jean-Claude Fratacci, per cinc homes al bar La Piscine a L'Île-Rousse. Jean-Pierre Martelli, l'amo del bar absent en la mort de Rossi, fou assassinat el 13 de desembre de 2001.
# Música de São Tomé i Príncipe

Aquest és un articles sobres la música de São Tomé i Príncipe. São Tomé i Príncipe és un arxipèlag de la costa d'Àfrica. Culturalment, els seus habitants són africans però han estat molt influenciats pels governants portuguesos de les illes.
Els santomencs són coneguts per ritmes ússua i socopé, mentre que Príncipe és la llar del dêxa beat. El ball portuguès de saló pot haver tingut un paper integral en el desenvolupament d'aquests ritmes i les seves danses associades.
El Tchiloli és un espectacle de dansa musical que explica una història dramàtica. El danço-congo és, igualment, una combinació de música, dansa i teatre.

## Música popular

Els padrins de la música popular de São Tomé van ser la banda Leoninos, fundada el 1959 per Quintero Aguiar. El grup era conegut com a portaveu de la població de São Tomé i Príncipe, i va ser campió de la seva cultura. Els Leoninos van ser prohibits a les emissores de ràdio portuguesa després d'haver tret la cançó "Ngandu", que criticava als colonialistes portuguesos.
Els Leoninos es van separar el 1965, però van ser seguits per Os Unntués, dirigits per Leonel Aguiar, que va afegir influències musicals estatunidenques, argentines, congoleses i cubanes i va introduir la guitarra elèctrica i altres innovacions.. La música popular de les illes va començar a diversificar-se, com a bandes com Quibanzas i Africa Negra. Entre aquests grups es trobava Mindelo, que va fusionar els ritmes de São Tomé amb rebita, un estil angolès, per formar el puxa.
A la darrera part del segle xx, compositors com Zarco i Manjelegua van trobar un públic domèstic, i músics santomencs-portuguesos com Camilo Domingos, Juka, Filipe Santo, Açoreano i Gapa van establir un escenari amb base a Lisboa.

### Kizomba

La música popular angolesa s'anomena Kizomba i va néixer de la música souk. El kizomba és el suport a una gran quantitat d'artistes que canten tant en anglès com en portuguès.

## Referències

* Lima, Conceicão, Shaw, Caroline & Chabal, Emile. "Island Music of Central Africa". 2006. In Broughton, Simon and Ellingham, Mark with McConnachie, James and Duane, Orla (Ed.), World Music, Vol. 1: Africa, Europe and the Middle East. Rough Guides Ltd, Penguin Books. ISBN 1-85828-636-0
# Àrtam gris

L’àrtam gris (Artamus cinereus) és una espècie d'ocell de la família dels artàmids. Habita sabanes amb arbres a les illes de Timor, Leti i Sermata a les illes Petites de la Sonda. Austràlia (a excepció de la costa sud-occidental i des del sud-est de Queensland cap al sud fins a Victòria i sud-est d'Austràlia Meridional).

## Referències

* ↑ «Àrtam gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021
# Kudur-Mabuk

Kudur-Mabuk va ser un governant de l'antiga ciutat-estat de Larsa, a Mesopotàmia. Sembla que al davant d'un exèrcit d'Elam va conquerir la ciutat de Larsa, va derrocar el seu rei, Silli-Adad, i va posar al seu fill Warad-Sin al tron de la ciutat. El seu nom és elamita, però segurament ell era amorrita, ja que es declarava cabdill dels Emutbal, una tribu dels amorrites.
Va governar juntament amb el seu fill Warad-Sin, encara que es creu que el títol el portava el fill i Kudur-Mabuk era el que dirigia el país. Quan ell i el seu fill van deixar el tron, va dirigir el regne un altre fill, Rim-Sin I.

