OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serguei Popov

Serguei Popov (Khoronkhoy, 21 de setembre de 1930 - Sant Petersburg, 25 de juny de 1995) fou un maratonià rus que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou cinquè en la marató del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en la marató del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958, per davant Ivan Filin i Frederick Norris. En aquesta final va establir un nou rècord mundial, amb un temps de 2h 15' 17", un temps que es va mantenir com a rècord del món durant més de dos anys i com a rècord nacional soviètic fins al 1970. Va guanyar tres vegades el campionat de marató de l'URSS, entre 1957 i 1959.

## Millors marques

* Marató. 2h 15' 17" (1958)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Sergey Popov». [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «World Best Progressions- Road». [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ «National Marathon Champions for the Soviet Union». [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Zinacantepec

Zinacantepec (del nàhuatl, que vol dir Lloc de ratapenades) és un municipi metropolità de l'estat de Mèxic, que forma part de l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic. San Miguel Zinacantepec és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat.
Aquest municipi es troba a la part nord-central de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de ALmoloya de Juárez i Temamatla, al sud amb Temascaltepec, a l'oest amb Temascaltepec i a l'est amb Toluca. Dista de la capital de l'estat uns vuit quilòmetres

## Referències

* ↑ [«Monografia municipal de Zinacantepec (castellà)». Arxivat de l'original el 2017-02-11. [Consulta: 28 febrer 2016]. Monografia municipal de Zinacantepec (castellà)]

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Nguyễn Thị Lụa

Nguyễn Thị Lụa (Hanoi, 24 de juliol de 1991), és una lluitadora vietnamita de lluita lliure. Va participar en Jocs Olímpics de Londres 2012 aconseguint un 10è lloc en la categoria de 48 kg. Va competir en cinc campionats mundials, va aconseguir la 5a. posició en 2009. Va guanyar la medalla de plata en els Jocs Asiàtics de 2010 i el 12è. lloc en 2014. Va conquistar quatre medalles en Campionats Asiàtics, de plata en 2014 i 2016.

## Referències

* ↑ «Biography and Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-18. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Tractats i Convenis Internacionals d'Espanya

Els Tractats i Convenis Internacionals d'Espanya han de passar per un procediment perquè siguen celebrats a les Corts Generals.
És necessari que les Corts Generals aproven una llei orgànica que autoritze: l'atribució a una organització o institució internacional d'una competència derivada de la Constitució espanyola de 1978 i la prestació del consentiment de l'Estat per a obligar-se mitjançant tractats o convenis. Per al segon cas, el govern espanyol sol·litica l'autorització enviant al Congrés dels Diputats l'acord del Consell de Ministres i el text del Tractat en el termini de noranta dies des de l'acord del Consell de Ministres, prorrogable a cent vuitanta dies. L'acord del Congrés ha de ser adoptat en setanta dies.
El Senat d'Espanya pot presentar en paritat amb el Congrés la no ratificació, l'ajornament i la reserva del tractat o conveni internacional. Les propostes de no ratificació són tramitades com a propostes de veto. Les propostes de reserva es poden fer als tractats que ho previnguen i l'ajornament es tramita com a esmenes. Si descrepen les cambres legislatives, es crea una Comissió Mitxta perquè presente un text que serà sotmès a votació en ambdues cambres.
Els tractats i convenis que han de ser coneguts per les Corts Generals són remesos a les comissions competents perquè informen al Ple, si és procedent fer-ho.
"El Senat, a proposta d'un grup parlamentari o vint-i-cinc senadors, pot requerir al Tribunal Constitucional perquè declare si un tractat o conveni, sotmès a la seua consideració, és o no contrari a la Constitució." Amb aquesta actuació, la tramitació quedaria temporalment suspesa fins que isquera la decisió del tribunal.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, 1998, p. 85.
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 106.

## Bibliografia

* Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998. ISBN 84-930048-0-4.
# Jessica Varnish

Jessica "Jess" Varnish (Bromsgrove, Worcestershire, 19 de novembre de 1990) és una ciclista britànica especialista en el ciclisme en pista. Ha guanyat diferents medalles, als Campionats del Món en pista, als Campionats d'Europa i als Campionats nacionals

