OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Locomotora elèctrica 272-006

La Locomotora elèctrica 272-006 "Cocodril", Norte 7206 és una locomotora fabricada per l'empresa Babcock & Wilcox Brown Boveri Oerlikon i que es troba conservada actualment al Museu del Ferrocarril de Catalunya, amb el número de registre 00026 d'ençà que va ingressar el 1981, com una donació de la companyia Renfe.

## Història

La primera generació de locomotores elèctriques a Espanya data de final dels anys vint del segle XX i és d'origen suís. Per les seves dimensions i prestacions, es tracta d'una locomotora mixta. Durant molts anys, la 7200 remolcà els trens de viatgers a la línia de Madrid al País Basc, electrificada a 1500 V, tot i que des de final dels seixanta començà a ésser relegada per noves locomotores.
L'aplicació de l'energia elèctrica al ferrocarril és un assumpte que ja interessava a les companyies ferroviàries des del segle xix. El seu aprofitament energètic és molt alt, és barata i molt neta, tal com es pot comprovar en veure els trens actuals. Les primeres aplicacions no resultaren satisfactòries del tot. En les dues primeres dècades del segle xx, la tracció elèctrica va evolucionar amb lentitud, essent Suïssa el país més experimentat en fabricació i ús de locomotores elèctriques. El seu estat de conservació és dolent.

## Referències

* ↑ número de sèrie: 7206
* ↑ Museu del Ferrocarril, 2004: pp.26-59

## Bibliografia

* museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. catàleg.. 2004. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril del vilanova i la geltrú. fundación de los ferrocarriles españoles, 2004. b-10890-04. ISBN 84-95968-37-1.
* fundacion de los ferrocarriles espanoles; museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. museu del ferrocarril: guia. museu del ferrocarril, 1 de juliol de 1997. ISBN 9788488675408 [Consulta: 4 juny 2011].
* ddaa. 20 anys del museu del ferrocarril. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril, novembre de 2010. ISBN 978-84-92745-27-2.

## Enllaços externs

* Web oficial del Museu del Ferrocarril de Catalunya
# Julio Añoveros Trias de Bes

Julio Añoveros Trias de Bes (Barcelona, 27 de març de 1942 - Barcelona, 3 d'abril de 2020) és un jurista i polític català.
Es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona amb Premi Extraordinari de Llicenciatura, i es doctorà en dret a la Universitat de Bolonya i a la Universitat de Madrid. Des de 1967 és membre del Col·legi d'Advocats de Barcelona.
De 1986 a 2007 ha estat professor de dret internacional públic a la Universitat de Barcelona, i de 1994 a 1997 a l'Escola Diplomàtica i a la UNED. Fou elegit diputat pel Partit Popular a les eleccions al Parlament Europeu de 1994. De 1995 a 1999 fou membre de la Delegació del Parlament Europeu en la Comissió Parlamentària Mixta UE-República Eslovaca. Tamnbé ha estat àrbitre del Tribunal Arbitral de Barcelona.
Actualment treballa com a professor titular del Departament de Dret Públic a ESADE i des de 2009 al 2012 va ser membre del Consell de Garanties Estatutàries.

## Família

Julio Añoveros és germà de Xabier Añoveros, net de Josep Maria Trias de Bes i Giró, besnet de Joan de Déu Trias i rebesnet de Frederic Trias.
Alhora, és cosí germà de Francesc Tusquets, Carles Tusquets, Josep Maria Trias de Bes i Serra i Jaime García Añoveros. També és nebot valencià de Santiago Dexeus i de Josep Maria Dexeus.
És nebot d'Antonio Añoveros i cunyat de Julia García-Valdecasas.

## Referències

* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
* ↑ Fotografia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web d'ESADE
* ↑ «Composició del CGE de Catalunya». Arxivat de l'original el 2011-08-08. [Consulta: 8 agost 2011].

