OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Notoglanidium maculatum

Notoglanidium maculatum és una espècie de peix de la família dels auquenoglanídids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-25 °C).
Es troba a Àfrica: Sierra Leone.

## Referències

* ↑ Günther A., 1903. Last account of fishes collected by Mr. R. B. N. Walker, C. M. Z. S., on the Gold Coast. Proceedings of the Zoological Society of London. 1902, v. 2 (pt 2). 330-339.
* 1 2 «Notoglanidium maculatum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.
* ↑ Risch, L.M., 1992. Bagridae. p. 395-431. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale N° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* ↑ Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Tom 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
# Nytt på nytt

Nytt på nytt és un programa de televisió noruec d'humor que s'emet a la cadena NRK1 cada divendres al vespre des de 1999. És un dels programes de televisió més populars de Noruega, amb una mitjana d'un milió d'espectadors. Ha guanyat cinc premis Gullruten i quatre Komipriser. A més a més, el presentador Jon Almaas ha guanyat tres premis Gullruten com a millor presentador. Nytt på nytt és una versió noruega del programa de televisió britànic Have I got news for you de la productora Hat Trick.

## Referències

* ↑ Article sobre Nytt på nytt (en noruec)

## Enllaços externs

* Pàgina web de Nytt på nytt (en noruec)
# Omméel

Omméel és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 110 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Omméel era de 110 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 28 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 51 eren l'habitatge principal de la família, 16 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 65 habitatges eren cases. Dels 51 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 4 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 51 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Omméel el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 46 eren actives i 14 eren inactives. De les 46 persones actives 43 estaven ocupades (22 homes i 21 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 14 persones inactives 12 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Omméel hi havia 19 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 682 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Omméel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Omméel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# PHA

«PHA» té aquests significats:
* Asteroide potencialment perillós, asteroide amb una òrbita que podria passar a prop de la Terra amb una mida prou gran com per a provocar danys importants en cas d'impacte.
* Polihidroxialcanoat, polièsters linears produïts per eubacteris en la natura a través de la fermentació del sucre o els lípids.
# Oliba de Besora

Oliba de Besora (Besora, ? — Elna, 1013), va ser bisbe d'Elna (1009-1013). Era fill d'Ermemir, primer senyor de Besora i germà de Gombau de Besora. El 997 tenia un benefici eclesiàstic a Barcelona. Quan va ser nomenat bisbe d'Elna, va participar en la restauració de les canòniques de Barcelona (1009) i d'Urgell (1010), i en l'elecció de Borrell com a bisbe de Vic (1010).

## Referències

* «Oliba de Besora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Palestine (Ohio)

Palestine és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palestine tenia 170 habitants, 57 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 437,6 habitants/km².
Dels 57 habitatges en un 50,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 19,3% no eren unitats familiars. En el 14% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 8,8% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 17.983 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palestine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palestine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Oreoryzomys balneator

Oreoryzomys balneator és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 1.500 i 1.800 msnm a l'Equador i el Perú. Probablement es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Tirira, D.; Boada, C.; Weksler, M. Oreoryzomys balneator. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Partit Nacional Independent

* Pel partit polític uruguaià, vegeu Partit Nacional Independent (Uruguai)
Partit Nacional Independent (luxemburguès Onofhängeg Nationalpartei, francès Parti national indépendant, alemany Unabhängige Nationalpartei) fou un partit polític luxemburguès del període d'entreguerres. Fou fundat el 1918 per dissidents del Partit de la Dreta, dirigits per Pierre Prüm. Reforçat per la reforma constitucional luxemburguesa que va introduir el sufragi universal i la representació proporcional, a les eleccions legislatives luxemburgueses de 1919 va obtenir 3 escons de 48, i no pogué evitar el govern del Partit de la Dreta, que n'havia obtingut 27.
A les eleccions de 1922 va augmentar a 4 escons, però a les de 1925 tornà a tenir tres. Tot i així, com que el Partit de la Dreta va perdre la majoria absoluta, i Prüm va intentar formar govern amb socialistes, esquerra independent i radicals socialistes, però el 1926 es va trencar la coalició i Prüm va abandonar la política per a dedicar-se a la judicatura. A les eleccions de 1928 només va obtenir un escó i el 1931 el va perdre, de manera que el 1932 es va dissoldre. Molts dels seus dirigents, inclòs el mateix Prüm, foren relacionats posteriorment amb el Volksdeutsche Bewegung (VDB), partit d'ideologia nazi que col·laborà amb el Tercer Reich durant l'ocupació de Luxemburg durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* (francès) Guy Thewes [ http://www.gouvernement.lu/publications/download/gouvernements_1848_2.pdf Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848] PDF Édition limitée 2003 Service Information et Presse, Ciutat de Luxemburg ISBN 2-87999-118-8
# PNR

