OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cavitat òptica

Una cavitat òptica, o ressonador òptic és un dispositiu en el qual certs raigs lluminosos són susceptibles de restar confinats gràcies als miralls sobre els quals es reflecteixen. Aquestes cavitats són indispensables en els làsers perquè la seva llum passi moltes vegades en el seu medi amplificador. Són presents en els interferòmetres i dels oscil·ladors paramètrics òptics.

## Tipus de cavitat

La manera més senzilla de realitzar una cavitat òptica és posar dos miralls plans o esfèrics cara a cara separats per una distància L. Es troba aquesta configuració en l'interferòmetre de Fabry-Pérot, i també en molts làsers de mida petita. Aquesta disposició no es pot utilitzar en material de mida grossa a causa de la dificultat d'aliniament (els miralls han d'estar paral·lels a alguns segons d'arc).
Amb dos miralls esfèrics de raigs de curvatura R$_1$ i R₂, es poden realitzar nombroses configuracions. Si els dos miralls tenen el mateix centre (R$_1$ + R₂ = L), es forma una cavitat concèntrica. Reemplaçant un dels dos miralls per un mirall pla posat al centre de l'altre, s'obté una cavitat hemisfèrica.
La cavitat confocal, és amb els dos miralls idèntics i els raigs de curvatura coincideixen amb la llargada de la cavitat (R$_1$ = R₂ = L). Aquest tipus permet produir els feixos el més fins possible.
Les cavitats còncaves-convexes estan constituïdes per dos miralls esfèrics : un de còncau i un de convex. Això permet de no focalitzar més els feixos, cosa important de vegades en els làsers de molta potència per a no destruir el medi amplificador.

## Referències

* Koechner, William. Solid-state laser engineering, 2nd ed. Springer-Verlag (1988).
* An excellent two-part review of the history of optical cavities:
** Siegman, Anthony E. «Laser beams and resonators: the 1960s» (PDF). IEEE Journal of Selected Topics in Quantum Electronics, vol. 6, 6, 2000, pàg. 1380–1388. DOI: 10.1109/2944.902192 [Consulta: 1r agost 2006]. Arxivat 2007-01-07 a Wayback Machine.
** Siegman, Anthony E. «Laser beams and resonators: Beyond the 1960s» (PDF). IEEE Journal of Selected Topics in Quantum Electronics, vol. 6, 6, 2000, pàg. 1389–1399. DOI: 10.1109/2944.902193 [Consulta: 1r agost 2006]. Arxivat 2007-01-07 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Consortium "Optique Pour l'Instrumentation", FORGET, S, cours en ligne, 2008, "Optique des Lasers et Faisceaux Gaussiens" <http://prn1.univ-lemans.fr/prn1/siteheberge/optique/M1G3_SForget/co/M1G3_web.html Arxivat 2009-04-18 a Wayback Machine.>
# Cèl·lula d'Hamburg

La Cèl·lula d'Hamburg va ser una organització terrorista islàmica creada a la ciutat alemanya d'Hamburg. Els seus membres eren estudiants provinents de diversos països àrabs que van formar part dels atemptats de l'11 de setembre de 2001. Estava constituïda per Mohamed Atta, Marwan al-Shehhi, Ziad Jarrah, i Ramzi Binalshibh.

