OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pol Calvet i Planellas

Pol Calvet i Planellas (Sant Cugat del Vallès, 19 d'abril de 1994) és un exfutbolista català que jugava com a migcampista.

## Carrera

Nascut a Sant Cugat del Vallès, Calvet va entrar a la cantera del FC Barcelona el 2008 quan tenia 14 anys. Va fer el debut al Barça B el 23 de març de 2013 quan va ser substituït al final del partit contra la SD Huesca a Segona Divisió en una derrota 0–1 a casa.
El 10 de juny de 2013, Calvet va pujar definitivament al Barça B. Va jugar el seu primer partit el 31 d'agost en una victòria a casa 1–0 contra la Reial Saragossa.
El 7 de gener de 2016, va passar a formar part de l'equip gallec Deportivo de La Coruña, inicialment a l'equip B fins al juny de 2016, però amb l'opció de renovar i pujar al primer equip a final de temporada. Després de deixar el Deportivo, Calvet va entrar al UE Llagostera i va jugar quatre partits amb aquest club.
L'any 2017 Calvet va decidir seguir competint als Estats Units a la Universitat de Pittsburgh. Després d'un any de futbol universitari, Los Angeles FC van seleccionar Calvet a la vint-i-quatrena posició de la segona ronda del MLS SuperDraft 2018 però mai va rebre cap contracte per part del club.
L'onze de novembre de 2018, Calvert va anunciar que es retirava del futbol a l'edat de 24 anys.

## Referències

* ↑ El Huesca sorprende al filial en el Mini y se acerca a la salvación; Marca, 23 de març de 2013
* ↑ Siete juveniles suben al Barça B para la temporada 2013/14; Web oficial del Barcelona, 10 de juny de 2013
* ↑ Dani Nieto y Masip echan el cierre al Mini Estadi; Marca, 31 d'agost de 2013
* ↑ «LAFC part ways with Pol Calvet Planellas, Jordan Jones», 15-02-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ «Former La Masia graduate, Pol Calvet, retires from football aged 24». Sport, 11-11-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 11 desembre 2018].
# Peucins

Els peucins (llatí: Peucini; grec antic: Πευκῖνοι) eren una branca del poble germànic dels bastarnes, que vivien a l'illa de Peuce, una illa del Danubi, segons diu Tàcit a Germània.
Ammià Marcel·lí els anomena peuci, Zòsim com a Πεῦκαι (peucai) i Jordanes com a Peuceni, nom que també apareix en diversos manuscrits d'Estrabó.

## Referències

* ↑ P. C. Tàcit, 1926, p. 155.
* ↑ Smith, William (ed.). «Peucini». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 agost 2021].

## Bibliografia

* P. C. Tàcit. Obres menors: Diàleg dels oradors. Agrícola. Germània. Fundació Bernat Metge, 1926. ISBN 978-84-7225-923-2.
# Cavallol (Lladurs)

Cavallol o Caballol és una masia situada al poble de Lladurs, municipi del mateix nom (Solsonès). Sembla que l'origen etimològic del topònim és la paraula àrab qabàil, que significa 'tribus', possiblement en referència a la presència de grups amazics en aquestes contrades durant l'edat mitjana, i que també hauria donat nom a altres indrets de la comarca, com ara El Cavall, Cavall i Cavallol.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquesta denominació és la que consta al POUM de Lladurs
* ↑ Aguelo i Mas, 2014, p. 29.

## Bibliografia

* Aguelo i Mas, J. «Fonts per a l'estudi del Solsonès medieval i proposta interpretativa del Solsonès sota domini emiral a través de la toponímia». Oppidum. Revista Cultural del Solsonès, 12, 2014, pàg. 17-40.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Casa de la Vila (Palamós)

La Casa de la Vila és la seu de l'ajuntament del municipi de Palamós (Baix Empordà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici de la casa de la Vila va ser bastit l'any 1906, data que hi figura a la llinda de la porta d'accés. Edifici entre mitgeres que fa cantonada entre els carrers Major i Mauri i Vilar. Té planta quadrangular, amb planta baixa i un pis. És molt remarcable la façana d'accés; a la planta baixa hi ha una gran porta rectangular emmarcada amb pilastres de fust acanalat i capitell corinti. La llinda mostra decoració floral i clau central amb la data del 1906. El primer pis és ocupat per un balcó de pedra amb barana de balustres sostingut per mènsules, amb una gran obertura allindanada dividida en tres parts per dos pilars i amb una decoració a l'emmarcament similar a la de la planta baixa i un frontó on hi ha l'escut de la vila. Són també elements dignes d'esment la sala de sessions, amb motllures, així com els detalls modernistes de l'escala d'accés al primer pis.

