OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a Andalusia 2019

La Volta a Andalusia 2019 fou la 65a edició de la Volta a Andalusia. La cursa es disputà entre el 20 i el 24 de febrer de 2019, amb un recorregut de 687 km repartits entre un cinc etapes, una d'elles contrarellotge individual. La cursa formava part de l'UCI Europa Tour 2019, en la categoria 2.HC.
El vencedor final fou el danès Jakob Fuglsang (Team Astana), amb set segons sobre el seu company d'equip Ion Izagirre i onze sobre Steven Kruijswijk (Team Jumbo-Visma).

## Equips participants

En aquesta edició hi prendran part 19 equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 20 de feb | Sanlúcar de Barrameda – Alcalá de los Gazules | etapa de mitja muntanya | 170,5 | Tim Wellens | Tim Wellens |
| 2a etapa | 21 de feb | Sevilla – Torredonjimeno | etapa accidentada | 216,5 | Matteo Trentin | Tim Wellens |
| 3a etapa | 22 de feb | Mancha Real – La Guardia de Jaén | contrarellotge individual | 16,2 | Tim Wellens | Tim Wellens |
| 4a etapa | 23 de feb | Armilla – Granada | etapa de mitja muntanya | 119,9 | Simon Yates | Jakob Fuglsang |
| 5a etapa | 24 de feb | Otura – Alhaurín de la Torre | etapa de mitja muntanya | 163,9 | Matteo Trentin | Jakob Fuglsang |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 5

Font: ProCyclingStats :

## Classificacions finals

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació de la muntanya | Classificació per punts | Classificació per equips |
| 1 | Tim Wellens | Tim Wellens | Sergio Samitier | Tim Wellens | Astana |
| 2 | Matteo Trentin | Tim Wellens | Dries Van Gestel | Tim Wellens | Astana |
| 3 | Tim Wellens | Tim Wellens | Dries Van Gestel | Tim Wellens | Astana |
| 4 | Simon Yates | Jakob Fuglsang | Simon Yates | Tim Wellens | Astana |
| 5 | Matteo Trentin | Jakob Fuglsang | Simon Yates | Tim Wellens | Astana |
| Final | Final | Jakob Fuglsang | Tim Wellens | Simon Yates | Astana |

## Referències

* 1 2 «Fuglsang se adjudica la Vuelta a Andalucía». El Mundo Deportivo, 24-02-2019 [Consulta: 25 febrer 2019].
* ↑ «Tim Wellens, primer líder de la Vuelta a Andalucía». El Mundo Deportivo, 20-02-2019 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «El italiano Matteo Trentin gana al sprint la segunda etapa». El Mundo Deportivo, 21-02-2019 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Tim Wellens, más líder en Andalucía tras ganar la ‘crono’». El Mundo Deportivo, 22-02-2019 [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Yates demuestra sus dotes de campeón y el danés Fuglsang se sitúa líder». El Mundo Deportivo, 23-02-2019 [Consulta: 24 febrer 2019].

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial
# Confessions of a Queen

Confessions of a Queen és una pel·lícula muda estatunidenca dirigida per Victor Sjöström el 1925.

## Argument

Christian II, rei d'Il·líria, es casa amb la princesa Fredericka de Dalmàcia. Aquesta s'adona aviat que el seu marit és un llibertí i fa amistat amb el príncep Alexei, que s'enamora d'ella...

## Repartiment

* Lewis Stone: Christian II
* Alice Terry: Fredericka de Dalmatie
* Eugenie Besserer: La duquessa Eleonora
* Joseph J Dowling: El duc de Rosen
* George Beranger (als crèdits André de Beranger): Lewin
* Helena D'Algy: Sephora Leemans
* John Bowers: El príncep Alexei
* Frankie Darro: El príncep Zara
* Bert Sprotte: El cap dels revolucionaris
* Wilbur Higby: L'oficial revolucionari
* Otto Hoffman: El camarlenc del rei
* Frances Hatton: La serventa de la reina
* James Mcelhern: El criat parisenc del rei

## Al voltant de la pel·lícula

Igual que The Divine Woman, amb Greta Garbo, dirigida per Victor Sjöström el 1928, la pel·lícula Les Confessions d'una reina es considera perduda en part, no queden més que 40 min del metratge d'origen.

