OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arrowhead Springs

Arrowhead Springs és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 68 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arrowhead Springs tenia 68 habitants, 21 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 21,7 habitants/km².
Dels 21 habitatges en un 52,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 85,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En el 4,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 2,9% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 33,8% de 45 a 60 i un 1,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 81.467 $ i la renda mediana per família de 83.654 $. Els homes tenien una renda mediana de 68.750 $ mentre que les dones 46.250 $. La renda per capita de la població era de 28.972 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arrowhead Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arrowhead Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Arrow Point

Arrow Point és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 133 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arrow Point tenia 133 habitants, 62 habitatges, i 43 famílies. La densitat de població era de 98,8 habitants per km².
Dels 62 habitatges en un 16,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18% tenia menys de 18 anys, un 3% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 36,8% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.429 $ i la renda mediana per família de 22.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 15.625 $. La renda per capita de la població era d'11.014 $. Entorn del 25% de les famílies i el 34,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arrow Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arrow Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Arima Yoriyuki

    En aquest nom japonès, el cognom és Arima.
Arima Yoriyuki (有馬 頼徸, Arima Yoriyuki, 31 de desembre de 1714 – 16 de desembre de 1783) fou un matemàtic japonès del període Edo. Fou dàimio (senyor feudal) del Feu de Kurume i aproximà el valor del nombre π i del seu quadrat, π². El 1766 trobà la següent aproximació racional de π, correcta fins al 29è dígit decimal:
    $\pi \approx {\frac {428224593349304}{136308121570117}}=3.14159265358979323846264338327(569...)$
No obstant això, anys enrere, el 1722, el també japonès Takebe Kenko ja havia trobat una aproximació de π correcta fins al 41è decimal.

## Referències

* ↑ «Collection of approximations for $\pi$» (en anglès), 06-05-2002. [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ Hardy, Godfrey Harold; Wright, E. M.. An Introduction to the Theory of Numbers (en anglès). Oxford Science Publications, 1978.
# Arima Harunobu

    En aquest nom japonès, el cognom és Arima.
Arima Haranobu (1561-1612) va ser un dàimio del període Sengoku i del començament del període Edo de la història del Japó.
Haranobu va lluitar conjuntament amb el clan Shimazu durant la batalla d'Okita Nawate el 1584 i posteriorment va servir sota les ordres de Toyotomi Hideyoshi, per la qual cosa va estar present durant les invasions japoneses de Corea (1592 - 1598). Posterior a la mort de Hideyoshi, Haranobu va donar suport al bàndol d'Ishida Mitsunari, que s'oposava a Tokugawa Ieyasu durant la batalla de Sekigahara.
Haranobu va ser batejat en l'any de 1579, per la qual cosa la religió catòlica ràpidament es va estendre al sud de la península. Va ser per aquestes dates que es va obrir el primer seminari al Japó, a Kitaarima.
Arima va ser executat el 1612 i paradoxalment el seu fill Arima Naozumi es convertiria en un perseguidor dels catòlics.

## Referències

* Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co. ISBN 1-85409-523-4.
# Neslia

Neslia és un gènere de plantes amb flors de la família brassicàcia. L'única espècie que conté és Neslia paniculata. És una herba anual de 15 a 60 cm d'alt, pubescent i erecta, més o menys ramificada a la part superior; fulles oblongues o lanceolades enteres o poc dentades; flors grogues, floreix d'abril a juny i fruits subesfèrics. El seu hàbitat són els camps de cereals, de la regió mediterrània a l'estatge subalpí fins als 2.200 m d'altitud. No es troba a Menorca.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans. Barcelona 1990
# Arima Toyōji

    En aquest nom japonès, el cognom és Arima.
Arima Toyōji (有马豊氏, 1569-1642) va ser un samurai i dàimio del període Sengoku de la història del Japó. Durant la batalla de Sekigahara, Toyōji va lluitar per Tokugawa Ieyasu a Akasaka en contra d'Oda Hidenobu, de manera que posteriorment va rebre el han de Fukuchiyama (a Tamba), el qual estava valorat en 80.000 koku. Durant el setge d'Osaka va estar novament del costat del shogunat Tokugawa on va tallar 57 caps. En 1.620 va rebre el han de Kurumada (en Chikogu), estimat en 210.000 koku. Va participar a més en la rebel·lió Shimabara del 1637.