## Notes

* 1 2 «Casa de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Ceràmica diaguita

La conquesta del poble diaguita pels inques va impactar directament en la seva ceràmica i identitat, doncs amb l'arribada dels dissenys de Cusco van sorgir un conjunt de peces i motius decoratius anteriorment desconeguts.
Gabriel Cantarutti i Rodrigo Mera plantegen que la terrisseria va constituir un suport propici per a transmetre idees vinculades a l'imperi, per això quan totes dues cosmovisions van convergir en un espai comú, les maneres de representar el món del grup conqueridor es va imposar i van negociar com a part de les estratègies ideològiques de control (2002-2005:210).

## Referències

* ↑ «Gabriel Cantarutti R. y Rodrigo Mera M. (2001) - Alfarería de La Fase Inca en El Valle de Limarí Evidencias de Influencia Yavi o Chicha (...) | PDF | cerámica | Imperio Inca» (en castellà). [Consulta: 27 octubre 2022].
# Charles Watson-Wentworth

Charles Watson-Wentworth, segon marquès de Rockingham, KG, PC (13 de maig de 1730 † 1 de juliol de 1782), d'estil Excm. Charles Watson-Wentworth abans del 1733, Vescomte Higham entre 1733 i 1746, Comte de Malton entre 1746 i 1750 i The Malton Earl el 1750, va ser un estadista britànic whig, més notable pels seus dos mandats com a primer ministre de Gran Bretanya. Es va convertir en el patró dels "whigs" i es convertí en un dels principals membres del partit de Whig. Va servir en només dos alts càrrecs durant la seva vida (el de primer ministre i líder de la Cambra dels Lords), però va ser però molt influent durant el seu any i mig de servei.
El 1782 va ser nomenat primer ministre per segona vegada (amb Charles James Fox i Shelburne Senyor com secretaris d'Estat) i, en assumir el càrrec, va reconèixer la independència dels Estats Units. No obstant això, aquest terme va ser de curta durada, Lord Rockingham va morir 14 setmanes després.
Paul Langford ha afirmat que el govern de Rockingham "representar una fita en la història constitucional. Els canvis ministerials de 1782 van implicar una agitació més extensa de tots els càrrecs públics que qualsevol altra des del 1714, pràcticament una substitució de l'administració amb altres extrets de l'oposició".
# Chase & Status

Chase & Status és un duet anglès de música electrònica compost per Saul Milton (Chase) i Will Kennard (Status). A més, Andy Gangadeen n'és el bateria quan la banda actua en directe. El duet es va formar a Londres l'any 2003 després de retrobar-se quan estudiaven en diferents universitats a Manchester. De llavors ençà, el duet ha publicat diversos àlbums d'estudi i ha col·laborat amb artistes destacats com The Prodigy, Snoop Dogg, Foo Fighters, Kanye West, Plan B, CeeLo Green, Rihanna, Example i Tinie Tempah. Ambdós dirigeix el segell discogràfic independent MTA Records.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* More than Alot (2008)
* No More Idols (2011)
* Brand New Machine (2013)
* Tribe (2017)
* RTRN II JUNGLE (2019)
* What Came Before (2022)

### EP

* Ten Tonne (2005)
* The Druids (2006)
* London Bars (2015)

## Referències

* ↑ «Chase & Status» (en castellà). Clubbingspain. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Exclusive TNS interview with Chase & Status». The National Student, 02-11-2013. Arxivat de l'original el 2013-11-02. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Chase & Status announce new album, 'What Came Before', share single: Listen» (en anglès). DJ Magazine, 11-04-2022. [Consulta: 17 maig 2022].
# Ciutadella de la dinastia Hồ

La Ciutadella de la dinastia Hồ (en vietnamita Thành nhà Hồ) és una ciutadella del Vietnam, construïda per la dinastia Hồ (1400-1407). Es troba a Tay Giai, districte de Vinh Loc, a la província de Thanh Hóa, al nord de la regió de la Costa Central del Vietnam. Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2011
Data del segle xiv, construïda segons els principis del fengshui, expressió de la florida del neoconfucianisme llavors al Vietam i a altres zones de l'est d'Àsia. Segons aquests principis, s'havia de construir un bell paisatge en un eix que uneix les muntanyes Tuong Son i Don Son amb una plana entre els rius Ma i Buoi. És un excel·lent exemple d'aquest nou estil imperial del sud-est asiàtic, tot i que, llevat de les portes, ja no queden gaire edificis dempeus.

