OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chen Lin (pintor)

Chen Lin —陈琳 en xinès simplificat; 陳琳 en xinès tradicional; Chén Lín en pinyin— fou un pintor xinès paisatgista durant la dinastia Yuan, nascut a Hangzhou província de Zhejiang. No es coneixen amb exactitud les dates del naixement i de la seva mort. Podrien ésser aproximadament l'any 1260 i 1320 respectivament. La seva era una família de pintors (el seu pare era el pintor Chen Jue. Pintava paisatges, figures humanes, aus i flors. El seu mestre fou per Zhao Mengfu. Es caracteritza per les seves pinzellades enèrgiques i colors clars. El seu estil es denominava “Zhongmei”.

## Enllaços externs

* Sobre la pintura de la dinastia Yuan Arxivat 2014-02-28 a Wayback Machine.
* http://depts.washington.edu/chinaciv/painting/4schfigu.htm#4pmtducb
* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1005.php Arxivat 2008-10-14 a Wayback Machine.
* http://depts.washington.edu/chinaciv/painting/4schfigu.htm#4pmtducb
# Chen Jitang

Chen Jitang (xinès simplificat: : 陈济棠; xinès tradicional 陳濟棠; pinyin: Chén Jìtáng) fou un militar i polític xinès. Va néixer a Fangcheng (Guangxi), el 23 de gener de 1890 i va morir el 3 de novembre de 1954 a Taiwan.

## Biografia

La família de Chen era de l'etnia han de la minoria hakka. El 1908 formà part de la Tongmenghui, societat secreta republicana. Va incorporar-se a l'exèrcit de Guandong el 1920, exèrcint diversos càrrecs en la jerarquia militar (arribarà a ser general de 4 estrelles).
A més de militar exercí com a governant a la província de Guandong i va preocupar-se de la modernització i el desenvolupament en aquesta província (destacant la construcció del primer pont modern sobre el Riu Perla, als anys 30, i el foment de l'educació)
Arran de la detenció de Hu Hanmin es revolta contra Chiang Kai-shek i s'adhereix al grup de Guanxi: una guerra civil semblava que s'iniciaria però el perill que representava les ambicions territorials de l'imperi japonès, finalment, evità una guerra interna entre el poder central de Nanjing i el poder de Canton.
Del 1931 al 1936 fou comandant en cap del I Grup de l'Exèrcit. En la Cinquena Campanya de Chiang Kai-shek contra els comunistes (que controlaven Jiangxi, Chiang nomenà Jitang comandant en cap del Front del Sud però tement una maniobra per marginar-lo com ja havia passat a altres senyors de la guerra, la seva participació va ser mínima, i fins i tot, va pactar amb els comunistes la seva fugida perquè Chiang no tingués una excusa per ocupar el territori controlat per Chen.
Quan el maig de 1936 mor Hu Hanmin, el seu principal suport de Jitang, Chiang pensa que ha arribat el moment de que el govern central s'imposi a Guabdong. Chen, llavors, recorre al Grup de Guanxi per tal d'apartar Chiang acusant-lo de tolerar la corrupció i d'ineficient davant els japonesos però, finalment, Chen va dimitir i es retirà a Hong Kong.
No obstant, a la Segona Guerra Mundial formà part del govern central i ministre d'Agricultura i Boscos. En la guerra civil entre el Kuomingtang i els comunistes, essent governador de l'illa d'Heinan fugí a Taiwan el 1950 on va morir als 54 anys. S'havia casat tres vegades.

## Referències

* http://itu.edu/about-itu/history/ Arxivat 2016-11-28 a Wayback Machine.
* ↑ Paulès, Xavier, (1973- ...).,. La république de Chine : 1912-1949. ISBN 978-2-251-91176-2.

