OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jacheongbi

Jacheongbi és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -67.3 ° de latitud nord i 7.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 31 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 25 d'agost del 2017 i fa referència a Jacheongbi, deessa coreana que va portar cinc grans a l'illa de Jeju i va començar a cultivar.

## Referències

* ↑ "Jacheongbi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ National Folk Museum of Korea (South Korea); Gil-Job-Ie Media. Encyclopedia of Korean Folk Literature. III, 2015.
# Itàlia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La RAI emprarà de nou el seu històric Festival de Sanremo com a mètode per escollir el seu representant al Festival de 2012.

## Organització

La RAI seleccionarà del proper Festival de Sanremo, que tindrà lloc entre el 14 i el 18 de febrer de 2012, el seu representant al Festival de 2012. Com que aquest històric festival fa molts anys que ja va deixar de ser una preselecció en si mateixa i ha funcionat com un event independent, molt popular a Itàlia, no serà necessàriament el guanyador de cap categoria qui sigui escollit com a representat italià al Festival, tot i que, utilitzant el criteri que es va emprar a l'edició de 2011, podria tornar a ser el guanyador de la categoria novell.

## Candidats

El 15 de gener de 2012, la RAI va anunciar els participants de les dues categories:
* Categoria sènior
* Pierdavide Carone feat. Lucio Dalla - Nanì
* Irene Fornaciari - Il mio grande mistero
* Emma Marrone - Non è l'inferno
* Matia Bazar - Sei tu
* Noemi – Sono solo parole
* Francesco Renga - La tua bellezza
* Arisa - La notte
* Nina Zilli - Per sempre
* Samuele Bersani - Un pallone
* Dolcenera - Ci vediamo a casa
* Chiara Civello - Al posto del mondo
* Gigi D'Alessio & Loredana Bertè - Respirare
* Eugenio Finardi - E tu lo chiami Dio
* Marlene Kuntz - Canzone per un figlio
* Categoria novell
* Giulia Anania - La mail che non ti ho scritto
* Dana Angi - Incognita poesia
* Alessandro Casilla - È vero
* Celeste Gaia - Carlo
* Marco Guazzone - Guasto
* Erica Mou - Nella vasca da bagno del tempo
* Bidiel - Sono un errore
* Io ho sempre voglia - Incredibile

## Referències

* ↑ Renee Pozzi:Italy: RAI set to continue participation in Baku Arxivat 2012-04-30 a Wayback Machine. www.escdaily.com (anglès)
* ↑ Jiandani, Sanjay. «Italy most likely to be in Baku!». ESCToday.com, 05-12-2011. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ «Eurovision Song Contest 2012: l'Italia a Baku ci sarà» (en italian). Eurovision News, 05-12-2011. Arxivat de l'original el 18 de gener 2012. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ Edward Montebello:Italy: 62nd Sanremo Festival finalists announced www.esctoday.com (anglès)

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Ixcateques

Elss ixcateques són un poble indígena que se situen al nord-oest de l'estat d'Oaxaca, Mèxic. Es concentren principalment en el municipi de Santa María Ixcatlán.
Els ixcateques reben aquest gentilici a causa que resideixen al poble de Santa María Ixcatlán. L'etimologia d'Ixcatlán deriva del nàhuatl ixcatl "cotó" i tlan "lloc de", i significa "Lloc del cotó".

## Referències

* ↑ «Censo Comisión nacional para el desarrollo de los pueblos indígenas». Arxivat de l'original el 2015-12-10. [Consulta: 11 desembre 2013].
* 1 2 Nava Reyes, Clara; Romero Luna, Monzerrat. Ixcatecos. México: Comisión Nacional para el Desarrollo de los Pueblos Indígenas, 2007. ISBN 978-970-753-086-7.