## Referències

* 1 2 «Citadel of the Ho Dynasty» (en anglès, francès). Unesco – World Heritage Convention.
# Skoll (satèl·lit)

Skoll, també conegut com a Saturn XLVII (designació provisional S/2006 S 8), és una lluna de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per Scott S. Sheppard, David C. Jewitt i Jan Kleyna el 26 de juny de 2006, a partir d'observacions fetes entre el 5 de gener i el 30 d'abril de 2006.
Skoll té prop de 6 quilòmetres de diàmetre (amb una albedo de 0,04) i orbita a Saturn en una distància mitjana de 17.600.000 km en 869 dies, amb una excentricitat molt alta i baixa inclinació.
Va ser anomenada l'abril de 2007 com Sköll, un llop gegant de la mitologia nòrdica, fill de Fenrir i germà bessó d'Hati.

## Referències

* ↑ Iauc 8727: Satellites of Saturn 30 de juny de 2006 (descobriment)
* ↑ Iauc 8826: Satellites of Jupiter and Saturn (només accessible mitjançant subscripció) 5 d'abril de 2007 (anomenament de la lluna)
* Efemèrides de IAU-MPC NSES
* Paràmetres orbitals del JPL de la NASA

## Enllaços externs

* David Jewitt's pages (anglès)
# Riu Meshik

El Meshik (en anglès Meshik River) és un petit riu de 50 quilòmetres de recorregut que es troba a sud-oest de l'estat d'Alaska, Estats Units. El riu discorre entre el llac Meshik, als vessants del mont Aniakchak, dins el Monument i Reserva Nacionals d'Aniakchak, fins a la badia de Bristol, prop de la localitat de Port Heiden.
El Meshik és un dels molts rius de la península en què es practica la pesca esportiva. Les principals espècies en de peixos que s'hi troben són el salmó Chinook, salmó platejat, salmó vermell i truites. L'accés al riu sols és possible en barca o hidroavió.

## Referències

* ↑ Alaska Atlas & Gazetteer. 7a ed.. Yarmouth, Maine: DeLorme, 2010, p. 48, 56. ISBN 978-0-89933-289-5.
* ↑ Limeres, Rene. Alaska Fishing: The Ultimate Angler's Guide. 3a edició. Roseville, California: Publishers Design Group, 2005, p. 244–45. ISBN 1-929170-11-4.
# Crepundia

Les crepundia eren, a l'antiga Roma, uns petits objectes en miniatura que s'associaven a la infància. La paraula deriva del verb llatí crepare (fer sonar, fer ressonar) i es refereix sobretot als petits penjolls que reproduïen objectes quotidians en miniatura, utilitzats des del segle iv aC com a penjarelles, units amb cadenes i col·locats al coll o al pit dels nens. Tenien una funció màgica i protectora, però és possible que s'utilitzessin també com a sonalls o joguets. Tenien un significat simbòlic més valuós quan es feien amb metalls preciosos.
La paraula crepundia també s'aplicava a les bulles, uns recipients que es portaven penjats al coll per protegir els infants dels mals esperits i on, sembla, s'hi guardaven les dents de llet.
A les comèdies romanes es troba sovint el tema del reconeixement d'un nen abandonat perquè portava un crepundium que l'identificava (per exemple a les comèdies Rudens i Miles gloriosus, de Plaute) però no queda clar si en realitat tots els nens portaven crepundia ni si les duien personalitzades.

## Referències

* ↑ Faraone, Christopher A. The Transformation of Greek Amulets in Roman Imperial Times. Filadèlfia: University of Pennsylvania Press, 2018, p. 32-35, 40. ISBN 9780812249354.
* ↑ Parker, Adam (ed.). Material Approaches to Roman Magic: Occult Objects and Supernatural Substances. Oxford: Oxbow Books, 2018, p. 58-60. ISBN 9781785708817.
# Zona econòmica exclusiva

La zona econòmica exclusiva, també coneguda com a mar patrimonial, és l'àrea del mar sobre la qual l'Estat costaner té drets sobre l'exploració i l'ús dels recursos marítims. S'estén des del límit exterior del mar territorial fins a una distància màxima de 200 milles nàutiques (370,4 km), que es mesuren a partir de les línies de base i de manera perpendicular a aquestes. Es va reconèixer en la Convenció de les Nacions Unides sobre el Dret de la Mar de 1982.
L'excepció són els casos en què les zones econòmiques exclusives se sobreposen; és a dir, que les línies de base de costa entre dos estats són a menys de 400 milles nàutiques de distància. Quan això és el cas, els Estats mateixos han de delimitar-ne les fronteres, de llurs zones econòmiques exclusives. En termes generals, qualsevol punt sobre una àrea de sobreposició passa a l'Estat més proper. Els Estats també tenen el dret al llit marí fins a 350 milles nàutiques des de la costa, si aquesta s'estén més enllà de la zona econòmica exclusiva, tot i que no en forma part.

