OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dofí del Plata

El dofí del Plata (Pontoporia blainvillei) és un dofí que habita les aigües costaneres atlàntiques del sud-est de Sud-amèrica. Taxonòmicament, és un membre del grup dels dofins de riu, i l'únic que viu al mar o en estuaris d'aigua salada, en lloc de viure únicament en sistemes d'aigua dolça.

## Referències

* 1 2 Würsig, Bernd; Perrin, William F.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). Academic Press, 2009-02-26. ISBN 978-0-08-091993-5.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# El Pla de l'Orri

El Pla de l'Orri és una masia del municipi de Castell de l'Areny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia d'estructura clàssica. La planta és rectangular, coberta a dues aigües de teula àrab amb el carener paral·lel a la façana, orientada a llevant. Les obertures són allindades i el parament és de pedres sense desbastar, unides amb molt de morter i després arrebossat, avui, per`po s'ha perdut de forma parcial. Tot i que la masia conserva la seva estructura i part dels murs del segle xviii, les cobertes i les obertures són dels primers anys del segle xx, fruit d'una restauració de l'edifici arrel d'un incendi. Al costat de la masia hi ha els corrals pel bestiar car l'activitat econòmica bàsica era la ramadera, sobretot vaques i xais.

## Història

La masia del pla de l'Orri és situada a la muntanya del Catllaràs, en una zona rica en pastures naturals, documentades ja al s. XVI. Aleshores eren conegudes com els cortals de l'Orri. N'eren propietaris els senyors de Palmerola i altres pagesos rics de Borredà i castell d'Areny. Al s. XVII era propietat d'Antoni Haurell de la Quar, que vengué les cases i pastures als actuals propietaris a principis del s. XX.
Al segle xviii hi pasturaven els ramats del monestir de Ripoll i els d'Antoni Raurell, fou també en aquest segle quan es construí la petita cabana de pastor. La masia s'incendià a principis del s. XX i reconstruïda posteriorment amb materials més moderns.

## Referències

* 1 2 3 «El Pla de l'Orri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# El Pla de la Sària

El Pla de la Sària és una muntanya de 386 metres que es troba al municipi de Maials, a la comarca catalana del Segrià.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 249129001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dominika Čonč

Dominika Čonč (Maribor, 1 de gener de 1993) és una futbolista eslovena que juga de migcampista a la selecció de futbol d'Eslovènia. Fins al gener del 2022 va ser futbolista del València CF.
Formada a les categories inferiors del Železničar Maribor, va jugar al Màlaga CF, RCD Espanyol, Fortuna Hjorring, ZNK Maribor o el ZNK Pomurje. L'estiu del 2021 fitxa lliure pel València CF, provinent de l'AC Milan. El gener del 2022, va rescindir el contracte amb el club merengot.

## Referències

* ↑ Statistics at the Football Association of Slovenia's website
* ↑ «Mariborska nogometašica Dominika Čonč podpisala za AC Milan, čestital ji je tudi Tavares» (en eslovè), 26-07-2019. [Consulta: 25 maig 2020].
* 1 2 «Dominika Čonč, nou reforç del València CF». Superdeporte, 20·07·21.
* ↑ «Dominika Conc rescinde su contrato con el VCF Femenino», 22-01-2022. [Consulta: 10 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Dominika Čonč, Fitxa a Soccerway
* Dominika Čonč a NZS
# El Pla de la Vall-llonga

El Pla de la Vall-llonga és una entitat singular de població i nucli de població del municipi d'Alacant (País Valencià). Està situat a l'oest del terme municipal d'Alacant al límit amb el d'Elx. El seu nucli de població principal és lo Geperut. Conté un dels polígons industrials més grans i antics d'Alacant, fundat el 1962.

## Referències

* ↑ plavallonga.com. «BIENVENID@S». www.plavallonga.com. Arxivat de l'original el 2020-06-26. [Consulta: 13 agost 2016].
# El Pla de les Eres

El Pla de les Eres pertany a la Partida dels Planets de Xaló, i actualment ha quedat incorporat en la seua totalitat al nucli urbà de la població. Comprén els solars situats al nord de l'avinguda Joanot Martorell, eix viari de connexió entre les carreteres de Llíber i Benissa.

## Etimologia

El seu nom fa referència a les antigues eres de batre el blat que existien en aquesta contrada, hui desaparegudes perquè d'aquest cereal fa molts anys que no se'n fan plantacions a Xaló. Aquest nom no apareix recollit en l'actual toponímia oficial del municipi, tot i que té molta tradició.

