OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aborichthys kempi

Aborichthys kempi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia i Myanmar.

## Referències

* 1 2 3 4 Chaudhuri, B. L., 1913. Zoological results of the Abor Expedition, 1911-1912. XVIII. Fish. Rec. Indian Mus. (Calcuta) v. 8 (pt 3): 243-257, Pls. 7-9.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1990. Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic: 1-262.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hora, S. L., 1925: Notes on fishes in the Indian Museum. VIII. On the loaches of the genus Aborichthys Chaudhuri. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 27: 231-236.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Alarma a l'exprés

Alarma a l'exprés (títol original en anglès The Lady Vanishes) és una pel·lícula dirigida per Alfred Hitchcock el 1938. Va ser l'èxit més gran del director i va determinar la seva partida a Hollywood. Com Ernst Lubitsch amb Ser o no ser, Hitchock aconsegueix una comèdia dramàtica. Reuneix personatges tan variats com excèntrics i els llança en una cursa-persecució a un ritme molt ràpid.
Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

El Transcontinental Express pateix el retard d'una nit a causa del mal temps en un país centreeuropeu. Els passatgers pernocten en un petit hotel del poble, on Iris Henderson coneix una vella institutriu anglesa, la senyora Froy. Poc després de reprendre el viatge Iris s'adona de la desaparició de l'anciana, però tots afirmen que la seva amiga no existeix i que pateix una al·lucinació.

## Repartiment

* Margaret Lockwood: Iris Henderson
* Michael Redgrave: Gilbert
* Paul Lukas: Dr. Hartz
* Dame May Whitty: Senyoreta Froy
* Cecil Parker: Sr. Todhunter
* Linden Travers: "Sra" Todhunter
* Naunton Wayne: Caldicott
* Basil Radford: Charters
* Mary Clare: baronessa
* Emile Boreo: director de l'hotel
* Googie Withers: Blanche

## Referències

* ↑ Títol en català a l'Ésadir
* ↑ Fitxa de doblatge al català a ElDoblatge
* ↑ «The Lady Vanishes». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
# Alas de mariposa

Alas de mariposa és el primer llargmetratge del director de cinema Juanma Bajo Ulloa. La pel·lícula va ser guardonada amb nombrosos premis, entre ells la Conquilla d'Or en la 39a edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Argument

Ami és una nena de sis anys, introvertida i especialment sensible. La seva mare, Carmen, viu obsessionada amb la idea de tenir un fill home (ja que el pare d'ella només va poder tenir filles), sentiment que no comparteix el seu marit Gabriel.
Quan Carmen queda embarassada, el temor a la possible enveja de Ami, alimentat per un creixent sentiment de culpa, impedeix a Carmen fer partícip del seu embaràs a la nena i provoca que la relació amb la seva filla comenci a deteriorar-se dia a dia.
Des d'aquest moment els esdeveniments es dirigiran irremeiablement cap a un terrible malson. Quan la mare aconsegueix el seu desig i dona a llum el desitjat fill home, la filla no ho suporta i començarà a sentir odi pel nounat. Ami acaba assassinant al bebè, ofegant-lo amb un coixí en el seu bressol. Tretze anys després, Ami viu gairebé oculta a la seva habitació, aliena al món exterior, a la seva família i al seu propi sexe.
A partir de llavors, Ami comença a ordir un pla de fugida robant menjar per a quedar-se els diners fins que una sèrie de desafortunats incidents la porten a no suportar més la situació i decideix marxar de casa. Just en l'últim moment, una estranya reacció en el comportament de la seva mare la fa quedar-se i aquest fet és el començament d'una nova vida per a ambdues.

## Repartiment

* Sílvia Munt – Carmen
* Tito Valverde – Gabriel
* Susana García Díez – Ami
* Laura Vaquero – Ami nena
* Txema Blasco – Avi
* Alberto Martín Aranaga – Gorka
* Rafael Martin – Lucio

## Premis

Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1990
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu | Sílvia Munt | Guanyadora |
| Premi revelació | Juanma Bajo Ulloa | Guanyador |
VI Premis Goya
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu protagonista | Sílvia Munt | Guanyadora |
| Millor guió original | Juanma Bajo Ulloa Eduardo Bajo Ulloa | Guanyadors |
| Millor director novell | Juanma Bajo Ulloa | Candidat |

## Referències

* ↑ «Alas de Mariposa (Butterfly Wings, 1991)». Spanish Film Review Club. Arxivat de l'original el 2018-03-28. [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ El filme español 'Alas de mariposa', del debutante Juanma Bajo Ulloa, gana la Concha de Oro, El País, 29 de setembre de 1991
* ↑ Alas de mariposa a Fotogramas
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1990». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ Juanma Bajo Ulloa al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Alas de mariposa a Historias de nuestro cine.
# Aegialites marinensis

Aegialites marinensis és una espècie de coleòpter de la família Salpingidae. Es troba a California (EUA).