## Enllaços externs

* Video: Ixcatecos (Oaxaca). El pan ixcateco Arxivat 2013-05-21 a Wayback Machine. a la pàgina de la CDI.
* Ixcatecos Arxivat 2013-10-16 a Wayback Machine. a Atlas de los pueblos indígenas de México.
# Jane Seymour

* Per a altres significats, vegeu «Jane Seymour (actriu)».
Jane Seymour (1509 – 24 d'octubre de 1537), reina consort d'Anglaterra, va ser la tercera esposa d'Enric VIII d'Anglaterra, i mare del futur rei Eduard VI. Va morir 12 dies després de donar a llum a aquest.
Seymour va ser la quarta dels 9 fills de John Seymour de Wiltshire, i de Margaret Wentworth. Després de servir com a assistent de Caterina d'Aragó i d'Anna Bolena, esposes d'Enric VIII d'Anglaterra, Jane va despertar l'interès del rei. A diferència dels seus germans i de la seva predecessora Anna Bolena, no simpatitzava amb les idees religioses protestants. El seu desig de casar-se amb ella va accelerar les falses acusacions d'adulteri contra Anna. Jane i Enric es van casar al palau de York, el 30 de maig de 1536, només 11 dies després de l'execució d'Anna i va instar el seu marit a fer les paus amb Maria Tudor. Jane aviat va quedar embarassada.
Com a reina, Jane va ser estricta i formal. Les seves amistats eren només femenines. La vibrant vida social de la casa de la reina que tan bé havia controlat Anna Bolena, va ser substituïda per una atmosfera estricta, gairebé opressiva. Desesperada per semblar una reina, s'obsessionava pels mínims detalls, com quantes perles s'havien de cosir a les faldilles. Va prohibir la moda francesa, introduïda a la cort per Anna. Políticament conservadora, la seva única intervenció en el regne va finalitzar quan el rei li va recordar que l'última reina havia perdut el cap per la seva intromissió en els assumptes polítics.
L'embaràs va despertar en Jane un desig irrefrenable per a menjar perdius. El rei ordenava portar-les des de Calais i Flandes. Va engreixar-se terriblement i es van haver d'arreglar tots els seus vestits. Jane va donar a llum un nen, el futur rei Eduard VI, el 12 d'octubre de 1537. Va contreure febres puerperals i va morir dotze dies més tard, el 24 d'octubre de 1537. Està enterrada en el Castell de Windsor.
Els dos ambiciosos germans de Jane, Thomas i Edward, van abusar de la seva memòria per a augmentar les seves pròpies fortunes. Després de la mort d'Enric, Thomas va contreure matrimoni amb la seva vídua, Caterina Parr. Durant el període de regència d'Eduard VI, Edward Seymour va ser el seu protector i el governant reial d'Anglaterra. Ambdós germans van ser executats.

## Referències

* ↑ Whitelock, Anna. Mary Tudor: England's First Queen (en anglès). Londres: Bloomsbury, 2009, p. 81. ISBN 978-0-7475-9018-7.

## Enllaços externs

* Un recorregut geo-biogràfic Arxivat 2008-12-21 a Wayback Machine. de "Les sis esposes d'Enric VIII" a Google Earth
* Les sis dones d'Enric VIII
| Precedit per: Anna Bolena | Reina Consort d'Anglaterra 1536 - 1537 | Succeït per: Anna de Clèveris |
# Japan Women's Open Tennis 2014

