OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ludwigita

La ludwigita és un mineral de la classe dels borats. Va ser descoberta en 1874 a Ocna de Fier, al districte de Caraş-Severin (Romania), i va rebre el seu nom del químic austríac Ernst Ludwig (1842-1915), professor de la Universitat de Viena. Forma part i dona nom al grup de la ludwigita.

## Característiques

La ludwigita és un monoborat de ferro amb magnesi amb fórmula química Mg₂Fe$^{3+}$(BO₃)O₂. És un mineral isoestructural amb la vonsenita, la qual cristal·litza també en el sistema ortoròmbic. Forma una sèrie de solució sòlida amb aquesta espècie mineral, en la qual la substitució gradual del magnesi per ferro va donant els diferents minerals de la sèrie. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impuresa alumini. Pot patir alteració transformant-se en limonita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ludwigita pertany a «06.AB: borats amb anions addicionals; 1(D) + OH, etc.» juntament amb els següents minerals: hambergita, berborita, jeremejevita, warwickita, yuanfuliita, karlita, azoproïta, bonaccordita, fredrikssonita, vonsenita, pinakiolita, blatterita, chestermanita, ortopinakiolita, takeuchiita, hulsita, magnesiohulsita, aluminomagnesiohulsita, fluoborita, hidroxylborita, shabynita, wightmanita, gaudefroyita, sakhaita, harkerita, pertsevita-(F), pertsevita-(OH), jacquesdietrichita i painita.

## Formació i jaciments

Apareix en jaciments de minerals de metamorfisme de contacte, a la zona d'altes temperatures. Típicament format en zones d'aquest metamorfisme amb alta proporció de ferro i magnesi. Sol trobar-se associada a altres minerals com: szaibelyïta, magnetita, forsterita o diòpsid.

## Varietats

* L'alumoludwigita és una varietat que conté alumini.
* La ludwigita estannífera és una varietat que pot contenir fins a un 12% d'estany, amb fórmula (Mg,Fe$^{2+}$,Mn)₂(Fe$^{3+}$,Sn$^{4+}$,Mg)(BO₃)O₂, trobada al dipòsit de ferro i estany de Qiliping, a la prefectura de Hunan, Xina.

## Grup de la ludwigita

El grup de la ludwigita està format per cinc espècies minerals, totes elles borats de ferro amb un altre metall.
| Espècie | Fórmula |
| Azoproïta | (Mg,Fe$^{2+}$)₂(Fe$^{3+}$,Ti,Mg)(BO₃)O₂ |
| Bonaccordita | Ni₂Fe$^{3+}$(BO₃)O₂ |
| Fredrikssonita | Mg₂(Mn$^{3+}$,Fe$^{3+}$)(BO₃)O₂ |
| Ludwigita | Mg₂Fe$^{3+}$(BO₃)O₂ |
| Vonsenita | Fe$^{2+}$₂Fe$^{3+}$(BO₃)O₂ |

## Referències

* ↑ «Ludwigite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2014].
* 1 2 «Ludwigite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ «Ludwigite-Vonsenite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ «Alumoludwigite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ «Stanniferous Ludwigite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 octubre 2014].
# Ludwigslust-Land

Ludwigslust-Land és un amt o mancomunitat de dotze municipis a l'estat federat d'Alemanya de Mecklemburg-Pomerània Occidental, i un dels quinze amts que compta el districte de Ludwigslust-Parchim. La seu administrativa és a la ciutat de Ludwigslust, que ella mateixa no pertany pas a la mancomunitat.
A la fi del 2013 tenia 8357 habitants a una superfície de 273,53 quilòmetres quadrats. La població continua minvant, el 2007 l'amt tenia encara 9076 habitants (- 4,5%).
El conjunt va ser creat el 1991 i mancomuna la major part dels serveis municipals, difícils d'administrar pels municipis individuals, que són petites entitats rurals disperses de 300 a 800 habitants, excepte Rastow, el més gros amb 1879 habitants. Els municipis mantenen una certa autonomia i elegeixen sengles burgmestres. Aquests exerceixen el càrrec de manera honorífica i són ex officio membres del consell de la mancomunitat, que n'és l'òrgan de govern.