PNR té els següents significats:
* Partit Nacional Revolucionari, partit polític històric de Mèxic
* Partit Nacional Religiós, partit polític d'Israel
* Partit Nacional Renovador, partit polític de Portugal
* Partit Nacional Republicà, partit polític històric d'Espanya
* Partit Nacional Romanès, partit polític històric de Romania
* Partit Nacional Republicà / Únic Camí, partit polític de Burkina Faso
* Partit Nacional Revolucionari (Panamà), partit polític històric de Panamà
* Policia Nacional Revolucionària, cos de policia estatal de Cuba
* Passenger Name Record, registre de dades personals relatives als passatgers d'un viatge
# Parafransoletita

La parafransoletita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom per la seva relació dimorfa amb la fransoletita.

## Característiques

La parafransoletita és un fosfat de fórmula química Ca₃Be₂(PO₄)₂(HPO₄)₂·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1989. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la parafransoletita pertany a «08.C - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida petita i mitjana» juntament amb els següents minerals: fransoletita, ehrleïta, faheyita, gainesita, mccril·lisita, selwynita, pahasapaïta, hopeïta, arsenohopeïta, warikahnita, fosfofil·lita, parascholzita, scholzita, keyita, pushcharovskita, prosperita, gengenbachita i parahopeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tip Top, a la localitat de Fourmile, dins el districte miner de Custer (Dakota del Sud, Estats Units). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Parafransoletite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 abril 2021].
# Paragalago cocos

Paragalago cocos és una espècie de primat de la família dels galàgids. Viu a altituds d'entre 0 i 350 msnm a Kenya, Somàlia i Tanzània. Els seus hàbitats naturals són els boscos tropicals humits de plana, els boscos amb rius i, possiblement, els boscos tropicals montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Butynski, T. M. M. et al. Galagoides cocos. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 febrer 2018.
# Partit Nacionalista (Irlanda del Nord)

Partit Nacionalista (Nationalist Party) fou un partit polític d'Irlanda del Nord, continuador des del 1921 del Partit Parlamentari Irlandès a Ulster, dirigit aleshores per Joseph Devlin. A les eleccions de 1921 va obtenir sis escons, però no els va ocupar fins al 1924. El 1965 va exercir d'oposició al Stormont.
Durant aquests anys es va guanyar fama de partit poc organitzat, i en mans de dirigents locals ocupats en mantenir les seves posicions locals; alguns dirigents van fer crides a muntar una nova organització, però el 1960 deixaren el partit per a formar els National Democrats.
El 1968 va participar en les marxes pels drets civils a Derry que van acabar amb enfrontaments violents amb el RUC i brutalitat oficial. Com a resultat, va abandonar la seva tasca d'oposició el 15 d'octubre de 1968. Alhora, després de patir l'escissió dels ND, amb molts altres va formar el SDLP i va perdre molta base. Es presentà a les eleccions de 1973 després dels acords de Sunningdale, i va obtenir alguns representants als consells locals d'Omagh i de la ciutat de Londonderry. L'octubre de 1977, juntament amb el Partit per a la Independència Irlandesa, va crear Unity, amb republicans independents, però aviat va desaparèixer en l'oblit.

## Líders

* Joseph Devlin 1918-1934
* Thomas Joseph Campbell 1934-1945
* James McSparran 1945-1958
* Joe Stewart 1958-1964
* Eddie McAteer 1964-1969
* Roderick O'Connor 1969-1972
# Partit Nacionalista Caló

El Partit Nacionalista Caló sorgí als anys noranta en part a causa de la penetració de l'Església Evangèlica de Filadèlfia entre l'ètnia romaní (coneguts també com a gitanos), que va produir una organització d'aquesta minoria en grups més amplis i estructurats que abans. El partit actua a Catalunya i al País Valencià.