## Referències

* ↑ Llistat d'espècies Texas A&M University
# Aegialites alaskaensis

Aegialites alaskaensis és una espècie de coleòpter de la família Salpingidae. Es troba a Alaska (EUA).

## Referències

* ↑ Llistat d'espècies Texas A&M University
# Agència Estatal de Resolució d'Entitats Bancàries

L'Agència Estatal de Resolució d'Entitats Bancàries (AREB) va ser creada pel Consell de Ministres d'Andorra mitjançant l'aprovació de la Llei de Reestructuració i Resolució d'Entitats Bancàries d'Andorra. El projecte de llei es va aprovar el dia 1 d'abril de 2015. La llei estableix el marc legal i les eines més apropiades per adoptar, amb caràcter urgent, mesures fermes i alhora flexibles, encaminades a donar solució a la situació de la Banca Privada d'Andorra, permetent dotar-se d'instruments que evitin el recurs sistemàtic al decret de 1969 que implicaria una liquidació judicial.
El projecte de llei prengué com a base la directiva europea 2014/59/UE, la qual fixa com a objectius prioritaris la protecció dels dipositants legítims, l'òptim ús dels recursos públics i la continuïtat de l'activitat de l'entitat, evitant la pèrdua de valor. Entre els seus principis, la llei destaca que els accionistes de l'entitat seran els primers a suportar les pèrdues i els costs dels processos.
Es creà l'Agència Estatal de Resolució d'Entitats Bancàries com a autoritat competent durant el procés, així com el Fons Andorrà de Resolució d'Entitats Bancàries (FAREB), destinat a finançar les mesures que s'acordin. El FAREB serà gestionat per la mateixa AREB i comptarà amb una dotació inicial extraordinària de 30 milions d'euros procedents de les entitats bancàries del país.

## Referències

* govern.ad
# Al-Mústanjid (abbàssida)

Abu-l-Mudhaffar Yússuf al-Mústanjid bi-L·lah (àrab: أبو المظفر يوسف المستنجد بالله, Abū al-Muẓaffar Yūsuf al-Mustanjid bi-Llāh), més conegut per la primera part del seu làqab com a al-Mústanjid (Bagdad, 13 d'agost de 1116-1171), fou califa abbàssida de Bagdad (1160-1171).
Era fill d'al-Muqtafí (1136-1160) i la seva concubina romana d'Orient Tawus o Narjís. Fou declarat hereu (wali al-ahd) el 1147 i va succeir al seu pare el 12 de març de 1160. Una de les vídues d'al-Muqtafí, la favorita, volia que el seu fill fos el que pugés al tron i amb el suport d'alguns emirs i dels esclaus lleials (sobretot les esclaves dones a les quals va armar de punyals) va preparar la mort del nou califa quan aquest anés a veure el cadàver del seu pare. Però al-Mústanjid va rebre notícies del complot i va fer prendre les esclaves i després va empresonar la vídua i el seu fill.
El seu regnat fou dominat per poderosos visirs i dignataris de la cort. El primer visir fou Ibn Hubayra, el cèlebre hanbalita, que ja exercia abans les mateixes funcions i va ser confirmat i se li va prometre que tindria el càrrec vitalíciament. Va enviar un exèrcit a al-Hilla que va posar fi a la resistència dels mazyàdides i va procurar crear un estat territorial abbàssida a l'Iraq eliminant la influència seljúcida. La relació d'Ibn Hubayra amb el califa fou bona però fou el visir fou enverinat pels seus rivals a la cort el 27 de març de 1165. El seu fill Izz al-Din el va substituir per un temps.
La principal oposició als abbàssides venia de Shumla, un emir turc de la tribu dels afshar que dominava el Khuzestan des de 1155 i que aspirava a dominar la regió del Baix Eufrates; va enviar tropes a la zona però l'exèrcit del califa el va derrotar el 1166/1167, i es va haver de retirar. El califa va nomenar visir al lloc d'Izz al-Din a Sharaf al-Din Abu Djafar Ahmad ibn Muhammad ibn Said ibn al-Baladi que era nazir de Wasit. Aquesta elecció fou impopular i al front dels malcontents hi havia Adud al-Din. Aquest, associat al mameluc del califa Kutb al-Din Kaymaz, es van sentir en perill i van assassinar el califa i el visir: al-Mústanjid fou arrossegat al seu bany on va quedar tancat fins que va morir (20 de desembre de 1170)
Es va casar, que se sàpiga, amb una filla del seu oncle patern Abu Nasr ibn al-Mustazhir. Fou considerat erudit i tolerant amb els jueus i Benjamí de Toledo, que va visitar la seva cort, l'elogia. Va ser un poeta notable i tenia bons coneixements d'astronomia. Se li retreu haver fet matar el seu sahib diwan al-Ziman Ibn Hamdun, que l'havia criticat (1166). Era de pell fosca, estatura mitjana i portava una llarga barba.