## Història
### Antecedents

El novembre de l'any 1998, Mohamed Atta, Marwan al-Shehhi i Ramzi Binalshibh es van mudar a un apartament de tres habitacions a Marienstraße 54 (Hamburg). Aquí es va formar la Cèl·lula d'Hamburg. Es reunien tres o quatre vegades a la setmana i compartien els seus pensaments antiamericans. Ziad Jarrah, futur pilot del vol 93 d'United Airlines, no va conviure amb cap d'ells i es desconeix que tan pròxima era la seva relació amb els altres segrestadors.
L'any 1999, tota quatre van decidir viatjar a Txetxènia per a combatre contra els russos en la Segona Guerra Txetxena, però en algun moment van coincidir amb operaris d'Al-Qaeda, aquests els van convèncer de viatjar a Kandahar, Afganistan, per a conèixer a Ossama Bin Laden. Una vegada allà, Bin Laden els va preguntar si acceptarien una missió suïcida, a la qual van accedir, i va assignar a Atta com a líder.
Tots quatre van marxar d'Afganistan i es van reunir amb Khalid Sheikh Mohammed, el finançador dels atemptats de l'11-S. Atta i Al-Shehhi van marxar als Estats Units es van enllistar a l'escola Huffman Aviation a Florida, mentre que Jarrah va estudiar vol per separat. Binalshibh no va poder obtenir el seu visat per a entrar als Estats Units i es va quedar a Alemanya com a missatger entre els segrestadors i al-Qaida.

### Planificació i atacs

Al llarg de l'estiu del 2001, els segrestadors van realitzar diversos vols pels Estats Units per saber quins eren els adequats pels atacs.
L'11 de setembre del 2001, Atta va viatjar des de Maine fins a Boston, on va abordar el vol 11 d'American Airlines juntament amb altres quatre segrestadors i el van estavellar contra la Torre Nord del World Trade Center a les 8:46. Al-Shehhi va estavellar el vol 175 d'United Airlines contra la Torre Sud a les 9:03. Jarrah va segrestar el vol 93 d'United Airlines juntament amb altres terroristes. Es desconeix on planejava estavellar-lo, però es creu que l'objectiu era la Casa Blanca o el Capitoli dels Estats Units. L'avió va impactar en un camp al sud-oest de Pensilvània, ja que els passatgers del vol es van revoltar contra els terroristes.

## Referències

* ↑ «Los 19 terroristas que perpetraron la masacre». , 09-09-2011 [Consulta: 1r març 2019].

## Enllaços externs

* Informe de la Comissió del 11-S on es detalla la història de la Cèl·lula d'Hamburg
# Gorka Santamaría Nos

Gorka Santamaría Nos (Bilbao, Biscaia, 3 de juliol de 1995) és un futbolista basc que juga com a davanter al CD Badajoz de la Primera Divisió RFEF. És germà dels també futbolistes Josu i Ander Santamaría.

## Trajectòria

Va ingressar el 2005 al planter de l'Athletic Club i va passar per totes les categories inferiors fins que va debutar amb el CD Basconia en Tercera Divisió la temporada 2012-13. En la següent campanya va ser el màxim golejador del grup IV de la categoria amb vint punts. La temporada 2014-15 es va incorporar al Bilbao Athletic, amb el qual va marcar divuit gols en Segona Divisió B —va ser el màxim golejador de l'equip conjuntament amb Sabin Merino— i va aconseguir un ascens a Segona Divisió. En la campanya 2015-16 va marcar set gols en trenta-quatre partits, tot i que el filial de l'Athletic va descendir de categoria. La temporada 2016-17 va ser cedit al Cadis CF, on va disputar 450 minuts repartits en divuit partits i va marcar dos gols. El 2017, després de rescindir el seu contracte amb l'Athletic Club, es va incorporar al RC Recreativo de Huelva.
De cara a la temporada 2018-19 va fitxar pel Real Sporting de Gijón B i va marcar deu gols en trenta-cinc partits. El juliol de 2019 va fitxar pel CD Badajoz per una temporada.

