OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Marítim de Dubrovnik

El Museu marítim de Dubrovnik és un museu annex a l'església de Sveti Ivan, molt proper al port, que conté molts elements del passat marítim de la República de Ragusa, entre ells maquetes de les naus, documents, banderes, elements com àncores, etc.
El seu accés és per les mateixes muralles que continuen cap al port.

## Història

Va ser fundat l'any 1941 per organitzar una exposició anomenada Les rutes marítimes i Dubrovnik al llarg dels segles. El museu va formar part de l'Acadèmia de Ciències i Arts Iugoslaves des de 1949 i es va fusionar amb el Museu de Dubrovnik en 1987.
El museu es troba a la fortalesa de Sveti Ivan (Sant Joan), que va ser restaurada després d'un catastròfic terratrèmol el 1979.
L'exposició permanent del museu es va crear el 1986. Mostra la història marítima de la ciutat de Dubrovnik i els seus voltants. L'exposició inclou models de vaixells del segle xvii, xviii i xix, nombroses banderes, canons i altres armes, instruments nàutics, registres de vaixells, mapes, diversos documents, així com valuoses llibreries amb moltes còpies estranyes de llibres i material d'arxiu important.

## Exposicions importants

Durant els últims anys, s'han creat diverses exposicions al museu, com ara:
* 1990 - Brodograđevna tradicija u Dubrovniku (Tradició naval a Dubrovnik)
* 1992-1993 - Dubrovnik i Novi svijet (Amerike) (Dubrovnik i el Nou Món (Amèrica))
* 1994 - Baština drvene brodogradnje u Hrvatskoj (El patrimoni de la construcció naval de fusta a Croàcia)
* 1994 - Posljednji dubrovački i pelješki jedrenjaci (Els últims velers de Dubrovnik i Pelješac)
* 1996 - Slike kap. B. Ivankovića (1815-1898) (Fotografies del cap. B. Ivankovic (1815-1898))

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-12-08 a Wayback Machine. (anglès) (croat)
# Luis Hernández Navarro

Luis Hernández Navarro (Ciutat de Mèxic, 1955) és un escriptor, periodista mexicà i coordinador de la secció d'opinió del diari La Jornada.

## Trajectòria

Fill d'exiliats espanyols, va fer estudis d'antropologia, que va fer compatibles amb una dedicació primerenca al sindicalisme revolucionari, fundant la Coordinadora Nacional de Trabajadores de la Educación i assessorant organitzacions camperoles.
Després de l'alçament zapatista de 1994, va intentar explicar-ne en conferències per tot el país les causes i el significat, i va exercir després de mediador en el conflicte, participant en els diàlegs de San Andrés entre els zapatistes i el govern, i essent secretari de la comissió de Seguiment i Verificació per als Acords de Pau de Chiapas.

## Obra publicada

* Chiapas: la guerra y la paz (1995)
* Chiapas: la nueva lucha india. Madrid: Talasa, 1998. ISBN 84-88119-57-7.
* Sentido Contrario (2007)
* Cero en conducta. Crónicas de la resistencia magisterial (2009)
* Siembra de concreto, cosecha de ira (2011)
* No habrá recreo. Contra-reforma constitucional y desobediencia magisterial (2013)
* La novena ola magistrial (2016)
* La primavera magisterial. Fondo de Cultura Económica, 2019. ISBN 9786071666024.

## Referències

* ↑ Rojo, César. «Les víctimes de les reformes neoliberals van veure en la candidatura de López Obrador la forma de tirar-les enrere». Directa, 11-12-2018. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ Aller, Jesús. «Nueve periodistas contra la corriente» (en castellà), 03-11-2020. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «La primavera magisterial documenta 4 décadas de lucha de la CNTE» (en espanyol de Mèxic). La Jornada, 20-12-2019. [Consulta: 30 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Articles de Luis Hernández a Rebelion.org
# Serguei Navolokin

Serguei Anatólievitx Navolokin (en rus: Сергей Анатольевич Наволокин) (Alma-Atà, 9 d'abril de 1958) va ser un ciclista soviètic. Va guanyar el Campionats del Món en contrarellotge per equips de 1983.