## Palmarès

* 2007
** Campiona d'Europa júnior en Keirin
* 2008
** Campiona d'Europa júnior en Keirin
** Campiona d'Europa júnior en 500 metres contrarellotge
* 2009
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Helen Scott)
* 2010
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Rebecca James)
* 2011
** Campiona d'Europa en Velocitat per equips (amb Victoria Pendleton)
** Campiona d'Europa sub-23 en 500 metres contrarellotge
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Rebecca James)
** Campiona del Regne Unit en 500 metres
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Victoria Pendleton)
* 2013
** Campiona del Regne Unit en 500 metres
** Campiona del Regne Unit en Keirin
** Campiona del Regne Unit en Velocitat
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Dannielle Khan)
* 2014
** Campiona del Regne Unit en 500 metres
** Campiona del Regne Unit en Keirin
** Campiona del Regne Unit en Velocitat
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Dannielle Khan)
* 2015
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Katy Marchant)

### Resultats a la Copa del Món

* 2008-2009
** 1a a Manchester, en Velocitat per equips
* 2010-2011
** 1a a Cali, en Velocitat per equips
* 2011-2012
** 1a a Londres, en Velocitat per equips
* 2012-2013
** 1a a Cali i Glasgow, en Velocitat per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Àtids

Els àtids (Atyidae) són una família de crustacis decàpodes carideus, l'única de la superfamília dels atioïdeus (Atyoidea).
Tenen forma de gambes petites, i es troben per moltes de les aigües de les zones tropicals i temperades del món, generalment en aigua dolça.
Pel que fa al gèneres presents a la península Ibèrica, només podem trobar dos representants:
* Atyaephyra desmarestii, habitual en tota la zona que envolta el Mediterrani, en llacunes, rius, embassaments i recs, on l'aigua tingui pocs minerals i envoltada de vegetació abundant.
* Dugastella valentina. Coneguda com a gamba gavatxa és l'únic decàpode endèmic de les nostres contrades, i es localitza en fonts, canals i camps d'arròs del País Valencià; és poc resistent a la salinitat.

## Taxonomia

La família Atyidae inclou 525 espècies en 46 gèneres:
* Antecaridina Edmondson, 1954
* Archaeatya Villalobos F., 1960
* Atya Leach, 1816
* Atyaephyra de Brito Capello, 1866
* Atydina Cai, 2010
* Atyella Calman, 1906
* Atyoida Randall, 1840
* Atyopsis Chace, 1983
* Australatya Chace, 1983
* Caridella Calman, 1906
* Caridina H. Milne Edwards, 1837
* Caridinopsis Bouvier, 1912
* Dugastella Bouvier, 1912
* Edoneus Holthuis, 1978
* Elephantis Castelin et al., 2013
* Ficticaris Sket et al., 2019
* Gallocaris Sket & Zakšek, 2009
* Halocaridina Holthuis, 1963
* Halocaridinides Fujino & Shokita, 1975
* Jolivetya Cals, 1986
* Jonga C.W.J. Hart, 1961
* Lancaris Cai & Bahir, 2005
* Limnocaridella Bouvier, 1913
* Limnocaridina Calman, 1899
* Mancicaris Liang et al. 1999
* Marosina Cai & P.K.L. Ng, 2005
* Micratya Bouvier, 1913
* Monsamnis Richard et al., 2012
* Neocaridina Kubo, 1938
* Palaemonias Hay, 1902
* Paracaridina Liang et al., 1999
* Paratya Miers, 1882
* Parisia Holthuis, 1956
* Potimirim Holthuis, 1954
* Puteonator Gurney, 1987
* Pycneus Holthuis, 1986
* Pycnisia Bruce, 1992
* Sinodina Liang & Cai, 1999
* Spelaeocaris Matjašič, 1956
* Stygiocaris Holthuis, 1960
* Syncaris Holmes, 1900
* Troglocaris Dormitzer, 1853
* Typhlatya Creaser, 1936
* Typhlocaridina Liang & Yan, 1981
* Typhlopatsa Holthuis, 1956
* Xiphocaridinella Sadowsky, 1930

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Atyidae De Haan, 1849 [in De Haan, 1833-1850]». [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ Història Natural dels Països Catalans. Enciclopèdia Catalana. Vol 9, "Artròpodes I", pp. 347.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 29 setembre 2021].
# Selecció de futbol del Gabon

La Selecció de futbol del Gabon és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. Està dirigida per la Federació Gabonesa de Futbol (en francès, Fédération Gabonaise de Football), pertanyent a la CAF.
És una selecció amb una discreta presència internacional, ja que només ha participat en la Copa d'Àfrica de Nacions, on ha arribat fins als quarts de final (l'any 1996).