## Referències

* 1 2 Zubieta, Jon. «El exrojiblanco Santamaría ficha por el Badajoz». Mundo Deportivo, 03-07-2019. [Consulta: 8 juliol 2019].
* ↑ Beltrán, Javier. «Gorka Santamaría: «Villalibre e Iñigo Vicente serán jugadores de Primera División»». El Correo, 06-12-2018. [Consulta: 20 juliol 2019].
* ↑ Vivanco, Joseba. «Los cachorros enseñan sus garras a los leones». Gara, 05-12-2014. [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ Agencia EFE. «El Bilbao Athletic empieza a trabajar con 17 novedades en un grupo de 25 futbolistas». El Correo, 14-07-2014. [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ Rodrigálvarez, Eduardo. «El Bilbao Athletic, una orquesta variopinta de aprendices». El País, 28-06-2015. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Santamaría refuerza la delantera del Cádiz». Marca, 20-07-2016. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «El Recreativo ficha al delantero del Athletic Gorka Santamaría». Mundo Deportivo, 30-08-2017. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ Cabranes, Ángel. «Gorka Santamaría refuerza al Sporting B». La Nueva España, 06-07-2018. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Gorka Santamaría y Rubén Sánchez no continúan en la disciplina rojiblanca». Real Sporting de Gijón, 31-05-2019. Arxivat de l'original el 2021-08-22. [Consulta: 4 juny 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol
* Fitxa a la web de l'Athletic Club
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1960

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 celebrats a la ciutat de Roma (Itàlia) es disputaren 6 proves de ciclisme, totes elles en categoria masculina. Aquestes proves es dividiren en dues de ciclisme en ruta, formades per una contrarellotge individual, el temps de la qual fou utilitzada per a decidir el resultat de la contrarellotge per equips, i en quatre proves de ciclisme en pista.
Les proves es realitzaren entre els dies 26 de juliol i 29 d'agost de 1960 al Velòdrom Olímpic de Roma. Hi participaren un total de 297 corredors de 48 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Ciclisme en ruta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Ruta individual Detalls | Víktor Kapitónov | Livio Trapè | Willy van den Berghen |
| Contrarellotge per equips Detalls | ItàliaLivio Trapè Antonio Bailetti Ottavio Cogliati Giacomo Fornoni | AlemanyaGustav-Adolf Schur Egon Adler Erich Hagen Günter Lörke | Unió SovièticaAleksei Petrov Víktor Kapitónov Ievgueni Klevtsov Iuri Mélikhov |

### Ciclisme en pista

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Quilòmetre contrarellotge Detalls | Sante Gaiardoni | Dieter Gieseler | Rostislav Vargaixkin |
| Velocitat individual Detalls | Sante Gaiardoni | Leo Sterckx | Valentino Gasparella |
| Tàndem Detalls | ItàliaGiuseppe Beghetto Sergio Bianchetto | AlemanyaJürgen Simon Lothar Stäber | Unió SovièticaVladímir Leónov Borís Vasíliev |
| Persecució per equips Detalls | ItàliaMarino Vigna Luigi Arienti Franco Testa Mario Vallotto | AlemanyaSiegfried Köhler Bernd Barleben Peter Gröning Manfred Klieme | Unió SovièticaVíktor Romànov Arnold Belgardt Leonid Kolumbet Stanislav Moskvín |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 5 | 1 | 1 | 7 |
| 2 | Unió Soviètica | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 3 | Alemanya | 0 | 4 | 0 | 4 |
| 4 | Bèlgica | 0 | 1 | 1 | 2 |

## Referències

* ↑ «Cycling Road at the 1960 Summer Olympics». olympedia.org. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Cycling Track at the 1960 Summer Olympics». olympedia.org. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «CYCLING». A: Olympic Games 1960 Rome:Official Report, 1960, p. 309-344.
# Casa Lluís Espinach i Espinach

La Casa Lluís Espinach i Espinach és una obra del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitacions amb tres façanes i dues mitgeres, alineat al carrer de Sant Antoni i amb una cantonada a la plaça Clavé. Està format per planta baixa, entresòl, pis i golfes, coberta a dues vessants amb una torre mirador. Les façanes són de pedra i maó, que s'utilitza per marcar les línies més importants de la composició. La composició de la façana és simètrica amb elements decoratius que l'emmarquen en el llenguatge historicista de finals del segle xix. A sobre el portal, inclòs en un rombe, hi ha la data de 1892.