## Referències

* ↑ Stephen Turnbull, "The Samurai Source Book". Cassel,1998. ISBN 1-85409-523-4 Pag. 30.
# New Washington

«New Washington» té aquests significats:
* New Washington (Indiana), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana.
* New Washington (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
* New Washington (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
# Màlie Ostrova

Màlie Ostrova (en rus: Малые Острова) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia vuit habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09. [Consulta: 7 maig 2018].
# Aragami (pel·lícula)

Aragami (荒神, Kōjin, també coneguda com Aragami: The Raging God of Battle) és una pel·lícula d'acció del Japó de 2003 dirigida per Ryuhei Kitamura. Va ser la contribució de Kitamura al Duel Project, un repte llançat pel productor Shinya Kawai a ell i al seu company Yukihiko Tsutsumi per filmar un llargmetratge amb només dos actors, lluitant en un escenari, en només el període de temps de una setmana.

## Argument

Dos samurais greument ferits troben refugi d'una tempesta en un temple aïllat, la llar d'un espadatxí i d'una jove misteriosa.
Un samurai es desperta i descobreix que el seu company no només ha mort, sinó que les seves ferides s'han curat miraculosament. Descobreix que li ha donat el poder de la immortalitat l'espasaxinès, un home conegut abans com el llegendari Miyamoto Musashi, que ara viu una existència interminable com Aragami, un "déu de la batalla".

## Producció

La pel·lícula es va rodar entre el 29 de maig de 2002 i el 7 de juny de 2002.

## Vegeu també

* 2LDK – pel·lícula del Duel Project de Yukihiki Tsutsumi

## Referències

* ↑ Aragami, un duelo espectacular, katanasycolegialas.es
* ↑ «The Making of Aragami». Tokyo Shock DVD. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: August 6, 2020].

## Enllaços externs

* Aragami a YouTube
# Mègara Hiblea

Mègara Hiblea (grec antic: Μέγαρα Ὑβλαία, llatí: Megara Hyblaea) era una ciutat de Sicília a la costa oriental de l'illa entre Siracusa i Catana. Era prop de la boca del riu Àlabos (Cantaro), probablement a la vora del lloc on hi ha la moderna Agosta o Augusta.
Va ser una colònia grega fundada per habitants de la ciutat de Mègara a Grècia. Tucídides diu que la van fundar un megarès anomenat Lamis, que primer es va establir a Trotilos, a la boca del riu Pantagias en el mateix moment en què els calcidis van fundar Leontins. D'allí va passar a Leontins on els megaresos van conviure un temps amb els seus habitants, però en van ser expulsats i es van establir a la península de Tapsos, prop de Siracusa, d'on els colons se'n van anar a la mort de Lamis, i a suggeriment d'Hiblon, un cap sícul, es van establir al lloc definitiu que es va dir Mègara Hiblea.
Als Iambes al Rei Nicomedes s'explica una història diferent. Es diu que els calcidis es van establir a Naxos al mateix temps que els megaresos fundaven Hibla, en una època anterior a la fundació de Siracusa, i la data l'any 734 aC. Estrabó comparteix aquest punt de vista i fa coincidir la fundació de Mègara Hiblea amb la de Naxos. La data que dona Tucídides per la fundació de la ciutat és el 726 aC. Mègara Hiblea es va convertir en una ciutat pròspera i al cap de cent anys va fundar una colònia a l'altra punta de Sicília, que es va dir Selinunt.
De la història que va seguir no se sap res fins que va ser destruïda per Geló I de Siracusa que després d'un setge la va ocupar. Va vendre com a esclaus els seus habitants i les terres les va repartir entre els més nobles dels siracusans, segons diuen Heròdot i Tucídides, que data la conquesta de la ciutat a l'any 481 aC. La Suïda diu que Geló va fer matar al poeta Epicarm que vivia a la ciutat encara que no havia nascut allí, però altres fonts expliquen que va poder fugir. Mègara ja no va recuperar ni el seu poder ni la seva independència i es va convertir en una ciutat secundària que al cap d'uns anys es va despoblar. El general atenenc Làmac durant l'expedició a Sicília dirigida per Alcibíades i Nícies va proposar reunir la flota d'Atenes en aquell lloc l'any 415 aC. Les mencions posteriors de la ciutat són molt escasses, i apareixen de vegades com a Mègara i de vegades com a Hibla.
La ciutat moderna, Augusta, va ser fundada l'any 1229 per l'emperador Frederic II.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Megara». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 març 2021].