## Referències

* ↑ «confessions of a queen». The New York Times.
# Pablo José Maqueda Andrés

Pablo José Maqueda Andrés (Barcelona, 18 de gener de 1971) és un futbolista català, que juga com a davanter.

## Trajectòria

Destaca a l'equip juvenil de Las Planas, i el 1987 el FC Barcelona el fitxa per al conjunt d'aquest categoria. Després passa al Barça B, amb esporàdiques aparicions amb el primer equip, inclòs un partit de la lliga 90/91. A poc a poc va destacant en el filial blaugrana i la temporada 92/93 aconsegueix 8 gols en 32 partits, a més de dos partits amb el Barça.
L'estiu de 1993 marxa al Reial Oviedo. A Astúries hi roman dues campanyes sense massa sort. Juga 40 partits, quasi tots com a suplent i marca 4 gols. L'Oviedo el cedeix al RCD Mallorca. Eixa temporada, 95/96, els illencs estan a Segona, i Maqueda recupera l'instint golejador, amb 10 dianes. Retorna a la temporada següent a l'Oviedo, on troba més minuts i oportunitats que a l'anterior etapa. Alterna la titularitat i la suplència i marca fins a set gols.
No té continuïtat a l'Oviedo i a l'estiu de 1997 marxa a l'Avispa Fukuoka japonès. Allí disputa 12 partits i marca 5 gols abans de tornar a Catalunya, a les files de la UE Lleida, per afrontar la segona meitat de la temporada 97/98. En els dos anys i mig que està al conjunt lleidatà es repeteix l'experiència d'Oviedo i tot i jugar un bon nombre de partits, no deixa de ser suplent en gairebé tots ells. Posteriorment encara jugà als clubs CF Playas Arenal i CD Binissalem balears.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Meizhou

Meizhou (xinès: 梅州, xinès hakka: Mòichû) és una ciutat a nivell de prefectura a l'est de la província de Guangdong, a la República Popular de la Xina. Té una superfície de 15.864,51 quilòmetres quadrats i una població de 3.873.239 habitants segons el cens de 2020. Comprèn el districte de Meijiang, el districte de Meixian, la ciutat de Xingning i cinc comtats. La seva àrea urbanitzada o metropolitana formada per dos districtes urbans té una població de 992.351 habitants.

## Història

S'han descobert eines de pedra i ceràmica del neolític a desenes de llocs del districte de Meixian de Meizhou. També es van trobar llocs antics de forns de la dinastia Zhou occidental i campanes del període dels Estats Combatents. Abans de la dinastia Qin, Meizhou estava sota el domini de Nanyue. Després que Qin va unificar els Nanyue, Meizhou va pertànyer a la comandància de Nanhai.
El nom original de Meizhou era Chengxiang (程乡), establert sota la prefectura de Jingzhou durant els Han del Sud (917–971). El nom es va canviar per Meizhou al segle X i per Prefectura de Jiaying al segle XV. Després de 1912, es va tornar a canviar a Meizhou, el nom prové del riu Mei i el nom xinès per a la flor del pruner (梅; méi). Després de diversos canvis de jurisdicció posteriors, es va convertir en la ciutat de Meizhou el 1988. Meizhou és ara una ciutat històrica i cultural coneguda.

## Geografia

Meizhou es troba al nord-est de la província de Guangdong, limitant amb la província de Fujian al nord-est i la província de Jiangxi al nord-oest. La complexa estructura geològica es va formar principalment a partir de granit, roques brolladores, roca metamòrfica, esquist, pedra arenisca, roca vermella i pedra calcària.