## Municipis i nuclis

* Alt Krenzlin amb Klein Krams, Krenzliner Hütte, Loosen i Neu Krenzlin
* Bresegard bei Eldena
* Göhlen
* Gross Laasch
* Leussow amb Kavelmoor
* Lübesse amb Ortkrug i Hasenhäge
* Lüblow amb Neu Lüblow
* Rastow amb Fahrbinde i Kraak
* Sülstorf amb Boldela i Sülte
* Uelitz
* Warlow
* Wöbbelin amb Dreenkrögen

## Bibliografia

* Administració de l'Amt Ludwigslust-Land. Chronik des Amtes Ludwigslust-Land 2007-2011 (pdf) (en alemany), 2011, p. 49.

## Referències

* ↑ Statistisches Bundesamt – Gemeinden in Deutschland nach Bevölkerung am 31.12.2013
* ↑ Chronik, 2011, p. 47.
# Luis Felipe Monti

Luis Felipe Monti (15 de maig, 1901 – 9 de setembre, 1983) fou un futbolista argentí, posteriorment nacionalitzat italià, dels anys 20 i 30.
Fou finalista de la Copa del Món de Futbol de 1930, on perdé enfront Uruguai per 4 a 2 jugant amb Argentina i quatre anys més tard fou campió amb la selecció italiana, en derrotar Txecoslovàquia per 2 a 1.
La seva posició al camp era una barreja del que avui dia seria un defensa central i un cantrecampista defensiu. Era anomenat el "doble ample", per tot el terreny que cobria al camp.
A Argentina defensà els colors d'CA Huracán, Boca Juniors i San Lorenzo. La seva bona actuació al Mundial de l'Uruguai va fer que la Juventus de Torí el fitxés el 1931.

## Palmarès

Títols de club
| Temporada | Equip | Títol |
| 1921 | CA Huracán | Lliga argentina |
| 1923 | San Lorenzo | Lliga argentina |
| 1924 | San Lorenzo | Lliga argentina |
| 1927 | San Lorenzo | Lliga argentina |
| 1931-1932 | Juventus FC | Lliga italiana |
| 1932-1933 | Juventus FC | Lliga italiana |
| 1933-1934 | Juventus FC | Lliga italiana |
| 1934-1935 | Juventus FC | Lliga italiana |
| 1937-1938 | Juventus FC | Copa italiana |
Títols de selecció
| Temporada | Equip | Títol |
| 1927 | Argentina | Copa Amèrica de futbol |
| 1928 | Argentina | Medalla d'argent als Jocs Olímpics |
| 1934 | Itàlia | Copa del Món de futbol |

## Referències

* ↑ Luis Monti Planet World Cup
* ↑ Durant els darrers anys 20 i els primers 30, els futbolistes d'arreu del món, principalment sud-americans, d'origen italià que foren acceptats com a italians (p.e, Monti, Orsi, Cesarini, Schiavio), foren anomenats oriundi (oriünds).
* ↑ «Azzurro oriundo, ma serve in un Mondiale?». GQ Italia, 09-06-2014. Arxivat de l'original el 12 de juliol 2018.
* ↑ «The relationship between a player's age and their position on a football pitch». The Guardian, 24-04-2015. [Consulta: 22 gener 2016].

## Enllaços externs

* (anglès) Partits internacionals a RSSSF
* (anglès) Biografia a Planet World Cup
* (italià) Biografia a La Gazzetta dello Sport Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Bruc d'escombres

El bruc d'escombres (Erica scoparia) és una espècie d'arbust de la família de les ericàcies. També rep el nom de bruc bord, bruc femella, bruga, bruguera o cepell i, a l'Alguer, de castanyarjo.

## Descripció

És un arbust que fa d'1 a 3 m d'alt de tiges i branques primes, dretes i glabres. Les fulles són linears, d'uns 5 mm de llargada, lluents, disposades en verticils de 3 o 4. Floreix entre els mesos de maig i juliol. Les flors són verdoses groguenques, d'1 a 3 mm i disposades en raïms llargs i estrets al llarg de les tiges. El fruit és una càpsula glabra. L'epítet específic scoparia significa en llatí "com una escombra".