## Importància històrica de les eres

Antigament, les eres de batre eren propietat del senyor, i no podien ser objecte de cap mena de cessió. En el Capítol VI de la Carta Pobla de Xaló i Llíber (1611) es fa constar expressament la prohibició de batre els cereals a casa. Els vassalls han de portar directament la collita a l'era (o eres) del senyor i, tan bon punt com s'haja acabat la batuda, deuen abonar-li una taxa. En cas de contravenció, a l'infractor se li prendrà la collita i se l'imposarà una multa de 60 sous. Si hi ha hagut denúncia el delator en rebrà el terç, és a dir, 20 sous.

## El Pou de les Figueretes

Com a mut testimoni del passat, al Pla de les Eres es troba el Pou de les Figueretes, que formava part de la xarxa de pous públics, tots ells circulars i de grans dimensions, que estaven ubicats estratègicament a les entrades de Xaló, amb la funció de proveir d'aigua a persones i animals. La instal·lació de l'aigua corrent en la dècada dels seixanta del segle passat va significar la fi d'aquest sistema d'abastiment.
El Pou de les Figueretes té el brocal molt deteriorat, però la volta a primera vista està en bon estat de conservació. És un pou de font que es nodreix d'una veta subterrània, de què també s'abasteixen altres pous de particulars, situats en la seua proximitat. Per l'escassetat del seu cabal, mai se li ha donat un ús agrícola. Les figueretes, a què al·ludeix el seu nom, cap dels veïns recorda haver-les conegut.

## Vinculació amb Llíber

El Pla de les Eres té una especial vinculació amb la veïna població de Llíber perquè, quan encara no s'havia obert l'avinguda Joanot Martorell, totes les persones i vehicles que des de Llíber s'adreçaven a Xaló havien de travessar-lo. Aquest caràcter de zona de pas explica que a les primeries del segle xix s'hi instal·lara una venta a la casa situada al número 43 del carrer de Sant Joaquim.
# El Pla dels Roures

El Pla dels Roures és una urbanització d'unes 4 hectàrees situada a la riba esquerra de la Ribera Salada, al terme municipal de Lladurs del qual n'és una de les seves set entitats de població (Solsonès). Antigament aquesta contrada formava part del terme de Terrassola.
Es troba a 550 metres d'altitud i està integrada per una quinzena de xalets i una zona esportiva amb un frontó, una pista poliesportiva, una pista de tennis, un camp de futbol i una piscina. A l'altra banda del riu hi ha el Club de Golf Ribera Salada.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 | 6 |
| 2001 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 | 6 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 | 6 |
| 2003 | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 5 | 5 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 5 | 5 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 3 | 4 | 7 | 7 |
| 2006 | 0 | 0 | 0 | 4 | 4 | 8 | 8 |
| 2007 | 0 | 0 | 0 | 4 | 4 | 8 | 8 |
| 2008 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 7 | 7 |
| Font: INE ||||||||

## Fonts

* Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# Dog Soldiers

Dog Soldiers és una pel·lícula de terror britànica de 2002 escrita i dirigida per Neil Marshall. Va ser protagonitzada per Kevin McKidd, Sean Pertwee i Liam Cunningham. Ha estat doblada al català. Es va presentar al Festival de Sitges en la Secció oficial de llargmetratges a concurs.

## Trama

La història comença amb una parella acampant a les Terres Altes d'Escòcia. Tan bon punt la jove li regala un obridor de cartes de plata al seu promès, tots dos són atacats en la seva tenda i assassinats. Mentrestant, a Gal·les del Nord, un soldat anomenat Lawrence Cooper (Kevin McKidd) corre a través d'un bosc, perseguit per altres homes. En ser finalment capturat, es revela que era part d'un entrenament, en el qual Cooper participava amb l'objecte d'unir-se a les forces especials de l'exèrcit. No obstant això, el soldat no va obeir al seu capità, Richard Ryan (Liam Cunningham), que li va ordenar matar un gos.
Quatre setmanes després, un esquadró de sis soldats de l'Exèrcit Britànic, incloent Cooper, arriba a les Terres Altes d'Escòcia en un helicòpter. L'operació està a càrrec del sergent Harry G. Wells (Sean Pertwee), i forma part d'un entrenament amb el Servei Aeri Especial de l'exèrcit. No obstant això, en arribar al campament de l'altre grup el troben destruït, sent l'únic supervivent el capità Ryan. Encara que l'esquadró ajuda a Ryan a embenar la seva ferida, el capità es nega a explicar-los que va passar. Després d'això, els membres de l'esquadró comencen a ser atacats per unes criatures que no aconsegueixen identificar. Després de l'atac mor un dels soldats i el sergent Wells és ferit. Mentre fugen de les criatures, l'esquadró es troba amb una zoòloga anomenada Megan, que els porta en el seu vehicle a una cabanya abandonada. A boca de nit, la cabanya és envoltada per les criatures, que resulten ser homes llop.