## Referències

* (anglès) University of Cambridge, The Cambridge history of Iran, Volum 5
* (anglès) Eric J. Hanne, Putting the caliph in his place: power, authority, and the late Abbasid.
# Airion

Airion és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 470 habitants.

## Situació

Airion es troba a prop de la zona urbana de Clermont de l'Oise, no gaire lluny de Fitz-James.

## Administració

Airion forma part del cantó de Clermont, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Clermont. L'alcaldessa de la ciutat és Noëlla Molina (2001-2008).

## Llocs d'interès

* Una església dels segles XV i xvi amb un campanar inclinat.

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Airion al lloc web de l'INSEE
# Airó

Airó és una freguesia portuguesa del municipi de Barcelos, amb 3,02 km² d'àrea i 913 habitants (en el cens del 2011). Té una densitat de població de 302,3 hab/km².

## Població

Població de la freguesia d'Airó (1864 – 2011) :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 351 | 342 | 346 | 345 | 387 | 412 | 402 | 505 | 554 | 571 | 629 | 791 | 923 | 946 | 913 |

## Política

| Data | % | V | % | V | % | V | % | V | % | V |
| Data | PPD/PSD | PPD/PSD | CDS-PP | CDS-PP | PS | PS | PSD-CDS | PSD-CDS | IND | IND |
| 1976 | 80,20 | 7 | | | | | | | | |
| 1979 | 62,57 | 6 | 33,16 | 3 | | | | | | |
| 1982 | 98,01 | 9 | | | | | | | | |
| 1985 | 69,16 | 5 | 27,71 | 2 | | | | | | |
| 1989 | 49,60 | 4 | 46,96 | 3 | | | | | | |
| 1993 | 44,75 | 4 | 31,52 | 2 | 21,38 | 1 | | | | |
| 1997 | 43,41 | 3 | | | 54,48 | 4 | | | | |
| 2001 | 48,72 | 3 | | | 50,16 | 4 | | | | |
| 2005 | 70,54 | 5 | | | 28,18 | 2 | | | | |
| 2009 | 83,39 | 7 | | | | | | | | |
| 2013 | CDS-PP | CDS-PP | PPD/PSD | PPD/PSD | 50,39 | 4 | 32,30 | 2 | 13,91 | 1 |
| 2017 | CDS-PP | CDS-PP | PPD/PSD | PPD/PSD | 71,43 | 5 | 26,22 | 2 | | |
| 2021 | CDS-PP | CDS-PP | PPD/PSD | PPD/PSD | 55,51 | 4 | 41,56 | 3 | | |

## Referències

* ↑ «População residente, segundo a dimensão dos lugares, população isolada, embarcada, corpo diplomático e sexo, por idade (ano a ano)» (en portugués). Instituto Nacional de Estatística. Arxivat de l'original el 4 de Dezembro de 2013. [Consulta: 5 març 2014].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
# Aluterus maculosus

Aluterus maculosus és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cloquet H., 1816-1830. (Pisces accounts). A: Dictionnaire des sciences naturelles. Volums 1-60. (Initials after accounts correspond to authors given in Vol. 1; fish accounts by Lacépède (L. L.), Duméril (C. D.), Daudin (F. M. D.) and Cloquet (H. C.)). Dict. Sci. Nat.
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Jenyns, L., 1842. Fish. A: C. Darwin (ed.) The zoology of the voyage of H.M.S. Beagle, under the command of Captain Fitzroy, R.N., during the years 1832-1836. Smith, Elder & Co., Londres (en 4 parts): p. 1-32 (gener de 1840); 33-64 (juny de 1840); 65-96 (abril de 1841); 97-172 (abril de 1842).