## Distribució i hàbitat

És una planta nativa de l'Europa central i occidental. Habita en brolles i boscos clars en substrats de silici.
A Catalunya es pot trobar bàsicament a les comarques gironines entre els 0 i els 1.200 metres d'altitud.
Pot coincidir en els mateixos hàbitats que el bruc boal (Erica arborea).

## Sinònims

* Chlorocodon scoparium (L.) Fourr.
* Erica absinthioides Spreng.
* Erica fucata Thunb.
* Erica platycodon (Webb & Berthel.) Rivas Mart. & al.
* Erica scoparia var. platycodon Webb & Berthel.
* Erica scoparia subsp. platycodon (Webb & Berthel.) A.Hansen & G.Kunkel
* Erica virgulata J.C.Wendl.
* Ericoides fucatum (Thunb.) Kuntze
* Ericoides scoparium (L.) Kuntze

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 176-177. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2011-02-26. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Sanna i Useri, 1988, p. 189.
* ↑ En Epítetos Botánicos
* ↑ «Herbari virtual de les Illes Balears». [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ «Base de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Bruc d'escombres en PlantList

## Bibliografia

* Sanna i Useri, Josep. Diccionari català de l'Alguer. L'Alguer/Barcelona: Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana i Editorial Regina, 1988. ISBN 84-7129-391-9.

## Enllaços externs

* Detalls d'Erica scoparia
# Burr Oak (Kansas)

Burr Oak és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 265 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burr Oak tenia 265 habitants, 128 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 123,3 habitants per km².
Dels 128 habitatges en un 20,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 43% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 24,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.750 $ i la renda mediana per família de 30.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.111 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 10.726 $. Entorn del 19,1% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burr Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burr Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luis Villares Naveira

Luis Villares Naveira (Lugo, 8 d'agost de 1978) és un jutge i polític gallec.
Llicenciat en Dret per la Universitat de Santiago de Compostel·la, és jutge de carrera des de 2005, va exercir a A Fonsagrada (2007-2010) i després com a magistrat del contenciós-administratiu de l'Audiència Nacional (2010-2011). Fou titular dell Tribunal Superior de Justícia del País Basc (2011-2012), del Jutjat Contenciós administratiu de Lugo i a la Sala del Contenciós-Administratiu del Tribunal Superior de Justícia de Galícia. És portaveu a Galícia de l'associació progressista Jutges per a la Democràcia i és membre fundador de la Irmandade Xurídica Galega.
Va ser triat, per primàries, candidat a la Presidència de la Xunta de Galícia per a les eleccions de 2016 per En Marea.

## Obra

* Estatut Xurídico da Lingua galega, 2005.
* A inconstitucionalidade da segregación do estudantado per razón de lingua, 2009.
* Estudo Crítico do sistema de responsabilidade civil per danoss causats por hidrocarburos. As ensinanzas do Prestige, 2009.
* Estudos Xurídicos sobre o Decreto per o plurilingüísmo, 2010 (coordinador).

## Referències

* ↑ «Luís Villares: un juez para liderar la Marea» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 agost 2016].
* ↑ «En Marea sondea al magistrado Luis Villares para encabezar su candidatura en Galicia». [Consulta: 19 agost 2016].
* 1 2 Coruña, La Opinión de A. «El magistrado Luis Villares se perfila como posible candidato de la Marea a las gallegas». [Consulta: 19 agost 2016].
* ↑ «El magistrado Luis Villares, candidato de En Marea a la Xunta con un apoyo del 87% en las primarias - RTVE.es» (en espanyol europeu), 19-08-2016. [Consulta: 19 agost 2016].
# Luis Vázquez de Parga e Iglesias

Luis María Manuel Félix Ramón Vázquez de Parga e Iglesias (Madrid, 21 de febrer de 1908 – Madrid, 26 d'octubre de 1994) va ser un historiador, arqueòleg, llatinista i acadèmic espanyol.

