OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marquesat de Priego

El Marquesat de Priego és un títol nobiliari espanyol amb Grandesa d'Espanya, que fa referència a la localitat andalusa de Priego de Córdoba. Va ser concedit el 1501 durant el regnat dels Reis Catòlics a Pedro Fernández de Córdoba, de la casa d'Aguilar dels Fernández de Córdoba. Aquesta casa, coneguda com a Casa de Priego en endavant, va ser la branca central de la família des del segle xiii, vinculada als càrrecs d'agutzil i d'alcalde de Còrdova. Priego era senyoria de la família des que fou atorgada el 1370 per Enric II i després seria elevada a marquesat. A inicis del segle xviii, es va unir a la Medinaceli, quan Nicolás Fernández de Córdoba va succeir al seu oncle Luis Francisco de la Cerda.
El títol ha estat sol·licitat per Marco de Hohenlohe y Medina, que ha aparegut al BOE d'octubre de 2014, per defunció de la seva àvia, la darrera marquesa, Victoria Eugenia Fernández de Córdoba.

## Titulars

Els marquesos des de 1501 són els següents:
| | Titular | Període |
| I | Pedro Fernández de Córdoba y Pacheco | 1501-1517 |
| II | Catalina Fernández de Córdoba y Enríquez de Luna | 1517-1569 |
| III | Catalina Fernández de Córdoba y Figueroa | 1560-1574 |
| IV | Pedro Fernández de Córdoba y Figueroa | 1574-1606 |
| V | Alonso Fernández de Córdoba y Enríquez de Ribera | 1606-1645 |
| VI | Luis Ignacio Fernández de Córdoba y Enríquez de Ribera | 1645-1665 |
| VII | Luis Mauricio Fernández de Córdoba y Figueroa | 1665-1690 |
| VIII | Manuel Fernández de Córdoba y de la Cerda | 1690-1700 |
| IX | Nicolás Fernández de Córdoba y de la Cerda | 1700-1739 |
| X | Luis Antonio Fernández de Córdoba y Spínola | 1739-1768 |
| XI | Pedro de Alcántara Fernández de Córdoba y Moncada | 1768-1789 |
| XII | Luis María Fernández de Córdoba y Gonzaga | 1789-1806 |
| XIII | Luis Joaquín Fernández de Córdoba y Benavides | 1806-1840 |
| XIV | Luis Tomás Fernández de Córdoba y Ponce de León | 1840-1873 |
| XV | Luis María Fernández de Córdoba y Pérez de Barradas | 1873-1879 |
| XVI | Luis Jesús Fernández de Córdoba y Salabert | 1880-1956 |
| XVII | Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa | 1956-2013 |

## Referències

* 1 2 «Títulos nobiliarios en el Boletín Oficial del Estado» (en castellà). Diputación Permanente y Consejo de la Grandeza de España, 01-10-2014. [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ Quintanilla, M. Concepción (Directora). Títulos, grandes del reino y grandeza en la sociedad política (en castellà). Madrid: Ediciones Sílex, p. 65. ISBN 84-7737-164-4.
* ↑ «Marquesado de Priego y señoríos agregados» (en castellà). Censo-Guía de Archivos de España e Iberoamérica. Ministeri d'Educació, Cultura i Esports d'Espanya. [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ «Fitxa del Marquesat de Priego» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 18 octubre 2015].
# Liptovská Kokava

Liptovská Kokava és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1469.
# Museu Curtius

El Museu Curtius (Musée Curtius) és un museu d'arqueologia i arts decoratives, situat en la riba del riu Mosa a Lieja, classificat com a Patrimoni Major de la Valònia.
Va ser construït en algun moment entre 1597 i 1610 com una mansió privada per a Jean Curtius, industrial i proveïdor de municions a l'exèrcit espanyol. Amb les seves capes alternants de maó vermell i pedra natural, i les seves finestres creuades, l'edifici tipifica l'estil regional conegut com el Renaixement de Mosan (o Meuse).
Després d'una inversió de 50 milions d'euros, el museu es va reobrir com (Le Grand Curtius) el març de 2009, ara alberga les col·leccions fusionades de quatre antics museus: el museu d'arqueologia, el museu d'armament, el museu d'arts decoratives i el museu d'art religiós i art mosan. En les col·leccions destaquen tresors de l'art de Mosan com un tríptic daurat del segle XII, anteriorment a l'església de Sainte-Croix, l'Evangelari de Notger, escultures de Jean Del Cour, i un retrat de Napoleó Bonaparte pintat per Ingres en 1804: Bonaparte, primer cònsol.