El Torneig d'Osaka 2014, oficialment conegut com a Japan Women's Open Tennis 2014, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International Tournaments de la WTA. La sisena edició del torneig es va celebrar entre el 6 i el 12 d'octubre de 2014 a l'Utsubo Tennis Center d'Osaka, Japó.
La tennista australiana Samantha Stosur va guanyar aquest títol per tercera vegada en la seva carrera.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Stosur | 7 | 1 | |
| | J. Gajdošová | 6$^4$ | 0 | r | 1 | S. Stosur | 6 | 6 | |
| | Y. Putintseva | 6 | 7 | | | Y. Putintseva | 4 | 1 | |
| 6 | H. Watson | 4 | 5 | | | | | | | 1 | S. Stosur | 7 | 6 |
| 3 | E. Svitolina | 3 | 6 | 6 | | | | | | 3 | E. Svitolina | 6⁶ | 2 |
| WC | N. Osaka | 6 | 3 | 4 | 3 | E. Svitolina | 6 | 6 | | | | | |
| Q | S. Aoyama | 1 | 1 | | 8 | L. Davis | 2 | 4 | | | | | |
| 8 | L. Davis | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | S. Stosur | 7 | 6 |
| 5 | Z. Dias | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 5 | Z. Dias | 6$^7$ | 3 |
| | L. Arruabarrena | 0 | 1 | | 5 | Z. Dias | 6$^4$ | 6 | 6 | | | | |
| | A. Konjuh | 6 | 3 | 6 | | A. Konjuh | 7 | 4 | 2 | | | | |
| 4 | C. Vandeweghe | 2 | 6 | 3 | | | | | | 5 | Z. Dias | 6 | 7 |
| | L. Kumkhum | 2 | 6 | 6 | | | | | | | L. Kumkhum | 2 | 5 |
| | E. Hozumi | 6 | 4 | 4 | | L. Kumkhum | 6 | 4 | | | | | |
| | M. Doi | 0 | 4 | | 2 | M. Keys | 2 | 3 | r |
| 2 | M. Keys | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 6 | 6 |
| | Misa Eguchi Eri Hozumi | 1 | 1 | 1 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 4 | 3 |
| 3 | Lisa Raymond Samantha Stosur | 0 | 4 | | Shuko Aoyama Renata Voráčová | 6 | 6 |
| | Shuko Aoyama Renata Voráčová | 6 | 6 | | | | | Shuko Aoyama Renata Voráčová | 6 | 6 |
| WC | Kyōka Okamura Kotomi Takahata | 3 | 5 | | | | | Lara Arruabarrena Tatjana Maria | 1 | 2 |
| 4 | Darija Jurak Megan Moulton-Levy | 6 | 7 | 4 | Darija Jurak Megan Moulton-Levy | 3 | 4 |
| | Erika Sema Yurika Sema | 4 | 5 | | Lara Arruabarrena Tatjana Maria | 6 | 6 |
| | Lara Arruabarrena Tatjana Maria | 6 | 7 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès) (anglès)
Osaka / Tòquio / Hiroshima :
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2023
2024 :
WTA Tour 2014
< 2013
2015 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# 1358
## Esdeveniments

* 17 d'agost - València: una gran riuada del Túria assota l'Horta i hi causa més de 400 víctimes.
* Agost - Guardamar: Setge de Guardamar (1358) durant la Guerra dels dos Peres

## Naixements

* 20 de gener, el Puig de Santa Maria, l'Horta Nordː Elionor d'Aragó i de Sicília, princesa d'Aragó i reina consort de Castella (m. 1382).
* 25 de desembre - Japó: Ashikaga Yoshimitsu, dinovè shogun

## Necrològiques

* 7 de juny - Japó: Ashikaga Takauji, dissetè shogun

## Referències

* ↑ «Elionor d’Aragó | enciclopedia.cat». [Consulta: 7 juliol 2022].
# Jardí Botànic de Wuppertal

El Jardí Botànic de Wuppertal, o en alemany, Botanischer Garten, Wuppertal, és un Jardí botànic històric que es troba al centre de la ciutat de Wuppertal, a Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya. És un parc d'entrada lliure, on es poden visitar les seves col·leccions de plantes exòtiques que es troben en les 1,5 hectàrees de vivers, així com les plantes locals disposades en els nombrosos senders que hi condueixen.

## Localització

El Jardí Botànic de Wuppertal es troba al centre de la ciutat de Wuppertal, a la carena d'un dels nombrosos turons de la zona de parcs de la muntanya Hardt. Està situat en un terreny accidentat, entre els 195 i els 220 metres d'altura des d'on es veu la vall del riu Wupper.

## Història

Aquest jardí botànic es va fundar l'any 1890 com un jardí d'ensenyament per a les escoles de la ciutat. L'any 1910, per la falta d'espai s'hi van agregar els terrenys de la finca llindant Ellerschen Vila. Des de desembre de 1993 el jardí botànic està administrat a més de pel govern local, per l'"Associació d'Amics i Promotors del Jardí Botànic de Wuppertal".

## Col·leccions

* El fons del jardí botànic conté plantes de tot el món que es troben en les 1,5 hectàrees dels vivers. A més hi ha col·leccions d'arbres, arbustos, plantes perennes, anuals i bianuals locals del Hardt que es poden observar al llarg dels senders que condueixen cap als vivers.
* La torre Elisa (Eliseturm) es va construir quan es va erigir el vell molí, la torre Elisa ha estat dominant la zona de parcs Hardt des de l'any 1839. Durant un temps, aquesta bella torre d'estil clàssic, va tenir les funcions d'observatori astronòmic.
Actualment es pot gaudir d'una impressionant panoràmica de la ciutat de Wuppertal des de la Elisenturm.