## Història

El casal Espinach i Espinach és una de les primeres construccions bastides al carrer de Sant Antoni, via que comunicava el centre del poble amb l'estació i la carretera de Caldes, l'any 1876. El mes de gener de 1899 s'enderrocaren velles edificacions per a edificar la mansió actual,amb quatre botigues. En el mateix angle de la plaça dels Llovins, ara plaça Clavé, s'entronitzà una estàtua de Sant Antoni que pesava 600 kg, beneïda el 10 de juny de l'any 1900 i aterrada l'any 1936.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Lluís Espinach i Espinach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Cucal de Sri Lanka

El cucal de Sri Lanka (Centropus chlororhynchos) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida i els boscos de bambú de Sri Lanka.
# L'abdicació (pel·lícula)

L'abdicació (títol original en anglès:The Abdication ) és una pel·lícula britànica dirigida per Anthony Harvey el 1974. Ha estat doblada al català.

## Argument

Aquesta pel·lícula explica l'amor de la reina Cristina de Suècia pel cardenal Decio Azzolino, secretari d'Estat del papa Climent IX.

## Repartiment

* Peter Finch: el cardinal Decio Azzolino
* Liv Ullmann: Cristina de Suècia
* Cyril Cusack: el canceller Axel Oxenstierna
* Paul Rodgers: Altieri
* Graham Crowden: Cardinal Barberini
* Michael Dunn: el nan
* Kathleen Byron: La reina mare
* Lewis Fiander: pare Dominique
* Harold Goldblatt: Pinamonti
* Tony Steedman: Carranza
* Ania Marson: Ebba Sparre

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'abdicació. esadir.cat.
* ↑ «The abdication». The New York Times.
# 2001 (desambiguació)

«2001» té aquests significats:
* L'any 2001
* La pel·lícula 2001: una odissea de l'espai, de Stanley Kubrick
* L'àlbum 2001 del raper Dr Dre
# Low Desert

El Low Desert és un nom comú per a qualsevol desert a Califòrnia sota 609,6m en altitud. Aquestes àrees inclouen, però no són exclusives del Desert de Colorado i el de Yuha, a la porció del Sud de Califòrnia del Desert de Sonora. Aquestes àrees es distingeixen en biogeografia des del nord adjacent al High Desert o el Desert de Mojave per la latitud, l'altitud, la vida animal, el clima i grups de plantes natives.

## Comunitats

Les ciutats i pobles del Low Desert inclouen:
* Àrea de Coachella Valley
** Bermuda Dunes
** Cathedral City
** Coachella
** Desert Hot Springs
** Indian Wells
** Indio
** Mecca
** Palm Desert
** Palm Springs
** Rancho Mirage
** Thermal
** Thousand Palms
* Àrea de Imperial Valley
** Brawley
** Calexico
** El Centro
* Àrea de Lower Colorado River Valley
** Blythe
** Palo Verde
** Winterhaven
* Borrego Springs

## Parcs

* Anza-Borrego Desert State Park
* Joshua Tree National Park – porció nord del Low Desert
* Salton Sea State Recreation Area
* Indio Hills Palms Park
* Santa Rosa and San Jacinto Mountains National Monument
* Big Morongo Canyon Preserve

### Refugis i àrees de vida silvestre

* Coachella Valley National Wildlife Refuge
* Imperial National Wildlife Refuge
* Havasu National Wildlife Refuge
* Cibola National Wildlife Refuge
* Sonny Bono Salton Sea National Wildlife Refuge
* Fish Creek Mountains Wilderness
* Santa Rosa Wilderness
* Indian Pass Wilderness
* Whipple Mountains Wilderness
* Sawtooth Mountains Wilderness
* Little Picacho Wilderness

## Referències

* ↑ «Deserts at California Natural Resources Agency web site». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 2 abril 2017].
# Erimyzon sucetta

Erimyzon sucetta és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes. Es troba a Nord-amèrica. Els mascles poden assolir 41 cm de longitud total. És un peix d'aigua dolça i de clima temperat (4 °C-20 °C). Menja microcrustacis i larves.

