OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gavina de Saunders

La gavina de Saunders (Chroicocephalus saundersi) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae), a l'ordre dels caradriformes (Charadriiformes). Tradicionalment aquesta espècie era inclosa al gènere Larus fins que en 2005 un estudi sobre la filogènia molecular de totes les espècies que fins aleshores eren incloses al gènere Larus va mostrar que aquest no era monofilètic. Això va provocar la proposta de separació de l'antic gènere Larus en sis nous gèneres, entre ells Chroicocephalus i Saundersilarus. Aquest últim seria un gènere amb una única espècie: la gavina de Saunders (Saundersilarus saundersi). No totes aquestes recomanacions van ser acceptades per la comunitat científica internacional, de fet el Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010) inclou aquesta espècie al gènere Chroicocephalus. No se n'han descrit subespècies.

## Morfologia

* Petita gavina que fa 29 - 32 cm de llargària.
* Coll, parts inferiors i cua blancs. Gris fosc per sobre. Primàries blanques amb marques negres.
* En estiu cap negre amb anell ocular blanc incomplet. En hivern cap blanc amb taques fosques.
* Bec negre i potes roges.

## Hàbitat i distribució

Són gavines pròpies d'estuaris i aiguamolls intermareals que habita entre Xina, Japó, la Península de Corea, Rússia, Taiwan i el Vietnam. En perill per la pèrdua d'hàbitat, una de les poques zones que li resten són els aiguamolls costaners de Yancheng, on es recull aproximadament un 20% de la població mundial.

## Referències

* 1 2 Pons J.M., Hassanin, A., and Crochet P.A.(2005). Phylogenetic relationships within the Laridae (Charadriiformes: Aves) inferred from mitochondrial markers. Molecular phylogenetics and evolution 37(3):686-699
* ↑ Subespècies dels làrids a Zoonomen Rev. 18-04-2010
* ↑ G.S.Tuck, Guia de Campo de las Aves Marinas de España y del Mundo, Editorial Omega, S.A. Barcelona, 1980, pàgina 134 ISBN 84-282-0578-7
* ↑ Distribució de la gavina de Saunders a GROMS Rev. 18-04-2010
# Centó

Un centó és una obra literària o musical composta de fragments de diferents autors o de diferents obres d'un mateix autor. Acostuma a tenir una finalitat paròdica o d'homenatge a l'autor o autors en els que es basa. Foren freqüents en la literatura tardollatina i van mantenir certa popularitat durant l'edat mitjana.
El terme prové del llatí cento, una capa feta de pedaços, i aquest del grec κεντονιον. Els soldats romans utilitzaven aquests centos, o teles velles apedaçades una sobre una altra, per a protegir-se dels cops dels seus enemics.
El centó es va iniciar al segle iv de la mà del poeta llatí Dècim Magne Ausoni que va escriure, per encàrrec de l'emperador Valentinià I, una obra titulada "Centó nupcial" a partir de mitjos versos barrejats d'Homer.
El Cento Virgilianus, és una obra de la poetessa romana Falcònia Proba dirigida a l'emperador Honori suposadament el 393, sobre fets del Nou Testament, derivada de poemes de Virgili
Posteriorment el terme centó s'ha aplicat a tota mena de pastitxos o pupurris, tant musicals com prosaics, dramàtics o discursius.

## Referències

* ↑ Diccionari de la llengua catalana
* 1 2 Màrius Serra. De centons
# Partit Comunista Català

El Partit Comunista Català fou fundat el novembre de 1928, amb gent procedent de l'Ateneu Enciclopèdic Popular i de nacionalistes de formació marxista. Jordi Arquer i Saltor, Amadeu Bernadó i Calcató i Víctor Colomer foren els seus principals líders. Aplegaria uns 300 afiliats, molt implantats a Sants, a Gràcia i al Clot de Barcelona, i a Lleida aconseguí l'adhesió d'antics membres d'Estat Català com Jaume Miravitlles i Navarra, Martí Vilanova i Purcallas o Domènec Ramon.
Com a òrgan de propaganda va usar en 1928-29 L'Opinió i després el 1930 feu aparèixer L'Andreuenc i Treball. El novembre del 1930 es va fusionar amb la Federació Comunista Catalanobalear (FCCB), junt amb la qual va crear el Bloc Obrer i Camperol (BOC).

