OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piedras

«Piedras» té aquests significats:
* Piedras (pel·lícula), pel·lícula espanyola escrita i dirigida per Ramón Salazar, protagonitzada per Antonia San Juan, Najwa Nimri, Vicky Peña, Mónica Cervera i Ángela Molina
* Piedras (Tolima), municipi de Colòmbia, al departament de Tolima
* Riu Piedras, riu costaner al sud-oest de la Península Ibèrica, que circula enterament per la província de Huelva
# Pilot (esport)

El pilot, o gran grup, és un terme esportiu que designa un grup de corredors que es mantenen junts durant una cursa. S'empra principalment en atletisme i ciclisme. Pot haver-hi un "grup capdavanter".
En el ciclisme, el pilot representa el grup majoritari i els que aconsegueixen avançar-se a aquest grup s'anomenen els "escapats" o "escamot". De vegades es refereix a tots els ciclistes professionals.

## Vegeu també

* Bicibús
# Mahi Kantha

Mahi Kantha (Kantha = Riba, Mahi = riu Mahi, literalment Riba del Mahi) és una regió de l'Índia, al Gujarat i sota domini britànic a la presidència de Bombai. Estava formada per diversos estats natius, i el 1820 fou constituïda en agència política. Limitava al nord amb els estats de Dungarpur i Mewar (a la Rajputana), al sud-est amb la regió coneguda com a Rewa Kantha (des de 1821 també una agència política); al sud, amb el districte de Kheda o Kaira; i a l'oest amb el districte d'Ahmedabad, l'estat de Baroda i el territori de l'agència de Palanpur.
Vegeu: Agència de Mahi Kantha.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# El precio de un hombre

El precio de un hombre (comercialitzada a Itàlia com The Bounty Killer i als Estats Units com The Ugly Ones) és una pel·lícula de l'any 1966 dirigida pel cineasta espanyol Eugenio Martín Márquez i protagonitzada per Tomás Milián i Richard Wyler. Està emmarcada dins del subgènere del spaghetti western. La pel·lícula va marcar el debut de Tomás Milián al gènere western i fou la primera banda sonora de pel·lícula composta per Stelvio Cipriani. També va ser el primer western espanyol a rebre un finançament estatal per l '"interès artístic de l'obra". Està basada en la novel·la de 1958 The Bounty Killer de Marvin H. Albert.
Fou mostrada com a part de la retrospectica de spaghetti western al 64a Mostra Internacional de Cinema de Venècia. L'11 d'octubre de 2017 Eugenio Martín fou homenatjat pel 50è aniversari de la pel·lícula al 7è Festival de Cinems Western d'Almeria.

## Argument

José Gómez (Tomás Milián), un facinerós en recerca i captura, torna a la seva ciutat natal perseguit per un caçador de recompenses: Luke Chilson (Richard Wyler). Els habitants de la petita comunitat protegiran Gómez, desprevingut en un primer moment, ja que immediatament torna a convertir-se en l'home perillós pel qual se'l coneix fora d'aquestes terres. A poc a poc creix la desconfiança entre els seus conciutadans, per la qual cosa aquests es posen de part del caça recompenses.

## Repartiment

* Richard Wyler - Luke Chilson
* Tomas Milian - José Gómez
* Ella Karin - Eden
* Mario Brega - Miguel
* Glenn Foster - Novak
* Hugo Blanco
* Luis Barboo
* Lola Gaos - Ruth Harman
* Ricardo Canales - Joe Harmon
* Manuel Zarzo - Marty Hefner
* Tito García - Zacarías
* Antonio Iranzo - Antonio
* Fernando Sánchez Polack - Doc, Gomez henchman
* Saturno Cerra - Gomez Henchman
* Augusto Pesarini - Gomez Henchman
* José Canalejas - Juan Valdez
* Goyo Lebrero - Cajero
* Enrique Navarro - Manuel, conductor de vagó
* Rafael Vaquero - xeriff de Bisbee
* Gonzalo Esquiroz - Bill,
* Ricardo Palacios
* Antonio Cintado - Max, l'escorta
* Chiro Bermejo - Dade, l'escorta
* Frank Braña - Wade Dempsey
* Gene Collins - Membre de la banda

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1966 va guanyar el segon premi al a millor pel·lícula (150.000 pessetes) i el premi al millor director.