## Referències

* ↑ «Erimyzon sucetta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Etnier, D.A. i W.C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville, Tennessee, Estats Units
# Phrynobatrachus congicus

Phrynobatrachus congicus és una espècie de granota que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Channing, A. 2004. Phrynobatrachus congicus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Caswellsilverita

La caswellsilverita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom en honor de Caswell Silver (1916-1988), geòleg i president de la "Sundance Oil Company" de 1960 a 1984. Va ser alumne i benefactor del Departament de Geologia i de l'Institut de meteorítica a la Universitat de Nou Mèxic.

## Característiques

La caswellsilverita és un sulfur de fórmula química NaCrS₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la caswellsilverita pertany a «02.F - Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O; amb alcalins (sense Cl, etc.)» juntament amb els següents minerals: schöllhornita, cronusita, chvilevaïta, orickita, rasvumita, pautovita i colimaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1982 al meteorit Norton County, trobat al comtat homònim a l'estat de Kansas, Estats Units, on es troba associada a altres minerals com: daubreelita, oldhamita, kamacita i perryita. També ha estat descrita en altres quatre meteorits: en el meteorit de Pena Blanca Spring, trobat a Texas, en el meteorit Parsa, trobat a Muzaffarpur (Índia), en el meteorit Qingzhen (Xina) i en el Yamato 691, trobat a l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Caswellsilverite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 febrer 2017].
# Cucal de les Andaman

El cucal de les Andaman (Centropus andamanensis) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita garrigues i vegetació secundària de les illes Coco i les Andaman.
# Giuseppe Aldrovandini

Giuseppe Antonio Vincenzo Aldrovandini (Bolonya, 8 de juny de 1671 - íbidem 8 de febrer de 1707) fou un compositor, mestre de capella i professor de cant italià.
Estudià amb Giacomo Antonio Perti a la seva ciutat natal. Primer fou membre i més tard «príncep» de l'Acadèmia Filharmònica de Bolonya. Hi va debutar am el gènere de l'oratori i el 1696 va es va estrenar el seu primer scherzo giocoso (burla jocosa): Gli ingeni amorosi scoperti in villa (1696) i Dafne (1696), que aconseguiren un bon èxit. Actuà a Màntua, on fou nomenat mestre de capella honorari el 1706, a Venècia, on es presentà La fortezza al cimento, i a Nàpols, on es posà en escena el seu Cesare in Alessandria. Malgrat de la fama i dels èxits assolits, tingué una vida difícil i turmentada: morí tràgicament, ofegat al canal Navile a la periferia de Bolonya.

## Referències

* ↑ «Aldrovandini, Giuseppe». A: Gran enciclopedia de la música clásica.. vol. I. Madrid: Sarpe, 1980, p. 21. ISBN 84-7291-226-4.
* 1 2 Tagliavini, Luigi Ferdinando. «Aldrovandini, Giuseppe Antonio Vincenzo». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). Volum 2, 1960.
# Fins a la fi del temps

Fins a la fi del temps (títol original en anglès: Till the End of Time) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Edward Dmytryk, estrenada el 1946. Ha estat doblada al català.

## Argument

Cliff, William i Perry, tres marines, tornen a casa, al final de la Segona Guerra Mundial. Ferits moralment o físicament, han de tornar a aprendre a viure com a civils. La vídua d'un pilot, Pat Ruscomb, molt pertorbada per la desaparició del seu marit, s'interessa per l'un d'ells, Cliff.

## Repartiment

* Guy Madison: Cliff Harper
* Robert Mitchum: William Tabeshaw
* Dorothy McGuire: Pat Ruscomg
* Bill Williams: Perry Kincheloe
* Tom Tully: C.W. Harper
* William Gargan: Sergent Gunny Watrous
* Jean Porter: Helen Ingersall
* Johnny Sands: Tommy
* Loren Tindall: Pinky
* Ruth Nelson: Amy Harper
* Selena Royle: Sra. Kincheloe
* Harry Von Zell: Scuffy
* Richard Benedict: El jove d'Idaho

## Referències

* ↑ esadir.cat. Fins a la fi del temps. esadir.cat.
* ↑ «Till the End of Time». The New York Times.
# 902

El 902 (CMII) és un any comú iniciat en divendres segons el calendari gregorià, el qual pren el naixement de Jesús com a referència per a les dates.