## Referències

* ↑ Botanic Gardens Conservation International

## Enllaços externs

* Pàgina descriptiva del botànic (en alemany)
* Friends: Botanischer Garten Wuppertal
* Plànol del jardí
# Jardí Botànic de la Universitat de Karlsruhe

El Jardí Botànic de la Universitat de Karslruhe (en alemany: Botanischer Garten der Universität Karlsruhe, o també Botanischer Garten der Karlsruher Institut für Technologie) és un jardí botànic que es troba al campus de la universitat de Karlsruhe a Karlsruhe, Alemanya.
Està administrat per l'Institut Tecnològic de Karlsruhe (KIT).
El codi d'identificació internacional del Botanischer Garten der Universität Karlsruhe com a membre del “Botanic Gardens Conservation Internacional” (BGCI), així com les sigles del seu herbari és UNKAR.

## Localització

Botanischer Garten der Universitat Karlsruhe (TH), Kaiserstrasse 12, Karlsruhe, Baden-Württemberg, Alemanya.
Està obert tots els dies de la setmana i els diumenges, l'entrada és lliure.

## Història

La ciutat de Karlsruhe té dos jardins botànics: el municipal i el de la universitat, que es complementen mútuament en les seves funcions.
Mentre que el jardí municipal serveix sobretot a la preservació d'espècies i al plaer estètic de la població, el jardí botànic de la universitat enfoca les seves tasques cap a la recerca i l'ensenyament.
A part de la preservació de les plantes amenaçades d'extinció fa tasques d'inventariat genètic. Malgrat les dificultats en les condicions bàsiques expositives (reducció dels terrenys, hivernacles necessitats de remodelació), el jardí busca amb vista al futur, el diàleg amb el públic en general.

## Col·leccions

El jardí botànic alberga 5.700 espècies de plantes, incloent 1.930 espècies amenaçades segons la Llista Vermella de la UICN o les convencions del CITES. Els seus tres majors objectius són:
* Recerca, particularment en la comprensió de les bases moleculars del desenvolupament, creixement i metabolisme,amb projectes específics en Arabidopsis thaliana, Gnetum gnemon, Nicotiana tabacum, Oryza sativa i Vitis vinifera. Actualment el jardí conrea unes 50 espècies de parres silvestres de raïms per a l'ús en la recerca contra la floridura suau, així com una col·lecció d'espècies d'arròs salvatge procedents de tot el món.
* Ensenyament, per la qual el jardí proporciona el material vegetal per als cursos i s'utilitza per les excursions al camp i la comparació dels tipus de plantes.
* Conservació d'espècies rares i varietats de plantes, incloent Althaea hirsuta, Androsace septentivionalis, Apium graveolens, Campanula cervicaria, Cnidium dubium, Equisetum x trachyodon, Gentiana cruziata, Leonurus cardica, Ludwigia palustris, Marsilea quadrifolia, Polystichum braunii, Populus nigra, Salix repens, Scirpus carinatus, Scirpus triqueter, Stipa ioannis, Taraxacum acoriferum, Taraxacum balticiforme, Taraxacum germanicum, Taraxacum pollichii, Trapa natans, Vaccinium x intermèdia, Viola uliginosa, i Vitis vinifera L. ssp. sylvestris. També manté unes bones col·leccions de plantes suculentes i orquídies.

## Vegeu també

* Jardí Botànic de Karslruhe, és un jardí botànic municipal.
* Otto Lehmann

## Referències

* ↑ Botanic Gardens Conservation International (anglès)

## Enllaços externs

* Entrada a la pàgina del BGCI (anglès)
# Jardí Enric Morera

El Jardí Enric Morera és un jardí històric del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un jardí de planta quadrangular situat entre l'avinguda Salvador Dalí, el Carrer Col·legi, l'edifici Hotel Pirineus i la part de darrere de dos blocs de pisos. Al centre del jardí hi ha un estany a on hi havia granotes (que dona al jardí el sobrenom de "parc de les granotes"), i arbres, flors i bancs en els laterals. Per salvar el desnivell del carrer, presenta per la part externa un sòcol de pedres procedents de l'església de Sant Pere. Destaca la font i embigat per emparrar-hi rosers.

