OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joaquín Garrigues Walker

Joaquín Garrigues Walker (Madrid, Espanya 1933 - íd. 1980) fou un advocat i polític espanyol que fou diverses vegades ministre sota la presidència d'Adolfo Suárez.
Va néixer el 4 de març de 1933 a la ciutat de Madrid, fill d'Antonio Garrigues Díaz-Cañabate i germà d'Antonio Garrigues Walker. Va estudiar dret a la Universitat de Madrid, exercint posteriorment d'advocat. Morí el 28 de juliol de 1980 a la ciutat de Madrid a conseqüència d'una leucèmia.
Fundador del Partit Demòcrata Espanyol, va presidir la Federació de Partits Demòcrates i Liberals (FPDL) fins a la seva dissolució, moment en el qual passà a integrar-se a la Unió de Centre Democràtic (UCD). En les eleccions generals de 1977 fou escollit diputat al Congrés per la província de Madrid, escó que repetí en les eleccions generals de 1979 per la província de Múrcia. El juliol de 1977 fou nomenat Ministre d'Obres Públiques i Urbanisme, càrrec que abandonà en acabar-se la legislatura. Després de les eleccions de 1979 fou nomenat ministre adjunt al President, càrrec que ocupà fins al gener de 1980. El juny d'aquell any abandonà el seu escó al Congrés a conseqüència de la seva malaltia.

## Referències

* ↑ Governs d'Espanya 1931-2008

## Enllaços externs

* «Informació de Joaquín Garrigues» (en castellà). Congrés dels Diputats.
* «La añorada sonrisa de Joaquín Garrigues» (en castellà). El Mundo, 28-07-2000.
# Celestí Destorrents

Celestí Destorrents (també Celestí des Torrents). Copista al servei del Reial Monestir de Santa Maria de Poblet i probablement seglar (no monjo). És autor d'una còpia del Llibre dels fets, encarregada per l'abat de Poblet Ponç de Copons, i que l'acabà el 17 de setembre del 1343.

## Bibliografia

* «Celestí Destorrents». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Literatura i cultura a la Corona d'Aragó (segles XIII-XV)

## Vegeu també

* Llibre dels fets
# Estació de la Guingueta d'Ix

Línia de Cerdanya ("Tren Groc") :
L'Estació de La Guingueta d'Ix, oficialment en francès Bourg-Madame, és una estació de ferrocarril de la línia del Tren Groc situada a la població del mateix nom, la Guingueta d'Ix, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
Està situada al sud-est del nucli vell de la Guingueta d'Ix, a l'Avinguda de l'Estació (popularment, de la Gara).
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| : Transport express régional |||||
| Vilafranca de Conflent - Vernet - Fullà | Oceja | Tren groc | Ur-Les Escaldes | La Tor de Querol - Enveig |

## Referències

* ↑ «Gare Bourg-Madame» (en francès). SNCF, 16 octubre 2021. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ L'Estació de la Guingueta d'Ix en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «74 - La Guingueta d'Ix». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «La Guingueta d'Ix». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies
# Reang

