OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Publi Aufidi Bas

Publi Aufidi Bas (en llatí: Publius Aufidius Bassus) va ser un historiador romà que va viure en temps d'August i Tiberi. Formava part de la gens Aufídia, una gens romana d'origen plebeu.
Va escriure un relat sobre les guerres romanes a Germània, titulada Bellum Germanicum i lloat per Quintilià, i una obra sobre història romana de caràcter més general que va ser continuada en 31 llibres per Plini el Vell, cap de les quals s'ha conservat. El praenomen d'Aufidi Bas és incert; hom ha proposat Titus i Priscus, però Publius sembla més probable.

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911. [Aufidius Bassus]
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 471.
# Publi Autroni Petus

Publi Autroni Petus (en llatí: Publius Autronius Paetus) va ser un magistrat romà que va viure els darrers temps de la República. Formava part de la gens Autrònia, i era de la família dels Petus.
Va ser elegit cònsol l'any 65 aC amb Publi Corneli Sul·la, nebot de Sul·la, però abans d'entrar en possessió del càrrec van ser acusats del delicte d'ambitus (suborn) per Luci Aureli Cota i Luci Manli Torquat, i condemnats. En conseqüència, es van declarar nul·les les eleccions dels dos cònsols en els seus càrrecs, i els seus acusadors van ser elegits cònsols al seu lloc. Aquestes circumstàncies van portar Autroni Petus a entrar en una primera conspiració de Catilina amb el pla de matar els dos cònsols, pla que va fallir per la impaciència de Catilina, que va donar el senyal abans que es reunissin tots els conspiradors. Després, Autroni Petus va prendre part activa en la segona i principal conspiració de Catilina, que es va produir l'any 63 aC, durant el consolat de Ciceró.
Després del desastre de la conspiració, va ser portat a judici per veure quina part de responsabilitat tenia. Va demanar al mateix Ciceró de defensar-lo, recordant la seva amistat de joventut, però l'orador va refusar. Va ser condemnat i enviat a l'exili a l'Epir, on vivia encara quan van desterrar el mateix Ciceró l'any 58 aC. Ciceró vivia alarmat, tement que Autroni Petus pogués fer un atemptat contra la seva vida.
Publi Autroni Petus té un lloc a la llista d'oradors del Brutus de Ciceró, que en diu: voce peracuta, atque magna, nec alia re ulla probabilis ('té una veu molt aguda i potent, però a part d'això res més de creïble').

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 85.
# Publi Canuci

Publi Canuci (llatí: Publius Canutius o Cannutius) va ser un orador romà de rang senatorial nascut l'any 106 aC, el mateix any que Ciceró, que el descriu com el millor orador entre els senadors.
Canuci és mencionat amb freqüència al discurs de Ciceró Pro Cluentio, com una persona que havia participat en aclarir diverses qüestions sobre aquest judici. Després de la mort de l'orador Publi Sulpici Rufus, un dels més destacats oradors romans que no havia deixat cap discurs escrit, Canuci va compondre alguns discursos i els va publicar sota el nom de l'orador mort.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/612?rgn=full+text;view=image;q1=CanutiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 597. ]
# Psychoda ypsylon

Psychoda ypsylon és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Nova Gal·les del Sud, Tasmània i Victòria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 G. H. Satchell, 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), part 1. Australian Journal of Zoology 1:357-418.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species - Psychodidae (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Psychoda zetoscotia

Psychoda zetoscotia és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Amèrica: la Zona del Canal de Panamà i l'illa de Trinitat.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Pseudodichanthium

Pseudodichanthium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pseudodichanthium cookie
# Publi Postumi Albí Regil·lensis

Publi Postumi Albí Regil·lensis (llatí: Publius Postumius A. f. A. n. Albinus Regillensis), esmentat per Titus Livi com a Marcus Postumius, pertanyia a la gens Postúmia, una família patrícia.
Va ser tribú consolar l'any 414 aC i va morir en una revolta dels soldats als quals havia impedit saquejar la ciutat de Bolae, conquerida als eques, saqueig que els havia promès.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita. IV, 49, 50
* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 91.
# Ptílids

Els ptlílids (Ptiliidae) són una família de diminuts coleòpters polífags de la superfamília dels estafilinoïdeus, amb 80 gèneres i 650 espècies.
Son de mida molt petita; la seva longitud oscil·la entre 0,5 i 1,5 mm. Es caracteritzen per posseir les ales molt estretes i envoltades de pèls o fleques. S'alimenten d'espores de fongs i per això es localitzen en la fusta podrida, matèria vegetal en descomposició, fem, formiguers, nius d'ocells, etc.