## Palmarès

* 1983
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Iuri Kaixirin, Oleksandr Zinòviev i Oleh Txujda)
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1984
** Campió de l'URSS en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Hospital de campanya

Un hospital de campanya és una àmplia unitat mèdica mòbil que atén de manera provisòria els ferits en el lloc, abans que es puguin transportar amb seguretat a les instal·lacions d'un hospital fix. Els hospitals de campanya poden estar uns tres quilòmetres darrere de la primera línia del front.

## Descripció

El concepte sorgeix de la medicina de guerra i del fet que si una persona té ferides greus, morirà en les hores immediatament posteriors (noció d'"hora d'or" golden hour en anglès, aplicable a una persona amb múltiples traumatismes o hemorràgia interna) o durant el transport. És per això que el trasllat de diversos ferits per atendre'ls en un lloc allunyat del front es fa molt difícil i perillós. L'ideal consisteix a crear una estructura que els auxiliï provisionalment al més a prop possible del lloc de batalla.
Els antecedents d'aquest servei mèdic els trobem en època de la reina Isabel la Catòlica, que, durant les campanyes militars del seu marit Ferran, es feia acompanyar de personal mèdic i ajudants per atendre els soldats ferits en el camp de batalla.
L'hospital de campanya posseeix un equip mèdic (metges d'urgència, infermers) experimentats i material mèdic condicionat perquè pugui transportar-se amb facilitat. Aquesta estructura també es pot desplegar en un lloc preexistent (per exemple, un ajuntament, un saló esportiu, un bar o restaurant, etc.), cosa que es dona més habitualment en l'àmbit urbà.

## Vegeu també

* Quiosc de dosser
* Carpa (cobert)
* Llit de campanya
* Llitera

## Referències

* ↑ Isabel la Católica. Basilio Losada Castro. pàg. 85, Editorial Auriga, ISBN 9788472811225

## Enllaços externs

* TV3 estrena ´Hospital de campanya´, un drama mèdic situat a l'Afganistan el 2006 Diari de Girona publicat el 21 de juliol del 2013

## Bibliografia

* Valls Molins, Roser. Infermeres catalanes a la Guerra Civil espanyola. Barcelona: Edicions Universitat de Barcelona, 2008. ISBN 9788447532728.
# Pertusaria guineabissauensis

La Pertusaria guineabissauensis és una espècie de liquen crustaci de la família Pertusariaceae.
Va ser descrita com una espècie nova el 2019 per Graciela Paz-Bermúdez, Alan Archer i John Elix. Creix a l'escorça dels arbres, produint un tall gruixut de color gris verdós amb una superfície apagada i arrugada. El liquen es caracteritza per la presència d'ascomats en forma de berruga (verruciformes), ascos que contenen vuit ascòspores disposades en una sola fila (uniseriades) i la presència de les substàncies químiques secundàries i àcids estètics i hipòstictics.
L'epítet específic fa referència a Guinea Bissau, on es va descobrir el liquen, i la seva única localitat coneguda.

## Referències

* ↑ «Pertusaria guineabissauensis» (en anglès). MycoBank Database. [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ Archer, Elix i Paz-Bermúdez, 2019, p. 151–157.

## Bibliografia

* Archer, Alan W.; Elix, John A.; Paz-Bermúdez, Graciela «A first approach to the lichen flora of Guinea-Bissau». The Bryologist, 122, 1, 2019, pàg. 151–157. DOI: 10.1639/0007-2745-122.1.151.
# Josh Holloway

Josh Holloway (San José, Califòrnia, 20 de juliol de 1969) és un actor estatunidenc.