Els reang o bru són un poble del nord-est de l'Índia que viuen majoritàriament a Mizoram, però n'hi ha també a Tripura i Assam.
El moviment dels reang va començar el 1989 quant tres joves (Sawibunga, un graduat de la NEHU, Lalrinthangga, un estudiant, i Ramawia, un professor de primària) al·legant la manca de respecte a la cultura reang van decidir formar la Unió Popular Reang (Reang Peoples Union, RPU) el setembre de 1989 demanant al govern de Mizoram coses com programes de ràdio, reserva de llocs de treball públics pels reang, i nomenament d'un reang a l'assemblea legislativa (quan Mizoram va esdevenir territori dos líders reang, Zoduha i Lalnunzira, havien estat nomenats legisladors).
La RPU va agafar més tard el nom d'Associació Sociocultural Bru (Bru Socio-Cultural Association, BSCA) el desembre de 1989, i va demanar la inclusió dels reang a la llista de minories tribals. La BSCA va crear una plataforma política el juny de 1990, la Convenció Democràtica Reang (Reang Democratic Convention, RDC). La RDC va esdevenir el 1991 el Partit de la Convenció Democràtica Reang (Reang Democratic Convention Party).
Els reang de Mizoram i els de Tripura van entrar en contacte i al cap d'un temps van establir el nom bru com a denominació ètnica nacional.
Les autoritats de Mizoram deien que els chakma eren emigrants de Bangladesh i els reang de Tripura i Assam, i en l'oposició destacava el Mizo Zirlai Pawl, ala juvenil del Front Nacional Mizo. El desembre de 1994 Sawibunga va fundar la Unió Nacional Bru (Bru National Union BNU).
Una zona poblada pels bru fou declarada pel govern reserva protegida de tigres, alguns joves van agafar les armes i van matar a un oficial mizo prop de Persang (1996), provocant les represàlies dels mizos, que van cremar alguns pobles reang i van provocar la fugida de més de 30000 reang cap a Tripura.
La BNU va demanar in consell autònom de districte i va rebre el suport de l'altra organització dels reang, el Partit de la Convenció Democràtica Reang (Reang Democratic Convention Party, RDCP), però la proposta fou rebutjada i la Mizo Zirlai Pawl (MZP) i la Young Mizo Association (YMA) es declaraven totalment en contra.
El 1997 es va formar el Front d'Alliberament Nacional Bru (Bru National Liberation Front), i poc després el Front d'Alliberament Bru de Mizoram (Bru Liberation Front of Mizoram, BLFM)
# Reina i pàtria

Reina i pàtria (títol original en anglès: Queen and Country) és una pel·lícula de drama història del Regne Unit del 2014 escrita i dirigida per John Boorman. Es va presentar al Festival Internacional de Cinema de Cannes de 2014. És la seqüela d'Esperança i glòria (1987) i té els mateixos personatges encara que a causa del pas del temps, només David Hayman va poder tornar a interpretar-lo.
Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

1952. Bill Rohan, de 18 anys, es passa la vida somiant a casa de la seva família, a la vora del riu, a l'espera de ser cridat a files per un període de dos anys pel servei militar obligatori. Cada matí, el Bill nada al riu i sospira per una noia molt maca que passeja en bicicleta.

## Repartiment

* Callum Turner com a Bill Rohan
* Vanessa Kirby com a Dawn Rohan
* David Thewlis com a Bradley
* Richard E. Grant com a Major Cross
* Caleb Landry Jones com a Percy Hapgood
* Tamsin Egerton com a Ophelia
* Sinéad Cusack com a Grace Rohan
* David Hayman com a Clive Rohan
* Brían F. O'Byrne com a RSM Digby
* Pat Shortt com a Redmond
* John Standing com a George
* Aimee-Ffion Edwards com a Sophie Adams
* David Michael Claydon com a Jones

## Referències

* ↑ «Reina i pàtria». ésAdir. [Consulta: 14 setembre 2020].
* ↑ «Reina i pàtria». Diari Ara. [Consulta: 14 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Queen and Country a Internet Movie Database (anglès)
* Reina i pàtria - Lloc web oficial
# Joaquín García Cabrera

Joaquín García Cabrera (s. XIX - 31 d'agost de 1936, Màlaga) fou un polític monàrquic espanyol que fou regidor de l'ajuntament de Màlaga i governador civil de les Illes Balears durant la Segona República.
Estudià dret i es doctorà. Era membre de l'Esquerra Liberal Dinàstica i el 1931, sota el regnat d'Alfons XIII, es presentà a les eleccions municipals pel districte cinquè de Màlaga amb la Coalició Monàrquica i fou elegit regidor. Posteriorment fou nomenat governador civil de les Illes Balears el desembre de 1935, però dimití el febrer de 1936 quan triomfà a nivell estatal el Front Popular. Fou assassinat, després de l'alçament militar contra la Segona República, el 31 d'agost de 1936 a Màlaga per un grup d'incontrolats, probablement vinculat a la FAI.