## Taxonomia

Els ptlílids contenen les següents subfamílies:
* Subfamília Ptiliinae Erichson, 1845
* Subfamília Cephaloplectinae Sharp, 1883
* Subfamília Acrotrichinae Reitter, 1909 (1856)

## Referències

* ↑ Slipinski S.A., Leschen R.A.B., Lawrence J.F. 2011. Order Coleoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang Z.-Q. (ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa 3148: 203–208, 2011
* ↑ Beutel, R. G. and Leschen, R.A.B. 2005. Phylogenetic analysis of Staphyliniformia (Coleoptera) based on characters of larvae and adults. Systematic Entomology
* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Família-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.
# Puiforniu

«Puiforniu» té aquests significats:
* Puiforniu (Mont-ros), despoblat al terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà
* Puiforniu (Soriguera), petit poble del terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà
# Rasmussenita

La rasmussenita és un mineral de la classe dels minerals orgànics que pertany al subgrup del glicolat.

## Característiques

La rasmussenita és un compost orgànic de fórmula química Ca(C₂H₃O₃)₂·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juliol de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona Alfie Norville, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22736, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: R240004.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Pusch Ridge, a la serra de Santa Catalina, situada al nord de Tucson, dins el comtat de Pima (Arizona, Estats Units). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Rasmussenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 agost 2024].
* 1 2 3 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 80». European Journal of Mineralogy, 36, 4, 15-08-2024, pàg. 599–604. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-599-2024 [Consulta: 22 agost 2024].
# Reichszentrale zur Bekämpfung der Homosexualität und Abtreibung

La Reichszentrale zur Bekämpfung der Homosexualität und Abtreibung (en català Centre del Reich per a la lluita contra l'avortament i l'homosexualitat) era una institució policial dependent de les SS de l'Alemanya nazi. Va ser l'instrument fonamental del nacionalsocialisme durant el Tercer Reich per a la persecució dels homosexuals i l'avortament.

## Història

La Reichszentrale es va crear el 10 d'octubre de 1936 per un decret especial del Reichsführer SS Heinrich Himmler, dins de la reorganització del Reichskriminalpolizeiamt, alhora que es creava la policia criminal Kripo. La seua creació va ser el senyal de la reactivació de la persecució dels homosexuals després de la relativa calma durant els Jocs Olímpics de 1936. La tasca de la Reichszentrale va ser la recol·lecció de dades sobre els homosexuals. Així, en 1940 ja posseïen dades d'uns 41.000 homosexuals, tant possibles sospitosos com condemnats.
L'arxiu central de dades va permetre a la Reichszentrale introduir i coordinar la persecució i el càstig d'homosexuals. Per a açò, tenia a la seua disposició comandaments especials mòbils, que també podien actuar de forma executiva.
El seu director fins a 1938 va ser l'oficial de les SS Josef Meisinger. Més tard ho seria el conseller criminalista Erich Jacob. A partir de juliol de 1934, Jacob va passar a ser director criminòleg i al seu costat, com a director científic, es va nomenar al psiquiatre i neuròleg Carl-Heinz Rodenberg. Tots dos tenien a la seua disposició una plantilla de 17 treballadors. La col·lecció de fitxes, que s'estima entorn de les 100.000, va ser destruïda amb tota probabilitat en els últims dies de la guerra.
Dins d'una campanya contra l'Església catòlica, molts religiosos catòlics van ser detinguts sota l'acusació infundada d'haver realitzat actes homosexuals.