## Referències

* ↑ Edger Driscoll Jr. «'Ugly Ones' provides plenty of action». Boston Globe, Oct 11, 1968 [Consulta: 15 agost 2012]. Arxivat 31 de gener 2013 at Archive.is
* 1 2 Marco Giusti. Dizionario del western all'italiana. Mondadori, 2007, 2007, p. 58–59. ISBN 978-88-04-57277-0.
* ↑ «La rassegna con Leone e Sergio Corbucci». La Repubblica, 17-07-2007 [Consulta: 15 agost 2012].
* ↑ Martínez, Evaristo «Siete disparos certeros: Almería Western Film Festival en siete claves» (en castellà). La Voz de Almería, 11-10-2017.
* ↑ Europa Press «La séptima edición del 'Almería Western Film Festival' llenará Tabernas de cine del 11 al 14 de octubre» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 15-09-2017.
* ↑ Los premios del Sindicato Nacional del Espectáculo, ABC, 31 de gener de 1967

## Enllaços externs

* El precio de un hombre a YouTube
# Ramon Folc VI de Cardona

* Per a altres significats, vegeu «Folc».
Ramon Folc VI de Cardona (26 de maig de 1259 - 31 d'octubre de 1320), anomenat el Prohom Vinculador, fou vescomte de Cardona (1276-1320) i governador de Girona.
Després d'encapçalar una revolta contra el rei el 1274 que acaba amb el seu empresonament, tornen a reconciliar-se el 1281 i es convertí en fidel col·laborador de Pere el Gran en la defensa contra la invasió francesa de la Croada contra la Corona d'Aragó del 1285, participant en la defensa de Girona, que finalment va lliurar al croat Roger Bernat III de Foix el 7 de setembre de 1285, amb qui va pactar una treva de vint dies a partir del 19 d'agost prometent-li lliurar la plaça si passat aquest temps el rei no enviava a Girona l'ajut que els havia promès. El 7 de setembre, al terme dels vint dies fixats i no havent rebut l'ajuda del Rei Pere, la ciutat es va rendir als assetjadors.
Seguirà amb la seva fidelitat reial amb Alfons II el Franc i Jaume II el Just. El 1302, fou conseller de Gastó I de Foix, fill del seu cosí Roger Bernat III de Foix, quan aquest va morir.
Va ser enterrat al monestir de Poblet.

## Antecedents familiars

Fill de Ramon Folc V de Cardona i Sibil·la d'Empúries.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Toda Pérez d'Urrea en 1279 amb qui no tingué cap fill.
Es casà amb Maria Álvarez de Haro en 1304 amb qui tingué dos fills:
* Ramon Folc VII de Cardona (28 de març de 1305 - 17 de juliol de 1332).
* Hug I de Cardona (1307 - 25 d'agost de 1334), successor al vescomtat de Cardona.
Extramatrimonialment, va tenir amb Flor de Pontiac set fills més:
* Guillem de Cardona, mort en 1330.
* Berenguer de Cardona, mort en 1331.
* Constança de Cardona, mort en 1325.
* Ramon de Cardona, casat amb Romia de Cervelló, mort en 1328.
* Sibil·la de Cardona, casat amb Guillem IV de Cervelló, senyor de Vilademàger i de Pontils.
* Brunissenda de Cardona.
* Pere de Cardona.
Molts d'ells van contraure matrimoni amb diversos germans de la família Cervelló.

