OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ez Dok Amairu

Ez Dok Amairu va ser un moviment cultural que, entre els anys 1965 i 1972, va sorgir a Euskal Herria, fonamentalment format per cantants i escriptors en eusquera, però que també englobava altres disciplines. A més del component cultural, hi tenia cabuda els elements polítics i socials de caràcter reivindicatiu en època franquista. El seu desenvolupament coincideix amb el col·lectiu de Els Setze Jutges.
El nom del moviment va ser proposat per Jorge Oteiza l'any 1965 basant-se en un conte popular basc, recollit per Resurrección Maria de Azkue, que finalitzava amb les paraules "Ez dok amairu". Literalment, 'no n'hi ha de tretze'. Frase feta èuscar que vol dir 'no s'hi val a plànyer-se'; referida a la superstició amb el nombre tretze. És a dir, no ens excusem mai amb la pega i la fatalitat. Tot depèn de nosaltres, de la nostra voluntat. Oteiza somiava en unir totes les disciplines per recuperar la cultura basca i va ser en l'àmbit musical de la cançó en basc on millor es va mostrar la voluntat de superació del poble basc.
L'any 1971 Benito Lertxundi va publicar un disc amb el títol de "Ez dok amairu" on hi eren les conegudes cançons "Zenbat Gera" i "Urak dakarrena". Tanmateix, el grup es va desfer el 1972 i cada membre del grup va seguir el seu camí individualment.
A la Korrika de 2003, la tretzena edició, se'ls hi va retre un homenatge i la cançó d'aquell any que els referenciava va ser realitzada per Mikel Laboa.

## Membres

* Benito Lertxundi
* Jexux Artze
* Joxean Artze
* Néstor Basterretxea
* Nemesio Etxaniz
* Bitoriano Gandiaga
* José Ángel Irigarai
* Joxe Mari Iriondo
* Lourdes Iriondo
* Michel Labeguerie
* Mikel Laboa
* Julen Lekuona
* Xabier Lete
* Oskarbi
* Jorge Oteiza
* Antton Valverde

## Referències

* ↑ Josep Maria Espinàs i Massip al pròleg del llibre: Mainat, Joan Ramon (1982). Tretze que canten. Barcelona: editorial Mediterrània.
* ↑ «Euskaltzaindia repassa en imatges la història del moviment cultural Ez dok amairu. Gara. 27 de març de 2007.». Arxivat de l'original el 2008-11-22. [Consulta: 8 setembre 2009].
# Aldeaseca

«Aldeaseca» té aquests significats:
* Aldeaseca (Àvila), municipi a la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de (Castella i Lleó, Espanya)
* Aldeaseca de Alba, municipi a la província de Salamanca (Castella i Lleó, Espanya)
* Aldeaseca de la Frontera, municipi a la província de Salamanca (Castella i Lleó, Espanya)
# Aldeaseca (Àvila)

Aldeaseca és un municipi espanyol a la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 415 | 362 | 323 | 313 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Mikel Iglesias i González

Mikel Iglesias i González (Barcelona, 10 de juliol de 1996) és un actor de teatre, cinema i televisió català. Conegut per interpretar Ignasi a Polseres vermelles.
Del 2000 al 2006 ha presentat cada any dues obres de teatre en un grup local de teatre de Rubí. Ha fet de protagonista en el videoclip Imperfecta mujer, amb Víctor Naranjo i Carla Antonelli, que es va presentar oficialment als mitjans de comunicació el dia 13 de maig de 2009, pel dia internacional contra l'homofòbia i transfòbia. A finals de 2012 i principis de 2013, va actuar al Teatre Nacional de Catalunya a l'obra d'Albert Espinosa Els nostres tigres beuen llet.

## Referències

* ↑ Imperfecta mujer
* ↑ Sotorra, Andreu. «Els nostres tigres beuen llet». Núvol.com, 21-12-2012. [Consulta: 14 gener 2013].
# Mikel Kortina Bertol

Mikel Kortina Bertol (nascut el 26 de març de 1973 a Bilbao) és un futbolista basc, que exercia com a migcampista. És germà del també futbolista Jon Kortina.