## Vegeu també

* Hibla Menor
# Sandy Row

Sandy Row (en irlandès: Rae na Gainmhe) és un carrer del sud de Belfast, Irlanda del Nord. El seu nom ha servit tradicionalment per a designar la zona circumdant, que és predominantment de classe treballadora, protestant. De majoria lleialista, ha estat un feu de l'Orde d'Orange i la paramilitar Associació de Defensa de l'Ulster (UDA) durant el conflicte nord-irlandès.
Antigament coneguda com Carr's Row, Sandy Row és una de les zones residencials més antigues de Belfast. El seu creixement demogràfic es va deure en gran part a l'expansió de la indústria del lli a Rowland Street. Durant més de dos mil anys, la carretera va ser la principal via que conduïa cap al sud des de Carrickfergus.
Al segle xix, Sandy Row es va convertir en un bulliciós districte comercial i, a finals del segle xx, hi havia un total de 127 botigues i comerciants establerts a la via. Va continuar atraient compradors de tot Belfast fins a l'esclat dels Troubles a finals dels anys seixanta. Les fileres de cases adossades del segle xix han estat enderrocades i substituïdes per cases modernes. Sis de les cases que antigament vorejaven el carrer Rowland han estat reconstruïdes a l'Ulster Folk and Transport Museum.

## Referències

* ↑ McCreary, Mark «Old Belfast: Sandy Row from quiet back street to bustling heart of bars and shops» (en anglès). BelfastLive [Consulta: 8 gener 2021].
# Agàtocles (ministre)

Agàtocles (en grec antic: Ἀγαθοκλῆς, llatí: Agathocles) fou ministre del rei egipci Ptolemeu IV Filopàtor (221 aC-204 aC) i germà de l'amistançada del rei Agatoclea.
Ambdós eren fills de l'ambiciosa Enante que els va presentar al rei. Agàtocles i la seva germana tenien sobre el rei força influència i Ptolemeu va fer matar la seva dona i germana Arsínoe III Eurídice a instàncies d'ells. Agatoclea es va convertir en la preferida de Ptolemeu.
A la mort del rei el 205 aC Agàtocles i el seu cercle de col·laboradors van amagar la notícia per tenir temps d'apoderar-se del tresor reial i van conspirar per col·locar a Agàtocles al tron, però finalment van decidir, gràcies a la col·laboració de Sosibi, tutor del jove Ptolemeu V Epífanes, de col·locar aquest al tron el 204 aC però sota la tutela d'Agatoclea.
Aviat els macedonis i egipcis d'Alexandria es van revoltar sota la direcció de Tlepòlem; el palau reial va ser rodejat pels rebels una nit fins que hi van entrar. Agàtocles i Agatoclea van implorar per les seves vides però en debades. Agàtocles va ser mort pels seus propis companys per evitar-li una mort més cruel, i Agatoclea, junt amb les seves germanes i la mare, es van refugiar a un temple, però allà van ser mortes per les turbes. Tots els que havien tingut alguna part en la mort d'Eurídice van morir executats.

## Referències

* ↑ Agathoclea a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 63
# Mustàievo

Mustàievo (en rus: Мустаево) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 980 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# Colibrí de cua metàl·lica escatós

El colibrí de cua metàl·lica escatós (Metallura aeneocauda) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i matolls dels Andes.

## Subespècies i distribució

* M. a. aeneocauda (Gould, 1846). Del sud-est del Perú i nord-oest de Bolívia.
* M. a. malagae von Berlepsch, 1897. Del centre de Bolívia.
# Cléry-le-Grand

Cléry-le-Grand és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 72 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cléry-le-Grand era de 72 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cléry-le-Grand el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 33 eren actives i 6 eren inactives. De les 33 persones actives 27 estaven ocupades (17 homes i 10 dones) i 6 estaven aturades (1 home i 5 dones). De les 6 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Cléry-le-Grand hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cléry-le-Grand a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cléry-le-Grand a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Colla Bastonera de Sants

La Colla Bastonera de Sants la van fundar l'any 2004 un grup de joves amb inquietuds socials i amb interès per a recuperar la cultura popular catalana. Fins llavors, al barri de Sants no hi havia hagut cap grup de bastoners. El funcionament de l'entitat és assembleari i participa activament en la vida del barri, en actes com ara el Correllengua, la calçotada popular i la trobada de cultura popular Festa al Carrer, on s'apleguen totes les colles del districte. L'any 2009 va col·laborar també en l'organització de la XXXIV Trobada de Ball de Bastons de Catalunya. Així mateix, forma part de la Festa Major Alternativa, en la qual organitza la cercavila CremaPicaPuja amb els diables i castellers del barri.
Els membres de la Colla Bastonera de Sants van vestits amb faixa vermella i faldellí verd, que és una referència al moviment esperantista. El color verd el prenen de la Unió Esportiva Sants, com també les tres línies que encerclen l'escut i que representen les tres rieres que antigament travessaven la vila de Sants. Actualment (2014), la colla no duu banderí i els balladors no porten mocador encreuat.
Les danses que integren el repertori de la Colla Bastonera de Sants han anat evolucionant. A la primeria eren majoritàriament pròpies de la tradició del Garraf, perquè un dansaire de Sant Pere de Ribes els va ensenyar els primers balls: les 'Creus', el 'Dalt i Baix' i el 'Passar i rebatre'. A poc a poc van anar ampliant el repertori amb danses d'unes altres colles i també amb algunes de pròpies, com ara 'Sants es Creua', 'Calandreta' i 'Patró foradat'. Tota aquesta demostració de cultura popular catalana l'han duta també fora de la ciutat i del Principat de Catalunya, amb actuacions a la resta de territoris de parla catalana i a països com ara Occitània, el País Basc o fins i tot Palestina.