## Referències

* 1 2 Ciutat de Girona Arxivat 2010-08-24 a Wayback Machine.
* ↑ Ernest Delamont, La croisade de 1285 - Ses causes, ses résultats et ses suites
# Ministrers del Sabre

Ministrers del Sabre és un grup de música tradicional catalana nascut l'any 2005 amb la voluntat d'acompanyar musicalment els gegants de Sant Simó de Mataró amb una formació de cobla de ministrers. Ha actuat en diferents formacions però sobretot com a cobla de ministrers i com a grup de ball folk. Ha participat a festivals d'arreu de Catalunya i Europa com Festival Folk Internacional Tradicionàrius.

## Referències

* ↑ VV.AA.. Gegants i figures festives a Mataró: cercavila per la història i plantada al segle XXI. 2010. Mataró: Institut Municipal de Cultura de Mataró, Coordinadora de Colles Geganteres de Mataró, p. 400. ISBN 978-84-614-2657-7.
* ↑ «Ministrils contemporanis». Tornaveu. Arxivat de l'original el 2017-09-21 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ C.a.t. «El bloc del C.A.T.: Torna el Festival Tradicionàrius!», dilluns, 10 gener 2011. [Consulta: 18 juliol 2017].
# Dolcourt

Dolcourt és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 94 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dolcourt era de 94 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 39 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 34 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dolcourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 12 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 12 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 8 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 47 eren actives i 22 eren inactives. Les 47 persones actives estaven ocupades(24 homes i 23 dones).. De les 22 persones inactives 10 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.
L'any 2000 a Dolcourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dolcourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dolcourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Joaquim Nin i Castellanos

Josep Joaquim Nin i Castellanos (l'Havana, 29 de setembre de 1879 - l'Havana, 24 d'octubre de 1949) fou un pianista i compositor, pare de l'escriptora Anaïs Nin.

## Biografia

Fou fill de l'escriptor català en llengua castellana, Joaquim Nin i Tudó. i de la cubana de Camagüey Àngela Castellanos Perdomo. Va estudiar a Barcelona amb Carles G. Vidiella i Felip Pedrell, amb qui tindria una llarga amistat. Va intervenir en la cinquena Festa Modernista de Sitges l'any 1898 amb un concert de piano. Posteriorment es trasllada a estudiar a París (1902), on estudià composició amb Vincent d'Indy a la Schola Cantorum, de la qual esdevé professor (1905-1908). El 1909 fou nomenat professor honorari de la universitat nova de Brussel·les. La seva carrera de pianista el dugué a residir a Brussel·les (1908-1910) i a Berlín. El 1911 passà a l'Havana, on fundà un conservatori i una societat de concerts, de vida efímera. Residí novament a Brussel·les, i el 1913 anà a París. En iniciar-se la Primera Guerra Mundial tornà a l'Havana.
De les seves obres per a piano destaquen Danse ibérienne (1926), Chaîne de valses (1927), Message à Debussy (1929) i Berceuse pour les orphelins d'Espagne (1939). De la seva música de cambra Au jardin de Lindaraja (1927) i Rhapsodie ibérienne (1930). També va escriure obres per a cant i piano i el ballet L'écharpe bleue (1937). Edità i interpretà obres hispàniques cultes: 16 sonates anciennes (1925), 17 sonates et pièces anciennes (1929), 10 pièces, per a violí i piano (1937); publicà la col·lecció Noëls espagnols (1934) i Canciones picarescas, de Pau Esteve i de Blas de Laserna. Va escriure llibres sobre qüestions musicals, com Pour l'art (1909) i Idées et commentaires (1912).
Joaquim Nin es va casar amb la cantant d'òpera cubana d'ascendència danesa i francesa Rosa Culmell i Vaurigaud i era el pare del també compositor i pianista Joaquim Nin-Culmell, de l'empresari Thorvald Nin i de la famosa escriptora Anaïs Nin.
El primer nom, Josep, no el feia servir, però sovint signava "J. Joaquín Nín".