## Trajectòria

Va ser una de les promeses més destacades del planter de l'Athletic Club de principis de la dècada dels 90, arribant a diversos títols juvenils i a la internacionalitat sub-21 amb la selecció espanyola de futbol, però no va poder reeixir en la seua carrera.
Titular amb el filial basc, debuta en primera divisió la temporada 93/94. A l'any següent juga altres cinc partits, mentre que la temporada 95/96 no apareix i baixa el seu rendiment amb l'Athletic B, que baixa a la categoria de bronze. La seua etapa a San Mamés finalitza la temporada 96/97, jugant 2 partits més i marcant un gol. En total, disputaria vuit partits a la màxima categoria amb els lleons.
Posteriorment va passar per equips de Segona Divisió: SD Eibar (96/97 i 98/99), CA Osasuna (97/98) i Reial Múrcia (00/01), sense arribar a ser titular en cap d'ells. També jugaria en altres equips de divisions més baixes com a la UE Lleida.
# Mikel Idoate Rey

Mikel Idoate Rey, conegut com a Idoate (va néixer a Txantrea Pamplona, Navarra el 28 d'agost de 1989), és un jugador professional de pilota basca a mà, en la posició de davanter, en nòmina de l'empresa Asegarce.
Va a passar a ser professional després de proclamar-se campió del Torneig Navarrès Manomanista l'any 2007, del torneig de Bergara i del torneig de Lezo el 2009.
En la primera temporada com a professional va aconseguir la "Txapela" del campionat de promoció del 4 1//2 (2a categoria) l'any 2010, després de guanyar la final (22 - 7), contra Merino II en el Frontó Labrit de Navarra.

## Referències

* ↑ «Entrevista a Idoate». Diario de Navarra, 17-11-2010.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Idoate en la web d'Asegarce Arxivat 2013-11-21 a Wayback Machine.
* web de l'empresa televisiva frontontv
* Federació navarresa de pilota basca.
# Milà-Sanremo 1921

La Milà-Sanremo 1921 fou la 14a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 3 d'abril de 1921, sent el vencedor final l'italià Costante Girardengo, que d'aquesta manera aconseguia la seva segona victòria en aquesta cursa.
71 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 41 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Costante Girardengo | - | 9h 30' 00" |
| 2 | Giovanni Brunero | - | m. t. |
| 3 | Giuseppe Azzini | - | + 3' 30" |
| 4 | Alfredo Sivocci | - | m. t. |
| 5 | Ugo Agostoni | - | + 8' 00" |
| 6 | Henri Pélissier | - | m. t. |
| 7 | Clemente Canepari | - | m. t. |
| 8 | Gaetano Belloni | - | + 14' 00" |
| 9 | Carlo Galetti | - | + 16' 30" |
| 10 | Philippe Thys | - | + 17' 10" |

## Referències

* ↑ «Cyclisme sur route - Milan - San Remo 1921 - Résultats» (en francès). [Consulta: 15 juliol 2018].
# Alfonso Lorenzo

Alfonso Lorenzo fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1934 però no disputà cap partit.

## Referències

* ↑ 1934 FIFA World Cup Italy Arxivat 19-09-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Alfonso Lorenzo Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Alfonso López Michelsen

Alfonso Antonio Lázaro López Michelsen (Bogotà, 30 de juny de 1913 - Bogotà, 11 de juliol de 2007) va ser un polític liberal, advocat, catedràtic i columnista colombià, President de Colòmbia en el període 1974-1978 pel Partit Liberal. Serà homenatjat pel Banc de la República en el bitllet de $20.000 pesos que començarà a circular en el segon trimestre de 2016.