## Competicions internacionals
### Competicions desaparegudes
#### La Copa UNIFAC

Torneig disputat el 1999 pels països de l'Àfrica central, es premiava amb el Trofeu Oumar Bongo.
* Campions

#### El Campionat UDEAC

La UDEAC (Union Douanière et Économique de l'Afrique Centrale, antiga forma de l'actual Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Central) va crear aquesta competició entre les seleccions dels països de l'Àfrica central per commemorar el 20è aniversari de la Unió. L'èxit del campionat va mantenir-lo amb vida fins a la seva setena edició (des de 1984 a 1990).
* 2 vegades campions (1985, 1988)
* 1 cop finalistes

### Participacions en la Copa d'Àfrica

* De 1957 a 1970 - No participà
* 1972 - No es classificà
* 1974 - Retirada
* 1976 - No participà
* 1978 - No es classificà
* 1980 - No participà
* 1982 - Retirada
* Des de 1984 a 1992 - No es classificà
* 1994 - 1a ronda
* 1996 - Quarts de final
* 1998 - No es classificà
* 2000 - 1a ronda
* Des de 2002 a 2008 - No es classificà
* 2010 - 1a ronda
* 2012 - Quarts de final (coorganitzadors, juntament amb Guinea Equatorial)
* 2013 - No es classificà
* 2015 - Primera ronda
* 2017 - Primera ronda
# Moimacco

Moimacco (friülà Muimans) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 1.622 habitants. Limita amb els municipis de Cividale del Friuli, Faedis, Premariacco, Remanzacco i Torreano.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Manolo Sicco | Llista cívica |
# Walt Disney Records

Walt Disney Records és un segell discogràfic nord-americà de Disney Music Group. El segell publica àlbums de bandes sonores dels estudis cinematogràfics, sèries de televisió, parcs temàtics i àlbums d'estudi tradicionals de The Walt Disney Company produïts per la seva llista d'artistes pop, adolescents i country.
Va Ser establert el 1956 sota el nom de Disneyland Records. Abans d'aquest moment, els enregistraments de Disney tenien llicència a una varietat d'altres segells com RCA, Decca, Capitol, ABC-Paramount i United Artists. Va ser la llegenda de Disney Jimmy Johnson qui va convèncer el germà de Walt Disney, Roy O. Disney, que Walt Disney Productions (ara The Walt Disney Company) hauria de formar el seu propi segell discogràfic. Va adoptar el seu nom actual l'any 1988 i actualment està distribuït per Universal Music Group. Alguns dels seus discos són High School Musical, The Cheetah Girls 2, "Hannah Montana" del 2006.

## Referències

* ↑ Hollis, Tim. Mouse tracks : the story of Walt Disney Records. Greg Ehrbar. 1st. Jackson: University Press of Mississippi, 2006. ISBN 1-57806-848-7. OCLC 61309354.
* ↑ Johnson, Jimmy. Inside the whimsy works my life with Walt Disney Productions. University Press of Mississippi, 2014. ISBN 978-1-61703-930-0. OCLC 1228606843.
# Nguyễn Tấn Dũng

Nguyễn Tấn Dũng (Cà Mau, 17 de novembre de 1949) és un polític vietnamita, Primer Ministre del Vietnam des del 2006 fins a 2016. Fou ratificat en el càrrec el 27 de juny de 2006 per l'Assemblea Nacional, havent estat nominat pel seu predecessor, Phan Văn Khải, que es retirà com a cap de govern. Fou considerat com el tercer líder més important en l'escala del partit després del president Trương Tấn Sang i el ministre de defensa Phung Quang Thanh.

## Biografia

Va néixer el 17 de novembre de 1949 a Cà Mau, a l'Estat del Vietnam. El dia del seu 12è aniversari ingressà com a jove voluntari al braç armat del Front d'Alliberament Nacional del Vietnam del Sud, posteriorment part de l'Exèrcit del Poble del Vietnam, fent tasques de comunicació i primers auxilis. Fou ferit en quatre ocasions durant la Guerra del Vietnam, i fou classificat com a ferit de guerra en el nivell 2/4. Es graduà en Dret en acabar la guerra.
Fou admès al Partit Comunista del Vietnam el 10 de juny de 1967, llavors es feia de l'exèrcit com a lluitador de ple dret i s'elegia posteriorment un membre del Partit Politburo al Vuitè, Novè i Desens Congressos de Partit Nacionals. Prèviament, serví com a Primer Suplent del Primer Ministre des del 29 de setembre de 1997. Fou també Governador del Banc Estatal del Vietnam entre 1998 i 1999.
És el primer alt càrrec comunista del Vietnam nascut després de la Revolució d'Agost de 1945 i el Primer Ministre vietnamita més jove (amb 57 anys). És natiu del sud del país i romangué en aquesta regió durant la Guerra del Vietnam.
Fou rescollit en el càrrec pel Partit Comunista del Vietnam el 25 de juliol de 2007.
Deixà el càrrec el 2016, essent succeït per Nguyễn Xuân Phúc.