## Repartiment

* Kevin McKidd: Lawrence Cooper
* Sean Pertwee: Sergent Harry G. Wells
* Emma Cleasby: Megan
* Liam Cunningham: Capità Richard Ryan
* Darren Morfitt: Phil "Spoon" Witherspoon
* Chris Robson: Joe Kirkley
* Leslie Simpson: Terry Milburn
* Thomas Lockyer: Bruce Campbell

## Rebuda

Dog Soldiers va rebre, en general, una resposta positiva per part de la crítica cinematogràfica. La pel·lícula té un 76 % de comentaris "frescos" en el lloc Rotten Tomatoes, basat en un total de 29 crítiques. Segons Jamie Russell de la BBC, la pel·lícula "està plena d'orgullosa energia, alguns moments realment desagradables, i alguns enginyosos acudits interns sobre el gènere".

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Dog soldiers». [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ Seitz, Matt Zoller «Doomsday - Movies - Review» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Dog Soldiers» (en anglès). [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ «BBC - Films - review - Dog Soldiers». [Consulta: 5 agost 2018].
# Egbert Haas

Egbert Haas (Mengen, p. dècada del 1940) és un antic pilot d'enduro alemany que va guanyar el Campionat d'Europa en la cilindrada de superiors a 750 cc amb una Maico el 1979.
La temporada de 1979 fou la primera i única en què el campionat d'Europa d'enduro incloïa la categoria de superiors a 750 cc, ja que la següent, 1980, aquesta categoria es va dividir en dos: fins a 1.000 cc i superiors a 1.000 cc, ambdues pensades per a grans motocicletes pluricilíndriques com ara les BMW GS 800 o superiors. Haas, que a data de 1978 havia guanyat cinc campionats d'Alemanya d'enduro en grans cilindrades, va preparar per a l'ocasió una motocicleta artesanal partint d'una Maico 440, el cilindre de la qual va canviar per un de 775 cc (amb un diàmetre de 109 mm) que va fabricar i instal·lar ell mateix, així com el corresponent pistó. El seu experiment va resultar reeixit i, de forma inesperada, va superar amb el seu gros motor monocilíndric de dos temps totes les motocicletes rivals, equipades amb potents motors pluricilíndrics de quatre temps. El subcampió aquell any, darrere de Haas, fou Kurt Distler, amb una Yamaha bicilíndrica i el tercer, Richard Schalber amb una BMW de motor boxer, tots tres alemanys.

## Referències

* ↑ «European Enduro Championships 1968 – 1981» (en anglès). speedtracktales.com. [Consulta: 18 maig 2023].
* 1 2 «Enduro-EM 1979 in Eschwege» (en alemany). klassik.de, 26-03-2014. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Alguersuari, Jaume (Director) «Enduro. Campeonato de Europa - 751 c.c.» (en castellà). El año SOLO MOTO'79. SOLO MOTO [Barcelona], 01-12-1979, p. 136.
# Edward Pococke

Edward Pococke o Pocock (8 de novembre de 1604, Oxford - † 10 de setembre de 1691, ibíd.) fou un orientalista britànic, professor i traductor de llengües orientals a Oxford.

## Biografia

Fou fill d'un pastor de Chieveley, Berkshire. Estudià al Magdalen College, després fou becari del Corpus Christi College a Oxford el 1620. Començà el 1622 una anàlisi sistemàtica de les llengües orientals i publicà, el 1630, una edició de la versió siríaca del Nou Testament.
Ordenat el 20 de desembre de 1629, fou capellà dels comerciants britànics d'Alep a Síria, on perfeccionà els seus coneixements d'àrab.
El 1636 es convertí en el primer professor d'àrab a Oxford. Després viatjà a Constantinoble, on romangué durant quatre anys. Quan en tornà, fou nomenat professor d'hebreu a Oxford.