## Biografia

Alfonso López Michelsen va estudiar a Bèlgica on es va graduar de Batxiller, i a la Universitat del Rosario va obtenir el seu títol d'advocat. Va ser el primer dels fills del dues vegades president de Colòmbia Alfonso López Pumarejo i de la seva esposa María Michelsen Lombana, sent el major dels homes. Els seus germans van ser María, Pedro, María Mercedes i Fernando López Michelsen. Va ser net dels empresaris Pedro Aquilino López i Sinforoso Pumarejo Quirós, i rebesnet, pel costat patern, de l'artesà i polític Ambrosio López Pinzón (1809-1897) i per part materna de Bernardina Ibáñez, coneguda en la història de Colòmbia pels seus amors amb el Libertador Simón Bolívar.
Per a les eleccions de 1974 es va presentar com precandidato del seu partit, i va aconseguir la candidatura en derrotar a l'ex president Carlos Lleras Restrepo i després del retir de Julio César Turbay Ayala, qui ho recolza. Va guanyar les eleccions per àmplia majoria sobre el candidat conservador Álvaro Gómez Hurtado i la candidata de la ANAPO María Eugenia Rojas. Com a dada curiosa, els tres dirigents eren fills d'expresidents. Com un detall de la seva fina irreverència, es recorda el seu discurs de possessió el 7 d'agost de 1974 quan, en tocar el candent tema del diferendo limítrof amb Veneçuela en relació amb el Golf de Veneçuela, ho va cridar "Golf de Coquivacoa", fent referència així al seu nom indígena originari.
Durant el seu govern Colòmbia va tenir una segona bonança cafetera, però al seu torn alts nivells d'inflació. Les dones van accedir per primera vegada a la carrera militar. Es va crear el HIMAT (Institut Colombià d'Hidrologia, Meteorologia i Adequació de Terres, avui IDEAM), va establir la majoria d'edat als 18 anys i va restablir les relacions de Colòmbia amb Cuba.

## Referències

* ↑ «Alfonso López Michelsen - Enciclopedia | Banrepcultural» (en castellà). Red Cultural del Banco de la República. [Consulta: 2 desembre 2021].
# Alfonso Martínez Gómez

Alfonso Martínez Gómez (Saragossa, 24 de gener de 1937 - Barcelona, 17 d'abril de 2011) fou un jugador de bàsquet espanyol, professional durant la dècada de 1950, 60 i 70. Mesurava 1,94 metres d'altura i jugava en la posició de pivot. Amb una forta personalitat i una gran capacitat tant anotadora com rebotejadora, va ser considerat un dels millors jugadors de bàsquet d'Espanya de la seva època.
Format al basquetbol català, va desenvolupar una llarguíssima trajectòria, quasi sempre dins de clubs catalans, repleta d'èxits al llarg de les 19 temporades consecutives que va jugar en la lliga espanyola; fet que, a més, va suposar un rècord, només superat per Joan Creus.
Alfonso Martínez va jugar en els millors equips d'Espanya, i sempre acompanyat de l'èxit. Al llarg de la seva carrera va guanyar quatre lligues espanyoles, i a més, va esdevenir l'únic jugador que l'ha guanyat amb tres equips diferents FC Barcelona, Reial Madrid i Club Joventut de Badalona.
També va guanyar 4 Copes d'Espanya, sent l'únic jugador que ha guanyat aquest títol amb quatre equips diferents: FC Barcelona, Reial Madrid, Joventut i Picadero.
A nivell personal, va ser tres vegades el màxim anotador de la Lliga, en els anys 1957, 1958 i 1959.
Alfonso Martínez va ser indiscutible en la selecció de bàsquet d'Espanya de la seva època. No debades va disputar un total de 146 partits internacionals. Va participar en els Jocs Olímpics de Roma 1960 i en els Jocs Olímpics de Mèxic 1968, en el Mundial oficiós de Xile de 1966 i en cinc Europeus: 1959, 1961, 1963, 1967 i 1969. En l'Eurobasket de 1967 va ser el màxim reboteador.
Una vegada retirat com a jugador en actiu va entrenar al Club Baloncesto Valladolid i al Bàsquet Manresa.