## Bibliografia

* 'Smokeless Sugar: The Death of a Provincial Bureaucrat and the Construction d' Emily M. Hill. Publicat per UBC Press University of British Columbia Press. Vancouver. Toronto. 2010 ISBN 978-0-7748-1653-3..Pàgs. 5M8, 17-18, 25, 26, 50-51, 64, 69,71, 85-86, 91-92, 98, 104, 156, 158, 161, 174-176,179, 191-192, 195, 199 i 266,
* Warlord, Social Welfare and Philanthropy: The Case of Guangzhou under Chen Jitang, 1929-1936 d' Alfred H. Y. Lin. Modern China Vol. 30, No. 2 .Publicat per : Sage Publications, Inc. 2004), pp. 151-198
* Gourmets in the Land of Famine: The Culture and Politics of Rice in Modern de Seung-Joon Lee. Publicat per Stanford University Press, 2011). ISBN 978-0804772266

## Enllaços externs

* http://hub.hku.hk/bitstream/10722/48598/1/65833.pdf
# Mestegmer

Mestegmer (en àrab مستغمر, Mastaḡmar; en amazic ⵎⵙⵜⴳⵎⵔ) és una comuna rural de la província de Taourirt, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.469 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ouder-Amstel

Ouder-Amstel és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 13.113 habitants repartits per una superfície de 25,81 km² (dels quals 1,66 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Amsterdam, a l'oest amb Amstelveen i al sud amb De Ronde Venen i Abcoude.

## Centres de població

Duivendrecht, Ouderkerk aan de Amstel i Waver.

## Ajuntament

El consistori està format per 15 regidors:
* VVD 4 regidors
* PvdA 4 regidors
* CDA 4 regidors
* D66 3 regidors

## Enllaços externs

* www.ouder-amstel.nl
# Quercus hirtifolia

Quercus hirtifolia, és una espècie del gènere Quercus dins de la família de les fagàcies. Està classificada en la secció dels roures vermells d'Amèrica del Nord, Centreamèrica i el nord d'Amèrica del Sud que tenen els estils llargs, les glans maduren en 18 mesos i tenen un sabor molt amarg. Les fulles solen tenir lòbuls amb les puntes afilades, amb truges o amb pues en el lòbul.

## Distribució i hàbitat

És un endemisme de Mèxic on es distribueix per Hidalgo i Puebla.

## Taxonomia

Quercus hirtifolia va ser descrita per M.L.Vázquez, S.València i Nixon i publicat a Brittonia 56(2): 137. 2004.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
hirtifolia: epítet llatí que significa "amb fulles peludes".

## Vegeu també

* Característiques de les fagàcies

## Referències

* ↑ «Quercus hirtifolia». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 15 juliol 2014].
* ↑ «Quercus hirtifolia». The Plant List. [Consulta: 15 juliol 2014].
* ↑ «Quercus hirtifolia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 juliol 2014].
* ↑ A Epítets Botànics

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catàleg taxonòmic d'espècies de Mèxic. 1. In Capital Nat. Mèxic. CONABIO, Mexico City.
# Al-Ain SCC

L'Al-Ain SCC (àrab: نادي العين لكرة القدم, Nādī al-'Ayn li-Kurat al-Qadam, ‘Club de Futbol d'al-Ayn’) és un club de futbol dels Emirats Àrabs Units de la ciutat d'Al Ain.
El club va ser fundat el 1968. El 1971, alguns membres del club se'n separaren i fundaren l'Al Tadhamun Club. Tres anys més tard, Al Ain i Al Tadhamun, tornaren a unir-se per formar l'Al Ain Sports Club.

## Palmarès

* Lliga de Campions de l'AFC:
** 2003
* Copa dels Clubs Campions del Golf:
** 2001
* Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1976–77, 1980–81, 1983–84, 1992–93, 1997–98, 1999–00, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2011–12, 2012–13, 2014–15, 2017–18, 2021/22
* Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1998–99, 2000–01, 2004–05, 2005–06, 2008–09, 2013–14, 2017–18
* Copa de la Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2008–09
* Supercopa dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1995, 2003, 2009, 2012, 2015
* Copa Federació dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1988–89, 2004–05, 2005–06
* Campionat d'Abu Dhabi:
** 1973-74, 1974-75

## Jugadors destacats

* Kodjo Afanou
* Soufiane Alloudi
* Edílson
* Kader Keïta
* Boubacar Sanogo
* Kandia Traoré
* Abedi Pelé