## Referències

* ↑ Grice, Ettalene Mears. Chronology of the Larsa Dynasty. New Haven: Yale University Press, 1919, p. 28.
# Portada/article juny 2
## Acrocantosaure

L'acrocantosaure (Acrocanthosaurus) és un gènere de dinosaure teròpode al·losauroïdeu que visqué en el que actualment és Nord-amèrica a mitjans del període Cretaci, entre fa aproximadament 125 i 100 milions d'anys. Com la majoria de gèneres de dinosaure, Acrocanthosaurus només conté una única espècie, A. atokensis. Les seves restes fòssils provenen principalment dels estats d'Oklahoma i Texas (Estats Units), tot i que s'han trobat dents atribuïdes al gènere tan a l'est com Maryland.
Es tractava d'un predador bípede. Com suggereix el seu nom, és especialment conegut per les altes apòfisis espinoses que hi havia a gran part de les seves vèrtebres, que probablement suportaven un pont de músculs que passaven per sobre el coll, l'esquena i el maluc de l'animal. L'acrocantosaure era un dels teròpodes més grans; assolia una mida de 12 metres de llargada, i un pes d'aproximadament 2.400 quilograms. Unes grans petjades de teròpode descobertes a Texas podrien haver estat produïdes per acrocantosaures.
# Fitosèids

Els fitosèids o fitoseids (Phytoseiidae) són una família d'àcars que s'alimenten de trips i petits aràcnids. Sovint s'utilitzen com a agent de control biològic per al control de plagues.

## Subfamílies

Els fitoseids s'organitzen en tres subfamílies:
* Amblyseiinae Muma, 1961
* Phytoseiinae Berlese, 1916
* Typhlodrominae Scheuten, 1857

## Notes

* ↑ Moraes et al. 2004
* ↑ Ruaix i Vinyet, J. «Punts conflictius d'ortografia». Llengua Nacional, 83, T2 2013.

## Referències

* Joel Hallan's Biology Catalog: Phytoseiidae
* G. J. de Moraes, J. A. McMurtry, H. A. Denmark & C. B. Campos «A revised catalog of the mite family Phytoseiidae» (PDF). Zootaxa, 434, 2004, pàg. 1–494.

## Enllaços externs

* Neoseiulus californicus, a predatory mite on the UF / IFAS Featured Creatures Web site
# Pelegrí Casades i Gramatxes

Pelegrí Casades i Gramatxes (Barcelona, 27 de febrer de 1855 – ibídem, 14 de març de 1947) fou un advocat i historiador català, membre de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.
Pelegrí Marià dels Dolors Antoni Casades i Gramatxes fou fill de Josep Maria Casades i Carreras, de Barcelona, i de Joaquima Gramatxes i Menós, de Barcelona. Va tenir un germà bessó, a qui van donar el nom de Lluís Gonçaga.
El 1879 es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona i exercí de procurador als Tribunals. El mateix any va ingressar a l'Associació Catalanista d'Excursions Científiques, on va fe nombroses conferències i el 15 de juny de 1882 a l'Associació Artístico-Arqueològica Barcelonesa, de la que en va dirigir la seva "Revista" de 1892 a 1917 i de la que en fou nomenat secretari en 1896. El 1897 fou mantenidor dels Jocs Florals de Barcelona.
El 1894 va ingressar a l'Ateneu Barcelonès, del qual va ser nomenat secretari el 1903. Aquest mateix any va ingressar a l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona a proposta d'Antoni Rubió i Lluch, Francesc de Bofarull i Sans i Joaquim Miret i Sans, i de la que també en serà secretari del 1918 al 1921. El 1926 fou nomenat vicepresident del Centre Excursionista de Catalunya.

## Obres

* Lo Lluçanès. Excursions a dita comarca (Barcelona, Tip. L'Avenç, 1897)
* Influència de l'art oriental en els monuments romànics de Catalunya (1903)
* Memòries d'un home que no arribà enlloc, memòries inèdites.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1855, llibre 1r, números de registre 811 i 812.
* ↑ «Pelegrí Casades i Gramatxes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bonaventura Bassegoda i Hugas Casades i Gramatxes, Pelegrí, Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear
# Dragon (disc de Loudness)

Dragon és el tretzè àlbum del grup de música heavy metal Loudness, publicat el 1998.

## Cançons

* Miles High
* Dogshit
* Wicked Witches
* Crazy Go Go
* Voodoo Voices
* (Instrumental)
* Babylon
* Crawl
* Forbidden Love
* Mirror Ball
* Taj Mahal
* Nightcreepers

## Formació

* Masaki Yamada: Veus
* Akira Takasaki: Guitarra
* Naoto Shibata: Baix
* Hirotsugu Homma: Bateria