## Referències

* ↑ «Colla Bastonera de Sants». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Corona islandesa

La corona islandesa (en islandès íslensk króna o, simplement, króna; en plural, krónur) és la unitat monetària d'Islàndia. Tradicionalment s'ha dividit en 100 aurar (singular eyrir), però ja fa anys que la moneda fraccionària no circula. El codi ISO 4217 és ISK.
La corona islandesa va esdevenir una moneda separada de la corona danesa després de la dissolució de la Unió Monetària Escandinava arran de la Primera Guerra Mundial i havent aconseguit la independència de Dinamarca el 1918. La circulació de la corona islandesa és controlada des del 1961 pel Seðlabanki Íslands, el Banc Central d'Islàndia. El 1981 es va produir una revaluació de la corona: una de nova en valia cent de les antigues.
En circulen bitllets de 500, 1.000, 2.000 i 5.000 corones (els de 10, 50 i 100 s'han retirat de la circulació), i monedes d'1, 5, 10, 50 i 100 corones. De tota manera, l'ús de diner en metàl·lic a Islàndia va disminuint cada vegada més, ja que la població s'estima més usar les diferents formes de diner electrònic.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 125,86 ISK (8 de juliol del 2018)
* 1 USD = 107,11 ISK (8 de juliol del 2018)

## Notes

* ↑ Amb el retrat de Arngrímur Jónsson

## Vegeu també

* Corona

## Enllaços externs

* (islandès) (anglès) Banc Central d'Islàndia
# Coltrane

Coltrane és el nom dels següents personatges:
* Alice Coltrane (Detroit, 1937-Los Angeles, 2007), compositora, pianista, organista i arpista de jazz nord-americana
* John Coltrane (1926 – 1967), saxofonista i compositor nord-americà de jazz
# Comunitat de comunes Cœur d'Yvelines

La Comunitat de comunes Cœur d'Yvelines (oficialment: Communauté de communes Cœur d'Yvelines) és una Comunitat de comunes del departament d'Yvelines, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2004, està formada per 31 municipis. La seu es troba a Saulx-Marchais.

## Municipis

* Auteuil
* Autouillet
* Bazoches-sur-Guyonne
* Béhoust
* Beynes
* Boissy-sans-Avoir
* Flexanville
* Galluis
* Gambais
* Garancières
* Goupillières
* Grosrouvre
* Jouars-Pontchartrain
* Marcq
* Mareil-le-Guyon
* Méré
* Les Mesnuls
* Millemont
* Montfort-l'Amaury
* Neauphle-le-Château
* Neauphle-le-Vieux
* La Queue-les-Yvelines
* Saint-Germain-de-la-Grange
* Saint-Rémy-l'Honoré
* Saulx-Marchais
* Thiverval-Grignon
* Thoiry
* Le Tremblay-sur-Mauldre
* Vicq
* Villiers-le-Mahieu
* Villiers-Saint-Frédéric

## Referències

* ↑ CC Coeur d'Yvelines

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Conjunt del carrer Mulleras

El Conjunt del carrer Mulleras és una obra d'Olot (Garrotxa).

## Descripció

En general, són edificis de planta baixa i dos o tres pisos planta. La caixa d'escala se situa desplaçada respecte l'eix d'entrada. És freqüent l'existència de dues o tres arcades de mig punt que separen el vestíbul d'entrada. És característica també la galeria porxada posterior. Tant la planta que segueix l'esquema ja iniciat en el segle xviii, com l'aspecte formal exterior respon a una lògica constructiva local i popular amb una influència neoclàssica en els motius decoratius. Els interiors en alguns casos, estan ornamentats amb frescos de motius florals, paisatgístics i geomètrics. La majoria d'aquestes cases foren construïdes per mestres d'obres com F. Salvat, J. Cordomó i E. Pujol. Destaquen les finques números 4, 6 i 7 del carrer Lorenzana i els porxos del número, 2.
Fins a l'any 2011 havia localitzat en aquest carrer una sucursal bancària de la CAM, la qual va patir un atac l'any 2010 per part de Pere Puig Punti, que va acabar amb la vida de dos empleats d'aquest establiment a la coneguda com a la masacre d'Olot.

## Referències

* ↑ «Conjunt del carrer Mulleras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].