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Fifa. Arxivat de l'original el 2018-06-26. [Consulta: 4 setembre 2021].
* ↑ «club Foundation3». alainclub.com. Arxivat de l'original el 1 agost 2007.
* 1 2 «club Foundation5». alainclub.com. Arxivat de l'original el 1 agost 2007.
* ↑ «United Arab Emirates - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 4 «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* (àrab) Web oficial
* Zaimuae.ae Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine.
* Alainfc.ae Arxivat 2009-02-22 a Wayback Machine.
# Alberto Abdala

Alberto Eduardo Abdala (Maldonado, 1920 - Montevideo, 1986) fou un pintor i polític uruguaià, vicepresident de l'Uruguai entre 1967 i 1972. Va ser membre del Partit Colorado.

## Biografia

És el fill de Sara Jorge i Miguer Abdala, originaris del poble de Kelhat al districte de Koura al Liban. Havien pres el camí de l'emigració l'any 1889, impulsats pels problemes econòmics i socials del país.
Graduat com a advocat el 1946, va ser professor universitari de dret romà a la Facultat de Dret de la Universitat de la República. En les eleccions de 1950 va ser elegit diputat, seu que va reconquerir quatre anys més tard. El 1956 va ser designat pel segon Consell Nacional de Govern amb majoria del Partit Colorado, ministre de l'Interior, càrrec que va ocupar durant un any. Als comicis de 1958 va triomfar el Partit Nacional i va ser elegit senador, seu que va ocupar fins al 1963. Al senat va lluitar per la justícia social, per la pau, la sobirania, les institucions i la democràcia, en els moments difícils que vivia l'Uruguai. Entre aquell any i 1967 va integrar l'últim Consell Nacional de Govern en representació del seu partit que era minoritari.
Durant les eleccions de 1966 va encapçalar la llista al Senat de la llista del Partit Colorado més votada. Quan el desembre de 1967 Óscar Diego Gestido va morir i el vicepresident Jorge Pacheco Areco va passar a exercir la primera magistratura, Abdala va esdevenir vicepresident, i va ocupar el càrrec durant la resta d'aquell turbulent període, fins al febrer de 1972.
Es va retirar de l'activitat política després d'haver aspirat el 1971 a la presidència de la República amb la seva llista 1.000.000. La seva candidatura va ser relegada pel president Pacheco en favor de la de Juan María Bordaberry Arocena.
Alberto Abdala va morir l'any 1986 a Montevideo.
El 2016 van donar el seu nom a un carrer al poble natal dels seus pares al Liban.

## Referències

* 1 2 NDM «Los olvidados (7): Pintor Alberto Abdala» (en castellà). La Red 21, 12-07-2004.
* 1 2 3 4 5 Khatlab, Roberto «Une avenue au nom du Dr Alberto Miguel [sic] Abdala à Kelhat, dans le Koura» (en francès). L'Orient-Le Jour, 18-01-2016.
* 1 2 «Abdala, Alberto» (en alemany). Internationales Biographisches Archiv. Munzinger Online. [Consulta: 20 març 2022].
# Alberto Acosta

Alberto Acosta (Arocena, Argentina, 23 d'agost de 1966) és un exfutbolista argentí. Va disputar 19 partits amb la selecció de l'Argentina.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Accident aeri del Montseny

«Accident aeri del Montseny» té aquests significats:
* Accident aeri del Montseny de 1959
* Accident aeri del Montseny de 1970
# Addy Engels

Addy Engels (Zwartemeer, Emmen, 16 de juny de 1977) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 2000 i 2011. Actualment és director esportiu de l'equip Lotto NL-Jumbo.