## Referències

* ↑ 7000 ans d'art et d'histoire au Grand Curtius. Bruxelles: Luc Pire, [2009?]. ISBN 978-2-507-00236-7.
* ↑ «Grand Curtius». [Consulta: 25 agost 2021].
# Juiz de Fora

Juiz de Fora és un municipi situat a l'interior de l'estat brasiler de Minas Gerais. El 2021 tenia una població estimada de 577.532 habitants.

## Referències

* ↑ «Juiz de Fora» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Juiz de Fora. História» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 30 gener 2022].
# Cròmbec ventregroc

El cròmbec ventregroc (Sylvietta denti) és un ocell de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae)..

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos, localment a Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori i sud de Ghana, Nigèria i sud del Camerun, el Gabon, República del Congo i nord, nord-est, est i sud de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Cròmbec ventregroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Ewood Park

Ewood Park és un estadi de futbol de la ciutat de Blackburn, al comtat de Lancashire, Anglaterra. Actualment és la seu del Blackburn Rovers, club del Football League Championship. L'estadi fou inaugurat el 1890 i té una capacitat de 31.367 espectadors.

## Història

L'estadi Ewood Park fou inaugurat el 1890 i és l'estadi més antic de la Premier League. El seu rècord d'assistència data del 1929 en un partit de la FA Cup contra el Bolton Wanderers amb 62.522 espectadors.

## Enllaços externs

* Ewood Park Arxivat 2009-10-25 a Wayback Machine.
# Eòrdia

Eòrdia (en llatí Eordaea o Eordaia, en grec antic Ἐορδία o Ἐορδαία) era un districte de l'alta Macedònia.
Inicialment governat per prínceps locals va ser sotmesa pels reis temènides de Macedònia. Els habitants, els eordis, en van ser expulsats però el país va conservar el seu nom, segons diu Tucídides. Polibi diu que la via Egnàcia passava per Eòrdia, procedent de Lincèstida en direcció a Edessa, i Titus Livi descriu la marxa de Perseu de Macedònia cap a la baixa Macedònia i Elimea explicant que va passar per Eòrdia.
S'estenia des de la part oest del mont Bermios (Bermius) cap al nord fins a Ostrovo i Katranitza, Saríghioli, i les planes de Djuma Budja i Kariánni al sud fins a les muntanyes prop de Kózani. La principal ciutat era Fisca (Φύσκα), i Tucídides diu que encara hi vivien alguns eordis que s'havien refugiat allà quan els temènides van expulsar els habitants de la regió. Unes altres dues ciutat pertanyien al districte: Begorra i Galadres, que sembla que encara tenien els antics pobladors eordis entre els seus habitants. Begorra es va dir segurament més tard Eordaea, per la seva privilegiada situació, segons diu el geògraf Hièrocles.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eordaea». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 gener 2021].
# Estació del Vendrell

Mapa sinòptic línia RT2 :
Mapa sinòptic línia R4 :
El Vendrell és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població del Vendrell a la comarca del Baix Penedès. L'estació es troba a la línia Barcelona-Martorell-Vilafranca-Tarragona per on circulen trens de la línia R4 de Rodalies de Catalunya operat per Renfe Operadora, servei que uneix el Bages, el Vallès Occidental i Barcelona amb Sant Vicenç de Calders via les comarques del Baix Llobregat, Alt Penedès i Baix Penedès. També circulen trens de la línia RT2 de Rodalies de Tarragona que uneix El Vendrell amb Tarragona.
Aquesta estació de la línia de Vilafranca va entrar en servei l'any 1865 quan es va obrir el tram entre Martorell i Tarragona, sis anys més tard que la línia arribés a Martorell.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 499.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia del Camp de Tarragona |||||
| Port Aventura | Sant Vicenç de Calders | L'Arboç | L'Arboç |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Sant Vicenç de Calders | Sant Vicenç de Calders | L'Arboç | Terrassa Manresa |