## Esdeveniments

* S'inicia la conquesta islàmica de Mallorca. Issam al-Khawlaní dirigeix l'expedició. Les Balears són incorporades a l'emirat de Córdova.
* 1 d'agost - Cau Taormina, el darrer bastió romà d'Orient a Sicília
* La població mundial assoleix els 240 milions (aproximadament)
* Fundació de Bamberg
* Abu-Ishaq Ibrahim ibn Àhmad abdica en favor del seu fill com a emir d'Ifríqiya.
* Ivar II de Dublín és expulsat pels irlandesos, que tornen a regnar a la zona
* Fi de la dinastia de Nan Chao
* Adalbert I d'Ivrea ascendeix com a marquès d'Ivrea
* Batalla del Holme, dins de l'expansió dels anglosaxons

## Naixements

* Edwige de Wessex, segona dona de Carles III de França
* Adikavi Pampa, poeta indi

## Necrològiques

* Al-Mútadid, califa de Bagdad

## Referències

* ↑ Palos, J. C. «El puig d'Alaró, estendard de la resistència dels pobladors de Mallorca». Ara Balears, 25-01-2020. [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ Renaud, Jean. Les Vikings et les Celtes (en francès). Éditions Ouest-France Université Rennes, 1992. ISBN 2737309018
* ↑ Lappenberg, Johann; Benjamin Thorpe, traductor (1845). A History of England Under the Anglo-Saxon Kings. J. Murray. pp. 88–89.
# Lèmur mostela betsileo

El lèmur mostela betsileo (Lepilemur betsileo) és un lèmur mostela endèmic de Madagascar. És una espècie de lèmur mostela relativament gran, amb una mida total de més de 58 cm, dels quals 32-33 cm pertanyen a la cua. Viu en selves pluvials primàries i secundàries de l'est de l'illa.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 116–117.
# Sers

* Per a altres significats, vegeu «Sers (Charente)».
Sers és un municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió d'Occitània).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 122 | 139 | 122 | 125 | 104 | 102 | 92 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Louis Noguere | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Central tèrmica de Maó

La Central tèrmica de Maó és una central tèrmica convencional situada a Maó controlada per Endesa. Forma part de la xarxa de centrals elèctriques Mallorca-Menorca.
Pot utilitzar gas natural i fuel.
El 2018 va estar sota amenaça de ser tancada per l'incompliment de la normativa de la Unió Europea sobre emissions contaminants.

## Referències

* ↑ Iriarte Rodríguez, 2014, p. 23.
* ↑ Gilabert, Javier «La central de Maó será innecesaria con el doble cable eléctrico y el parque solar de Son Salomó». Menorca, 11-11-2018 [Consulta: 17 gener 2019]. Arxivat 2019-01-19 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-01-19. [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ Iriarte Rodríguez, 2014, p. 18.
* ↑ Marín Jorge, Beatriz. Cobertura probabilística de la demanda a largo plazo en sistemas eléctricos (Treball fi de grau). Universidad Carlos III de Madrid, 2010, p. 53.
* ↑ «Endesa ja treballa en la gasificació de la central de Maó mentre accelera l'eliminació d'emissions». IB3, 16-01-2019 [Consulta: 17 gener 2019].

## Bibliografia

* Iriarte Rodríguez, Iván Elias de. Evaluación del impacto económico de un parque eólico en el sistema eléctrico balear (Treball fi de grau). Universidad Carlos III de Madrid, 2014.
# Cucal de Biak

El cucal de Biak (Centropus chalybeus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita boscos de l'illa Biak, a l'oest de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ IUCN «Centropus chalybeus» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22684219a93019214.en.