## Referències

* 1 2 de Mayoralgo, J.M. «Movimiento nobiliario. Año 1936» (en castellà). [Consulta: 18 desembre 2017].
* ↑ Velasco Gómez, J. La Segunda República en Málaga, 1931-1936 (en castellà). Editorial Ágora, 1 març 2008.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 166. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ LLUCH F. VALLS, Francisco. Mi diario entre los mártires. Càrcel de Málaga, año 1933. Granada: Imprenta H. de Paulino Ventura, 1937, p. 70.
# Thar Es-Souk

Thar Es-Souk (àrab: طهر السوق, Z̨har as-Sūq) és un municipi de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.182 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Cathcart

Cathcart és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 3.015 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cathcart tenia 3.015 habitants, 1.016 habitatges, i 815 famílies. La densitat de població era de 279,8 habitants per km².
Dels 1.016 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,1% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 14,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 6,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.357 $ i la renda mediana per família de 77.552 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.425 $ mentre que les dones 32.417 $. La renda per capita de la població era de 28.716 $. Aproximadament l'1,9% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cathcart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cathcart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Realp

Realp és un municipi del cantó d'Uri (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Notropis baileyi

Notropis baileyi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S. 1818. Description of two new genera of North American fishes, Opsanus, and Notropis. Am. Monthly Mag. Crit. Rev. v. 2 (3) (gener del 1818). 203-204.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Notropis baileyi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Joliotita

La joliotita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom dels físics francesos Jean Frédéric Joliot (1900-1958) i Irène Joliot-Curie (1897-1956).

## Característiques

La joliotita és un carbonat de fórmula química (UO₂)CO₃·nH₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1974. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de cristalls escamosos i aplanats en {100}, exhibint {100}, {010} i {011}; típicament en agregats esferulítics radials, d'aproximadament 0,1 mil·límetres.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la joliotita pertany a «05.EB - Uranil carbonats, amb proporció UO₂:CO₃ = 1:1» juntament amb els següents minerals: rutherfordina, blatonita i bijvoetita-(Y).

## Formació i jaciments

És un mineral secundari poc freqüent que es troba a les parts rovellades d'un dipòsit d'urani. Sol trobar-se associada a altres minerals com: bil·lietita, rutherfordina, studtita, barita i limonita. Va ser descoberta l'any 1974 al dipòsit d'urani de la vall de Krunkelbach, a Menzenschwand (Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya). També ha estat descrita a Kirchheimer (dipòsit d'urani de Müllenbach, Baden-Baden) i a la pegmatita de Bjertnes (llac Krøderen, Noruega).

## Referències

* ↑ «Joliotite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 maig 2016].
* 1 2 «Joliotite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 22 maig 2016].
# Torregassa

Torregassa) és el nom dels següents llocs:
* Torregassa (Avinyó), indret al municipi d'Avinyó (Bages).
* Torregassa (Olius), cim del municipi d'Olius (Solsonès).
* Torregassa (Montclar), poble del municipi de Montclar (Berguedà).
* La Torregassa (Olius): cim del municipi d'Olius (Solsonès).
* La Torregassa (Sant Jaume dels Domenys), poble del municipi de Sant Jaume dels Domenys (Baix Penedès).
* Serrat de la Torregassa: serrat del municipi d'Olius (Solsonès).
# Casa al carrer del Miracle, 5 (Balaguer)

La Casa al carrer del Miracle, 5 és un edifici de Balaguer (Noguera) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitatges entre mitgeres situat en una finca estreta afrontada al carrer Miracle. És de quatre plantes amb dos eixos verticals marcats per unes obertures amb senzills balcons a les dues plantes superiors i al primer pis un balcó continu que uniformitza hortizontalment l'edifici. A la porta d'accés hi ha la data 1910 a la clau de l'arc rebaixat i una petita obertura a cada costat.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer del Miracle, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Xarxa de Tramvies d'Osaka-Sakai