## Edifici de l'estació

L'antic edifici de l'estació a la Rambla està protegit com a bé cultural d'interès local. S'hi accedeix mitjançant una escalinata. Consta de cinc cossos verticals, tres dels quals sobresurten més, trencant la monotonia del conjunt arquitectònic. El cos central, com dos del laterals, és decorat amb bandes de disposició horitzontal tractades amb alt relleu. Al llarg de la façana de l'edifici, es disposen una sèrie de finestres quadrangulars amb cornisa a la part superior i algunes obertures d'arc de mig punt. Aquesta repetició d'elements arquitectònics dona monotonia a la construcció. Rematant l'edifici es troba una cornisa trencada i damunt una barana de pedra.

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R4». Rodalies de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 24 de març 2010. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Estació del ferrocarril». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Fabrice Moreau

Fabrice Moreau (París, 7 de novembre de 1967) és un futbolista professional francès, ja retirat, que ocupava la posició de migcampista. Fill de pare francès i mare camerunesa, va jugar a nivell internacional amb aquesta darrera selecció.

## Trajectòria

Moreau va passar per diversos clubs francesos fins a arribar al 1993 al Paris FC, on gaudiria de la titularitat. D'ací va passar a equip més potent, l'Olympique de Marsella, on no va trobar massa oportunitats en la temporada que hi va romandre a l'entitat occitana.
Després de passar pel Toulon, la temporada 96/97 passa a la lliga espanyola, a les files del Rayo Vallecano, on tot i descendir el seu equip, forma part de l'onze titular. Moreau acompanyaria al Rayo a la Segona Divisió. Tornaria a la màxima categoria amb el CD Numancia, la temporada 99/00, però tot just va disputar deu partits.
El 2001 fitxaria pel Notts County anglès, on quallaria una bona actuació. Posteriorment, passaria per les lligues irlandesa, austriaca i francesa, sense massa sort, per a retirar-se el 2004.
En l'apartat internacional, Moreau jugaria amb la selecció de futbol del Camerun diversos partits classificatoris per al Mundial de 1998, però finalment no va estar a la llista dels 22 jugadors que van anar a França.
# Fabrice Philipot

Fabrice Philipot (Montbard, 24 de setembre de 1965 - Semur-en-Auxois, 17 de juny de 2020) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1988 i 1994. El seu principal èxit esportiu fou la classificació dels joves del Tour de França de 1989.

## Palmarès

* 1987
** 1r al Giro de la Vall d'Aosta
** 1r a la Stuttgart–Estrasburg
* 1988
** 1r al Tour de Lió i vencedor d'una etapa
* 1989
** 1r de la Classificació dels joves del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre
* 1990
** 1r al Crìtèrium de Monein
** 1r al Crìtèrium de Dole
** 1r al Premi de Métabief
* 1991
** 1r al Gran Premi de Riom
** Vencedor d'una etapa del Tour de Vaucluse

### Resultats al Tour de França

* 1989. 24è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 1990. 14è de la classificació general
* 1991. 24è de la classificació general
* 1992. Abandona (13a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1988. 37è de la classificació general
* 1990. 13è de la classificació general
* 1992. 22è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Muere Fabrice Philipot, compañero de Miguel Indurain en los 90» (en castellà), 18-06-2020. [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «Fabrice Philipot nous a quittés», 17-06-2020.

## Enllaços externs

* Fitxa de Fabrice Philipot a sitiodeciclismo.net
* Fabrice Philipot a ProCyclingStats
# Eulepte

Eulepte és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Eulepte alialis (Guenée, 1854)
* Eulepte anticostalis (Grote, 1871)
* Eulepte concordalis Hübner, 1825
* Eulepte gastralis (Guenée, 1854)
* Eulepte inguinalis (Guenée, 1854)
* Eulepte vogli Amsel, 1956

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 22 febrer 2019].
# EulerOS

EulerOS és una distribució comercial del Linux desenvolupada per Huawei, basada en el codi font del CentOS i optimitzada per a l'ús en servidors amb processadors ARM64. EulerOS, de Huawei, fou publicada el setembre del 2019 i va anunciar a Gitee la publicació del codi font a principis del 2020. L'empresa també va publicar una versió comunitària d'EulerOS, OpenEuler, juntament amb el codi font a Gitee.