## Referències

* ↑ «Els intèrprets catalans». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Joaquim Nin i Castellanos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "Pedrell i els pianistes catalans a Paris", de Montserrat Bergadà, publicat a Recerca Musicològica XI-XV, 1991-1992, p. 243-257.
# Mantidactylus rivicola

Mantidactylus rivicola és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus rivicola. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# El pregó (pel·lícula)

El pregó (originalment en castellà, El pregón) és una pel·lícula de comèdia estrenada el 18 de març de 2016, protagonitzada per Andreu Buenafuente i Berto Romero i dirigida per Dani de la Orden. S'ha doblat al català per TV3, que va emetre-la per primer cop el 26 de novembre de 2017.

## Argument

Els germans Osorio (Andreu Buenafuente i Berto Romero) un duo musical que va triomfar en els anys 90, van jurar no veure's més les cares, un dia, per una bona quantitat de diners, decideixen fer una excepció. Els conviden a donar el pregó al seu poble natal. Les seves intencions són anar, guanyar els diners i sortir del poble com més aviat millor. Però els seus plans es veuen truncats per una gran quantitat de fans, tradicions ancestrals...

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Andreu Buenafuente | Juan |
| Berto Romero | Richi |
| Jorge Sanz | Alcalde |
| Belen Cuesta | Silvia |
| Goyo Jiménez | Francisco |
| Josep Maria Riera | Alberto |
| Llimoo | Andrés |
| Iván Luengo | Marc |
| Àgata Roca | Pilar |
| Octavi Pujades | Luis |
| Cesc Casanovas | Rector |
| Christian Esquivel | Do Lluito |

## Banda sonora

La banda sonora de la pel·lícula va estar a càrrec del grup The Pinker Tones. Les cançons van ser cantades en la pel·lícula per Berto Romero i Andreu Buenafuente:
* Pool Party Time
* Silvia, dona especial

## Referències

* ↑ «El pregó». ésAdir. [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ «El pregón». Allocine.
# Emigdio Tormo Moratalla

Emigdio Tormo Moratalla (Elx, 29 d'abril de 1967) és un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura.

## Biografia

Llicenciat en dret, ha treballat com a advocat i com a pilot d'aviació de la companyia Air Nostrum. A les eleccions municipals espanyoles de 2003 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Elx com a independent a la llista del Partit Popular de la Comunitat Valenciana. En 2005 esdevingué portaveu del grup municipal popular i ingressa al PPCV. Fou escollit novament regidor a les eleccions municipals espanyoles de 2007. També fou director de l'Agència d'Energia, un organisme dependent de la Diputació d'Alacant. El fet de ser l'únic regidor del PP que no va signar la querella contra Alejandro Soler Mur el va enfrontar amb la cap del partit a Elx, Mercedes Alonso García i en octubre de 2009 fou suspès de militància del partit. El 2012 el PPCV li va aixecar la suspensió de militància però el maig de 2013 es donà de baixa del partit i ingressà a Ciudadanos, del qual en fou cap a la província d'Alacant.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 com a cap de llista per Alacant. És president de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ Taronja amb passat multicolor Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., El Temps, maig de 2015
* ↑ El último vuelo del zaplanismo en Elche, Las Provincias, 9 d'agost de 2009
* ↑ Génova suspende a Emigdio Tormo y descabeza al sector crítico con Mercedes Alonso, ABC, 9 d'octubre de 2009
* ↑ El PP ´devuelve´ al exconcejal Emigdio Tormo la militancia tras casi tres años de suspensión cautelar, Diario Información, 15 de juny de 2012
* ↑ Emigdio Tormo asegura que Ciudadanos es una alternativa basada en el «sentido común», La Verdad, 29 de novembre de 2013
* ↑ Emigdio Tormo Moratalla liderará la formación de Ciutadans en la provincia, Diario Información, 18 d'agost de 2013
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 setembre 2015].
# Ministre sense cartera