## Referències

* 1 2 «Partit Comunista Català | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «Enciclopèdia del marxisme - Pa». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ Mestre Campi, Jesús. Diccionari d'història de Catalunya. 3. ed. Barcelona: Ed. 62, 1995, p. 787. ISBN 978-84-297-3521-5.
# Umberto Maglioli

Umberto Maglioli va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Maglioli va néixer el 5 de juny del 1928 a Bioglio, província de Vercelli, Itàlia i va morir el 7 de febrer del 1999 a Monza, Itàlia.

## A la F1

Va debutar a l'última cursa de la quarta temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1953, disputant el 13 de setembre el GP d'Itàlia al Circuit de Monza.
Umberto Maglioli va participar en deu curses puntuables pel campionat de la F1, disputant-les en cinc temporades diferents, les que hi ha als anys 1953 i 1957.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1953 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA 8 | - | 0 |
| 1954 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG 9 | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | | ITA 3* | ESP | 18è | 2 |
| 1954 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | | | | | | SUI 7 | | | 18è | 2 |
| 1955 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | ARG 3* | MON | 500 | BEL | HOL | GBR | | | | 21è | 1.33 |
| 1955 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | | | | | | | ITA 6 | | | 21è | 1.33 |
| 1956 | Scuderia Guastalla | Maserati | Maserati | ARG | MON | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | | | | - | 0 |
| 1956 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | | | | | | | ALE Ret | ITA Ret* | | - | 0 |
| 1957 | Dr Ing F Porsche KG | Porsche | Porsche | ARG | MON | 500 | FRA | GBR | ALE Ret | PES | ITA | | - | 0 |
(*) Cotxe compartit.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 10 | 0 | 2 | 0 | 0 | 3,33 |
# Giuseppe Palazzotto Tagliavia

Giuseppe Palazzotto Tagliavia (Castelvetrano, 1583 $^{(Julià)}$ - 1653) va ser un compositor i religiós italià.
Va ser un compositor molt prolífic que anava des de la música sacra fins a la laica. Va viatjar al Regne de Nàpols i Sicília, allotjant-se durant llargs períodes a Palerm, Messina i Nàpols.

## Composicions

* Primer llibre de motets a una, dues i tres veus, amb una a quatre variades al final, Palerm. 1616
* Cinc veus madrigals: primer llibre, Nàpols, 1617
* Madrigals a cinc veus: segon llibre, Nàpols. 1620
* Cançons per tocar a quatre veus
* Concerts musicals a dues, tres i quatre veus
* Cançons musicals sagrades a dues, tres, quatre i cinc veus, Messina, 1631
* Madrigals concertats a tres veus: tercer llibre, obra 9
* Misses breus concertades a vuit veus: desena obra.

## Bibliografia

* Giuseppe Collisani, PALAZZOTTO TAGLIAVIA, Giuseppe, al Diccionari biogràfic dels italians, vol. 80, Roma, Institute of the Italian Encyclopedia, 2014. Consultat el 25 de setembre de 2015. Edita a Wikidata
# Gneu Corneli Mèrula

Gneu Corneli Mèrula (en llatí: Gnaeus Cornelius Merula) va ser un magistrat romà.
El senat el va nomenar llegat especial a Egipte per arranjar el conflicte entre els germans Ptolemeu VI Filomètor i Ptolemeu Fiscó sobre la sobirania de Xipre. Mèrula va acompanyar a Fiscó a Creta i Àsia Menor. Ptolemeu VI va enviar una ambaixada a Roma dirigida per Mènil d'Alabanda, que per consell de Mèrula no va obtenir resultats, i el senat es va decantar per Fiscó. A la seva tornada a Roma va recomanar cancel·lar el tractat amb Ptolemeu VI.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1049.
# Givat Harsina

Givat Harsina (en hebreu:גבעת חרסינה) és un assentament israelià urbà als afores d'Hebron, en la regió de les muntanyes de Judea, a Cisjordània. Va ser fundat en l'any 1979. En el 2012, Givat Harsina tenia 5.683 habitants. La comunitat internacional considera que els assentaments israelians són il·legals segons el dret internacional, però el govern israelià ho nega.