## Biografia

Nascut el 21 de febrer de 1908 a Madrid, es llicencià el 1927 en Filosofia i Lletrrs. El 1930 va obtenir una plaça de funcionari en el Museu Arqueològic Nacional. En la seva tesi doctoral va acabar provant la falsedat de la Itación o Divisió de Wamba. Com a arqueòleg, va dur a terme excavacions a Recópolis i Pamplona. Escollit acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de la Història el 18 de maig de 1973, va ocupar el càrrec des de la seva presa de possessió el 18 de novembre de 1973 fins a la seva defunció, que va tenir lloc el 26 d'octubre de 1994 a la seva ciutat natal. Fou deixeble de Claudio Sánchez Albornoz.

## Referències

* 1 2 3 Bértolo Ballesteros i Ferro Pego, 2009, p. 312.
* 1 2 Bértolo Ballesteros i Ferro Pego, 2009, p. 312-313.
* 1 2 Mezquíriz Irujo, 2010, p. 5.
* 1 2 Gil Fernández, 1995, p. 7.
* 1 2 VV.AA, 1995, p. 204.
* ↑ «Académicos Numerarios - Relación de Medallas: 11». Real Academia de la Historia. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 22 novembre 2015].
* ↑ VV.AA, 1995, p. 203.
* ↑ Anes, 1994.

## Bibliografia

* Anes, Gonzalo «Luis Vázquez de Parga, historiador». El País, 10-11-1994.
* Bértolo Ballesteros, José Manuel; Ferro Pego, Luís Manuel «Un conde de Pallares en Santa Mariña de Ribeira, A Estrada». A Estrada: Miscelánea histórica e cultural, 12, 2009, pàg. 295-314. Arxivat de l'original el 2012-05-09 [Consulta: 22 novembre 2015].
* Gil Fernández, Juan «Luis Vázquez de Parga (1912-1994)». Habis, 26, 1995, pàg. 7-8.
* Ladero Quesada, Miguel Ángel «Cuatro académicos de la Historia: Luis Vázquez de Parga Iglesias (1908-1994); Julio Caro Baroja (1914-1995); José Antonio Rubio Sacristán (1903-1995); Emilio García Gómez (1905-1995)». Medievalismo: boletín de la Sociedad Española de Estudios Medievales., 5, 1995. Arxivat de l'original el 2014-11-10. ISSN: 1131-8155 [Consulta: 22 novembre 2015].
* Mezquíriz Irujo, María Ángeles «Homenaje a Luis Vázquez de Parga». Trabajos de arqueología Navarra, 22, 2010, pàg. 5-11. Arxivat de l'original el 2014-11-10 [Consulta: 22 novembre 2015].
* VV.AA «Necrológica del Excmo. Don Luis Vázquez de Parga e Iglesias». Boletín de la Real Academia de la Historia, CXCII, 2, 1995, pàg. 203-208. ISSN: 0034-0626.
# Luis Víctor Verde Ballesteros

Luis Víctor Verde Ballesteros (Madrid, 21 de juliol de 1964 - 2004) va ser un futbolista i entrenador madrileny. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va començar a destacar a les files de la UD San Sebastián de los Reyes, equip amb el qual és el màxim golejador del seu grup de Segona Divisió B a la campanya 83/84. Això li val ser fitxat pel Reial Madrid, que l'incorpora al seu filial.
El Castilla el cedeix a la 85/86 al Calvo Sotelo CF, i a l'any següent fitxa pel Xerez CD, amb el qual debuta a Segona Divisió, jugant 26 partits i marcant tres gols. Entre 1987 i 1989 forma amb el Llevant UE. Posteriorment, fitxa pel Benidorm CD, també a la categoria de bronze.
El 1991 s'incorpora al CF Extremadura, amb qui disputa la temporada 91/92 i part de la temporada 92/93. Eixa campanya la finalitza amb l'Hèrcules CF, amb qui assoleix l'ascens a Segona Divisió. Amb els alacantins disputa 17 partits la temporada 93/94, a la categoria d'argent.
El 1995 retorna a l'Extremadura, ara a Segona Divisió, i eixe any aconsegueix l'històric ascens a primera divisió dels d'Almendralejo. La temporada 96/97 debuta a la màxima categoria, en la qual juga 15 partits.
La temporada 97/98 recala al CD Utiel i l'any següent al Motril CF, equip en el qual es retira. Va seguir vinculat al món del futbol, dirigint a equips com el mateix Utiel o l'Atlètic Saguntí.