Un ministre sense cartera és un ministre del govern sense responsabilitats específiques. És un terme encunyat entre mitjans del segle xix i principis del xx.
Pot ser una posició particularment comú en els països governats per una coalició de governs i un gabinet amb autoritat per prendre decisions on un ministre sense cartera, tot i no dirigir una oficina o ministeri, té el dret a emetre el seu vot en les decisions del gabinet. En alguns països on el Poder Executiu no es compon d'una coalició de partits i, més sovint, als països amb els purament sistemes presidencialistes de govern, com els Estats Units, la posició (o un lloc equivalent) de ministre sense cartera, és poc comú.
El seu vot a les decisions del Consell de Ministres tenen igual valor que la d'un Ministre amb àrea específica de Govern.
En alguns països, el nombre de Ministres sense cartera està limitat per llei, com a mesura per evitar nomenaments de favor.

## Referències

* ↑ Brazier, Rodney. Ministers of the Crown (en anglès). Clarendon, 1997, p. 7. ISBN 9780198259886.
* ↑ Norman W. Wilding, Philip Laundy. An Encyclopaedia of Parliament (en anglès). 3a ed.. F. A. Praeger, 1968, p. 467.
# Janusz Majewski

Janusz Majewski (Lviv, 5 d'agost de 1931 - Varsòvia, 10 de gener de 2024) va ser un director de cinema, dramaturg, escriptor, guionista i conferenciant polonès. Va ser rector de l'Escola de Cinema de Varsòvia.

## Biografia

El 1955 es va graduar en arquitectura a la Universitat Tecnològica de Cracòvia. Va ingressar a l'Escola Estatal de Cinema de Łódź, on es va graduar al Departament de Direcció el 1960. Entre els anys 1983 i 1990, va ser el president de de l'Associació de Cineastes Polonesos durant dos mandats, i des de 2006 és el President d'Honor de l'Associació. Entre 1987 i 1991 va ser membre del Comitè de Cinematografia.
Durant els anys 1969–1991 va ser professor a l'Escola Estatal de Cinema de Łódź. Alguns dels eus alumnes van ser: Feliks Falk, Andrzej Barański, Filip Bajon i Juliusz Machulski. Amb les seves pel·lícules va participar al 26è Festival Internacional de Cinema de Berlín i a algunes edicions del Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges.
Sota el pseudònim de Patrick G. Clark va escriure una comèdia en el gènere de l'humor negre, Upiór w kuchni, que va dirigir dues vegades per al Television Theatre, el 1976 i el 1993. Es va convertir en membre del comitè honorari de suport a Bronisław Komorowski abans de les eleccions presidencials de principis de 2010 i abans de les eleccions presidencials a Polònia de 2015.

## Filmografia

* 1962: Album Fleischera
* 1962: Szpital
* 1964: Docent H.
* 1964: "Awatar", czyli zamiana dusz
* 1965: Błękitny pokój
* 1965: Pierwszy pawilon
* 1966: Sublokator
* 1967: Czarna suknia
* 1967: Ja gorę!
* 1967: Wenus z Ille
* 1968: Mistrz tańca (cykl Opowieści niezwykłe)
* 1969: Urząd
* 1969: Zbrodniarz, który ukradł zbrodnię
* 1970: Lokis. Rękopis profesora Wittembacha
* 1971: Okno zabite deskami
* 1971: Markheim
* 1971: System
* 1973: Stracona noc
* 1973: Zazdrość i medycyna
* 1975: Zaklęte rewiry
* 1977: Sprawa Gorgonowej
* 1979: Lekcja martwego języka
* 1980: Królowa Bona
* 1982: Słona róża
* 1982: Epitafium dla Barbary Radziwiłłówny (kinowa wersja serialu Królowa Bona)
* 1985: C.K. Dezerterzy
* 1985: Mrzonka
* 1989: Czarny wąwóz
* 1993: Do widzenia wczoraj
* 1995: Diabelska edukacja
* 1996: Bar Atlantic
* 1998: Siedlisko
* 1998: Złoto dezerterów
* 2005: Po sezonie
* 2006: Miłość w przejściu podziemnym
* 2010: Mała matura 1947
* 2015: Excentrycy, czyli po słonecznej stronie ulicy
* 2017: Ostatni klezmer (documental)
* 2019: Czarny mercedes