## Referències

* ↑ «Localities, Their Population and Additional Information». Cbs.gov.il, 2012.
* ↑ «The Geneva Convention». BBC, 10-12-2009.
# Brigitte Bourguignon

Brigitte Bourguignon (Boulogne-sur-Mer, 21 de març de 1959) és una política francesa que ocupa el ministeri delegat per l'Autonomia en el govern del Primer ministre Jean Castex des de juliol de 2020. Membre del Partit Socialista (PS) abans d'incorporar-se a La República En Marxa! (REM) el 2017, és membre de l'Assemblea Nacional pel Pas de Calais des de 2012 fins a el seu nomenament com a ministra delegada al Ministeri de Solidaritat i Salut.
A les Eleccions legislatives franceses de 2017, Bourguignon es va presentar com a candidata per la presidència de l'Assemblea Nacional; en un vot intern dins grup parlamentari del LREM, va perdre davant de François de Rugy.
En el parlament, Bourguignon va presidir el Comitè d'Afers Socials de 2017 fins al 2020. El setembre de 2018, amb l'elecció de Richard Ferrand com a President de l'Assemblea Nacional, va presentar-se com a candidata per succeir-lo com a president del grup parlamentari del LREM. Va ser eliminada en la primera ronda, entrant en 5a posició entre 7 candidats, amb 19 vots.
Al final de 2017, aproximadament trenta membres de LREM van formar al voltant de Bourguignon un grup que volia ser la fibra social del grup parlamentari i va ser vist com la seva ala esquerra; a finals de 2018, Sonia Krimi va agafar el lideratge del grup de Bourguignon.

## Posicions polítiques

El maig de 2018, Bourguignon va patrocinar una iniciativa a favor d'una llei de bioètica que estengui a homosexuals i dones soles l'accés lliure a la reproducció artificial com la fecundació in vitro (IVF) sota la seguretat social de França; va ser una de les promeses de campanya del President Emmanuel Macron i marca la primera reforma social important del seu mandat de cinc anys.
El juliol de 2019, Bourguignon va votar a favor de la ratificació francesa de la Unió Europea Acord Integral d'Economia i Comerç (CETA) amb el Canadà.

## Referències

* ↑ «Elections législatives 2017» (en francès). Ministry of the Interior. [Consulta: 19 juny 2017].
* ↑ Guillaume Gendron. «Course au perchoir : quatre Marcheurs dans les starting-blocks». Libération, 26-06-2017.
* ↑ «Brigitte Bourguignon».
* ↑ Arnaud Focraud. «L'aile gauche d'En Marche commence à prendre forme». Le Journal du Dimanche, 27-12-2017.
* ↑ Harriet Agnew. «France moves to extend IVF to gay and single women». Financial Times, 24-09-2019.
* ↑ Maxime Vaudano. «CETA : qui a voté quoi parmi les députés». Le Monde, 24-07-2019.
# Centúria

«Centúria» té aquests significats:
* Centúria (unitat de superfície): unitat de superfície romana equivalent a 50,365 hectàrees.
* Centúria (unitat militar): unitat militar liderada per un centurió.
* Centúria: comicis centuriats, cadascuna de les agrupacions electores a l'antiga Roma.
* Centúria: segle, cadascuna de les divisions de cent anys a partir de l'any 0.
# Partit Comunista Espanyol

El Partit Comunista Espanyol va ser un partit polític espanyol fundat el 15 d'abril de 1920 pels integrants de la Federació de Joventuts Socialistes. Després del Congrés Extraordinari del PSOE de 1919, pel qual ajornaven l'ingrés del Partit en el Komintern, la Federació de Joventuts Socialistes decidia, en el seu V Congrés, escindir-se del PSOE per a adherir-se a la Internacional Comunista i crear la seua secció espanyola, transformant la Federació de Joventuts Socialistes en el nou Partit Comunista Espanyol. Entre els fundadors de la formació comunista destaca Dolores Ibárruri (Passionera), que es va unir a l'escissió junt amb l'Agrupació Socialista de Somorrostro (Biscaia).
L'òrgan oficial del Partit Comunista Espanyol va ser El Comunista, continuador de l'antic diari Renovación (òrgan oficial de la Federació de Joventuts Comunistes).
# Umberto Saba

Umberto Saba, nom amb què és conegut Umberto Poli (Trieste, 9 de març de 1883 - Gorizia, 25 d'agost de 1957) va ser un poeta italià.