## Referències

* ↑ Naranjo, David. «Huawei presento su nueva distribución de Linux openEuler, basada en CentOS» (en castellà), 09-01-2020. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «Huawei anuncia EulerOS, su distribución basada en CentOS » MuyLinux» (en castellà), 09-01-2020. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Das, Ankush. «Huawei's Linux Distribution openEuler is Available Now!» (en anglès americà). [Consulta: 16 desembre 2020].
# Eulepidotins

Els eulepidotins (Eulepidotinae) són una subfamília lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae).
Els mascles adults d'aquesta subfamília tenen flocs de pèls en la part mitjana de la tíbia. Les femelles adultes tenen l'obertura de l'ostium situat entre la setena i vuitena esternita abdominal en comptes d'estar abans de la setena esternita.

## Taxonomia

L'anàlisi filogenètic ha determinat que Eulepidotinae està estretament relacionada amb Hypocalinae, i un clade d'aquestes dues subfamílies està estretament relacionat amb Calpinae. La classificació dels gèneres en tribus dins Eulepidotinae no s'ha resolt encara.

## Gèneres

* Anticarsia
* Athyrma
* Azeta
* Epitausa
* Ephyrodes
* Eulepidotis
* Goniocarsia
* Herminiocala
* Manbuta
* Massala
* Metallata
* Obrima
* Panopoda
* Renodes
* Syllectra

## Referències

* ↑ Lafontaine, Donald; Schmidt, Christian (19 Mar 2010). "Annotated check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico". ZooKeys 40: 26. doi:10.3897/zookeys.40.414.
* 1 2 Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology 37: 102–124. Doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x
* ↑ Lafontaine, J. Donald; Schmidt, B. Christian (2013). "Additions and corrections to the check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico". ZooKeys 264: 227–236. doi:10.3897/zookeys.264.4443.
# Eupholus azureus

Eupholus azureus és una espècie de coleòpter de la família Curculionidae. Es troba a pastures humides de Papua Nova Guinea.
Eupholus azureus pot assolir una longitud d'aproximadament 32 mil·límetres. Els èlitrs són més amples que el tòrax a la base i puntetjats a l'àpex. Hi ha nou files de punxades profundes regulars i grans a cada èlitre. El scutellum és molt petit i rondó. Eupholus azureus presenta un lleuger estampat negre. El color turquesa deriva de escates molt petites. El tòrax mostra dues línies negres llises en cada costats del solc mitjà. Normalment hi ha una o dos bandes transversals (una és més gran) un poc darrere del mig i no assolint la sutura. La sutura, la regió scutellar i el transverse les bandes són negres. Les cames són blaves i el genoll és negre. Les atenes es troben parcialment cobertes amb quetes sensorials blanquinoses minúscules, mentre el club és marró o negre. Aquesta espècie és caracteritzada per dimorfisme sexual, amb mascles amb un pronotum àmpliament arrodonit i cònic a les femelles.

## Bibliografia

* Macleay, W.[J.] 1885: Els insectes del Maclay-costa, Guinea Nova. Proceedings Del Linnean Societat de Gal·les Del sud Nou, 9 (3): 704-705
* Thierry Poiron, Eupholus (Curculionidae), Les Coléoptères du Monde, vol. 19, 112 pàgines, éd. Ciències Nat, Venette

## Referències

* ↑ Biolib
* ↑ The insects of the Macleay Coast
* ↑ Denis Llewellyn Fox Animal Biochromes and Structural Colours
# Euphlyctis ghoshi

Euphlyctis ghoshi és una espècie de granota que es troba a Àsia.

## Referències

* Dutta, S., Ohler, A., Sengupta, S. & Bordoloi, S. (2004). Euphlyctis ghoshi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 20 d'abril del 2008 (en anglès).
# Eupholus schoenherrii

Eupholus schoenherri és una espècie de coleòpter de la família Curculionidae.
Pot assolir una longitud d'aproximadament 25–31 mil·límetres (0.98–1.22 inch). El color bàsic d'aquesta espècie és bastant variable. Normalment és metàl·lic blau-verd, amb algunes bandes negres transversals al llarg dels èlitrs. Les cames són blau brillant. El blau-el color verd deriva d'escates molt petites. La part superior de rostrum i el final de les antenes es negre. Es troba a Nova Guinea
El nom d'espècie honra l'entomòleg suec Carl Johan Schönherr.