## Referències

* ↑ Nacions Unides, 1994, p. 390-399.
* ↑ Casanovas, 2015, p. 282.
* ↑ William R. Slomanson, 2006. Fundamental Perspectives on International Law, 5th edn. Belmont, CA: Thomson-Wadsworth, 294.
* ↑ Convenció de les Nacions Unides sobre el dret al mar.

## Bibliografia

* Casanovas, Oriol; Rodrigo, Ángel J. Compendio de derecho internacional público (en castellà). 6a. Madrid: Tecnos, 2017, p. 363-364. ISBN 978-84-309-7235-7.
* Nacions Unides «Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar» (en castellà). United Nations - Treaty Series, 1834, 1994, pàg. 371-542.
# Plomada (ornitologia)

Plomada és el procés pel qual els joves ocells adquireixen les plomes. En el sentit donat a la paraula anglesa "fledge", seria l'etapa de la vida d'un ocell, en què les plomes i els músculs de les ales estan prou desenvolupades com per a volar, o bé aquella etapa en què un ocell jove, completament desenvolupat per al vol, encara roman amb els seus pares. Un ocell jove que ha deixat el niu, però continua dependent dels pares per a la seva seguretat o alimentació rep el nom de poll volander.
El terme poll volander és més apropiat en el cas de les espècies nidícoles, en què el jove abandona el niu amb el seu primer vol, que no pas amb les espècies nidífugues en què l'abandonen en un estat físic menys desenvolupat.

## Referències

* ↑ Plomada al Diccionari de la llengua catalana Rev. 25-11-2010
* ↑ Frank B Gill, Ornithology, 3a edició, Ed. W.H. Freeman, New York. 2007. ISBN 0716749831
# Cetopsidium roae

Cetopsidium roae és una espècie de peix de la família dels cetòpsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38-41.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Rupununi (Guaiana).

## Referències

* 1 2 3 Vari, R.P., C.J. Ferraris, Jr. i M.C.C. de Pinna, 2005. The neotropical whale catfishes (Siluriformes: Cetopsidae: Cetopsinae), a revisionary study. Neotrop. Ichthyol. 3(2):127-238.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* De Pinna, M.C.C., 1995. Monophyly and phylogenetic diagnosis of the family Cetopsidae, with synonymization of the Helogenidae (Teleostei: Siluriformes). Smithson. Contrib. Zool. (571):1-26.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Cetopsidae (Whale catfishes). p. 257-260. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Faint

Faint és la setena cançó del disc Meteora de Linkin Park. Va ser dels pocs videoclips que no han estat dirigits pel Joe Hand. Va ser l'últim videoclip de Meteora, llançat l'any 2003. Els seus estils són el nu metal i el rapcore.

## Referències

* ↑ «Linkin Park - Faint Lyrics | AZLyrics.com» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2020].
Viccionari
# Font de Sant Bernat Calbó

La Font de Sant Bernat Calbó és una font pública del municipi d'Aiguamúrcia (Alt Camp). És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La font de Sant Bernat Calbó és un element aïllat que es troba en el centre de la plaça del mateix nom. Està formada per una pica circular, de pedra, i per un cos central a manera de pilar, el cim del qual es troba la imatge mitrada del sant titular. Originalment tenia una sistema de canals a diferents altures, que donaven lloc a un senzill joc d'aigua. Dissortadament, en l'actualitat en resten només les canelles baixes.

## Història

La font es va construir el segle xviii i està dedicada a Sant Bernat Calbó, que dona nom a la plaça. La tipologia de la font respon a l'esperit constructiu estès per tota la península Ibèrica a partir de les construccions de La Granja i Aranjuez en el segle xviii, esperit que també va introduir-se als monestirs. La imatge, el cap de la qual havia desaparegut entrada la segons meitat del segle passat, a ser restaurada l'any 1931 per l'entitat barcelonina "Amics de l'art vell".