## Referències

* ↑ «L'únic partit gitano de tot l'Estat fa campanya a dos municipis catalans». La Xarxa, 21-05-2003.
* ↑ «Canga carrega contra els socis del govern d'unitat i titlla el Partit Caló d'«insult per a Sant Adrià»». El Punt, 12-05-2003.
# Paamiut

Paamiut és un municipi de Groenlàndia. Té 1.817 habitants.
Es va fundar en 1742 i després va prosperar en el comerç de pells i productes de balena. Va arribar a ser també conegut per als seus artistes de l'esteatita.
En els anys cinquanta Paamiut va desenvolupar una indústria ressonant del bacallà que va durar fins a 1989 quan les poblacions de bacallà van decaure. La ubicació aproximada és 62° 00′ Nord 49° 43′ Oest.
La seua població és de 1.817 habitants (2005).

## Enllaços externs

* Pàgina web del Municipi Arxivat 2006-10-24 a Wayback Machine.
# Pavel Telička

Pavel Telička (Washington DC, EUA, 24 d'agost de 1965) és un polític txec que fou Comissari Europeu de Salut i Protecció al Consumidor en la Comissió Prodi. És actualment, i d'ençà el 2014, diputat europeu i també des de gener del 2017 vicepresident del Parlament Europeu.

## Biografia

Va néixer el 24 d'agost de 1965 a la ciutat de Washington DC, fill de František Teličky un diplomàtic txec. De ben petit es traslladà al seu país d'origen, on estudià dret a la Universitat de Praga.

## Activitat política

Sense afiliació política i com a expert en dret internacional fou nomenat membre del Ministeri d'Afers Estrangers de Txecoslovàquia, posició des de la qual posteriorment fou l'encarregat de dirigir la negociacions bilaterials entre la Unió Europea (UE) i la República Txeca per aconseguir la integració d'aquest país en l'organisme europeu.
Amb l'entrada de la República Txeca a la UE fou nomenat l'1 de maig de 2004 membre de la Comissió Prodi, esdevenint Comissari Europeu de Salut i Protecció al Consumidor, càrrec que compartí amb David Byrne durant els sis mesos que estigué al càrrec. En finalitzar el seu mandat el novembre del mateix any fou substituït com a Comissari txec per Vladimír Špidla.
# Pepita Not

Josepa Not, més coneguda com a Pepita Not (Torregrossa, 1900 - Barcelona, 4 de juny de 1938) fou una militant anarcosindicalista catalana.
Pertanyia a una família de camperols humils, i quan era una nena va quedar òrfena de mare. Amb 11 anys, per imposició del seu pare, va començar a treballar com a criada i cuinera de la família d'una vídua francesa que vivia al carrer de Balmes de Barcelona.
Amb la seva amiga Ramona Berni i Toldrà s'afilià a la CNT, de la qual fou una activa propagandista. El 1918 hi va conèixer el destacat militant anarquista Ricardo Sanz García, qui es convertirà en el seu company. Durant els anys 1922-1923 va formar part del grup d'acció llibertària Los Solidarios, en el qual va fer de correu portant correspondència, diners i armament a militants d'Astúries, País Basc, Aragó i Catalunya.
Durant la Segona República Espanyola va participar en els grups de suport als presos amb Rosario Dolcet Martí i Llibertat Ròdenas Domínguez. Va morir a causa de les complicacions en el part de la seva filla, Violeta, el juny de 1938.

## Referències

* ↑ Josefa Not al Dictionnaire International Des Militants Anarchistes, indica erròniament 1936 com a data de la seva mort
* ↑ Enciclopedia del Anarquismo Español, tom 4 per la Fundació Anselmo Lorenzo
* ↑ Pepita Not del grup Los Solidarios Arxivat 2014-12-10 a Wayback Machine. a anarcoefemèrides
# Pere Meroño Cadena