## Notes

* ↑ També conegut com a Ba Dũng, Dũng el Tercer, ja que el costum sud-vietnamita d'adreçar-se a les persones versa en la línia successòria familiar: en aquest cas, Dũng és el segon fill dels seus pares.

## Referències

* ↑ "Nguyen Phu Trong elected Party Chief", Vietnam+, 19 de gener de 2011.
* ↑ "Nguyen Phu Trong elected Party General Secretary Arxivat 2019-04-04 a Wayback Machine.", Nhan Dan, 19 de gener de 2011.
# Tribuna Antiimperialista José Martí

La Tribuna Antimperialista José Martí és una plaça ubicada a la capital cubana de l'Havana a prop el Malecón. Va ser construïda per iniciativa del president Fidel Castro (1926-2016) perquè s'hi realitzessin diferents actes com ara concerts i manifestacions del poble cubà, i inicialment les que reclamaven el retorn d'Elián González. A la plaça s'hi troba una estàtua de José Martí.

## Obra

El projecte va ser encarregat a un grup d'enginyers encapçalats per l'enginyera civil Annia Martínez i sota la direcció de l'arquitecte Maikel Menéndez.
L'obra disposa de tecnologia moderna d'àudio i llums, i fou ideada per a activitats amb 10.500 persones assegudes i 3.000 de peu, i fins a 100.000 utilitzant els espais oberts. Té 4 arcs d'acer col·locats de major a menor a partir de l'escenari muntats sobre daus de formigó de 2 metres d'alçada. Compta també amb plaques que recorden grans personalitats com Malcolm X, Martin Luther King, Karl Marx i Che Guevara.
L'obra es va iniciar el 15 de gener del 2000 i la construcció es va fer al parc 4 de juliol davant de Ambaixada dels Estats Units. La inauguració va tenir lloc el 3 d'abril del 2000.

## Referències

* ↑ «Calle 13 arrasa en ple Malecón de l'Havana». TV3, 24-03-2010. [Consulta: 25 gener 2023].
* ↑ «Escultura de José Martí en la Tribuna Antiimperialista - General - Fotografía - Multimedia - Juventud Rebelde - Diario de la juventud cubana». www.juventudrebelde.cu. Arxivat de l'original el 8 de desembre de 2015. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «tribuna antimperialista». www.museobatalladeideas.cult.cu. Arxivat de l'original el 11 de desembre de 2015. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «Manifestódromo (Tribuna Antiimperialista)». Minube. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «EEUU y Cuba listos para iniciar una nueva era de relaciones» (en castellà). www.lostiempos.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre de 2015. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ Cantó, Lorena. «El misterio de la "tribuna antiimperialista", icono del pulso Cuba-EEUU» (en castellà). La Vanguardia, 23-05-2019. [Consulta: 25 gener 2023].
# La toilette

La toilette és un oli sobre tela de 147 × 113,5 cm realitzat per Ricard Canals i Llambí a París cap a l'any 1903, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Canals, condeixeble a l'Escola de Belles Arts de Barcelona de Joaquim Mir i Isidre Nonell, entre d'altres, va marxar juntament amb aquest darrer a París el 1897, on va romandre gairebé deu anys. Tot i que hi va arribar amb escassa formació, la seua entrada en el món artístic parisenc no li va ser gaire difícil. A les darreries del 1899, Paul Durand-Ruel, el prestigiós marxant dels impressionistes, es va interessar per la seua obra i va esdevenir el seu marxant. La relació professional amb Durand-Ruel, tot i que en part li va coartar la llibertat artística, ja que va haver de dedicar-se a pintar obres de temàtica espanyola que aquest marxant li demanava, li va permetre alhora tindre un coneixement directe de les obres dels principals impressionistes, la influència dels quals va marcar decisivament el seu futur artístic.

## Descripció

La toilette, probablement la pintura més paradigmàtica d'aquest artista, evidencia amb rotunditat tot allò que Canals havia assimilat de l'impressionisme en general i de Pierre-Auguste Renoir en particular durant la seua llarga estada a París. Posteriorment, l'artista va evolucionar cap a plantejaments propers al noucentisme i fins i tot va fundar una de les associacions més destacades d'aquest moviment artístic, Les Arts i els Artistes, de la qual va ésser el primer president. Canals va participar amb aquesta pintura, i amb sis més, a la V Exposició Internacional de Belles Arts, celebrada a Barcelona el 1907, on va ésser adquirida pel col·leccionista Lluís Plandiura i Pou.