## Obres

* Specimen historiae arabum, 1648-1650
* Porta Mosis, 1655
* De veritate, 1660, traducció de l'obra de Hugo Grotius
* Arabic history of Bar-Hebraeus (Greg. Abulfaragii historia compendiosa dynastiarum), 1663
* Lexicon heptaglotton, 1669

### comentaris a

* Micah, 1677
* Malachi, 1677
* Hosea, 1685
* Joel, 1691

## Bibliografia

* Leonard Twells, The Lives of Dr. Edward Pocock: the celebrated orientalist, 1816
* Gerhard Endress, Islam: An Historical Introduction, 2002, p. 10
* François Angelier, Dictionnaire des Voyageurs et Explorateurs occidentaux, Pygmalion, 2011, p. 551
* Ivan Kalmar, Early Orientalism: Imagined Islam and the Notion of Sublime Power, 2013
# McChesneytown-Loyalhanna (Pennsilvània)

McChesneytown-Loyalhanna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.415 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McChesneytown-Loyalhanna tenia 3.415 habitants, 1.464 habitatges, i 1.030 famílies. La densitat de població era de 563,5 habitants/km².
Dels 1.464 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.018 $ i la renda mediana per família de 40.845 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.292 $ mentre que les dones 21.849 $. La renda per capita de la població era de 18.041 $. Entorn del 6% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McChesneytown-Loyalhanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McChesneytown-Loyalhanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cunewalde

Cunewalde (alt sòrab: Kumwałd) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es pot trobar a la muntanyes de Lusàcia entre les ciutats de Bautzen i Löbau en una vall entre els turons de la Czorneboh, l'Hromadik i el Bieleboh, 499 m sobre el nivell del mar.

## Nuclis de població

* Albert-Schweitzer-Siedlung
* Bärhäuser
* Cunewalde
* Frühlingsberg
* Halbau
* Klipphausen
* Neudorf
* Schönberg (Jasna Hora)
* Weigsdorf-Köblitz (Wuhančicy-Koblica)
* Zieglertal
# Juli Vela Buldó

Juli Vela Buldó (Barcelona, 10 de juliol de 1934, Barcelona 14 de novembre de 1997) fou mestre, fundador de la fundació Roca i Galés i president de la cooperativa Abacus durant més de 25 anys. Casat amb Maria Dolors Giral i pare de set fills.
Fill de Pedro Vela i Paquita Buldó, va néixer al barri del raval de Barcelona. Alumne de l'escola Collaso i Gil des de ben petit apuntava maneres de persona seriosa i responsable.
Estudià a l'Escola Industrial de Barcelona la carrera de Mestre químic industrial. Tot i que exercí de químic, prompte va dedicar-se plenament a l'ensenyament fent de mestre a l'escola Sant Gregori de Barcelona, Mowgli d'Igualada, a les barraques del barri de la sagrada família de Can Tunis i més endavant a l'Escola d'Estiu de Rosa Sensat.
Precisament, de la seva vinculació amb l'Associació de Mestres Rosa Sensat va sorgir el càrrec al qual dedicaria més de vint-i-cinc anys de la seva vida, el de president de la cooperativa Abacus la qual dugué des de ser una petita botiga dedicada a la venda de material enfocat a l'ensenyament a ser una gran empresa amb seus a diverses ciutats catalanes, Castelló i Madrid
Entre altres aficions que tenia, eren principals la fusteria, la pagesia i la restauració de mobles, sense oblidar, l'afició a les converses, a la bona taula i als amics.
Poc després de la seva mort, des de la cooperativa Abacus se li va retre un homenatge a les drassanes de Barcelona on es varen llegir un seguit de textos d'amics i companys que va anar coneixent al llarg de la seva vida, entre d'altres d'en Jordi Pujol, Marta Mata, Josep Amat Girbau i Paco Candel. Més tard, l'Associació de Mestres Rosa Sensat edità un llibre amb els textos llegits en aquell acte.

## Referències

* ↑ Coordinadora Catalana de Fundacions
* ↑ «Juli Vela en el Record». Arxivat de l'original el 2010-03-27. [Consulta: 17 febrer 2011].
* ↑ Dedicatòria d'un llibre d'en Paco Candel
* ↑ Esquela a la Vanguardia d'Abacus
* ↑ Entrevista a en Raimon Ribera, nou president d'Abacus
# Limó