## Biografia

Nascut a Trieste el 1883, fill de mare hebrea, el pare abandona la família en néixer Umberto, que va estar fins als tres anys sota les cures d'una institutriu, l'eslovena Peppa. A casa d'aquesta, el poeta va trobar una espècie de 'paradís', perdut en tornar a la casa materna. Saba va patir múltiples traumes en el nou ambient familiar que li van produir anys després una greu neurosi, que l'introduí a la teràpia psicoanalítica.
Amant de la literatura des de ben aviat, inicia els estudis literaris a la Universitat de Pisa el 1903. El 1905 es trasllada a Florència per establir contacte amb les formes més vives de la cultura italiana. A la tornada a Trieste, el 1909 es va casar amb Carolina Wölfler, nomenada Lina en els seus versos, amb qui el 1910 va tenir una filla. Plegats, van viure a diversos llocs del nord d'Itàlia fins que Saba va comprar una llibreria a Trieste el 1919. La primera edició del seu gran Canzoniere, va ser publicada a càrrec seu el 1921. Participà en la Primera Guerra Mundial i, acabada la contesa, torna a Trieste, compra una llibreria i s'ocupa de la seva gestió.

## Publicacions

* Poesie (1910), el primer volum dels sus versos
* Canzoniere (1921), col·lecció de poemes escrits durant vint anys
* Preludio e canzonette (1923)
* Autobiografia (1924)
* Figure e canti (1926)
* Preludio e fughe (1928)
* Parole (1934)
* Ultime cose (1944)
* Canzoniere (1945), col·lecció de poemes escrits entre 1900 i 1945
* Mediterranee (1947)
* Uccelli. Quasi un ra de cconto (1951)
* Scorciatoie e raccontini (1946)
* Ricordi-racconti (1956)
* Storia e cronistoria del Canzoniere (1948), crítica de la pròpia obra.

## Referències

* 1 2 «Umberto Saba». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Umberto Saba». Encyclopædia Britannica [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ Arana, R. Victoria. «Saba, Umberto, b.1883 - d.1957». A: Encyclopedia of World Poetry. Infobase Learning, 2015, p. 1030–1032. ISBN 978-1-4381-4072-8 [Consulta: 29 març 2020].
* 1 2 Marrone, Gaetana; Puppa, Paolo. «Umberto Saba (Umberto Poli) (1883-1957)». A: Encyclopedia of Italian Literary Studies. Routledge, 2006, p. 1643–1648. ISBN 978-1-135-45530-9 [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ Henao Londoño, Graciela. «Umberto Saba, Italia 1883-1957». A media voz. [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ Moleta, Vincent (2004) Umberto Saba – Poetry and Prose. Bridgetown, Western Australia: Æolian Press
# Thomas Barlow

Thomas Barlow (1845 - 1945) va ser un metge anglès.
Fill d'un empresari del cotó de Lancashire, va estudiar a Manchester i Londres. Es va graduar en medicina el 1873 i després de doctorar-se el 1874 va entrar a fer feina en el Great Ormond Street Hospital. Entre 1895 i 1907 va ser professor a la University College London.
Va ser metge de la reina Victòria, a qui va atendre quan va morir, d'Eduard VIII i de Jordi V.
Va descriure el que es denomina com malaltia de Barlow, un tipus d'escorbut infantil que afecta els infants alimentats artificialment.
# Topònims de la Rua

Llistat de topònims del terme municipal d'Abella de la Conca, del Pallars Jussà presents a la Viquipèdia.