## Enllaços externs

* Currículum Arxivat 2011-07-25 a Wayback Machine. al web del CGE.
# Rafael Beltrán

Rafael Beltrán és el nom dels següents personatges:
* Rafael Beltrán Ausó, (Alacant, 1856 - 1925) fou un advocat i polític alacantí.
* Rafael Beltrán Moner, (Vila-real, 20 de gener de 1936) és un compositor i pianista valencià.
# Mudanya

Mudanya (Mudania, grec: τα Μουδανιά; antigament Apamea Myrlea), és una ciutat i districte de la província de Bursa a la regió de Marmara a Turquia. Està situada a la Badia de Gemlik, part de la costa sud del Mar de Màrmara. A partir de 1892 va quedar connectada amb la ciutat de Bursa per un ferrocarril de via estreta i (1911) una carretera de cotxes, i amb Istanbul per vaixells de vapor. Mudanya té utilitzable només un moll obert en el temps de calma. La ciutat produeix oli d'oliva, fruites, vi i altres productes agrícoles que s'exporten pel moll, el qual és utilitzat per la pesca local i per vaixells mercants. La població de la ciutat el 2008 era de 46.178 habitants i del districte de 83.899.

## Història

En l'edat antiga fou Apamea de Bitínia. En època moderna fou ocupada pels turcmans al segle xiii, al segle xiv formava part de la liwa o província de Khudawendigar. Va tenir un paper menor en la història otomana. Formava un kada o districte que el 1893 tenia 17.395 habitants i el 1907 en tenia 24.233. La ciutat tenia una població el 1985 de 12.152 habitants i el districte, el mateix any, de 32.042.
La ciutat fou el lloc de signatura de l'Armistici de Mudanya entre Turquia, Itàlia, França i Gran Bretanya l'11 d'octubre, de 1922, després de la Guerra d'Independència Turca.
Després del Tractat de Lausana, la població grega de la ciutat fou transferida a Grècia, creant un assentament al qual donaren el nom de la seva ciutat prèvia, Nea Moudania (Moudania Nova, a la península Calcídica, Macedònia). Alguns grecs de Creta de religió musulmana i llengua grega es van instal·lar en canvi a la vella Mudanya.

## Galeria

* Un edifici vell a Mudanya
* Un panorama de platges de la ciutat
* Una casa vella vivament pintada
* Una casa no restaurada, encara en bona condició

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de governador de Districte
* Lloc web oficial del municipi i del Districte
* Mudanya'da Tatil Arxivat 2011-07-25 a Wayback Machine.
# Pontonins

Els pontonins (Pontoniinae) són una subfamília de crustacis decàpodes carideus i sinònim de Palaemonidae, segons WoRMS.

## Sistemàtica

Segons el Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica conté 70 gèneres:
* Allopontia Bruce, 1972
* Altopontonia Bruce, 1990
* Amphipontonia Bruce, 1991
* Anapontonia Bruce, 1966
* Anchistus Borradaile, 1898
* Apopontonia Bruce, 1976
* Araiopontonia Fujino and Miyake, 1970
* Balssia Kemp, 1922
* Carinopontonia Bruce, 1988
* Chacella Bruce, 1986
* Chernocaris Johnson, 1967
* Conchodytes Peters, 1852
* Coralliocaris Stimpson, 1860
* Coutierea Nobili, 1901
* Ctenopontonia Bruce, 1979
* Dasella Lebour, 1945
* Dasycaris Kemp, 1922
* Diapontonia Bruce, 1986
* Epipontonia Bruce, 1977
* Eupontonia Bruce, 1971
* Exopontonia Bruce, 1988
* Fennera Holthuis, 1951
* Hamiger Borradaile, 1916
* Hamodactyloides Fujino, 1973
* Hamodactylus Holthuis, 1952
* Hamopontonia Bruce, 1970
* Harpiliopsis Borradaile, 1917
* Ischnopontonia Bruce, 1966
* Isopontonia Bruce, 1982
* Jocaste Holthuis, 1952
* Lipkebe Chace, 1969
* Mesopotonia Bruce, 1967
* Metapotonia Bruce, 1967
* Miopotonia Bruce, 1985
* Neoanchistus Bruce, 1975
* Neopontonides Holthuis, 1951
* Notopontonia Bruce, 1991
* Onycocaridella Bruce, 1981
* Onycocaridites Bruce, 1987
* Onycocaris Nobili, 1904
* Orthopontonia Bruce, 1982
* Palaemonella Dana, 1852
* Paraclimenaeus Bruce, 1988
* Paranchistus Holthuis, 1952
* Parapontonia Bruce, 1968
* Paratypton Balss, 1914
* Periclimenaeus Borradaile, 1915
* Periclimenes Costa, 1844
* Pericliminoides Bruce, 1990
* Philarius Holthuis, 1952
* Platycaris Holthuis, 1952
* Platypontonia Bruce, 1968
* Plesiopontonia Bruce, 1985
* Pliopontonia Bruce, 1973 [
* Pontonia Latreille, 1829
* Pontonides Borradaile, 1917
* Pontoniopsis Borradaile, 1915
* Propontonia Bruce, 1969
* Pseudocoutierea Holthuis, 1951
* Pseudopontonides Heard, 1986
* Stegopontonia Nobili, 1906
* Tectopontonia Bruce, 1973
* Thaumastocaris Kemp, 1922
* Tuleariocaris Hipeau-Jacquotte, 1965
* Typton O. G. Costa, 1844
* Veleronia Holthuis, 1951
* Veleroniopsis Gore, 1981
* Vir Holthuis, 1952
* Waldola Holthuis, 1951
* Zenopontonia Bruce, 1975