## Biografia

Amb tan sols dos anys es va traslladar al costat de la seva família a Blue Ridge Mountains a l'estat de Geòrgia on es criaria com a segon d dels seus quatre germans. La seva passió pel cinema va aparèixer a una edat molt primerenca. Després d'un any d'estudis a la Universitat de Geòrgia, va abandonar els estudis acadèmica per a dedicar-se a una carrera com a model que li duria a traslladar-se per a realitzar diversos treballs a diferents llocs Europeus i nord-americans.
Durant aquest temps, la recerca de Holloway per aconseguir algun paper, no va cessar fins que per fi a Los Angeles li va arribar la seva gran oportunitat amb la sèrie televisiva Doctor Benny. La sèrie era una comèdia de situació on va coincidir amb Eddie McClintock i Sarah Wynter. Després de la sèrie va continuar la seva carrera d'actor al cinema independent amb títols com El meu Amic, Moving August i Cold Heart on va actuar al costat de Nastassja Kinski. En aquell temps li va arribar una gran notícia, quan la cadena Sci-Fi, el va cridar per a participar en la sèrie Sabretooth al costat de David Keith i John Rhys-Davies.
La seva gran oportunitat va arribar quan va interpretar a l'exitosa sèrie de televisió Lost el paper de James "Sawyer" Ford, un antiheroi egoista, connivent i sarcàstic, que el va convertir en una celebritat i pel que va guanyar un Premi Saturn com a millor actor en 2009. El 2016 va començar a protagonitzar Colony com Will Bowman, un antic agent de l'FBI que, en un intent de protegir la seva família, es veu obligat a col·laborar amb el govern ocupacional per fer caure el creixent moviment de resistència dins de la colònia de Los Angeles en un futur proper reunint-se amb Carlton Cuse, el productor de Lost.

## Filmografia

* Yellowstone (sèrie de TV, 2016–2018)
* Colony (sèrie de TV, 2016–2018)
* Intelligence (sèrie de TV, 2014)
* Sabotage (2014)
* El poder dels diners (2013)
* Battle of the Year: The Dream Team (2014)
* Mission: Impossible – Ghost Protocol (2011)
* Stay Cool (2009)
* Whisper (2007) ... Max Truemont
* Command and Conquer 3 (joc, 2007) ... Ajay
* Just Yell Fire (2006) ... Ell mateix
* Lost (sèrie de TV, 2004–2010) James "Sawyer" Ford
* Doctor Benny (2003) ... Pheb
* Sabretooth (2002) ... Trent Parks
* My Daughter's Tears (2002) ... s/t
* Mi amigo (2002) ... Pal Grisham
* Cold Heart (2001) ... Sean
* Moving August (1999) ... Loren Carol
* Cryin' (1993) ... Lladre

## Premis

L'any 2005 va guanyar el premi Screen Actors Guild Awards en l'apartat de millor conjunt en la categoria de sèries de drama per a Lost i en 2009 el un Premi Saturn a millor actor en 2009 també per Lost.

## Referències

* ↑ Keck, William «Fame's a breeze for Holloway» (en anglès). USA Today, 29-11-2005 [Consulta: 1r setembre 2008].
* ↑ «Perdidos y Josh Holloway, premiados en los Saturn Awards» (en castellà). Europa Press, 25-06-2009. [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ Abrams, Natalie (2015-02-03). «USA orders Carlton Cuse drama Colony to series». Entertainment Weekly.
# Província de Panamà

La Província de Panamà és una de les subdivisions de Panamà. La capital és Ciutat de Panamà. Limita al nord amb la comarca de Kuna Yala i la Província de Colón, al sud amb el Golf de Panamà, a l'oest amb la Província de Panamà Oest i a l'est amb la Província de Darién.

## Divisió administrativa

Districtes i Corregimientos de Panamà :
| Districtes | Corregimientos | Capital de Districte |
| Balboa | San Miguel, La Ensenada, La Esmeralda, La Guinea, Pedro González, Saboga | San Miguel |
| Chepo | Chepo, Cañita, Chepillo, El Llano, Las Margaritas, Santa Cruz de Chinina, Madungandí, Tortí | Chepo |
| Chimán | Chimán, Brujas, Gonzalo Vásquez, Pásiga, Unión Santeña | Chimán |
| Panamá | San Felipe, El Chorrillo, Santa Ana, La Exposición o Calidonia, Curundú, Betania, Bella Vista, Pueblo Nuevo, San Francisco, Parque Lefevre, Río Abajo, Juan Díaz, Pedregal, Ancón, Chilibre, Las Cumbres, Pacora, San Martín, Tocumen, Las Mañanitas, 24 de Diciembre | Ciudad de Panamá |
| San Miguelito | Amelia Denis De Icaza, Belisario Porras, José Domingo Espinar, Mateo Iturralde, Victoriano Lorenzo, Arnulfo Arias, Belisario Frías, Omar Torrijos, Rufina Alfaro | San Miguelito |
| Taboga | Taboga, Otoque Occidente, Otoque Oriente | Taboga |

## Vegeu també

* Parc Nacional de Chagres
# Cantó de Coulommiers

El cantó de Coulommiers és una divisió administrativa francesa del departament del Sena i Marne, situat al districte de Meaux i al districte de Provins. Des del 2015 té 51 municipis i el cap és Coulommiers.