## Referències

* ↑ Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Cristina Mendoza a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 266-267.

## Enllaços externs

* Pinterest
* Flickr
* FineArtAmerica (anglès)
# Jens Christian Svabo

Jens Christian Svabo (Miðvágur, 1746 – Tórshavn, 14 de febrer de 1824) va ser un lingüista, erudit, músic i etnògraf feroès.

## Biografia

Svabo va néixer al poble de Miðvágur, a l'illa de Vágar. Era fill del ministre protestant Hans Christophersen Svabonius, natural de Mors, i d'Armgarð Maria Sámalsdóttir Weyhe, de Lamba.. Va estudiar història, música i teologia a Miðvágur i més tard a Tórshavn. Entre 1765 i 1800 va viure a Dinamarca i hi va estudiar economia, política i història natural; també hi va estudiar música, especialment el violí.
L'any 1800, va tornar a Tórshavn i va viure en una casa coneguda com la Pætursarstova; va ser a l'àtic d'aquesta casa que l'any 1928 es va trobar un llibre de cançons escrites per Svabo. Aquest manuscrit ara forma part de la col·lecció de la Føroya Landsbókasavn (Biblioteca Nacional de les Illes Fèroe).
El treball de Svabo com a compositor és de mèrit i, de fet, les seves cançons encara són interpretades i registrades per grups interessats en la música tradicional de les Fèroe i la música celta. Tanmateix, és especialment reconegut pels seus treballs sobre la llengua feroesa i el seus reculls de contes populars orals.
Els viatges de Svabo per Vágar i més tard per les zones al voltant de Tórshavn van ser en el seu moment incomparables, i els seus esforços per escriure llegendes i contes orals van representar un primer impuls real per a l'estudi de la història oral feroesa.
També va escriure un diccionari (republicat a la dècada de 1960 amb el nom de Dictionarium færoense. København: Munksgaard) i va treballar per estandarditzar la llengua escrita feroesa en termes d'ortografia i gramàtica perquè coincidís amb la llengua parlada tradicionalment. L'estudi dels diferents dialectes del feroès (especialment el del seu Vágar natal) també va representar la primera aproximació en aquesta àrea de la lingüística regional del feroès.
Malgrat que durant la seva vida va passar desapercebut en una vida de pobresa, Jens Christian Svabo és considerat avui una de les figures culturals més grans de la història de les Illes Fèroe.

## Referències

* ↑ Salmonsens konversationsleksikon (en danès). vol. XXII. 2a edició, 1927, p. 622.
* ↑ Bricka, 1902, p. 595-596.
* 1 2 «Jens Christian Svabo» (en danès). Posta Faroe Islands. [Consulta: 18 octubre 2022].

## Bibliografia

* Bricka, Carl Frederik. «Svabo, Jens Christian». A: Dansk biografisk Lexikon. vol. XVI, 1902. OCLC 929441516.
# Ángel Iguácel

Ángel Iguácel és un director de fotografia espanyol. Des del 1990 va treballar en curtmetratges fins que el 2004 va treballar al llargmetratge col·lectiu ¡Hay motivo!. Posteriorment ha estat nominat a la Medalla del CEC a la millor fotografia per La noche de los girasoles (2006) i el Goya al millor muntatge el 2008 per Siete mesas de billar francés.

## Filmografia

* ¡Hay motivo! (2004)
* Héctor (2004)
* La noche de los girasoles (2006)
* Siete mesas de billar francés (2008)
* Born Naked (MLB) (2012)
* Cuerpo de élite (2016)
* La tribu (2018)
* Solo (2018)
* Lo dejo cuando quiera (2019)
* Feedback (2019)

## Referències

* ↑ Angel Iguacel Arxivat 2020-08-11 a Wayback Machine. a cinematographers.pl
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2006». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-26. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ DIRECTORES DE FOTOGRAFÍA DE LA AEC EN LA CARTELERA Arxivat 2020-09-30 a Wayback Machine., cineaec.com

## Bibliografia

* Angel Iguácel. per Pablo del Río Pereda. A: Cameraman: Revista técnica cinematográfica, ISSN 2253-718X, Nº. 14 (SEP), 2007, págs. 4-12