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Pontoniinae Kingsley, 1879». [Consulta: 28 setembre 2021].
* Wikispecies
* NCBI: Palaemonidae
# Ostana

Ostana (italià Ostana) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 74 habitants. Està situat a la Vall del Po, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Banhòl, Barge, Criçòl, Oncin i Paesana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Giacomo Lombardo | L'Ulivo |
# Lluïsa Carlota de Borbó-Dues Sicílies

Lluïsa Carlota de Borbó-Dues Sicílies (Portici 1804 - Madrid 1844) va ser princesa de les Dues Sicílies i infanta d'Espanya.
Va néixer al Palau Reial de Portici el 24 d'octubre de 1804, filla del rei Francesc I de les Dues Sicílies i de la infanta Maria Isabel de Borbó, filla de Carles IV d'Espanya. Era germana de Maria Cristina de Borbó, muller de Ferran VII d'Espanya.
A l'edat de quatre anys, el 1808, seguí la seva família a l'exili sicilià a conseqüència de l'ocupació de la part continental del regne de Nàpols per part de l'exèrcit napoleònic.
Va ser casada per poders el dia 15 d'abril de 1819 al Palau Reial de Nàpols amb l'infant Francesc de Paula d'Espanya, fill del rei Carles IV d'Espanya i de la princesa Maria Lluïsa de Borbó-Parma. En arribar a Barcelona provinent de Nàpols, Lluïsa Carlota de Borbó va aprofitar per a inaugurar el 21 de maig de 1819 a Molins de Rei el canal de rec posteriorment anomenat Canal de la Infanta.
Francesc de Paula era oncle matern de la princesa Lluïsa Carlota i la seva unió fou ratificada al Palau Reial de Madrid el dia 12 de juny del mateix any.
Se li atribueix una cèlebre bufetada al ministre Francisco Tadeo Calomarde, conspirador a favor dels carlins. Hom explica que quan Ferran VII es va posar malalt al final de la seva vida, la infanta va anar des de Sevilla fins a La Granja de San Ildefonso a visitar-lo, i va sol·licitar el testament que Calomarde havia fet atorgar al rei, aprofitant el seu greu estat de salut, en favor del germà del monarca, Carles Maria Isidre de Borbó, i en detriment de la seva filla, la infanta Isabel. Carlota hauria bufetejat el ministre i aquest va pronunciar la frase «Senyora, mans blanques no ofenen».
Va morir a Madrid el 28 de gener de 1844. Va ser enterrada al monestir de San Lorenzo de El Escorial.

## Descendència

El matrimoni de Lluïsa i Francesc d'Assís va tenir onze fills:
* Francesc d'Assís (Madrid, 1820-El Escorial, 1821)
* Maria Isabel Ferranda (Madrid, 1821-1897)
* Francesc d'Assís (Aranjuez, 1822-Epinay-sur-Seine, 1902)
* Enric (Sevilla, 1823-Dehesa de los Carabancheles, 1870)
* Lluïsa Teresa (Aranjuez, 1824-Madrid, 1900)
* Eduard (Madrid, 1826-1829)
* Josepa Ferranda (Aranjuez, 1827-París, 1910)
* Teresa (Madrid, 1828-1829)
* Ferran (Aranjuez, 1832-Madrid, 1854)
* Maria Cristina (Madrid, 1833-1902)
* Amàlia (Madrid, 1834-Munic, 1905)