## Clubs

* La Salle (infantil)
* RCD Espanyol (juvenil)
* 1953-1955: FC Barcelona
* 1955-1956: Aismalíbar Montcada
* 1956-1958: Reial Madrid
* 1958-1961: FC Barcelona
* 1961-1962: Club Joventut de Badalona
* 1962-1966: Picadero Jockey Club
* 1966-1972: Club Joventut de Badalona
* 1972-1975: CD Mataró
* 1975-1976: CB Breogán

## Palmarès

* 4 Lligues espanyoles: 1957 i 1958 amb el Reial Madrid CF, 1959 amb el FC Barcelona i 1967 amb el Club Joventut de Badalona.
* 4 Campionats d'Espanya: 1957 (Reial Madrid CF), 1959 (FC Barcelona), 1964 (Picadero JC) i 1969 (Club Joventut de Badalona).

## Referències

* ↑ Fallece Alfonso Martínez, un histórico del baloncesto español Arxivat 2011-04-20 a Wayback Machine.
# Chenois

Chenois és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 59 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chenois era de 59 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 32 eren cases i 1 era un apartament. Dels 25 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chenois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 27 eren actives i 10 eren inactives. De les 27 persones actives 24 estaven ocupades (17 homes i 7 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chenois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chenois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Moviment Independentista Sicilià

El Moviment per la Independència de Sicília (MIS), dit també Moviment Independentista Sicilià (Movimento per l'Indipendenza della Sicilia en italià), és un moviment polític independentista actiu a Sicília de 1943 a 1947, i des de 2004, que propugna el secessionisme de l'illa de Sicília respecte de l'Estat d'Itàlia.

## Història del MIS

El moviment nasqué al setembre del 1942 com a Comitè per la Independència de Sicília (Comitato per l'Indipendenza della Sicilia, CIS), prenent com a referència de les glòries de les Vespres Sicilianes. Entre els seus fundadors es troba Giovanni Guarino Amella, que aleshores començà preferint una solució autonomista prou moderada. El primer president i líder fou Andrea Finocchiaro Aprile, el qual agrupà exponents polítics heterogenis, com ara el revolucionari socialista Antonio Canepa, que es convertiria en Comandant de l'Exèrcit Voluntari per la Independència de Sicília. Si bé també hi hagué una forta empremta de membres dretans, en part provinent dels latifundis i de la màfia.
L'endemà de l'armistici, amb una Itàlia que havia abandonat Sicília en la pràctica i després de l'arribada de les tropes aliades, l'illa quedà com a terra de ningú.

## Congressos

* I Congresso - Taormina, novembre 1944
* II Congresso - Palerm, 14-16 d'abril 1945
* III Congresso - Taormina, 31 gener - 3 febrer 1947

## Diputats del MIS
### Assemblea Constituent (1946-1948)

* Attilio Castrogiovanni
* Andrea Finocchiaro Aprile
* Concetto Gallo
* Antonino Varvaro

### Assemblea Regional Siciliana, I Legislatura (1947-1951)

* Rosario Cacopardo
* Giuseppe Caltabiano
* Attilio Castrogiovanni
* Gaetano Drago
* Andrea Finocchiaro Aprile
* Concetto Gallo
* Gioacchino Germanà
* Pietro Landolina
* proclamats durant el curs de la legislatura:
** Vincenzo Bongiorno, substitueix el 9 de març del 1948 a Andrea Finocchiaro Aprile que dimiteix
** Vincenzo Faranda, substitueix el 15 de març del 1949 a Francesco Paolo Lo Presti, decés.

## Vegeu també

* Salvatore Giuliano
* Antonio Canepa
* Exèrcit Voluntari per la Independència de Sicília
* Carabinieri
* Mussolini
* Feixisme
* Segona Guerra Mundial

## Enllaços externs

* Il sito del Movimento per l'Indipendenza della Sicilia
* Il Separatismo Siciliano (Archivio dei Carabinieri)
* Lo sbarco alleato ed il riemergere della mafia
* un articolo di Andrea Camilleri
# Ministeri de Justícia de Finlàndia

El Ministeri de Justícia de Finlàndia (en finès: Suomen oikeusministeri) és l'òrgan del Govern de Finlàndia encarregat del bon funcionament del poder judicial.