## Referències

* Universal Biològic Indexer
* Eupholus shoenherri
# Euphonia

Euphonia és un dels gèneres d'ocells de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021), aquest gènere està format per 27 espècies:
* Euphonia jamaica - eufònia de Jamaica.
* Euphonia plumbea - eufònia plúmbia.
* Euphonia affinis - eufònia de matollar.
* Euphonia luteicapilla - eufònia de coroneta groga.
* Euphonia chlorotica - eufònia de gorja porpra.
* Euphonia trinitatis - eufònia de Trinidad.
* Euphonia concinna - eufònia del Magdalena.
* Euphonia saturata - eufònia de capell.
* Euphonia finschi - eufònia de Finsch.
* Euphonia violacea - eufònia violàcia.
* Euphonia laniirostris - eufònia becgrossa.
* Euphonia hirundinacea - eufònia gorjagroga.
* Euphonia chalybea - eufònia bronzada.
* Euphonia elegantissima - eufònia elegant.
* Euphonia cyanocephala - eufònia de carpó daurat.
* Euphonia musica - eufònia de les Antilles.
* Euphonia fulvicrissa - eufònia culrogenca.
* Euphonia imitans - eufònia de front tacat.
* Euphonia gouldi - eufònia olivàcia.
* Euphonia chrysopasta - eufònia de barbeta blanca.
* Euphonia mesochrysa - eufònia verdosa.
* Euphonia minuta - eufònia culblanca.
* Euphonia anneae - eufònia de coroneta taronja.
* Euphonia xanthogaster - eufònia de ventre taronja.
* Euphonia rufiventris - eufònia ventre-rogenca.
* Euphonia pectoralis - eufònia de ventre castany.
* Euphonia cayennensis - eufònia d'espatlles grogues.
# Eupholus chevrolati

Eupholus chevrolati és una espècie de coleòpter de la família Curculionidae. Es troba a les Illes d'Aru (Indonèsia).
Pot assolir una longitud d'aproximadament 25 mil·límetres. El color bàsic d'aquesta espècie bastant variable és metàl·lic blau-verd, amb algunes bandes negres irregulars transversals al llarg dels èlitrs. El blau-el color verd deriva de petites escates iridiscents. La part superior de rostrum i el final de les antenes són negres.
El nom honra l'entomòleg francès Louis Alexandre Auguste Chevrolat.

## Referències

* ↑ Guérin Méneville, F. C.. «Géonémus à stries ponctuées». A: Voyage autour du monde. 2 (2). París: Arthus Bertrand, 1830, p. 117–118.
* Universal Biològic Indexer
* Eupholus chevrolati
* Guia de Camp mundial Arxivat 2013-02-09 at Archive.is
# Federació Hongaresa de Futbol

La Federació Hongaresa de Futbol (en hongarès: Magyar Labdarúgó Szövetség, MLSZ) dirigeix el futbol a Hongria. És l'encarregada d'organitzar la lliga i la copa, així com la selecció de futbol d'Hongria. Té la seu a Budapest.

## Vegeu també

* Futbol a Hongria

## Enllaços externs

* Federació Hongaresa de Futbol - Lloc web oficial
* Hongria Arxivat 2018-12-20 a Wayback Machine. a la web de la FIFA
* Hongria a la web de la UEFA
# Falles 2012

Les Falles de València de 2012 van tindre lloc entre el 15 i el 19 de març de 2012. La Falla Nou Campanar va fer doblet en guanyar els premis a millor falla gran i xicoteta en secció especial.
El premi a ninot indultat va ser per a la Falla Almirall Cadarso-Comte d'Altea, obra de Manolo Algarra, i el premi a ninot indultat en categoria infantil va ser per a la Falla Na Jordana, amb un ninot obra de Joan S. Blanch que va rebre 10.761 vots.