## Referències

* ↑ Mateos Sáinz de Medrano, Ricardo. «Luisa Carlota de Borbón y Borbón» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ Ezquerra del Bayo, Joaquín. Retratos de mujeres españolas del siglo XIX (en castellà). Madrid: Imprenta de Julio Cosano, 1924, p. 108.
* ↑ «Lluïsa Carlota de les Dues Sicílies». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopèdia.cat. [Consulta: 22 febrer 2023].
* 1 2 Fernández Sánchez, Ildefonso. Año biográfico español: hechos, caracteres y producciones de 365 patricios, de uno y otro sexo, que han dejado huella en nuestra patria (en castellà). Barcelona: Librería de Antonio J. Bastinos, 1899, p. 45.
# Julio Bascuñán

Julio Alberto González Bascuñán (Santiago de Xile, 11 de juny de 1978) és un àrbitre de futbol xilè. És internacional des del 2011.
Bascuñán arbitra partits de la Primera División xilena des del 2009. El 2011 va entrar al comitè xilè de la FIFA i la CONMBEBOL. Ha dirigit partits de la Copa Libertadores, de la Copa América (2015 i 2016) i de la Copa del Món (2018).

## Referències

* ↑ «Julio Bascuñán - Profile» (en anglès). transfermarkt.de. [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ «¿Quién es Julio Bascuñán, el árbitro chileno del Mundial Rusia 2018?» (en castellà). Goal, 05-06-2018. [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ «Julio Bascuñán hará su debut en Rusia 2018 en el Francia-Australia» (en castellà). Fox Sports, 14-06-2018. Arxivat de l'original el 20 de juny 2018. [Consulta: 20 juny 2018].
# Surkhab ibn Baw

Surkhab ibn Baw o Sohrab ibn Baw fou el segon sobirà de la dinastia bawàndida del Tabaristan.
El seu pare Baw fou assassinat el 680 per un personatge de nom Walash o Adhur Walash que sembla el masmughan de Dunbawand, el qual es va sostenir vuit anys fins que Surkhab ibn Baw, amb el suport de la població, el va derrotar i va recuperar el tron. Fou coronat com ispahbad o rei a Perim o Pirim (Firim o Ferim) on va construir el seu palau, a la regió de Shahriarkuh a les muntanyes l'est de Tabaristan, que fou la primera capital permanent dels bawàndides.
El va succeir el seu fill Mihr Mardan ibn Surkhab.
# Tlaxcala (municipi)

Tlaxcala és un municipi de l'estat de Tlaxcala. Tlaxcala de Xicoténcatl és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Tlaxcala. Limita al nord amb els municipis de Apan, al sud amb Sactorúm, a l'oest amb estat de Mèxic i a l'est amb Sactorúm.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Tlaxcala Arxivat 2018-02-13 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de Tlaxcala
# Eddie Fatu

Edward "Eddie" Fatu (Samoa Nord-americana, 28 de març de 1973 - Houston, 4 de desembre de 2009), més conegut com a Umaga, fou un lluitador professional samoà, que va treballar a la World Wrestling Entertainment (WWE) i a la Total Nonstop Action Wrestling (TNA) entre d'altres.

## Enllaços externs

* Umaga a l'Online World of Wrestling (anglès)
# Junta d'Andalusia

La Junta d'Andalusia (en castellà i oficialment Junta de Andalucía) o simplement la Junta, és la institució que organitza l'autogovern d'Andalusia. La Junta d'Andalusia està integrada pel President de la Junta d'Andalusia i pel Consell de Govern. La seva seu oficial és el Palau de San Telmo a la ciutat de Sevilla.
El Parlament d'Andalusia és l'assemblea legislativa d'Andalusia, a la qual correspon l'elaboració i aprovació de les lleis i l'elecció i cessament del President de la Junta d'Andalusia. El President de la Junta d'Andalusia és el suprem representant de la autonomia i el representant ordinari de l'Estat a la comunitat.
El Consell de Govern és l'òrgan polític i administratiu superior de la Comunitat, al que correspon l'exercici de la potestat reglamentària i l'acompliment de la funció executiva. Està compost pel president de la Junta d'Andalusia, que el presideix, i pels Consellers nomenats per ell per a fer-se càrrec dels diversos departaments (conselleries). En la legislatura 2004-2008 la Junta d'Andalusia està composta per les següents 13 conselleries:
* Presidència
* Agricultura i Pesca
* Economia i Hisenda
* Educació
* Governació
* Innovació, Ciència i Empresa
* Justícia i Administració Pública
* Medi ambient
* Obres Públiques i Transports
* Ocupació
* Per a la Igualtat i Benestar Social
* Salut
* Turisme, Comerç i Esport
L'òrgan jurisdiccional superior de la comunitat autònoma és el Tribunal Superior de Justícia d'Andalusia, davant el qual s'esgoten les successives instàncies processals sense perjudici de la jurisdicció que correspon al Tribunal Suprem; no obstant això, el Tribunal Superior de Justícia d'Andalusia no és un òrgan de la comunitat autònoma sinó que forma part del poder judicial, que és únic en tot el Regne i que no pot ser transferit a les comunitats autònomes.
En l'any 2005 va manejar un pressupost superior als 25.000 milions d'euros i posseïx més de 200.000 empleats directes.
El 2018 durant la investigació d'un cas d'una presumpta contractació "a dit" d'una professora la Conselleria d'Educació presentà al jutge uns documents falsos.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 301. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «La Junta aporta documentos falseados en la causa judicial abierta por un 'enchufe' en Educación». El Mundo, 10-04-2018 [Consulta: 11 abril 2018].