## Història

L'any 1919, aquests terrenys coneguts pel nom de l'Era d'en Desseya eren emprats per "la Unió Esportiva de Figueres" com a camp de futbol. L'any 1936, s'utilitzaren part de les pedres de l'enderrocada església gòtica de Sant Pere per salvar el desnivell del Carrer Col·legi. També és conegut pel nom de "parc de les granotes" o "dels enamorats".
La urbanització d'aquesta zona, es deu a Ricard Giralt. L'arquitecte rebutja crear una gran plaça, per les dimensions exagerades i l'elevat cost econòmic de les expropiacions, i opta per la formació d'uns jardins més petits.

## Referències

* 1 2 3 «Jardí Enric Morera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Jean-Claude Pennetier

Jean-Claude Pennetier (Châtellerault, 16 de maig de 1942) és un pianista clàssic francès.
Pennetier va començar a estudiar piano a l'edat de tres anys i després va ingressar al Conservatori de París en classes de piano i música de cambra. Després de passar diversos concursos internacionals, va començar una carrera en solitari que el va portar a actuar a l'estranger. A principis dels setanta, va interrompre temporalment aquesta carrera per dedicar-se a la composició i la direcció. També va aprofitar aquest període per aprofundir en el seu repertori i la seva reflexió sobre la música. Es va interessar pel teatre musical, escrivint òperes per a nens, el pianoforte. També és un apassionat de la música de cambra i de la música clàssica contemporània. Dirigeix l'Ensemble intercontemporain, "the Ensemble 2e2m" i des de 1995 imparteix classes al Conservatoire de Paris. Ha estrenat obres de Philippe Hersant, Maurice Ohana, Pascal Dusapin, entre altres compositors del XX que li agrada. Actualment és convidat a França i a l'estranger com a solista amb orquestres de renom: la Orquestra de París, Dresden Staatskapelle, la NHK de Tòquio, etc. Regularment és convidat del Festival de La Roque-d'Anthéron, el de Prada, (Conflent), el festival Chopin al "Château de Bagatelle", la temporada musical d'estiu de Sceaux, el Printemps des Arts de Monte-Carlo, etc. Visita cada temporada el Canadà i als Estats Units per tocar amb orquestra, en recitals o en un conjunts de cambra.
Pennetier ocupa les files de Cavaller de la Legió d'Honor i Oficial de l'Ordre de les Arts i les Lletres. Finalment, el seu viatge espiritual el va conduir, el 2004, a ser ordenat sacerdot de l'Església Ortodoxa (dins de la metròpoli ortodoxa romanesa d'Europa occidental i meridional). Actualment és rector de la parròquia de Chartres.
És el marit de la filla de Valérie Soudères.

## Premis

* 1er premis de piano i música de cambra al Conservatori.
* 1er Premi Gabriel Fauré,
* 2e Premi Concurs Long-Thibaud-Crespin
* 1r premi del Concours de Montréal.
* Primera nominació al Concurs Internacional de Música de Ginebra (1968)
* Lauréate de la competició Marguerite Long
* Gran Premi de l'Académie Charles Cros el 1999 per a la sonata de Schubert a B flat major.

## Enregistraments seleccionats

* Obres de Brahms, Schumann, Debussy, Beethoven (Lyrinx); Schubert (sonata en B flat major)
* Ravel (música de cambra), Saphir Productions
* Mozart, amb Michel Portal i el quartet Ysaÿe, Aeon. (2006)
* Els Trios de Schubert, amb Régis Pasquier i Roland Pidoux, Harmonia Mundi
* Les sonates de pianista de Hyacinthe Jadin (sobre un instrument de l'època)
* Concert per a piano i orquestra de Maurice Ohana, orquestra filharmònica de Luxemburg, Arturo Tamayo, Timpani (1997)
* Maurice Ohana, 3 Caprices, 24 Préludes; Arion (1989)
* L 'obra completa per a piano - de Gabriel Fauré. 1 i 2 (Mirare)
# Abrantes (Madrid)

Abrantes és un barri del sud-oest de Madrid al districte de Carabanchel, amb 30.857 habitants (Padró Municipal, 2007). El seu nom coincideix amb la via principal del barri, l'Avinguda d'Abrantes.
El barri d'Abrantes limita al nord en l'Avinguda d'Oporto amb Opañel, al sud en l'Avinguda de los Poblados amb Buenavista, a l'oest en el Camino Viejo de Leganés amb Puerta Bonita i a l'est en la Carretera de Toledo amb Zofío (Usera).