## Palmarès

* 1998
** Campió dels Països Baixos en ruta sub-23
* 1999
** Pròleg del Triptyque ardennais

### Resultats al Tour de França

* 2002. 94è de la Classificació general
* 2011. 146è de la Classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. 84è de la Classificació general
* 2003. 114è de la Classificació general
* 2006. 124è de la Classificació general
* 2007. 83è de la Classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. 80è de la Classificació general
* 2002. 24è de la Classificació general
* 2005. 69è de la Classificació general
* 2006. 84è de la Classificació general
* 2007. 81è de la Classificació general
* 2008. 105è de la Classificació general
* 2009. 112è de la Classificació general
* 2010. 126è de la Classificació general
* 2011. 110è de la Classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.i
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2014-11-10 a Wayback Machine.
# Agàsies d'Efes

* No s'ha de confondre amb Agàsies (escultor).
Agàsies d'Efes (en llatí Agasias, en grec antic Ἀγασίας "Agasías", segle iv aC) fou un distingit escultor grec d'Efes, fill de Dositeu.
La seva principal obra és coneguda com el Gladiador Borghese (perquè constava a la col·lecció de la Villa Borghese) i és ara al Museu del Louvre. L'estàtua fou descoberta en les restes d'un palau imperial a Àntium. Per l'actitud de la figura es veu que l'estàtua no representa a un gladiador, sinó a un guerrer que lluita amb un combatent muntat. Alguns erudits han interpretat que la figura representa Aquil·les lluitant amb Pentesilea. Només es coneix aquesta estàtua d'Agàsies, i per l'estil es considera que es va esculpir al segle IV aC.
No se sap amb certesa si va ser el pare d'un altre escultor anomenat Heràclides d'Efes.

## Referències

* ↑ Schenker, Alexander M. The Bronze Horseman: Falconet's Monument to Peter the Great (en anglès). Yale University Press, 2003, p. 54. ISBN 0300128940.
* ↑ Agasias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 60
# Cleora

Cleora és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.113 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cleora tenia 1.113 habitants, 518 habitatges, i 386 famílies. La densitat de població era de 35,6 habitants per km².
Dels 518 habitatges en un 16,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,8% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,7% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 16,3% entre 25 i 44, un 38,1% de 45 a 60 i un 26,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.368 $ i la renda mediana per família de 42.411 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.411 $ mentre que les dones 26.184 $. La renda per capita de la població era de 29.245 $. Entorn del 8% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cleora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cleora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Stockham

Stockham és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 60 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stockham tenia 60 habitants, 19 habitatges, i 14 famílies. La densitat de població era de 136,3 habitants per km².
Dels 19 habitatges en un 42,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,4% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 16,7% entre 18 i 24, un 20% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 3,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 43.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 9.310 $. Aproximadament el 23,1% de les famílies i el 37,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stockham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stockham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Atahualpa Yupanqui

Atahualpa Yupanqui, pseudònim d'Héctor Roberto Chavero (Pergamino, 31 de gener del 1908 - Nimes, 23 de maig del 1992), va ser un cantautor, guitarrista, antropòleg i escriptor argentí.
Quan era jove va viatjar per les zones rurals del nord-oest de l'Argentina i de l'altiplà andí estudiant els costums dels pobles indígenes d'Amèrica. Va recollir importants dades etnogràfiques i, indignat amb la pobresa que veia, va passar a formar part del Partit Comunista de l'Argentina. El seu nom artístic el va adoptar en honor de dos reis inques llegendaris.
Se'l considera el músic de folklore argentí més important. Les seves composicions han estat cantades per reconeguts intèrprets, com Mercedes Sosa, los Chalchaleros, Horacio Guarany, Jorge Cafrune, Alfredo Zitarrosa, José Larralde, Víctor Jara, Ángel Parra i Marie Laforêt, entre molts altres, i segueixen formant part del repertori d'innombrables artistes, a l'Argentina i en diferents parts del món.

## Cançons més conegudes

De les 325 cançons que consten oficialment registrades, les més rellevants són: La alabanza, La añera, El arriero, Basta ya, Cachilo dormido, Camino del indio, Coplas del payador perseguido, Los ejes de mi carreta, Los hermanos, Indiecito dormido, Le tengo rabia al silencio, Luna tucumana, Milonga del solitario, Piedra y camino, El poeta, Las preguntitas, Sin caballo y en Montiel, Tú que puedes, vuélvete, Viene clareando i Zamba del grillo, entre moltes altres.