## Enllaços externs

* (castellà) Junta d'Andalusia.
* Estatuto de Autonomia de Andalucía de 1981 a 2007 (Ley Orgánica 6/1981 de 30 de diciembre)
* Estatuto de Autonomía de 2007
* (castellà) Portal del Ciutadà de la Junta d'Andalusia
# Tlaxcala

Tlaxcala, oficialment, Tlaxcala de Xicohténcatlés una ciutat de Mèxic i capital de l'estat de Tlaxcala, i capçalera del municipi homònim. El 2005, la ciutat tenia 15.777 habitants, el municipi sencer, en tenia 83.748, tot i que inclou altres pobles no adjacents. És situada a la vall de Puebla, o vall de Puebla-Tlaxcala, a només 30 km al nord de la ciutat de Puebla, tot i que no forma part de la seva àrea metropolitana, i a 113 km a l'est de la ciutat de Mèxic. Fou fundada el 1525, i el 1857, amb l'admissió del territori com a estat de la federació mexicana, fou declarada capital.

## Referències

* ↑ Eakin, Hallie. Weathering Risk in Rural Mexico: Climatic, Institutional, and Economic Change (en anglès). University of Arizona Press, 2016-04, p. 170. ISBN 978-0-8165-3358-9.
* ↑ «Tlaxcala». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «Earliest 16th-Century Monasteries on the Slopes of Popocatepetl» (en anglès). UNESCO World Heritage Center. [Consulta: 18 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Tlaxcala Arxivat 2013-05-22 a Wayback Machine., en castellà
# Germà d'Auxerre

Germà d'Auxerre (en llatí Germanus Autissiodorensis) que va viure entre els anys 378 i 448 aproximadament, va ser un bisbe gal d'Auxerre. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Va néixer a Auxerre cap a l'any 378, de pares nobles, que li van donar una bona educació. Va ser nomenat governador d'Armòrica i després comandant militar a diverses províncies. Va abraçar la religió cristiana i el bisbe d'Auxerre Amador, el va ordenar diaca. A la mort d'Amador va ser escollit per unanimitat successor seu. Va governar el bisbat del 418 al 448 o 449, i molt apreciat per la seva dedicació. Va combatre els heretges, i era famós per la seva habilitat en la predicació, la seva santedat i pels miracles que va fer. Va fundar-hi el monestir dels sants Cosme i Damià. Va visitar dues vegades Britànnia per combatre l'heretgia dels pelagians, la primera el 429 o 430 juntament amb Llop de Troyes, nebot seu, i la segona el 446 o 447 poc abans de la seva mort.
Segons explica Beda, va morir a Ravenna el 31 de juliol de l'any 448 o potser el 449. Els armoricans es van revoltar i per obtenir el perdó de l'emperador, Germà va anar en pelegrinatge fins a Ravenna, llavors capital imperial; obtingut el perdó, va morir abans de poder tornar-ne.

## Veneració

Va escriure un relat sobre la mort del rei Gourtigirnus o Vortigern de Britànnia, que ara no existeix però que cita Nennius. Va ser enterrat a l'oratori de Sant Maurici a Auxerre, construït per ell mateix, i que amb el temps va ser una església i després una abadia (Abadia de Sant Germà, fundada per la reina Clotilde, esposa de Clodoveu I). El seu cos incorrupte es va trobar anys després i es va conservar a l'església en lloc preferent fins que els hugonots el van destruir l'any 1567. Èric d'Auxerre va escriure una obra, Miracula santi Germani, sobre els miracles de Germà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Germanus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 15 setembre 2022].
* ↑ Krusch, Bruno. Passiones vitaeque sanctorum aevi Merovingici (IV). Hannover: Hahnsche Buchhandlung, 1997, p. 278-280. ISBN 9783775252997.