## Municipis

* Amillis
* Aulnoy
* Beautheil
* Bellot
* Boissy-le-Châtel
* Boitron
* La Celle-sur-Morin
* Chailly-en-Brie
* La Chapelle-Moutils
* Chartronges
* Chauffry
* Chevru
* Choisy-en-Brie
* Coulommiers
* Dagny
* Doue
* La Ferté-Gaucher
* Giremoutiers
* Hautefeuille
* Hondevilliers
* Jouy-sur-Morin
* Lescherolles
* Leudon-en-Brie
* Maisoncelles-en-Brie
* Marolles-en-Brie
* Mauperthuis
* Meilleray
* Montdauphin
* Montenils
* Montolivet
* Mouroux
* Orly-sur-Morin
* Pézarches
* Rebais
* Sablonnières
* Saint-Augustin
* Saint-Barthélemy
* Saint-Cyr-sur-Morin
* Saint-Denis-lès-Rebais
* Saint-Germain-sous-Doue
* Saint-Léger
* Saint-Mars-Vieux-Maisons
* Saint-Martin-des-Champs
* Saint-Ouen-sur-Morin
* Saint-Rémy-la-Vanne
* Saints
* Saint-Siméon
* Touquin
* La Trétoire
* Verdelot
* Villeneuve-sur-Bellot

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | René Arbeltier | SFIO |
| 1951-1958 | Gaston Bertier | RPF, després radical |
| 1958-1964 | M. Conchon | Divers droite |
| 1964-1976 | Bertrand Flornoy | UDR |
| 1976-1982 | Henri Gehan | PS |
| 1982-1998 | Julien Morin | RPR |
| 1998-2015 | Laurence Picard | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 19.622 | 21.141 | 22.598 | 25.679 | 30.397 | 34.431 | 38.310 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Serguei Nikitenko

Serguei Vladímirovitx Nikitenko (Сергей Владимирович Никитенко) (12 de març de 1956) va ser un ciclista soviètic. Va combinar el ciclisme en pista, on va guanyar un Campionat del món de persecució per equips, amb la carretera.

## Palmarès en ruta

* 1978
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Iugoslàvia
* 1979
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Cuba
** Vencedor d'una etapa al Giro de les Regions
* 1980
** Vencedor de 2 etapes a la Milk Race
* 1982
** Vencedor de 4 etapes a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1983
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher

## Palmarès en pista

* 1982
** Campió del món de persecució per equips (amb Alexandre Krasnov, Valeri Movchan i Konstantín Khrabtsov)
** Campió de l'URSS en Persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# I Kori

I Kori (Η Κόρη en grec, literalment La Jove; traduït en anglès com The Daughter, la filla) és una pel·lícula dramàtica grega dirigida per Thanos Anastopoulos. Va realitzar-se en 2012 i va estrenar-se a la secció City to City de l'edició de 2013 del Toronto International Film Festival.

## Argument

Una adolescent, un nen de 8 anys i un pare que, de sobte, desapareix. Quan Myrto, de catorze anys, s'assabenta que el seu pare ha tocat el dos per evitar pagar els seus deutes, segresta el fill del seu soci que acusa de la fallida de la fallida del seu pare

## Repartiment

* Savina Alimani com Myrto
* Angelos Papadimas com Aggelos
* Giorgos Symeonidis com Pare
* Ieronymos Kaletsanos com Company de negocis
* Ornela Kapetani com Mare
* Theodora Tzimou com l'esposa del company de negocis

## Referències

* ↑ «The Daughter (I Kori): Berlin Review». Hollywood Reporter. [Consulta: 11 agost 2013].
* ↑ «The Daughter». TIFF. Arxivat de l'original el 2013-08-20. [Consulta: 11 agost 2013].
* ↑ «The Daughter». The New York Times.
# Margarida Gonzaga