La Xarxa de Tramvies d'Osaka-Sakai (阪堺電気軌道, Hankai Denki Kidō), sovint abreujat com a Hankai (阪堺) és una empresa de transport ferroviari de passatgers filial del Ferrocarril Elèctric Nankai fundada el 7 de juliol de 1980 a Osaka, Japó. L'empresa opera dues línies de tramvies, una d'elles la qual arriba al veí municipi de Sakai, d'ací el nom de l'empresa. El nom de la companyia és un acrònim del segon kanji d'Osaka (大阪), que en la seua pronuncia xinesa és "han" i el kanji de Sakai (堺) ciutat on també presta servei la companyia.

## Història

L'antecedent de l'empresa Hankai, fundada el 1980 al districte de Sumiyoshi, Osaka són dues empreses: el Ferrocarril de Cotxe de Cavalls d'Osaka (大阪馬車鉄道, Osaka Basha Tetsudo), fundat el 1900 i que operava el que hui es coneix com la línia Uemachi i que acabaria anomenant-se Circuit de Tren de Naniwa (浪速電車軌道, Osaka Densha Kidô) i la Hankai antiga, la qual operava l'actual línia Hankai. Les dues companyies van ser adquirides pel Ferrocarril Elèctric Nankai, el qual va començar a operar les línies com a part de la seua empresa des de 1947. L'any 1980, la Nankai funda la nova i actual Hankai, agrupant en ella les seues línies de tramvies. L'any 2016 s'acurta en una parada la línia Uemachi.

## Línies

| Color i icona | Color i icona | No. | Nom | Nom original | Inaugurada | Darrera extensió | Llargaria | Estacions |
| Verd | | HN | Línia Hankai | 阪堺線 | 1900 | | 14 km | 31 |
| Taronja | | U | Línia Uemachi | 上町線 | 1900 | 2016 | 4,4 km | 10 |
| Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | 18,4 km | 41 |

## Parc mòbil

* Sèrie 161 (1928)
* Sèrie 351 (1962)
* Sèrie 501 (1957)
* Sèrie 601 (1996)
* Sèrie 701 (1987)
* Sèrie 1001 (2013)
* Sèrie 1101 (2020)

## Referències

* ↑ https://www.osakastation.com/hankai-tramway-sumiyoshi-taisha-shrine-myokokuji-temple-nanshuji-temple-hamadera-park/
* ↑ https://www.hankai.co.jp/english/route/
* ↑ http://www.urbanrail.net/as/jp/osaka/osaka-tram.htm
* ↑ https://osaka-info.jp/en/page/hankai-tramway

## Enllaços externs

* Xarxa de Tramvies d'Osaka-Sakai - Lloc web oficial
# Ca Xapes

Ca Xapes és una obra eclèctica de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici que dona a tres carrers: muralla de Sant Antoni, del Pantà i de la Paborde. Disposa de planta baixa i dues plantes més.
A la façana principal que és la que tenim al carrer de la Muralla, hi ha set obertures, que tenen totes arcs rebaixats. Algunes obertures corresponen a portes i altres a finestres. En aquesta fatxada i en el primer pis hi ha quatre balcons i tres finestres consecutius, aquestes situades en el extrem cantoner amb el carrer del Pantà. a la segona planta hi ha set finestres.
Les altres dues façanes, les que donen als carrers del Pantà i de la Paborde, no tenen cap interés. Hi ha moltes més finestres que balcons, Tots els tres laterals tenen una cornisa perimetral molt seinzilla. A continuació i en alçada, hi ha un mur cec que correspon a la coberta transitable.