Pere Meroño Cadena (Barcelona, 14 de maig de 1959 - Barcelona, 26 de novembre de 2022) fou periodista, bloguer i des del 1995 també escriptor. El seu estil narratiu es va centrar sobretot en la redacció de biografies, reportatges i assaigs històrics en català.
A Esbossos (1995), la seva primera immersió literària, l'autor compartia tres textos de prosa narrativa juntament amb altres narradors, ja que es tracta d'una obra col·lectiva a diverses mans.
Posteriorment, el 1997, Meroño va publicar Josep Pallach, 1920-1977, història d'un líder (Edicions 62), llibre al qual van succeir Història del sindicalisme nacional als Països Catalans, 1958-1989 (El Mèdol, 2001), Román, l'home que va organitzar el PSUC (Fundació Pere Ardiaca, 2005) i El goig de viure, biografia de Montserrat Roig (Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2005).
Productes d'autoedició, van venir després El crim del caixer automàtic (2008), publicat tant en català com en castellà, i CAT'06. La nit dels somriures glaçats (2009).
També fou coautor de Joan Comorera torna a casa (Pòrtic, 2009) i de Canigó, setmanari d'informació general del Països Catalans (Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2011).
El seu darrer llibre: Historia de Bandera Roja, 1968-1989. Editorial Gregal. Barcelon 2019. Segurament es va publicar sense que pogués corregir el manuscrit sobre el qual treballava.

## Referències

* ↑ «Pere Meroño». saul.cat. Saül Gordillo, 2015. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Pere Meroño: 'Iniciativa ha fet un esforç molt important per modificar el seu ideari en el camp nacional'». Vilaweb, 2014. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Montserrat Roig i la soledat». El Punt Avui, 2021. [Consulta: 8 desembre 2021].
* ↑ «Pere Meroño: «Charo acabó en la calle y la mataron. Se lo jugó todo y perdió»». 20 minutos, 2008. [Consulta: 18 març 2008].
* ↑ «Directori d'autors locals del districte de Sant Andreu». Web. Biblioteca Pública Ignasi Iglésias, 2013. [Consulta: 30 maig 2013].
* ↑ «Pere Meroño: La revista ‘Canigó’ me ayudó a apreciar la política». Revista de Letras, 2012. [Consulta: 25 juny 2012].

## Enllaços externs

* Perfil a Vilaweb
# Panteó dels Berguedans Il·lustres

Panteó dels Berguedans Il·lustres és una obra de Berga inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Panteó familiar al cementiri de Berga. És de planta en forma de creu grega, amb l'exterior voltat de xipressos i altres arbusts baixos que remarquen la importància del lloc. Està situat dalt d'un podi quadrat, no gaire alt, voltat per cadenes amb pilons de pedra. Tot l'exterior està fet de pedra després arrebossada. La part baixa fa unes franges, sobre hi ha un baix relleu amb columnes jòniques i encara a sobre, frontons triangulars a cada costat, com si fos un temple grec en petit. Per cobrir l'espai central hi ha cúpula rematada amb una creu de pedra.

## Història

Fou el panteó familiar dels Farguell, família benestant destacada en el panorama polític i industrial del lloc a finals del segle xix. És una obra de l'arquitecte Josep Torras Argullol, manresà, autor també de l'església de Puig-reig.

## Referències

* 1 2 «Panteó dels Berguedans Il·lustres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Panteó de la Família de Narcís Agustí

El Panteó de la Família de Narcís Agustí és una obra d'Olot (Garrotxa).

## Descripció

Del panteó sepulcral de la família de Narcís Agustí destaca la gran escultura d'una ploranera feta en bronze fos. Està concebuda amb gran volum i amb expressió de serenor, amb els ulls perduts a l'infinit. Els vestits, fets amb profundes incisions, semblen moure's a mercès del vent.
Aquesta obra fou possiblement la darrera obra que Celestí Devesa va realitzar al cementiri d'Olot. Data de l'any 1925 i l'escultura de bronze va ser fosa als tallers de la família Barberí.

## Referències

* 1 2 «Panteó de la Família de Narcís Agustí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Pericoma modesta

Pericoma modesta és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a l'Àfrica del Nord (el Marroc) i Europa (França, Itàlia i Grècia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Troiano, G., 1977. Chromosome studies in Pericoma modesta Tonnoir (Diptera: Psychodidae). Caryologia, 30 (1). Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Pericoma nigricauda

Pericoma nigricauda és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Pericoma niveopunctata

Pericoma niveopunctata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: l'illa Gran de Chiloé (Xile).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Juan J. Armesto i Claudio Valdovinos, 2005. Historia, biodiversidad y ecología de los bosques costeros de Chile. Editorial Universitaria. 708 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)