* Per a altres significats, vegeu «Margarida Gonzaga de Màntua».
Margarida Gonzaga (Màntua, Ducat de Màntua, 27 de maig de 1564 - íd. 1618) fou una princesa de Màntua que va esdevenir duquessa consort de Ferrara i Mòdena. Filla del duc Guillem I de Màntua i Elionor d'Àustria. Fou neta per línia paterna de Frederic II de Màntua i Margarida de Montferrat, i per línia materna de l'emperador Ferran I del Sacre Imperi Romanogermànic i Anna d'Hongria. Fou germana de Vicenç I de Màntua i Anna Caterina Gonzaga, casada amb Ferran II d'Àustria.
Es casà el 24 de febrer de 1579 a la ciutat de Ferrara amb el duc Alfons II d'Este, convertint-se en la seva tercera esposa. D'aquesta unió no tingueren fills. A la mort del seu espòs sense descendents els ducats de Mòdena i Ferrara foren dividits, passant aquest últim a mans dels Estats Pontificis i restant el de Mòdena en mans d'una branca il·legítima dels Este. Margarida en aquell moment retornà al Ducat de Màntua i morí a la capital d'aquest estat el 6 de gener de 1618.
# Prova de Kruskal-Wallis

En estadística, la prova de Kruskal-Wallis (de William Kruskal i W. Allen Wallis) és un mètode no paramètric per provar si un grup de dades prové de la mateixa població. Intuïtivament, és idèntic a l'ANOVA amb les dades reemplaçades per categories. És una extensió de la prova de la U de Mann-Whitney per a 3 o més grups.
Ja que és una prova que no és paramètrica, no s'assumeix normalitat en les dades, en oposició a l'ANOVA tradicional. Sí assumeix, sota la hipòtesi nul·la, que les dades venen de la mateixa distribució. Una forma comuna en què es viola aquest supòsit és amb dades heterocedàstiques.

## Mètode

* La prova ve donada per: $K=(N-1){\frac {\sum _{i=1}^{g}n_{i}({\bar {r}}_{i\cdot }-{\bar {r}})^{2}}{\sum _{i=1}^{g}\sum _{j=1}^{n_{i}}(r_{ij}-{\bar {r}})^{2}}}$, on:
** $n_{i}$ és el nombre d'observacions en el grup $i$
** $r_{ij}$ és el rang (entre totes les observacions) de l'observació $j$ en el grup $i$
** $N$ és el nombre total d'observacions entre tots els grups
** ${\bar {r}}_{i\cdot }={\frac {\sum _{j=1}^{n_{i}}{r_{ij}}}{n_{i}}}$,
** ${\bar {r}}=(N+1)/2$ és la mitjana de $r_{ij}$.
    Noti que el denominador de l'expressió per $K$ és exactament ${\frac {(N-1)N(N+1)}{12}}$. Seguidament $K={\frac {12}{N(N+1)}}\sum _{i=1}^{g}n_{i}({\bar {r}}_{i\cdot }-{\bar {r}})^{2}$.
* Es pot realitzar una correcció per als valors repetits dividint $K$ per $1-{\frac {\sum _{i=1}^{G}(t_{i}^{3}-t_{i})}{N^{3}-N}}$, on $G$ és el nombre de grups de diferents rangs repetits, i $t_{i}$ és el nombre d'observacions repetides dins del grup $i$ que té observacions repetides per a un determinat valor. Aquesta correcció fa canviar a $K$ molt poc fora que hi hagi un gran nombre d'observacions repetides.
* Finalment, el p-value (valor p) és aproximat per $\Pr(\chi _{g-1}^{2}\geq K)$. Si algun $n_{i}$ és petit ($<5$) la distribució de $K$ pot ser diferent de khi-quadrat.

## Vegeu també

* prova de la U de Mann-Whitney.

## Referències

Article adaptat de la Wikipedia en anglès.
* William H. Kruskal and W. Allen Wallis. Use of ranks in one-criterion variance analysis. Journal of the American Statistical Association 47 (260): 583–621, December 1952.
* Sidney Siegel and N. John Castellan, Jr. (1988). Nonparametric Statistics for the Behavioral Sciences (second edition). New York: McGraw-Hill.
# Rock Hill

«Rock Hill» té aquests significats:
* Rock Hill (Carolina del Sud).
* Rock Hill (Missouri).
* Rock Hill (Nova York).
# Herman VI de Baden-Baden