### Clima

Meizhou té un clima subtropical humit (Köppen), amb hiverns curts, suaus i tapats i estius llargs, molt calorosos i humits. La temperatura mitjana diària mensual al gener és de 12,6 °C i al juliol és de 28,9 °C. D'abril a juny, les pluges són més intenses i freqüents. Tot i que els tifons no afecten tant la zona com la costa, la topografia muntanyosa fa que les inundacions siguin una gran preocupació.

## Referències

* 1 2 «China: Guăngdōng (Prefectures, Cities, Districts and Counties) – Population Statistics, Charts and Map».
* ↑ Origin of the name Meizhou Arxivat 2013-11-04 a Wayback Machine.
* ↑ Ministry of Culture, P.R.China. «Meizhou Travel and culture». chinaculture.org. Arxivat de l'original el 2006-12-12. [Consulta: 27 desembre 2006].
* ↑ «Meizhou Geography». meizhou.gov.cn. Arxivat de l'original el 2007-06-27. [Consulta: 27 desembre 2006].
# Sant Julià d'Úixols

Sant Julià d'Úixols és una església romànica que fou centre d'una parròquia sufragània. És en el terme municipal de Castellterçol, a la comarca del Moianès. És al racó sud-oest del terme municipal, a prop del límit amb els termes de Granera i de Gallifa. Fou sufragània de primer de Sant Martí de Granera i més tard de Sant Fruitós de Castellterçol. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església original del segle x ha estat molt modificada al llarg del temps, l'únic element original que es conserva és el campanar. L'edifici està format per un cos rectangular amb capelles afegides. El temple tenia una estructura de capçalera en trèvol, amb tres absidioles, però només es conserva una d'elles.
La porta es troba a la façana sud damunt la qual hi ha el campanar de planta quadrada i de forma troncopiramidal. Està cobert per una teulada de quatre vessants que es recolza sobre una cúpula amb trompes. La composició de les façanes és resolta amb un doble nivell de finestres que han estat paredades; les del nivell més alt són geminades i la columna central té un capitell troncopiramidal invertit. La planta baixa del campanar quadrangular, romànic, té les quatre façanes obertes per arcs que arrenquen de senzilles impostes; a causa de transformacions posteriors els arcs de les façanes nord i est han estat tancades.

## Història

La domus sancti Iuliani surt esmentada entre el 940 i el 961 com a punt de referència en compres fetes pel levita Guadamir. Estava vinculada a la parròquia de Castellterçol, amb la qual fou cedida al monestir de l'Estany el 1130. Després del despoblament del segle xiv deixà de tenir sacerdot propi i estigué vinculada a la parròquia de Granera, fins que, poc abans de 1550, retornà a Castellterçol.
Va patir reformes i ampliacions als segles xvii i XVIII. La rectoria o casa del guarda de l'església es va fer el 1667 i fou víctima d'un incendi el 1975.

## Referències

* ↑ ADELL I GISBERT, Joan Antoni [et al]. "Sant Julià d'Úixols". A: Catalunya romànica. XI El Bages. Barcelona: Enciclopèdia Catalana S. A., 1984. ISBN 84-85194-57-8
* ↑ GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0
* 1 2 3 4 «Sant Julià d'Úixols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Colton (Washington)

Colton és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 386 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Colton tenia 386 habitants, 148 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 252,6 habitants per km².
Dels 148 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,5% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 56.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.125 $ mentre que les dones 28.611 $. La renda per capita de la població era de 21.506 $. Aproximadament el 3,5% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Colton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Colton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Westbrook (Minnesota)

Westbrook és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 755 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Westbrook tenia 755 habitants, 367 habitatges, i 209 famílies. La densitat de població era de 378,6 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 17,7% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 35,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.063 $ i la renda mediana per família de 33.472 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.188 $ mentre que les dones 18.056 $. La renda per capita de la població era de 15.919 $. Entorn del 8,5% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Westbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Westbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Solana del Comelleró