## Premis al monument a secció especial

| Premi | Comissió |
| 1r premi | Falla 378 - Pediatra Jorge Comín-Serra Calderona (Nou Campanar) |
| 2n premi | Falla 28 - Cuba-Literat Azorín |
| 3r premi | Falla 12 - Convent Jerusalem-Matemàtic Marçal |
| 4t premi | Falla 197 - Monestir de Poblet-Aparicio Albiñana |
| 5é premi | Falla 14 - Almirall Cadarso-Comte d'Altea |
| 6é premi | Falla 9 - Plaça de Na Jordana |
| 7é premi | Falla 34 - Plaça del Pilar |
| 8é premi | Falla 177 - Sueca-Literat Azorín |
| 9é premi | Falla 187 - Regne de València-Duc de Calàbria |
| 10é premi | Falla 22 - Exposició-Misser Mascó |
| 11é premi | Falla 11 - Plaça de la Mercé |
| 12é premi | Falla 112 - Malvarrosa-Ponz Cavite |

### Premi d'enginy i gràcia

| Premi | Comissió |
| 1r premi | Falla 9 - Plaça de Na Jordana |
| 2n premi | Falla 12 - Convent Jerusalem-Matemàtic Marçal |
| 3r premi | Falla 187 - Regne de València-Duc de Calàbria |

## Premis al monument a secció Primera A

| Premi | Comissió |
| 1r premi | Falla 44 - Mestre Gozalbo-Comte d'Altea |
| 2n premi | Falla 145 - Duc de Gaeta-Pobla de Farnals |

## Referències

* ↑ Nou Campanar i Mestre Gozalbo fan doblet faller notícia a Valencianisme.com del 19 de març de 2012
* ↑ Almirante Cadarso salva a sus payasos notícia a El País del 15 de març de 2012 (castellà)
* ↑ Na Jordana, ninot indultat infantil notícia a Levante-EMV del 14 de març de 2012 (castellà)
| Precedit per: Falles 2011 | Falles 2012 | Succeït per: Falles 2013 |
# Estació de Sanremo

L'Estació de Sanremo (en italià: Stazione di Sanremo) és la principal estació de ferrocarril de Sanremo a Itàlia. Va ser inaugurat el 2001 per reemplaçar l'antiga estació de la via original del ferrocarril.
L'estació va ser inaugurada el 27 de setembre de 2001, simultàniament amb la nova secció entre Bordighera i Imperia, en el túnel i doble vies del ferrocarril Gènova-Ventimiglia, en detriment de l'antic via única que va córrer per la costa, reconstruïda com a ruta del cicloturisme.

## Enllaços externs

* Trenitalia (italià)(anglès)
* Informació de l'estació a Centostazioni Arxivat 2018-01-18 a Wayback Machine. (italià)(anglès)
* Informació de l'estació a Stazioni del Mondo (italià)
# Estació de Sant Andreu (desambiguació)

«Estació de Sant Andreu» té aquests significats:
* Estació de Sant Andreu, estació de Rodalies de la línia de Granollers situada al districte barceloní de Sant Andreu.
* Estació de Sant Andreu de Llavaneres, estació de Rodalies al barri marítim de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme).
* Estació de Sant Andreu de la Barca, estació d’FGC al centre de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat).
* Estació de Fabra i Puig, anteriorment anomenada Sant Andreu Arenal, estació Rodalies de les línies de Vic i Manresa situada al districte barceloní de Sant Andreu.
# Featherston

Featherston (en maori: Kaiwaewae) és una vila del Districte de South Wairarapa, a la Regió de Wellington, a l'illa del Nord, a Nova Zelanda.

## Geografia

Està situada a l'est dels contraforts dels monts Rimutaka, prop de la riba nord del llac Wairarapa, a 63 km al nord-est de Wellington i a 37 km al sud-oest de Masterton.

## Població i habitat

La població de Featherston l'any 2018 era de 2.480 habitants. La localitat es converteix cada cop més en una vila satèl·lit de Wellington, sobretot després de l'obertura del túnel ferroviari de Rimutaka, obert l'any 1955 sobre la línia Wairarapa.

## Vila del llibre

Featherston figura des de l'any 2015 en la llista de viles del llibre. La propera data de celebració del seu Festival és: "Featherston Booktown 2020 Festival Weekend Friday 8th - Sunday 10th May 2020".

## Galeria d'imatges

* Featherston Camp l'any 1916.
* Llibreria de Featherston, registre de Patrimoni Nº 3976.
* Hotel Royal.

## Referències

* ↑ «Featherston Booktown 2020 Festival Weekend - Friday 8th - Sunday 10th May 2020» (en anglès). [Consulta: 4 gener 2020].