## Referències

* 1 2 3 «Ca Xapes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Mirall distorsionador

Un mirall distorsionador, també conegut com mirall de fira o mirall de carnaval, és una atracció popular en carnavals i fires. En lloc d'un mirall pla normal que reflecteix una imatge inversa perfecta, els miralls distorsionadors són superfícies de reflexió no-planes, normalment corbades que sovint utilitzen seccions convexes i còncaves per aconseguir l'efecte distorsionat.
Per les seves propietats distorsionants, de vegades apareixen a la ficció com un mecanisme literari, com ara al conte de fades de 1844 de Hans Christian Andersen La reina de les neus.
La noció de mirall distorsionador s'empra també metafòricament per explicar que la percepció de la realitat pot ser deformada segons quins siguin els punts de vista que s’adoptin. Exemples actuals són les anomenades fake-news, o la manipulació mediàtica de l'origen, els objectius i els resultats de la invasió d'Ucraïna.

## Referències

* ↑ «What is a Carnival Mirror?», August 19, 2009. [Consulta: 4 setembre 2009].
* ↑ Rossing, Thomas D. Light science: physics and the visual arts. Springer, September 24, 1999, p. 53. ISBN 978-0-387-98827-6.
* ↑ Westfahl, Gary. The Greenwood encyclopedia of science fiction and fantasy: themes, works, and wonders. 2. Greenwood Publishing Group, 2005, p. 529. ISBN 978-0-313-32952-4.
* ↑ «Putin's War» (en anglès). The New York Times, 17-12-2022. [Consulta: 18 desembre 2022].
# Antoni Oriol i Buxó

Antoni Oriol i Buxó (Reus, 20 de setembre de 1833 - Barcelona, 1 de gener de 1892)va ser un orfebre i argenter català, fundador de l'empresa A. Oriol.
Fill de Pau Oriol Carbonell d'ofici veler i d' Anna Boixó Freixa nascuts a Reus. Aprenent de diversos argenters reusencs, es traslladà a Barcelona, on el 1850 va obrir un taller al Born, que amplià el 1854, i aviat es va fer conegut per la qualitat de les seves peces d'orfebreria, predilectes de l'alta societat barcelonina. Realitzà algunes peces per a Isabel II, entre altres una diadema i un collar de brillants, classificats com a obres de difícil superació. Realitzà també un gran nombre d'objectes religiosos: custòdies, calzes, copons i altres peces. El taller va ser continuat pel seu fill Antoni Oriol Ballvè (Barcelona 1867-1940) i després pels seus descendents.

## Referències

* ↑ «Baptismes (1831-1836). Pàg.211. Imatge 434». A.H.A.T. Reus. Parròquia de Sant Pere, apòstol, 21-09-1833. [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ Registre de defuncions. Any 1892. Registre núm.20. Jutjat "Lonja".
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 497.

## Enllaços externs

* «Antoni Oriol i Buxó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Oriol orfebre Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine.
# Notropis amoenus

Notropis amoenus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis amoenus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jollj Ceramica (equip ciclista)

L'equip Jollj Ceramica va ser un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta que va competir entre 1973 a 1977.
Dels seus resultats destaca sobretot la victòria final al Giro d'Itàlia de 1975, per part de Fausto Bertoglio.

## Principals resultats

* Giro del Laci: Giovanni Battaglin (1973)
* Volta a Catalunya: Fausto Bertoglio (1975)
* Giro de la Pulla: Giovanni Battaglin (1975), Pierino Gavazzi (1977)
* Tour del Nord-oest de Suïssa: Simone Fraccaro (1977)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 5 participacions (1973, 1974, 1975, 1976, 1977)
** 8 victòries d'etapa:
*** 1 el 1974: Pierino Gavazzi
*** 4 el 1975: Knut Knudsen, Giovanni Battaglin (2), Fausto Bertoglio
*** 1 el 1976: Simone Fraccaro
*** 2 el 1977: Simone Fraccaro, Knut Knudsen
** 1 classificació finals:
*** Fausto Bertoglio (1975)
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 2 participacions (1975, 1976)
** 1 victòries d'etapa:
*** 1 el 1976: Giovanni Battaglin
** 0 classificacions secundàries:
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2015-01-20 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Torregrotta

Torregrotta (sicilià Turrigrutta) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 7.323 habitants. Limita amb els municipis de Monforte San Giorgio, Roccavaldina i Valdina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Antonino Caselli | Llista cívica |