La Solana del Comelleró és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Perauba.
Es troba a llevant d'Hortoneda, a prop del límit nord del terme municipal, proper al terme municipal de Baix Pallars, del Pallars Sobirà. És a prop i a migdia del Pletiu dels Racons i de l'Espluga de l'Oli d'Ermini. És al costat sud-est de l'extrem meridional dels Rocs del Comeller, a la dreta de la llau de la Font Freda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Merindad de Valdeporres

Merindad de Valdeporres és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Las Merindades. Està format per les pedanies de:
* Ahedo de Las Pueblas.
* Brizuela.
* Busnela.
* Cidad.
* Dosante.
* Leva.
* Pedrosa.
* Puentedey.
* Quintanabaldo.
* Robredo de Las Pueblas.
* Rozas.
* San Martín de Las Ollas
* San Martín de Porres.
* Santelices.
* Villavés.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 572 | 541 | 490 | 487 | 468 |
# País en vies de desenvolupament

Un país en vies de desenvolupament és una nació amb un estàndard de vida més baix, una base industrial subdesenvolupada i un baix Índex de Desenvolupament Humà (IDH) en relació amb els altres països (els anomenats desenvolupats). Per altra banda, des de finals del 1990 els països en vies de desenvolupament tendeixen a mostrar taxes de creixement superiors als desenvolupats. No hi ha un criteri universal acordat que determini quins països es poden considerar en vies de desenvolupament davant dels països desenvolupats, encara que hi ha una referència general de punts segons el PIB d'una nació per capita que permet comparar les nacions. No s'ha de confondre el terme de país en vies de desenvolupament amb el de país menys desenvolupat.
Hi ha crítiques a l'ús del terme país en desenvolupament. El terme implica inferioritat d'un país en desenvolupament o país subdesenvolupat en comparació amb un país desenvolupat, terme que a molts països no els agrada. Pressuposa un desig de desenvolupament segons el model econòmic tradicional occidental que alguns països, com Cuba i Bhutan, decideixen no seguir. Una mesura alternativa que s'ha suggerit és la de la Felicitat Interna Bruta, que mesura la satisfacció real de les persones en lloc de com d'industrialitzat és un país.
Els països amb les economies més avançades que les altres nacions en vies de desenvolupament, però que encara no han demostrat ser un país desenvolupat, sovint es classifiquen sota el terme de països recentment industrialitzats.
Segons autors com Walt Whitman Rostow, els països en desenvolupament estan en una transició d'estils de vida des de la tradicionals a la forma de vida moderna, procés que es va iniciar en la revolució industrial en els segles XVIII i xix.

## Referències

* ↑ Sullivan, Arthur; Steven M. Sheffrin. Economics: Principles in Action. Upper Saddle River, New Jersey 07458: Pearson Prentice Hall, 2003, p. 471. ISBN 0-13-063085-3.
* ↑ Korotayev A., Zinkina J. On the structure of the present-day convergence. Campus-Wide Information Systems. Vol. 31 No. 2/3, 2014, pp. 139-152
* ↑ «Composition of macro geographical (continental) region».
* ↑ Karma Ura. «The Bhutanese development story». [Consulta: 17 setembre 2012].
* ↑ Paweł Bożyk. «Newly Industrialized Countries». A: Globalization and the Transformation of Foreign Economic Policy. Ashgate Publishing, Ltd, 2006. ISBN 0-7546-4638-6.
* ↑ Mauro F. Guillén. «Multinationals, Ideology, and Organized Labor». A: The Limits of Convergence. Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-11633-4.
* ↑ Waugh, David. «Manufacturing industries (chapter 19), World development (chapter 22)». A: Geography, An Integrated Approach. 3a edició. Nelson Thornes Ltd., 2000, p. 563, 576–579, 633, and 640. ISBN 0-17-444706-X.
* ↑ Mankiw, N. Gregory. Principles of Economics. 4a ed., 2007. ISBN 0-324-22472-9.
Categoskskeigyhhfhria:Desenvolupament econòmic
# Microscopi electrònic