## Referències

* 1 2 3 4 «Font de Sant Bernat Calbó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 desembre 2015].
# Federació de Futbol de l'Àsia Occidental

La Federació de Futbol de l'Àsia Occidental, també coneguda per l'acrònim WAFF (en anglès: West Asia Football Federation), és l'òrgan de govern del futbol de les federacions de l'oest d'Àsia de la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC). Va ser fundada l'any 2001 per les federacions d'Iran, Iraq, Jordània, Líban, Palestina i Síria. El 2009, s'hi van unir les federacions de Qatar, Emirats Àrabs Units i Iemen. El 2010, van ser quatre federacions més les que s'hi van adherir: Bahrain, Kuwait, Oman i l'Aràbia Saudita.
L'any 2014, l'Iran va abandonar la WAFF per incorporar-se a l'Associació de Futbol de l'Àsia Central (CAFA).
La WAFF és una de les cinc zones geogràfiques en què està dividida l'AFC i una de les sis confederacions que integren la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA).
La principal competició que organitza la WAFF és el Campionat de la Federació de futbol d'Àsia Occidental (en anglès: West Asian Football Federation Championship o WAFF Championship) que es disputa cada dos anys des de l'any 2000.
Des de 2005, i també en caràcter normalment biennal, la WAFF organitza la versió femenina de la competició anomenada WAFF Women's Championship.

## Membres de la WAFF

| Federació | Selecció Nacional |
| Associació de Futbol de Bahrain | Bahrain |
| Associació Iraquiana de Futbol | Iraq |
| Associació de Futbol de Jordània | Jordània |
| Associació de Futbol de Kuwait | Kuwait |
| Associació Libanesa de Futbol | Líban |
| Associació de Futbol d'Oman | Oman |
| Associació Palestina de Futbol | Palestina |
| Associació de Futbol de Qatar | Qatar |
| Federació de Futbol de l'Aràbia Saudita | Aràbia Saudita |
| Associació Siriana de Futbol | Síria |
| Associació de Futbol dels Emirats Àrabs Units | Emirats Àrabs Units |
| Associació de Futbol del Iemen | Iemen |

## Referències

* ↑ «West Asian Football Federation» (en anglès). WAFF. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Central Asians meet Sheikh Salman to create CAFA» (en anglès). Afghanistan Football Federation, 29-10-2014. Arxivat de l'original el 17 maig 2014. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «About AFC» (en anglès). AFC. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «Asian Football Confederation» (en anglès). FIFA. Arxivat de l'original el 31 de març 2019. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Stokkermans, Karel. «West Asian Championship» (en anglès). rsssf, 26-09-2019. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Schöggl, Hans. «West Asian Championship (Women)» (en anglès). rsssf, 26-09-2019. [Consulta: 3 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Estatuts de la WAFF (2012) Arxivat 2019-11-03 a Wayback Machine. PDF (anglès)
# Festival de Peralada

El Festival de Peralada o Festival Castell de Peralada (oficialment: Festival Internacional de Música "Castell de Peralada") és un festival de música clàssica, que se celebra cada any en els mesos de juliol i agost des de 1987 a l'entorn del Castell de Peralada, en el municipi del mateix nom. El festival dedica la seva atenció a recitalés de grans veus, concerts simfònic-corals, òperes, espectacles interdisciplinaris de música i teatre, dansa, jazz, música pop, concerts de càmera i espectacles familiars.

## Reconeixements

En 1992 el Festival va entrar a formar part de la selectiva Associació Europea de Festivals (EFA), consolidant-se d'aquesta forma com un Festival prestigiós al costat de noms importants com Bayreuth, Berlín, Florència o Salzburg. Més tard, en 2006 va entrar a formar part de l'Associació Espanyola de Teatres, Festivals i Temporades d'Òpera XXI. Des de l'any 2007 és també membre de l'Associació Espanyola de Festivals de Música Clàssica (FestClàssica) i des de finals de 2010 és membre d'Opera Europa.

## Entorn

El festival es duu a terme a Peralada, una petita població d'uns 1.500 habitants situada a l'Alt Empordà, entre Figueres i la Costa Brava, a uns 150 quilòmetres de Barcelona. Gaudeix de bons accessos per autopista i per tren i es troba a menys de 30 minuts de dos aeroports: el de Girona i el de Perpinyà i a 15 minuts de l'estació d'AVE Figueres-Vilafant. El Castell de Peralada, seu del Festival, data de la baixa edat mitjana. El complex va ser adquirit per Miquel Mateu i Pla l'any 1923 i actualment alberga el Casino de Peralada; el Museu del Vidre; el Museu del Vi; la gran biblioteca, que consta de 80.000 volums de llibres antics i 1.000 exemplars del Quixot; els cellers i l'Església i el Claustre del Carme, d'estil gòtic.
L'oferta lúdica acaba amb el Club de Golf Peralada que envolta l'Hotel Golf Peralada de cinc estels i el Wine Spa de l'Hotel.

## Enllaços externs

* Web oficial del festival
* Grup Peralada