## Barriades

Pan Bendito és una barriada humil de Carabanchel també conegut com a PanBen. Limita al nord amb el carrer Carcastillo (amb la tàpia de la finca de Vistalegre, "el mur de Berlín de Carabanchel"), al sud amb la Via Lusitana, a l'Oest amb el carrer Belzunegi i a l'est amb el final del camí Vell de Leganes. El carrer Besolla travessa aquest barri.

## Transports

Abrantes és un dels barris millors comunicats de Carabanchel:
* Metro
La línia de metro el recorre amb les estacions de Plaza Elíptica, Abrantes i Pan Bendito, recentment aquesta línia ha estat ampliada fins al Pau de Carabanchel. La línia 11, ampliada fins a la Fortuna (Leganés) i al nord fins a Atocha o fins i tot Chamartín. La línia 6 les estacions d'Opañel i Oporto.
| Línia Metro | Estacions a Abrantes, Carabanchel |
| | Plaza Elíptica |
| | Plaza Elíptica, Abrantes, Pan Bendito, |
La forma més ràpida d'arribar al centre és amb metro, des de la parada de Porto amb prou feines s'hi triba 15 minuts, amb autobús 34 (Plaça Major),35 (Cibeles) es triga bastant més.
* Autobusos
Carabanchel té 2 intercanviadors d'autobusos, el d'Oporto, en superfície i el de Plaza Elíptica, subterrani recentment construït. D'ell surten nombrosos autobusos que connecten Madrid amb Leganés, Getafe i Parla. Aquest bescanviador, a més connectat amb les línies de metro 6 i 11.

## Referències

* ↑ Ayuntamiento de Madrid. «Padró Municipal - Carabanchel (Página 119)» (en (castellà)).
# 3GPP2

El 3rd Generation Partnership Project 2 (3GPP2) va ser una col·laboració entre associacions de telecomunicacions per fer una especificació del sistema de telefonia mòbil de tercera generació (3G) aplicable a nivell mundial dins l'àmbit del projecte IMT-2000 de la ITU. A la pràctica, 3GPP2 va ser el grup d'estandardització per a CDMA2000, el conjunt d'estàndards 3G basats en la tecnologia anterior cdmaOne 2G CDMA.
Les associacions participants van ser ARIB/TTC (Japó), China Communications Standards Association, Telecommunications Industry Association (Amèrica del Nord) i Telecommunications Technology Association (Corea del Sud).
Ultra Mobile Broadband (UMB) va ser un projecte 3GPP2 per desenvolupar un successor de quarta generació del CDMA2000. El novembre de 2008, Qualcomm, el patrocinador principal d'UMB, va anunciar que acabava amb el desenvolupament de la tecnologia, afavorint en canvi LTE.
3GPP2 no s'ha de confondre amb 3GPP; 3GPP és l'organisme estàndard darrere del Sistema Universal de Telecomunicacions Mòbils (UMTS), que és l'actualització 3G a les xarxes GSM, mentre que 3GPP2 era l'organisme estàndard darrere de l'estàndard 3G competidor CDMA2000, que és l'actualització 3G a les xarxes cdmaOne que es va utilitzar principalment als Estats Units. Estats (i fins a cert punt també al Japó, la Xina, el Canadà, Corea del Sud i l'Índia).
GSM/UMTS eren els estàndards sense fil 2G/3G més estès a tot el món. La majoria de països utilitzaven només la família GSM. Alguns països, com la Xina, els Estats Units, el Canadà, Ucraïna, Trinitat i Tobago, l'Índia, Corea del Sud i el Japó, van utilitzar ambdós conjunts d'estàndards.

## Referències

* ↑ «Understanding 3GPP – starting with the basics | Qualcomm» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «3GPP2 (3rd Generation Partnership Project 2)» (en anglès), 19-02-2023. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «What is 3GPP (3rd Generation Partnership Project)?» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «3GPP2 - Third Generation Partnership Project 2» (en anglès britànic). [Consulta: 1r novembre 2023].
# Plana del Villaró

La Plana del Villaró és un pla ocupat per camps de cultiu situat a ponent del Villaró. Pertany al municipi d'Olius, al Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.