El microscopi electrònic és un aparell que permet de fer observacions de la matèria a escales molt més petites que la microscòpia òptica. Es diferencia dels microscopis òptics perquè utilitzen electrons en comptes de fotons.
Es tracta de partícules amb un comportament dual, és a dir que obren alhora com a partícula i com a ona, i també com una ona electromagnètica amb una longitud d'ona molt més petita que la dels fotons, la qual cosa permet d'obtenir una més bona resolució de les imatges. El flux primari d'electrons pot controlar-se amb l'ús de lents electromagnètiques, que se situen sobre el canó. Ernst Ruska va ser el primer a construir un microscopi electrònic l'any 1931. i el primer microscopi electrònic comercial va ser posat al mercat per Siemens a la dècada del 1930.

## Fonaments

La microscòpia electrònica es basa en la creació d'un flux d'electrons, els quals són accelerats i canalitzats en un flux. Quan impacten en la mostra, es reflecteixen i es difracten en funció de la composició de la matèria sobre la qual impacten. Arran d'aquest fet, es generen electrons secundaris, els quals donen lloc a les imatges observades.

## Tipus de microscopis electrònics

En funció del tipus de comportament dels electrons secundaris es poden classificar en: microscopis electrònics de transmissió (TEM, acrònim anglès de transmision electron microscope) i microscopis electrònics de rastreig (SEM, acrònim anglès de scanning electron microscope).
En els microscopis electrònics de transmissió, els electrons secundaris s'originen per desviació o per desplaçament d'electrons de la mostra travessada, que prèviament ha estat fixada i tenyida amb materials electrodensos. La placa on els electrons secundaris impacten i generen la imatge òptica està sota la mostra.
En els microscopis electrònics de rastreig, els electrons secundaris s'originen per desplaçament d'electrons de la superfície de la mostra. Els receptors estan situats a la base del canó per sobre de la platina. La imatge generada és tridimensional, talment com una fotografia, podent-se observar diferents aspectes de la mostra segons l'orientació que es doni a la platina, en contraposició al TEM, en què les mostres són sempre làmines fines de material.
En aquest cas darrer cas, es poden treballar a augments similars a la microscòpia òptica, però eliminant-ne els efectes de difracció que provoquen els fotons.

## Referències

* ↑ Mulvey, Tom; Kazan, Benjamin; Hawkes, Peter W. The Growth of Electron Microscopy (en anglès). Academic Press, 1996, p. 134. ISBN 0080577628.
* ↑ Alberts, B.; Bray, D.; Lewis, J.; Raff, M.; Roberts, K.; Watson, J. D.. Biologia Molecular de La Cèl·lula: Traducció de la segona edició americana. Omega, 1994. ISBN 84-282-0927-8.

## Enllaços externs

* «Electron Microscope» (en anglès), 26-06-2011. [Consulta: 21 maig 2013].
* «Nanohedron». [Consulta: 4 novembre 2013]. «Lloc web dedicat a imatges de microscòpia electrònica i altres imatges d'objectes petits»
* Krumeich, F. «The Electron Microscopy Site» (en anglès). Eidgenössische Technische Hochschule Zürich, 8 novembre 2012 (darrera modificació). [Consulta: 25 març 2014].
# Havana (Dakota del Nord)

Havana és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 94 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Havana tenia 94 habitants, 43 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 98,1 hab./km².
Dels 43 habitatges en un 20,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 18.779 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Havana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Havana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Comunitat de comunes Cœur Pays de Retz

La Comunitat de comunes Cœur Pays de Retz és una antiga estructura intercomunal francesa, situada al departament del Loira Atlàntic a la regió País del Loira. Tingué una extensió de 212 kilòmetres quadrats i una població de 17.309 habitants (2010). Va existir de 1995 a 2016.

## Composició

Agrupa 7 comunes :
* Saint-Hilaire-de-Chaléons
* Cheix-en-Retz
* Chéméré
* Port-Saint-Père
* Rouans
* Sainte-Pazanne
* Vue

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Loira Atlàntic