## Edificis d'Abella de la Conca
### Castells

* Castell de la Rua

### Esglésies
#### Romàniques

* Sant Antoni de la Rua

### Masies (pel que fa a l'edifici)

| Cal Curt El Ferraç | Can Miquel de la Borda | Lo Notari | Lo Perot |

## Geografia
### Camps de conreu

| Camps de Can Miquel Lo Tros Gran | El Planell | Camps de la Rua | Trossos de la Rua |

### Cingleres

| Rocablanca | Roca de la Rua |

### Clots

* Sots de la Rua

### Colls, collades, graus i passos

| Coll d'Agell | Coll d'Espina |

### Corrents d'aigua (barrancs, canals, llaus, rases, rius i torrents)

| Rasa del Coll d'Espina | El Rialb |

### Diversos (indrets i partides)

| Lo Coll d'Espina | Rocablanca |

### Entitats de població

* La Rua

### Masies (pel que fa al territori)

| Cal Curt El Ferraç | Can Miquel de la Borda | Lo Notari | Lo Perot |

### Muntanyes

| La Corona | Lo Morral | Pical Ras |

### Obagues

* Obaga de la Borda

### Partides rurals

| El Bosc Les Canals Cal Curt | Coll d'Agell Lo Coll d'Espina Faiera | Les Planes Rebolleda | El Serrat Vall de Flac |

### Roques

* Los Picalts

### Serres

* Serra de les Carboneres

### Solanes

| Solanes de Cal Negre | Solana del Mig | Solà del Perot | Les Solanes |

### Vies de comunicació

| Camí de Can Miquel de la Borda | Camí de Comiols | Camí del Riu | Camí de la Rua |
# Tirrena-Adriàtica 1985

La Tirrena-Adriàtica 1985 va ser la 20a edició de la Tirrena-Adriàtica. La cursa es va disputar en un pròleg inicial i sis etapes, entre el 7 i el 13 de març de 1985, amb un recorregut final de 1.010,4 km.
El vencedor de la cursa fou el neerlandès Joop Zoetemelk (Kwantum), que s'imposà al portuguès Acacio da Silva Mora (Malvor-Bottecchia) i el suís Stefan Mutter (Carrera), segon i tercer respectivament.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| Pr. | 7 de març | Santa Marinella - Santa Marinella (CRI) | 6,97 | Roberto Calovi (ITA) | Roberto Calovi (ITA) |
| 1a | 8 de març | Santa Severa - Arpino | 228,5 | Moreno Argentin (ITA) | Roberto Visentini (ITA) |
| 2a | 9 de març | Fontana Liri - Subiaco | 194,5 | Adri van Houwelingen (NED) | Roberto Visentini (ITA) |
| 3a | 10 de març | L'Aquila - Amandola | 180,0 | José Luis Navarro (ESP) | Roberto Visentini (ITA) |
| 4a | 11 de març | Urbisaglia - Porto Recanati | 192,0 | Acacio da Silva Mora (POR) | Acacio da Silva Mora (POR) |
| 5a | 12 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto (CRI) | 12,4 | Joop Zoetemelk (NED) | Joop Zoetemelk (NED) |
| 6a | 13 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto | 196,0 | Eric Vanderaerden (BEL) | Joop Zoetemelk (NED) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Joop Zoetemelk (NED) | Kwantum | 28h 21' 08" |
| 2 | Acacio da Silva Mora (POR) | Malvor-Bottecchia | + 57" |
| 3 | Stefan Mutter (SUI) | Carrera | + 1' 20" |
| 4 | Gianbattista Baronchelli (ITA) | Supermercati Brianzoli | + 1' 26" |
| 5 | José Luis Navarro (ESP) | Zor | + 1' 28" |
| 6 | Iñaki Gastón (ESP) | Reynolds | + 1' 33" |
| 7 | Silvano Contini (ITA) | Ariostea | + 1' 37" |
| 8 | Johan Lammerts (NED) | Panasonic | + 1' 43" |
| 9 | Niki Ruttimann (SUI) | La Vie Claire | + 1' 46" |
| 10 | Theo de Rooy (NED) | Panasonic | + 1' 53" |

## Referències

* ↑ «Tirreno - Adriatico». sitiodeciclismo.net/. [Consulta: 20 febrer 2014].
* ↑ «Tirreno - Adriatico 1985». cyclingfever.com/. [Consulta: 20 febrer 2014].
* ↑ «TIRRENO - ADRIATICO». cyclebase.nl [Consulta: 20 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# Tirrena-Adriàtica 1979

La Tirrena-Adriàtica 1979 va ser la 14a edició de la Tirrena-Adriàtica. La cursa es va disputar en un pròleg inicial i cinc etapes, entre el 9 i el 14 de març de 1979, amb un recorregut final de 915,5 km. La darrera de les etapes estava dividida en dos sectors, sent el segon la tradicional contrarellotge individual pels carrers de San Benedetto del Tronto.
El vencedor de la cursa fou el noruec Knut Knudsen (Bianchi-Faema), que s'imposà als italians Giuseppe Saronni (Scic-Bottecchia), vencedor de l'edició anterior, i Giovanni Battaglin (Inoxpran).