## Referències

* ↑ Burkhard Jellonek: Homosexuelle unter dem Hakenkreuz. Die Verfolgung von Homosexuellen im Dritten Reich. Schöningh, Paderborn 1990, ISBN 3-506-77482-4, pàg. 128 i següents.
* ↑ Paulus Engelhardt: Korbinian Leonhard Roth OP (1904 -1960) und die "Sittlichkeitsprozesse" gegen Priester und Ordensleute in der NS-Zeit. Arxivat 2007-05-09 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Grado, Günter: Homosexualität in der NS-Zeit. Dokumente und einer Diskriminierung Verfolgung Fischer, Frankfurt aM 2004 ISBN 359-61-59733.
* Hutter, Jörg: "Die Rolle der Polizei bei der Schwulen- und Lesbenverfolgung im Nationalsozialismus" .
# Qutaibi

Qutaibi (àrab: قطيبي, Quṭaybī) i xeicat de Qutaibi (àrab: مشيخة القطيبي, Maxyaẖat al-Quṭaybī) foren una tribu i el seu territori en el Protectorat occidental d'Aden. Va ser una dependència de l'emirat de Dhala i des de 1967 part de la República del Iemen del Sud, unificada amb el Iemen del Nord el 1990 per formar la República del Iemen. El 1964, durant el conflicte d'Aden, guerrers de la tribu Qutaibi van atacar les forces britàniques als turons Radfan on es va lliurar la batalla més famosa del conflicte; els Qutaibi foren coneguts com els «Llops Vermells» per la seva ferocitat en el combat. El xeic dels Qutaibi mai va reconèixer a la Federació d'Aràbia del Sud.

## Enllaços externs

* "Tracking the 'Red Wolves of Radfan': from 1964 through 1967" Arxivat 2017-05-04 a Wayback Machine.
# Rafael Arnaiz Barón

Rafael Arnaiz Barón, conegut també com a Hermano Rafael (Burgos, 9 d'abril de 1911 - Monestir de San Isidro de Dueñas, Venta de Baños, provincia de Palència, 26 d'abril de 1938), va ser un monjo trapenc, un dels grans místics del segle xx. És venerat com a sant per l'Església Catòlica Romana.

## Biografia

Nascut a Burgos, era el primer dels quatre fills de l'enginyer Rafael Arnáiz i Mercedes Barón, cronista de societat i crítica musical en diaris i revistes. Estudià al col·legi dels jesuïtes de Burgos i fou membre de la Congregació de María Immaculada. La família s'instal·là en 1923 a Oviedo. Va viure en un ambient benestant, i a casa seva es feien reunions i festes socials, en les quals Rafael es mostrava humil i modest. Va començar en 1929 els estudis d'Arquitectura a Madrid. Arran del contacte amb el seu oncle Leopoldo, duc de Maqueda i molt religiós, va aprofundir en la seva formació cristiana.
Viatjà per Castella i Lleó i visità Salamanca. Aconsellat pel seu oncle, visità en 1930 el monestir de San Isidro de Dueñas, de trapencs, i es desvetllà en ell la vocació monàstica. Després de diverses visites i exercicis espirituals, Rafael demanà d'ingressar-hi, i ho feu després d'acabar el servei militar, el 15 de gener de 1934, prenent el nom de fra Maria Rafael. Quatre mesos després, però, va tenir una crisi greu de diabetis i hagué de tornar a Oviedo. En recuperar-se pogué tornar al monestir, però com a germà llec o oblat, ja que la malaltia no permetia que seguís l'estricta regla trapenca, pel règim alimentari que havia de seguir.
El setembre de 1936 fou cridat a files a Burgos, durant la Guerra civil espanyola, fins que el van declarar inútil per la malaltia. Tornà al monestir i del febrer al desembre de 1937, en una nova crisi, hagué de viure a Villasandino amb la seva família. De nou al monestir i veient proper el final de la seva vida, el 17 d'abril de 1938, l'abat l'imposà l'hàbit trapenc, perquè morís amb ell. Finalment, morí d'un coma diabètic el 26 d'abril. Fou sebollit al cementiri del monestir.