## Referències

* ↑ http://www.elperiodicoextremadura.com/noticias/noticia.asp?pkid=105733%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Luigi Longo

Luigi Longo, anomenat "Gallo" (Fubine, 15 de març del 1900 – Roma, 16 d'octubre del 1980) fou un polític i antifeixista italià que lluità amb les Brigades Internacionals a la Guerra Civil espanyola i esdevingué posteriorment secretari general del Partit Comunista Italià (PCI). El 1933 fou nomenat membre del comitè polític del Komintern i el 1934 signà el pacte per la unitat d'acció entre el PCI i el Partit Socialista Italià. El 1936 participà en la Guerra Civil espanyola de la mà del republicà Randolfo Pacciardi i en qualitat d'Inspector de les Brigades Internacionals, utilitzant el sobrenom de "Gallo". Després de la caiguda de la Segona República Espanyola marxà a França.

## Referències

* ↑ Agosti, Aldo. Luigi Longo: la politica e l'azione (en italià). Editori riuniti, 1992. ISBN 978-88-359-3603-9.
* ↑ Galluzzi, Carlo. Togliatti, Longo, Berlinguer (en italià). Sperling & Kupfer, 1989. ISBN 978-88-200-0870-3.
* ↑ Höbel, Alexander. Il PCI di Luigi Longo (1964-1969) (en italià). Edizioni scientifiche italiane, 2010. ISBN 978-88-495-2037-8.
# Luigi Lucheni

Luigi Lucheni (22 d'abril de 1873 a París-19 d'octubre de 1910 a Ginebra), sovint mal escrit com a Luigi Luccheni o Louis Lucheni, fou un anarquista italià i un magnicida.
Va néixer a París, fill d'una treballadora italiana soltera. Es crià en un orfenat i en diferents famílies que, segons sembla, només tenien interès en ell per augmentar els seus ingressos. Des dels deu anys, hagué de treballar durament i després d'una llarga recerca trobà feina temporal en obres de Suïssa. El 1896, s'enrolà en la cavalleria italiana en la campanya d'Abissínia, on fou distingit amb uns quants galons. L'esperat ascens a la vida civil, emperò, no es produí després de la seva reeixida carrera militar.
La pobresa de les classes baixes de la societat i la seva vida, sostinguda amb el mínim necessari per a sobreviure, li provocaren un sentiment d'odi cap a les classes altes creixent. S'inicià, aleshores, en l'anarquisme i en l'estudi de les obres dels seus teòrics. Quan el rei d'Itàlia Humbert I sufocà de manera sagnant una revolta d'obrers a Milà el maig de 1898, Luigi Lucheni jurà venjança i planejà diversos atemptats, tot i no tenir diners per a viatjar cap a Itàlia.
A causa d'un anunci del Ministeri d'Assumptes Exteriors de Ginebra i dels rumors, s'atreví a presentar-se a la visita de l'emperadriu Elisabet de Baviera ("Sissí"). Esperà pacientment tot el 10 de setembre de l'any 1898 davant de l'hotel de luxe de Ginebra Beau Rivage. Quan Sissí era, juntament amb la seva criada, camí cap a un vaixell de vapor que es trobava al llac Leman, Lucheni l'apunyalà amb una llima triangular. Això li causà petites ferides, que en un primer moment van passar desapercebudes i va semblar que havia estat una bretolada. L'emperadriu es va morir després de diversos desmais aquell mateix migdia. Lucheni havia assolit el seu objectiu, que era assassinar un membre de l'aristocràcia i impactar l'opinió pública.
Pocs minuts després de l'atemptat, Lucheni fou pres pels vianants i lliurat a la policia. Es reconegué de seguida com a l'autor de l'atemptat i fins i tot se'n vantà. Quan, prop de les 14:50, s'anuncià la mort de l'emperadriu, Lucheni cregué haver assolit triomfalment el seu objectiu.
El 10 de novembre va ser condemnat a cadena perpètua per assassinat amb premeditació i traïdoria. Lucheni mateix havia exigit la pena de mort, per tal de tenir un últim moment de protagonisme sota la guillotina i engrandir, d'aquest manera, la llista de màrtirs del moviment anarquista. Per això, Lucheni també reclamà una extradició a Itàlia, ja que la pena de mort al cantó de Ginebra estava gairebé abolida. No va rebre mai resposta a la seva petició. El 19 d'octubre de l'any 1910 es penjà a la seva cel·la amb un cinturó.
# Buit del Bover