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| Pr. | 9 de març | Santa Severa - Santa Severa (CRI) | 8,0 | Francesco Moser (ITA) | Francesco Moser (ITA) |
| 1a | 10 de març | Santa Marinella - Fiuggi | 197,5 | Wladimiro Panizza (ITA) | Gianbattista Baronchelli (ITA) |
| 2a | 11 de març | Cassino - Paglieta | 200,0 | Vittorio Algeri (ITA) | Gianbattista Baronchelli (ITA) |
| 3a | 12 de març | Paglieta - Montegiorgio | 229,0 | Joseph Fuchs (SUI) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 4a | 13 de març | Grottazzolina - Civitanova Marche | 182,0 | Giuseppe Saronni (ITA) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 5a A | 14 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto | 81,0 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 5a B | 14 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto (CRI) | 18,0 | Knut Knudsen (NOR) | Knut Knudsen (NOR) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Knut Knudsen (NOR) | Bianchi-Faema | 24h 40' 33" |
| 2 | Giuseppe Saronni (ITA) | Scic-Bottecchia | + 01" |
| 3 | Giovanni Battaglin (ITA) | Inoxpran | + 25" |
| 4 | Franco Conti (ITA) | San Giacomo | + 34" |
| 5 | Francesco Moser (ITA) | Sanson-Luxor TV | + 36" |
| 6 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Gis Gelati | + 1' 10" |
| 7 | Michel Pollentier (BEL) | Splendor-Euro Soap | + 1' 25" |
| 8 | Gianbattista Baronchelli (ITA) | Magniflex-Famcucine | + 1' 33" |
| 9 | Fons de Wolf (BEL) | Boule d'Or-Lano-Colnago | + 1' 48" |
| 10 | Wladimiro Panizza (ITA) | Sanson-Luxor TV | + 1' 50" |

## Referències

* ↑ «Tirreno - Adriatico». sitiodeciclismo.net/. [Consulta: 15 febrer 2014].
* ↑ «Tirreno - Adriatico 1979». cyclingfever.com/. [Consulta: 14 febrer 2014].
* ↑ «TIRRENO - ADRIATICO». cyclebase.nl [Consulta: 14 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# Bob Christie

Bob Christie és un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 4 d'abril del 1924 a Grants Pass, Oregon.
Bob Christie va córrer a la Champ Car a les temporades 1956-1963 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis d'aquests anys.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1956 | 57 | 25 | 142.236 | 20 | 13 | 196 | 0 | a 4 voltes |
| 1957 | 95 | 33 | 139.779 | 32 | 13 | 197 | 0 | a 3 voltes |
| 1958 | 65 | 17 | 142.253 | 33 | 14 | 189 | 0 | Virolla |
| 1959 | 65 | 24 | 143.244 | 13 | 25 | 109 | 0 | Trencament |
| 1960 | 38 | 14 | 143.638 | 19 | 10 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1961 | 32 | 16 | 144.782 | 24 | 17 | 132 | 0 | Pistó |
| 1962 | 29 | 31 | 146.341 | 29 | 30 | 17 | 0 | Accident |
| 1963 | 52 | 18 | 149.123 | 16 | 19 | 126 | 0 | Accident |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 1166 | 0 | |
| Curses | 8 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 0 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 0 |
| Top 10 | 1 |
| Retirades | 5 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitzats pel campionat de la F1.
Bob Christie va participar en 5 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1956.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 5
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Podiums: 0
* Punts vàlids per la F1: 0
# Fairfield (Montana)

Fairfield és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 659 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairfield tenia 659 habitants, 285 habitatges, i 184 famílies. La densitat de població era de 848,1 habitants per km².
Dels 285 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.018 $ i la renda mediana per família de 34.896 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 15.255 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.