Limó (en grec antic Λειμών) va ser, segons la mitologia grega, un fill del rei Tegeates i de Mera.
Quan Apol·lo i Àrtemis van voler venjar les negatives d'hospitalitat que havia tingut la seva mare Leto, mentre encara els duia al ventre, van arribar al Peloponès, al regne de Tegeates, on els va acollir Escefre, un fill d'aquell rei. Escefre es va posar a parlar en privat amb Apol·lo i el seu germà Limó ho va veure. Es va pensar que Escefre el calumniava davant d'Apol·lo i el va matar. Àrtemis el travessà amb una de les seves fletxes. Quan Tegeates i Mera es van assabentar que els déus eren allí, els van oferir sacrificis, però les divinitats, inflexibles, van marxar, deixant el país sotmès a una fam horrible. Quan van consultar l'oracle de Delfos, va profetitzar que la fam passaria si tributaven honors fúnebres a Escefre. La ciutat de Tegea celebrava una festa anual en el seu honor, en la qual es recordava la persecució de Limó per part d'Àrtemis.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1964, 2008, p. 330. ISBN 9788496061972.
# Monk (cràter)

Monk és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 12 km de diàmetre. Porta el nom del músic i compositor de jazz estatunidenc Thelonious Monk (1917-1982), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Monk». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Juanola

«Juanola» té aquests significats:
* Onomàstica:
** Albert Juanola i Boera, alcalde de Palafrugell del 1979 al 1983
** Manuel Juanola i Reixach (1874-1963), palafrugellenc inventor de les pastilles Juanola
** Músics (nissaga de músics de cobla a Manresa):
*** Llorenç Juanola i Gibert (1864-1931)
*** Jaume Juanola i Reixach (1889-1958), fill de Llorenç Juanola
*** Francesc Juanola i Reixach (1891-1968), germà
*** Salvador Juanola i Reixach (1893-1975), germà
*** Josep Juanola i Reixach (1894-1978), germà
*** Rafael Juanola i Reixach (1897-1979), germà
*** Narcís Juanola i Reixach (1907-1985), germà
*** Jaume Juanola i Escaler (1917-1944), fill de Francesc Juanola
*** Antoni Juanola i Escaler (1921), germà
* Farmàcia:
** Pastilles Juanola
# Júlia (germana de Cèsar)

Júlia (germana de Cèsar) és el nom dels següents personatges:
# Júlia (grup musical)

Júlia és un grup de música pop en valencià, el nucli del qual el formen dos alcoianes, Estela Tormo i Lídia Vila.
La seua aventura va començar en 2012 amb una maqueta (El mecanoscrit), guardonada l'any següent als Premis Ovidi. Arran del guardó es van incorporar altres músics, i en 2015 van traure el seu primer disc d'estudi, Nuvolàstic. El disseny de l'àlbum va tornar a ser premiat als Ovidi, a més d'arribar com a finalistes en la categoria de millor disc pop.
El 2017 van llançar el segon àlbum, en el qual es van consolidar com a duo. Van tornar a sons més electrònics i al dream pop que havia marcat els seus inicis.
Va col·laborar amb Clara Andrés el 2019, en la coproducció L'eix radical. A l'inici de 2021 Júlia va tornar amb el seu tercer àlbum propi, amb el nom Casa.
El projecte inicial ha anat evolucionant, d'un tipus de música electrònica molt suau i melòdica fins a arribar al terreny del pop elèctric. Una marca característica del grup és la veu versàtil de la seua cantant, Estela.

## Discografia

* El mecanoscrit (autoedició/maqueta, 2012)
* Nuvolàstic (Malatesta Records, 2015)
* Pròxima B (Malatesta Records, 2017)
* Casa (Hidden Track Records, 2021)
com Júlia & Clara Andrés
* L'eix radical (Sotabosc, 2019)

## Referències

* ↑ Gisbert, Francesc «'Pròxima B', entrevista al grup Júlia». diarilaveu.com, 17-10-2017.
* 1 2 Gisbert, Francesc «Júlia: una veu que comença». diarilaveu.com, 03-12-2016.
* ↑ «El grup de pop 'Júlia' d'Alcoi guanya un guardó als X Premis Ovidi». diarilaveu.com, 23-11-2015.
* ↑ «Júlia - Pròxima B». Enderrock.cat. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ «Júlia estrena Pròxima B, entrevista en Mondo Sonoro» (en castellà), 20-09-2017. [Consulta: 5 juny 2019].
* ↑ «El 'dream pop' del grup alcoià Júlia seguirà amb el seu nou disc Pròxima B». valenciaplaza.com, 16-08-2017.
* ↑ «La música de Júlia, Clara Andrés y Essència centrará los actos del Nou d’Octubre» (en castellà). cadena100.es, 01-10-2020. [Consulta: 27 gener 2021].
* ↑ «Tots els racons de la nova 'C A S A' de Júlia». Enderrock.cat, 12-01-2021. [Consulta: 27 gener 2021].

## Enllaços externs

* «Júlia (grup musical)». Viasona.
# Jurová

Jurová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1253.