## Referències

* ↑ «Janusz Majewski» (en polonès). culture.pl. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ https://www.pap.pl/aktualnosci/nie-zyje-janusz-majewski-slynny-rezyser-mial-92-lata
* ↑ An Outline History of Polish Culture, 1984, ISBN 83-223-2036-1, p. 362
* ↑ NEWS DZIENNIK.PL: Kto wszedł do komitetu poparcia Komorowskiego, a kto z niego wypadł? CAŁA LISTA, 26 de març de 2015
* ↑ «Album Fleischera». FilmPolski.pl, 07-08-2020.
# Operación Triunfo (Mèxic)

Operación Triunfo va ser un concurs musical, franquícia espanyola de l'original Operación Triunfo, que es va transmetre per televisió l'any 2002 a través Televisa, amb un 31% de quota de pantalla. El concurs fou guanyat per Darina Márquez Uribe.

## Referències

* ↑ Pinon Lopez, Juan de Dios. The Incursion of Azteca America Into the U.S. Latino Media (en anglès). ProQuest, 2007, p. 94. ISBN 0549765484.
* ↑ «Darina continúa con la promoción de su disco Hoy como ayer» (en castellà). El Informador, 02-07-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 desembre 2013].
# União Desportiva do Songo

La União Desportiva do Songo és un club de futbol de la ciutat de Songo, Moçambic.
El club va ser fundat per la companyia Hidroeléctrica de Cahora Bassa company com a Grupo Desportivo da Hidroeléctrica de Cahora Bassa de Songo, o HCB Songo el 1982.

## Palmarès

* Lliga moçambiquesa de futbol:
** 2017, 2018
* Copa moçambiquesa de futbol:
** 2016, 2019

## Referències

* ↑ «União Desportiva do Songo :: Estatísticas :: Títulos :: Palmarés :: História :: Golos :: Próximos Jogos :: Resultados :: Notícias :: Videos :: Fotos :: Plantel :: zerozero.pt». [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Clubes do Moçambola 2013» (en portuguese). Revista Moçambola, 01-11-2013, p. 33 [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «Mozambique - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Mozambique - List of Cup Winners». RSSSF.
# CIM

CIM té els següents significats:
* Classificació internacional de malalties
** CIM-9
** CIM-10
* Fundació CIM
* Consell Insular de Mallorca
* Centre d'Informació als Mitjans de Comunicació
# Vuelos

Vuelos és una escultura abstracta d'acer inoxidable i acer patinable, obra de Manuel Clemente Ochoa, de l'any 1995, que es va instal·lar al campus del recinte Mundet, al barri de Montbau de Barcelona, l'any 1997, amb motiu de la celebració del 150 aniversari de la creació de l'Escola Normal de Mestres, i en traslladar-se a Mundet la Facultat de Formació del Professorat de la Universitat de Barcelona, de la que Clemente n'era professor. L'escultura era una de les 22 obres de l'exposició que l'autor va fer als jardins i pavellons del recinte, i aquesta va ser adquirida per la Universitat l'any 2000 i es va col·locar al jardí que porta al restaurant del Campus.
És una obra molt neta de concepció, així com d'execució, de claredat conceptual, però també subjectivitat. La lectura més evident és la del desig de llibertat per les formes sinuoses que l'emmarquen.
El 2007 es va col·locar una altra escultura del mateix autor al recinte de Mundet: Superació.

## Referències

* ↑ Tribó i Traveria, Gemma. El Campus Mundet. Un entorn per descobrir. Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2008, p. 186. ISBN 978-84-475-3254-4.
* ↑ «Vuelos». Ajuntament de Barcelona.