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 1984. Monacanthidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 3. FAO, Roma. pag. var.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Alice Coltrane

Alice Coltrane (de soltera, Alice McLeod; Detroit, 27 d'agost de 1937-Los Angeles, 12 de gener de 2007) va ser una compositora, pianista, organista i arpista de jazz estatunidenca.
És coneguda, entre altres raons, per ser una dels pocs músics de renom que han fet servir l'arpa en les bandes de jazz. Abans que ella ho feren Daphne Hellman (1916-2002), Betty Glamann (1923-1990), Dorothy Ashby (1932-1986), Corky Hale (1936) i, més tard, Deborah Henson-Conant.
Formada en estudis de piano clàssic, des que tenia set anys, aviat es va integrar en l'àmbit jazzístic de Detroit, on havia tocat amb els saxofonistes Yusef Lateef i Lucky Thompson o el guitarrista Kenny Burell. Després d'estar un temps a París, s'instal·là a Nova York i s'incorporà al quartet de Terry Gibbs. En conèixer John Coltrane va entrar a tocar amb el seu grup.
Casada amb John Coltrane durant quatre anys, des de la mort del músic va ser la curadora del seu llegat.
Després de la mort de Coltrane, orientà la seva vida envers l'espiritualitat i la meditació, viatjà a lÍndia i s'inicià en l'hinduisme, adoptà el nom de Turiya Sangitananda. De nou a Califòrnia, es dedicà a partir d'aleshores a la música meditativa.

## Discografia

* John Coltrane: Infinity. Enregistraments de 1965 i 1966 de la banda de John Coltrane amb modificacions posteriors d'Alice i els seus músics: Charlie Haden, Joan Chapman i Oran Coltrane, més una secció de corda. Aquest àlbum, el publicà Impulse! el 1972.
* A Monastic Trio (Impulse!, 1967).
* Huntington Ashram Monastery (Impulse!, 1969).
* Ptah, the El Daoud (Impulse!, 1970).
* Journey in Satchidananda (Impulse !, 1970).
* Universal Consciousness (1971).
* World Galaxy (Impulse!, 1971).
* Lord of Lords (Impulse!, 1973)
* Reflection on Creation and Space (a Five Year View) (1973).
* Illuminations (àlbum d'Alice Coltrane and Carlos Santana)|Illuminations (CBS, 1974), amb Carlos Santana.
* Eternity (Warner, 1975).
* Rādhā|Radha - Krisna Nama Sankirtana (Warner, 1976).
* Transcendence (Warner, 1977).
* Transfiguration (Warner, 1978).
* Turiya Sings (1982).
* Divine Songs (1987).
* Infinite Chants (1990).
* The Music of Alice Coltrane: Astral Meditations (1999). Recopilatori.
* Translinear Light (Impulse!, 2004).
* The Impulse Story (2006). Recopilatori.

## Referències

* 1 2 3 4 García Martínez, J. M. «Alice Coltrane, introductora del arpa en el mundo del jazz» (en castellà). El País [Madrid], 15-01-2007. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 Coll, Vicente. «Alice Coltrane (mujeres del jazz IV)» (en castellà), 26-03-2017. [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ «Día de luto jazzístico por las muertes de Alice Coltrane...». La Vanguardia, 15-01-2007. [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ Coll, Vicente. «Alice Coltrane (mujeres del jazz IV)» (en castellà). Jazz TK, 26-03-2017. [Consulta: 17 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial d'Alice Coltrane.
# Al-Manar