El buit del Bover o el Gran Buit és una gegantina i quasiesfèrica regió de l'espai que conté molt poques galàxies. Es troba a la rodalia de la constel·lació del Bover, d'on pren el nom. El seu centre està localitzat aproximadament en ascensió recta 14$^h$ 20$^m$ i declinació 26° 0′ 0″.Coordenades: 14$^h$ 20$^m$ 0$^s$; +26° 0′ 0″

## Descripció

Amb un diàmetre de gairebé 250 milions d'anys llum, o un volum de gairebé 236 000 Mpc$^3$, el buit del Bover és un dels buits més grans que es coneixen en l'univers, i ens referim a ell com un superbuit. El seu descobriment va ser publicat per Robert Kirshner i altres investigadors en 1981, com a part d'una publicació sobre el desplaçament cap al roig galàctic.
Altres astrònoms van descobrir aviat que el buit conté algunes galàxies. En 1987, J. Moody, Robert Kirshner, G. MacAlpine, i S. Gregory van publicar la seva troballa de vuit galàxies en el buit. M. Strauss i John Huchra van anunciar el descobriment de tres galàxies més llunyanes en 1988, i Greg Aldering, G. Bothun, Robert P. Kirshner, i Ron Marzke van anunciar el descobriment de quinze galàxies en 1989. Per 1997, se sap que el buit del Bover conté 60 galàxies.
D'acord amb l'astrònom Gregory Scott Aldering, l'escala del buit és tal que "si la Via Làctia hagués estat al centre del Buit del Bover, no ens hauríem adonat que hi havia altres galàxies fins a la dècada dels 60."
Els Supercúmuls d'Hèrcules formen part de la vora propera del buit.

## Teories

S'ha teoritzat que el buit del Bover es va formar a causa de la unió de buits més petits, igual que bombolles de sabó s'uneixen i formen una més gran. Això avalaria el petit nombre de galàxies que habiten en una petita i fina regió amb forma de tub que discorre per mig del buit.

## Referències

* ↑ Paul L. Schechter «A million cubic megaparsec void in Bootes» (en anglès). Astrophysical Journal, 01-09-1981, pàg. 57–60. DOI: 10.1086/183623.
* 1 2 Robert Kirshner «A survey of the Bootes void» (en anglès). Astrophysical Journal, 01-03-1987, pàg. 493–506. DOI: 10.1086/165080.
* ↑ Science News Galaxy map reveals the limits of cosmic structure Ron Cowen August 12, 2000
* 1 2 Freudling, Wolfram; Martel, Hugo; Haynes, Martha P. (1991) "The peculiar velocity field in the Hercules region" (PDF) Astrophysical Journal, Part 1 (ISSN 0004-637X), vol. 377, Aug. 20, 1991, p. 349-364. Bibcode: 1991ApJ...377..349F doi:10.1086/170366
* ↑ «A Spongy Universe». [Consulta: 4 maig 2011].
* ↑ «Emission-line galaxies in the Bootes void», 01-03-1987. [Consulta: 21 gener 2008].
* 1 2 «Filling the void - understanding the formation of the Bootes void in intergalactic space - Brief Article». Discover magazine, 01-08-1995 [Consulta: 2 gener 2008].

## Enllaços externs

* Article de la revista Discover sobre el buit de Boover (anglès)
* Article d'Accelerating Future sobre el buit del Bover (anglès)