## Veneració

La beatificació s'incoà entre 1962 i 1967 a la diòcesi de Palència, i fou beatificat per Joan Pau II el 27 de setembre de 1992. El procés de canonització s'obrí en 2005, i el 21 de febrer de 2009, el papa Benet XVI n'aprovà la canonització, que va tenir lloc el dia 11 d'octubre a Roma.
El 13 de novembre de 1972 les restes del monjo foren portades a l'església del monestir.

## Enllaços externs

* Hermano Rafael Arnáiz Barón - Abadía San Isidro de Dueñas Arxivat 2009-03-17 a Wayback Machine.
* Vida y Mensaje del Hermano Rafael - Reseña bibliográfica Arxivat 2009-11-22 a Wayback Machine.
* Exposición sobre el Hermano Rafael - Alfa y Omega Arxivat 2009-10-17 a Wayback Machine.
* El Beato Rafael Arnáiz - Catholic.net
# Rammersmatt

Rammersmatt (en alsacià Ràmmerschmàtt) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2007 tenia 184 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 115 | 134 | 152 | 166 | 169 | 180 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Grunewald | |
# Rata del bambú xinesa

La rata del bambú xinesa (Rhizomys sinensis) és una espècie de la família dels espalàcids que viu al sud de la Xina, el nord de Myanmar i el nord del Vietnam. El nom científic de l'espècie fou publicat per primera vegada per Gray el 1831. Té un cos rodanxó amb el pelatge espès de color gris marró, el musell aixafat i la cua curta i escatada. La llargada corporal és d'entre 22 i 40 cm, la llargada de la cua d'entre 3,5 i 6,5 cm i el pes d'entre 12 i 35 g. Menja arrels i brots de bambú, llavors i fruita.

## Referències

Espècies vivents d'espalàcids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Myospalacinae :
Rhizomyinae :
Spalacinae :
Categoria :
# Ratpenat cuacurt sedós

El ratpenat cuacurt sedós (Carollia brevicauda) és una espècie de ratpenat pròpia de Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guyana, Panamà, el Perú, Surinam i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Religió a Suïssa

La Constitució suïssa garanteix una completa llibertat religiosa. No obstant això, els cantons poden donar suport a una o a diverses esglésies amb subvencions públiques. L'any 2018, els ciutadans de suïssa es declaraven:
* Catòlics: 36,5%
* Protestants: 45,4% (Església reformada: 40.5% Altres esglésies reformades: 4,9%)
* Cap religió: 9,9%
* Islam: 3,2%
* Altres religions: 2,4%

## Vegeu també

* Catolicisme a Suïssa
* Islam a Suïssa

## Enllaços externs

* Religions en Suïssa en "swissworld" (anglès)

## Referències

* ↑ «Population résidante permanente de 15 ans et plus, selon l'appartenance religieuse et confessionnelle» (en francès). Oficina d'estadística de Suïssa, 2016. [Consulta: març 2018].
# Remigius Lupeikis

Remigius Lupeikis (Klaipėda, 22 de setembre de 1968) va ser un ciclista lituà que fou professional entre 1992 i 2002. Combinà el ciclisme en pista amb la carretera. Com a ciclista amateur, va representar la Unió Soviètica.

## Palmarès en pista

* 1986
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Sergeï Vodopianov, Aida Klimavitschus i Dragos Tschivinski)
* 1988
** Campió de la Unió Soviètica en Persecució per equips (amb Gintautas Umaras, Mindaugas Umaras i Artūras Kasputis)