Al Manar (àrab: المنار, Al-manār, ‘El far’) és un canal de televisió per satèl·lit del partit polític libanès Hesbol·là, que emet des de Beirut, la capital del Líban, oferint una alta producció de notícies, comentaris i entreteniment al servei de la unitat nacional libanesa i de la resistència islàmica.
Al-Manar TV, ha estat anomenada «el canal de la resistència antisionista» i és un mitjà de comunicació clau en el qual Hesbol·là anomena la seva «guerra psicològica contra l'enemic sionista». Ha esdevingut una part integral del pla de Hesbol·là per a difondre el seu missatge arreu del món àrab.
Actualment, la programació s'orienta cap a la cobertura de la causa de la llibertat del poble palestí, la resistència cap els Estats Units, i la coalició que va ocupar l'Iraq, i el foment de la resistència contra els governs imperialistes dels Estats Units i Israel.
Al-Manar TV, ha estat designada pels governants d'alguns països com "una entitat terrorista", i va ser prohibida en els Estats Units en desembre de 2004. També s'ha prohibit a França i a Espanya, i ha tingut alguns problemes de llicència per emetre a l'estranger, i no es troba disponible en els Països Baixos, al Canadà, ni a Austràlia, si bé no ha estat pas prohibida oficialment en cap d'aquestes nacions.
L'emissora va ser llançada pel partit Hesbol·là el 1991, amb l'ajuda i el finançament del govern iranià. El 2004 s'estimava que Al-Manar TV tenia entre 10 i 15 milions de televidents diaris a tot el món. Els crítics van reclamar que la programació d'Al-Manar TV estava influenciada pel govern xiita de l'Iran, en virtut que una part important del dèficit pressupostari del partit polític i del moviment d'alliberament Hesbol·là, era finançat pel govern de la República Islàmica de l'Iran, a través dels entre 100 i 200 milions de dòlars americans a l'any que el govern de l'Iran dona a Hesbol·là. Els funcionaris del canal Al-Manar TV neguen això fermament, dient que estan sent subvencionats pel partit libanès Hesbol·là, i que les donacions provenen d'altres fidels musulmans xiites, i no pas del govern iranià.

## Referències

* ↑ Avi Jorisch. «Al-Manar: Hizbullah TV, 24/7». Middle East Quarterly. [Consulta: 3 setembre 2006].

## Enllaços externs

* Al-Manar TV (castellà)
# Alts del Sena

Els Alts del Sena (92) (Hauts-de-Seine en francès) és un departament situat a l'àrea metropolitana de París.

## Història

El departament dels Alts del Sena fou creat l'1 de gener de 1968 en aplicació de la Llei del 10 de juliol de 1964, i de conformitat amb el Decret d'aplicació del 25 de febrer de 1965, a partir de la zona oest de l'antic departament del Sena (27 municipis) i una petita porció del departament de Sena i Oise (9 municipis).

## Geografia

Els Alts del Sena forma part de la regió d'Illa de França. Limita al nord-est amb el departament de Sena Saint-Denis, al nord amb Val-d'Oise, a l'oest amb Yvelines, al sud amb Essonne, al sud-est amb Val-de-Marne i a l'est amb París, tots ells departaments d'Illa de França.
Els departaments dels Alts del Sena, Sena Saint-Denis i Val-de-Marne formen l'anomenada petite couronne de París, que és com es coneix l'àrea metropolitana més propera a la capital de França.

## Economia

Alts del Sena té el segon Producte Interior Brut (PIB) per habitant més alt de França, només superat pel PIB de París. Aquest PIB per habitant gairebé triplica la mitjana nacional.
Al nord del departament s'hi troba el barri de negocis de La Défense, dins els termes municipals de Puteaux, Courbevoie i Nanterre. A La Défense tenen llur seu social nombroses empreses, tant franceses com estrangeres.
Al sud-est del departament hi ha les seus de dues cadenes de televisió francesa: TF1 a Boulogne i France 5 a Issy.

## Política

De 2004 a 2007, la presidència del Consell General dels Alts del Sena l'ocupà Nicolas Sarkozy, que posteriorment fou President de la República Francesa. L'actual president és Patrick Devedjian del partit Els Republicans.
L'atribució principal del Consell General és la de votar el pressupost del departament.

## Vegeu també

* Llista de municipis dels Alts del Sena
* Llista dels Cantons dels Alts del Sena

## Enllaços externs

* Consell General dels Alts del Sena (francès)
* A driving trip across Issy-les-Moulineaux, Vanves, Malakoff, and Montrouge on You Tube
# Alts de la Bassa Closa

Els Alts de la Bassa Closa es un cim amb una altitud de 169 m a la muntanya del Gurugú, a la partió dels termes municipals del Catllar i Tarragona a la comarca del Tarragonès. Està situat 250 m al sud del Centre penitenciari Mas d'Enric i 200 m al nord del pas de l'autopista AP-7 i a prop del Mas de Panxer (oest). Al cimal, on es creuen diversos camins, hi ha instal·lat un vèrtex geodèsic (268137001).

## Referències

* ↑ «alts de la Bassa Closa». enciclopèdia.cat, GEC, 2021. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ «mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2021. [Consulta: 29 juliol 2021].