## Llibres

* Piedra sola (1939)
* Aires (1943)
* Cerro Bayo (1953)
* Guitarra (1960)
* El canto del viento (1965)
* El payador perseguido (1972)
* Del algarrobo al cerezo (1977)
* Confesiones de un payador (Ediciones Galerna, 1984)
* La palabra sagrada (1989)
* La capataza (1992)
* La canción triste
* Coplas del payador perseguido (Rama Lama Music España, 2007)

## Referències

* ↑ «Atahualpa Yupanqui». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ (castellà) SADAIC-Recerca a la base de dades d'obres registrades

## Enllaços externs

* "Totes les lletres de les cançons de Atahualpa Yupanqui"
# Racó del Berenguer

El Racó del Berenguer és un paratge del terme municipal de Sant Feliu de Codines, a la comarca del Vallès Oriental.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme, al nord-est del Serrat del Berenguer.

## Enllaços externs

* El Racó del Berenguer en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Stockholm

«Stockholm» té aquests significats:
* Toponímia:
** Stockholm (suec) o Estocolm (català), capital del Regne de Suècia i la més gran de les capitals escandinaves
** Stockholm (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud
** Stockholm (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA)
** Stockholm (Wisconsin), població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin
* Miscel·lània:
** Stockholm (pel·lícula), pel·lícula espanyola dirigida per Rodrigo Sorogoyen, i protagonitzada per Javier Pereira i Aura Garrido
** Stockholm Open, torneig de tennis que es disputa anualment sobre pista dura
** Carl Stockholm (1897 - River Forest, Illinois, 1996), ciclista estatunidenc, professional des del 1922 fins al 1932
# Stockholm (Dakota del Sud)

Stockholm és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stockholm tenia 105 habitants, 48 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 92,1 habitants per km².
Dels 48 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 2,1% dones solteres, i en un 39,6% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 29,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 26,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.375 $ i la renda mediana per família de 40.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.143 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 17.174 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stockholm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stockholm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stanisław Oślizło

Stanisław Oślizło (Wodzisław Śląski, 13 de novembre de 1937) és un exfutbolista polonès de la dècada de 1960. Fou 57 cops internacional amb la selecció polonesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Odra Wodzisław, Górnik Radlin i Górnik Zabrze.

## Referències

* ↑ «Poland - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 8 abril 2009].
* ↑ Article about Oslizlo in the Austrian football magazine "ballesterer"
* ↑ Stanisław Oślizło a National-Football-Teams.com (anglès)
# Strange (vídeo)

Strange - A Black and White Mode by Anton Corbijn és la segona compilació de vídeos musicals de Depeche Mode publicada el 1988. Inclou els primers cinc videoclips del grup dirigits per Anton Corbijn, que els va filmar tots en Super-8. La majoria de videoclips són en blanc i negre excepte alguns altaveus aleatoris acolorits vermell. El videoclip de "Pimpf" és exclusiu d'aquest recopilatori.

## Llista de vídeos

* "A Question of Time" (Remix)
* "Strangelove" (versió 7")
* "Never Let Me Down Again" (Split Mix, més llarga que la present a "The Videos 86-98" i "The Videos 86-98+")
* "Behind the Wheel" (versió àlbum, més llarga que la present a "The Videos 86-98" i "The Videos 86-98+")
* "Pimpf"
* Totes les cançons són compostes per Martin L. Gore i tots els vídeos dirigits per Anton Corbijn.

## Llançaments
### Regne Unit

* VVC248 (vídeo Mute Film VHS)
* VVC336 (vídeo Mute Film VHS), edició límitada amb sis postals, quatre de les quals signades pels membres del grup
* MF026 (vídeo Mute Film VHS), rellançat el 1999

### Estats Units

* 38147-3 (vídeo Sire/Reprise VHS

### Japó

* BVVP-90 (vídeo BMG VHS), inclou notes i una postal
* BVLP-90 (vídeo BMG Laserdisc)

## Referències

* ↑ «Strange» (en anglès). DepecheMode.com. Arxivat de l'original el 2012-02-25. [Consulta: 30 desembre 2012].
Viccionari