## Referències

* ↑ «Oikeusministeri» (en finès). Valtioneuvosto.fi. [Consulta: 13 abril 2013].
* ↑ «Perhe? Koulutus? Työkokemus? Tässä ovat uudet ministerimme» (en finès). Bonnier Group, 18-06-2011. [Consulta: 18 juny 2011].
# Club Bàsquet Vic

El Club Bàsquet Vic és un club dedicat a la pràctica del bàsquet situat a Vic. El seu president és Jordi Molas i Font.
Actualment, el club no té un equip professional, però té un equip a la Lliga Nacional Catalana EBA, competició que ha guanyat en dues ocasions, el 2004 i el 2020. La temporada 2008/09 va arribar a disputar la lliga LEB Or, categoria a la qual va renunciar en vendre els seus drets al CB Sant Josep Girona.

## Jugadors notables

* Guillem Rubio
* Rafa Martínez
* Rafael Hettsheimeir
* Juan Palacios
* Alfons Alzamora
* Eulis Báez

## Palmarès

* LEB Plata: (1)
** 2008
* Copa LEB Plata: (1)
** 2008

## Referències

* ↑ «CB Vic - FCBQ». FCBQ. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ «El Vic guanya la 38a lliga catalana EBA - 10 febrer 2020». L'Esportiu. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ solobasket.com CB Vic vende su plaza de LEB Oro al Sant Josep de Girona

## Enllaços externs

* Web oficial
* Informació sobre el club al web de la Federació Espanyola
# Club Catalònia

Club Catalònia fou una entitat creada la tardor de 1975 sota la forma de societat civil per Joan-Anton Maragall i Noble, Josep Antoni Linati i Bosch (director general d'Aigües de Barcelona), Higini Torras i Majem (president de Torras Hostench i d'El Noticiero Universal), Joan Alegre i Marcet (president de FECSA), Jaume Carner i Suñol (president de Banca Catalana), Ramon Guardans, Pau Roig i Giralt, Carles Sentís i Anfruns, Salvador Millet i Bel, Ignasi Ventosa i Despujol, i altres, partidaris de la via evolutiva cap a la democràcia i que rebutjaven el trencament democràtic.
Defensaven el regionalisme, el monarquisme i el liberalisme, en la tradició històrica de la Lliga Catalana amb la pretensió de ser l'eix d'un futur gran partit burgès català. Patí un fort cop el novembre de 1976 quan Salvador Millet i Bel l'abandonà per a crear la Lliga Liberal Catalana i Josep Antoni Linati i Higini Torras Magem crearen el Partit Democràtic Liberal Català. El febrer de 1977 es transformà en Catalònia-Partit Polític Català sota la presidència de Joan Alegre i Marcet i l'abril de 1977 s'integrà a Concòrdia Catalana, partit promogut per Joan Antoni Samaranch però que no va arribar a presentar-se a les eleccions de 1977.

## Referències

* ↑ Martí, Pep. «Cent anys de col·laboracionistes». NacióDigital.cat, 02-01-2017. [Consulta: 23 gener 2017].

## Bibliografia

* Joan B. Culla L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982) Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (1989) UAB, Working Paper n.4
# Mirko Hrgović

Mirko Hrgović (Sinj, Croàcia, 5 de febrer de 1979) és un futbolista de Bòsnia i Hercegovina. Va disputar 29 partits amb la selecció de Bòsnia i Hercegovina.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Cherry Fork

Cherry Fork és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 127 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherry Fork tenia 127 habitants, 48 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 408,6 habitants per km².
Dels 48 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,8% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.821 $ i la renda mediana per família de 24.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 10.568 $. Aproximadament el 23,3% de les famílies i el 26,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherry Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherry Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cherry Hill Mall

Cherry Hill Mall és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 13.238 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherry Hill Mall tenia 13.238 habitants, 5.062 habitatges, i 3.649 famílies. La densitat de població era de 1.381,4 habitants/km².
Dels 5.062 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.620 $ i la renda mediana per família de 69.441 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.118 $ mentre que les dones 34.355 $. La renda per capita de la població era de 28.892 $. Aproximadament el 3,6% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherry Hill Mall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherry Hill Mall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.