## Palmarès en ruta

* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1991
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1992
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Poitou-Charentes
* 1993
** Vencedor de 4 etapes de la Volta a Polònia
* 1994
** 1r al Tour de Berlín
** 1r al Gran Premi de Beuvry-la-Forêt
** Vencedor d'una etapa del Teleflex Tour
* 1995
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Algarve
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Torres Vedras
* 1997
** 1r al Valley of the Sun Stage Race i vencedor de 2 etapes
* 2000
** 1r a la Volta a Egipte i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Szlakiem Grodów Piastowskich
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Solidaritat Olímpica
* 2001
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
** Campió de Liutània en contrarellotge
* 2002
** Campió de Liutània en ruta
** Campió de Liutània en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1992. 93è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 124è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Resolució 188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 9 d'abril de 1964, després d'una queixa de la República Àrab del Iemen sobre un atac aeri britànic al seu territori el 28 de març, el Consell va deplorar l'acció a Harib, així com almenys 40 altres atacs que s'havien produït en aquesta zona. L'Imperi Britànic (Regne Unit) també s'havia queixat que Iemen havia violat l'espai aeri de la Federació d'Aràbia del Sud.
El Consell va demanar a la República Àrab del Iemen i al Regne Unit que exercís la màxima restricció per evitar un conflicte en el futur i va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que utilitzés els seus bons oficis per tractar de liquidar el tema amb les parts.
La resolució va ser aprovada per nou vots contra cap, amb l'abstenció del Regne Unit i els Estats Units.

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 260. ISBN 978-0-7923-0796-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhipidomys caucensis

Rhipidomys caucensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de les muntanyes de Colòmbia, on viu a altituds d'entre 2.200 i 3.500 msnm. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos primaris montans. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Gómez-Laverde, M.; Rivas, B. Rhipidomys caucensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 25 abril 2017.
# Ressèc de Toran

Ressèc de Toran és una obra de Canejan (Vall d'Aran) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Ubicat al marge dret del riu Toran, al peu de la carretera que remunta la vall i just abans de creuar el pont. L'edifici segueix la típica estructura dels ressècs aranesos, de petites dimensions, planta rectangular, ben allargada, amb el basament de pedra i parets superiors de horapèts. La teulada és a dues aigües en el sentit longitudinal. La porta d'entrada es troba en el costat S-W. A l'interior no se salva cap dels elements i actualment fa funcions de paller.

## Història

Es coneix la seva existència des de finals del segle xviii, moment en el qual és citat per Francisco de Zamora.

## Referències

* 1 2 «Ressèc de Toran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Robledo de Corpes

Robledo de Corpes és un municipi de la província de Guadalajara a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 86 | 76 | 102 | 108 |
# Robledollano

Robledollano és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 419 | 409 | 396 | 390 | 386 | 403 |
# Riberada d'Amunt

Riberada d'Amunt és una entitat de població del municipi de Sant Llorenç de la Muga a la comarca de l'Alt Empordà. En el cens de 2007 tenia 50 habitants.

## Referències

* ↑ «Entitats del municipi de Sant Llorenç de la Muga». municat.gencat.cat. [Consulta: 7 juny 2012].
# Ribera dels Perxets

La ribera dels Perxets és un afluent per la dreta del Riuet de la Plana al municipi d'Odèn (Solsonès). Neix a 1.747 m d'altitud, al vessant SW del Tossal de Cambrils. L llarg del seu recorregut, la seva direcció predominat és la de N-S per bé que durant els primers 2,5 km és de NW-SW. 2 km després d'haver iniciat el seu curs passa per la cinglera de Vallissera on salta 150 m de desnivell pràacticament vertical i menys de 200 m després travessa la carretera de Coll de Jou a Cambrils d'Odèn just pel costat de l'entrada (boca est) d'un túnel de la carretera. Encara no cinc-cents metres més avall travessa un curt congost passat el qual durant gairebé un km avança paral·lelament a l'esquerra d'un camí forestal que surt de la masia d'Oriola (Odèn) | Oriola. 1.750 m després d'haver travessat l'esmentat congost desguassa al Riuet de la Plana a 770 m d'altitud.

## Coordenades d'altres punts significatius del seu curs

* Pas per la cinglera de Vallissera: 42° 8′ 24.41″ N, 1° 25′ 49.87″ E﻿ / ﻿42.1401139°N,1.4305194°E﻿ / 42.1401139; 1.4305194
* Confluència amb el Riuet de la Plana: 42° 6′ 52.72″ N, 1° 26′ 17.75″ E﻿ / ﻿42.1146444°N,1.4382639°E﻿ / 42.1146444; 1.4382639

## Enllaços externs

* Fragment del mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya que inclou la zona travessada per aquest torrent Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.