## Bibliografia

* F.R. Hoare, The Western Fathers (Nova York: Harper Torchbooks, 1965). pàgs. 283-320.
* Article de la Catholic Encyclopedia
* E.G. Bowen, The Dedications of the Celtic Saints in Wales.
* E.A Thompson, Saint Germanus of Auxerre and the End of Roman Britain (Woodbridge, 1984).
* I.N. Wood, The End of Roman Britain: Continental Evidence and Parallels, M. Lapidge & D. Dumville ed. Gildas: New Approaches (Woodbridge, Suffolk; Dover, New Hampshire, 1984), pàgs. 1 – 25.
# Museu de la Mar (Port de Sóller)

* Per a altres significats, vegeu «Museu de la Mar».
El Museu de la Mar és un museu marítim que es troba al Port de Sóller, a Mallorca, inaugurat el 24 d'agost del 2004 i que està concebut com un centre de recerca i interpretació de la història de Sóller i el seu port en relació a la mar. Al pati interior hi ha exposats objectes marítims com àncores, llaüts o canons. Es troba just a l'entrada del museu. Des d'aquest lloc es pot accedir a un mirador amb vista cap a la mar. El museu es troba a l'Oratori de Santa Caterina d'Alexandria.
Fou inaugurat el 24 d'agost del 2004 a l'edifici de l'oratori de Santa Caterina d'Alexandria, situat a dalt d'un turó de la bocana del port. Disposa de sala d'exposicions, un espai audiovisual, documentació, eines per a la construcció de barques tradicionals, elements diversos relacionats amb la mar i maquetes que mostren la vinculació històrica que ha tingut el Port de Sóller amb el comerç marítim i l'activitat pesquera. Tancà l'hivern de 2010-2011 per les dificultats econòmiques del municipi, i definitivament en 2012, fins a la seva reobertura en 2019 gestionat pel Consell de Mallorca després de la cessió per part de l'ajuntament.

## Referències

* ↑ «Museu de la Mar al Port de Sóller». mallorcaweb.com. [Consulta: 28 març 2011].
* ↑ «Museu de la Mar». Conselleria de Turisme del Govern de les Illes Balears. [Consulta: 28 març 2011].
* ↑ «El Museu de la Mar reobri amb més peces en exposició». Sa Veu, 11-03-2011. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Garcia, Ll. «Reabre al público el Museu de la Mar de Sóller, que cerró en 2012 por falta de recursos» (en castellà). Ultima Hora, 04-05-2019. [Consulta: 29 març 2021].
# Eddie Irvine

Edmund "Eddie" Irvine, Jr. (Newtownards, 10 de novembre de 1965) és un ex-pilot de Fórmula 1 nord-irlandès, conegut per ser l'escuder de Michael Schumacher a Ferrari.
# Mansilla de la Sierra

Mansilla de la Sierra és un municipi de La Rioja, a la regió de la Rioja Alta.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Gasòmetre (aparell)

* Per a altres significats, vegeu «Gasòmetre».
Un gasòmetre és un aparell dissenyat per a mesurar volums de gasos. L'enginyer militar Jean Baptiste Meusnier i el constructor d'instruments Pierre Mégnié dissenyaren el primer gasòmetre per a Antoine Laurent Lavoisier el 1784, que l'emprà per a mesurar els volums del gasos produïts en reaccions químiques.

## Referències

* ↑ «Gasòmetre (aparell)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bertomeu, J.R; García, A. La revolución química: entre la historia y la memoria. Universitat de València, 2006. ISBN 9788437065496.
# Franquisme sociològic

Franquisme sociològic és una expressió utilitzada per a evidenciar la pervivència de trets socials propis del Franquisme en la societat espanyola posterior a la mort de Francisco Franco (1975), especialment durant la Transició, però fins i tot més enllà.

## Referències

* ↑ Algunes font ho atribuïxen a Amando de Miguel, que en els anys 1970 era el responsable dels informes sociològics de la Fundació Foessa. Manuel Justel Edad y Cultura Política, Reis nº 58, 1992, pg. 69.