Herman VI (vers 1226 - 4 d'octubre de 1250) fou marcgravi de Baden de la línia de Baden-Baden, i marcgravi titular de la marca de Verona de 1243 fins a la seva mort. Pertanyia a la casa de Zähringen i era fill del marcgravi Herman V de Baden-Baden i de la comtessa palatina Irmengarda del Rin, filla del comte palatí del Rin Enric V. Va succeir al seu pare a Baden el 16 de gener de 1243.
El 1248 es va casar amb Gertrudis d'Àustria o de Babenberg, neboda del darrer duc d'Àustria (i Estíria) de la casa de Babenberg, Frederic II el Bataller (1230–1246), i pels drets de la seva dona va reclamar els ducats d'Àustria i Estíria, deixant el govern de Baden-Baden al seu germà Rodolf I de Baden-Baden. No obstant els ducats ja eren reclamats per Ottokar, fill del rei de Bohèmia, futur Ottokar II, que s'havia casat amb Margarida de Babenberg (o d'Àustria) la germana gran de Frederic. Segons el Privilegium Minus donat al seu temps per l'emperador Frederic I el 1156, les terres d'Àustria podien heretar-se per via femenina; Herman de Baden fins i tot va obtenir el consentiment del papa Innocenci IV. Malgrat tot, Herman i després el seu fill Frederic (després Frederic I de Baden) no van aconseguir establir-se sòlidament a Àustria i Estíria per la resistència de la noblesa local que preferia a Ottokar. La mort d'Herman VI, va debilitar encara més la seva reclamació. Quan Ottokar II es va dirigir a Àustria el 1251, va haver de fugir a Baden.

## Família

El marcgravi i la seva esposa van tenir a:
* Frederic I de Baden-Baden, marcgravi de Baden (nascut 1249, mort 1268)

## Referències

* Article basat en el "Herman VI, Margrave of Baden" de la wikipèdia anglesa.
# Bremen (Geòrgia)

Bremen és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 4.579 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bremen tenia 4.579 habitants, 1.824 habitatges, i 1.245 famílies. La densitat de població era de 199,1 habitants per km².
Dels 1.824 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.354 $ i la renda mediana per família de 39.674 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 20.823 $. La renda per capita de la població era de 16.833 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bremen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bremen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pericú

El pericú és una llengua extingida i pràcticament no documentada de la punta meridional de la Baixa Califòrnia parlada pels pericús. Els missioners jesuïtes la van reconèixer com a diferent de la immedidatament septentrional guaicura. Es parlava a la zona muntanyosa al voltant de la missió de San José del Cabo, a la costa sud-est de Santiago a La Paz, i a les illes enfront de la costa est tan al nord com Isla San José.
Les dades són molt limitades a només quatre paraules i deu noms de lloc.

## Classificació

Massey (1949) va suggerir una connexió amb el guaicura. No obstant això, amb el benefici de diverses dècades d'investigació posterior, Laylander (1997) i Zamponi (2004) arribaren a la conclusió que ambdues llengües no estaven relacionades. Eren racialment diferents del guaicures i d'altres nadius americans, pel que seria coherent que el seu llenguatge fos una llengua aïllada.

## Els topònims

Els topònims contrastats són:
* Aiñiní: localització de la Missió de Santiago de los Coras
* Anicá: un assentament pericú
* Añuití: localització de la Missió San José del Cabo (vora San José del Cabo)
* Caduaño: localització de l'actual ciutat de Los Cabos; vol dir rierol verd
* Calluco
* Cunimniici: una muntanya
* Eguí
* Marinó: les Muntanyes Santa Ana
* Purum: un grup de muntanyes i un assentament pericú
* Yeneca: assentament pericú
* Yenecamú: Cabo San Lucas

## Referències

* ↑ León-Portilla 1976; Arxivat 2002-07-16 at Archive.is

## Bibliografia

* Golla, Victor. 2011. California Indian Languages.
* Laylander, Don. 1997. "The linguistic prehistory of Baja California". In Contributions to the Linguistic Prehistory of Central and Baja California, edited by Gary S. Breschini and Trudy Haversat, pp. 1–94. Coyote Press, Salinas, California.
* Massey, William C. 1949. "Tribes and languages of Baja California". Southwestern Journal of Anthropology 5:272-307.
* Zamponi, Raoul. 2004. "Fragments of Waikuri (Baja California)". Anthropological Linguistics 46:156-193.