OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estibiconita

L'estibiconita és un mineral de la classe dels òxids que rep el seu nom del llatí stibium (antimoni) i del grec konis (pols), en al·lusió a la seva composició i al seu hàbit.
Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, tot i que des de l'any 2010 és una espècie qüestionable d'acord amb la nomenclatura revisada dels minerals del supergrup del piroclor.

## Característiques

L'estibiconita és un òxid de fórmula química Sb³⁺Sb⁵⁺₂O₆(OH). Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 7. La caracterització completa dels exemplars d'aquesta espècie és difícil, i requereix d'anàlisi exhaustius sobre els estats d'oxidació de l'antimoni per determinar si es tracta d'una espècie de romeïta amb Sb³⁺ dominant o una nova fase relacionada amb les fases sintètiques conegudes.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «04.DH: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); plans que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: brannerita, ortobrannerita, thorutita, kassita, lucasita-(Ce), betafita, jixianita, hidropiroclor, estibiomicrolita, estanomicrolita, estibiobetafita, fluornatromicrolita, hidrocenoelsmoreïta, bismutostibiconita, oxiplumboromeïta, monimolita, cuproromeïta, stetefeldtita, rosiaïta, zirconolita, liandratita, petscheckita, ingersonita i pittongita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari en jaciments hidrotermals, substituint principalment l'estibina. Va ser descrita per primera vegada al districte miner de Brandholz-Goldkronach, a la regió d'Oberfranken de l'Estat Lliure de Baviera (Alemanya), tot i que també ha estat descrita àmpliament per tot el planeta. Als territoris de parla catalana ha estat descrita al Mas de la Guardia, a la localitat d'Oms, al Rosselló (Catalunya Nord), així com a la Collada Verda (Pardines, Girona) i a la mina de Serra Mata, a El Pont de Bar (Alt Urgell, Lleida).

## Referències

* ↑ «Stibiconite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Atencio, D.; Andrade, M. B.; Christy, A. G.; Giere, R.; Kartashov, P. M. «THE PYROCHLORE SUPERGROUP OF MINERALS: NOMENCLATURE». The Canadian Mineralogist, 48, 3, 01-06-2010, pàg. 673–698. DOI: 10.3749/canmin.48.3.673 [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Christy, A. G.; Atencio, D. «Clarification of status of species in the pyrochlore supergroup». Mineralogical Magazine, 77, 1, 01-02-2013, pàg. 13–20. DOI: doi:10.1180/minmag.2013.077.1.02 [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ «Brandholz-Goldkronach mining district, Bayreuth District, Upper Franconia, Bavaria, Germany». Mindat. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Guitard, Gérard. Catalogue raisonné de la collection de minéralogie régionale du Centre européen de recherches préhistoriques de Tautavel (Pyrénées-orientales), 2010, p. 190 [Consulta: 11 novembre 2023].
# Estadi Hardturm

L'Estadi Hardturm o Hardturm-Stadion fou un estadi de futbol de la ciutat de Zúric, a Suïssa.
El camp va ser inaugurat el 1929, i renovat els anys 1934, 1968, 1986 i 1998. Fou la seu del club Grasshopper Club Zürich fins a l'any 2007, any en què fou tancat i posteriorment demolit.
Va ser seu de la Copa del Món de Futbol de 1954.

## Referències

* ↑ Grasshopper Zürich Tribute (alemany)
* ↑ «Stadion Hardturm Zürich» (en alemany). Grasshopper Club Zürich. [Consulta: 14 juliol 2018].
* ↑ «World Cup 1954». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Estangeriàcies

Les estangeriàcies (Stangeriaceae) són una família de gimnospermes de la divisió Cycadophyta, que només té dos gèneres actuals, Stangeria i Bowenia. Aquesta família es reconeix per tenir les estípules vascularitzades i per no tenir catafil·les, o produir-los irregularment. Per aquestes estranyes característiques en un principi es considerava Stangeria com una falguera però finalment es va advertir que té llavors. Els estudis recents de cladística suggereixen que el tàxon fòssil Mesodescolea podria tenir afinitats amb les estangeriàcies.
Actualment aquesta família es troba a Àfrica del Sud i a Queensland, Austràlia, els fòssils es troben en sediments del Juràssic a l'Argentina i les Illes Britàniques.

## Referències

* ↑ Rodd, Tony; Stackhouse, Jennifer. Trees: A Visual Guide (en anglès). University of California Press, 2008, p. 100. ISBN 0520256506.
* ↑ "The Cycad Pages: Stangeria eriopus" Arxivat 2005-07-19 a Wayback Machine., Royal Botanic Gardens Sydney website
* ↑ Fossil record of the Cycads
# Estanh Major de Colomèrs

L' Estanh Major de Colomèrs, (en català, estany Major de Colomèrs) és un estany situat al vessant nord del Pirineu, al Circ de Colomèrs. Administrativament pertany al municipi de Naut Aran, a la Vall d'Aran, està situat dintre de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, i la seva altitud és de 2.100 metres.
El refugi de Colomers és ubicat a l'oest de l'estany.
Tributaris naturals
L'estany Major de Colomèrs pertany a la conca occidental del Circ de Colomèrs; de manera natural rep directament les aigües dels estanys Garguilhs de Jos, Plan i Mort i també del riu Coma del Port de Caldes.
Canalitzacions artificials
Alguns estanys estan connectats a través de canalitzacions soterrades amb l'objectiu final d'alimentar la Central d'Arties. Dues canalitzacions tenen el seu origen o final en l'estany Major de Colomérs.
* Canal procedent del Barratge de Saboredo, situat a la Vall de Ruda, que desaigua a l'estany Major de Colomèrs. El barratge recull l'aigua provinent del Circ de Saboredo.
* Canal originat a l'estany Major de Colomèrs cap a l'estany de Montcasau, situat a la zona de la Ribera de Loseron, ja a la conca del riu de Valarties. Si bé el sentit habitual de l'aigua és de Restanca a Montcasau, amb la Central Hidroelèctrica d'Arties aturada es poden fer transvasaments d'aigua de Montcasau a Restanca pel mètode dels vasos comunicants.
Presa
En el vessant sud de l'estany s'hi va edificar una presa per augmentar fortament la capacitat d'embassament. La presa, igual que les canalitzacions, fou construïda per la Sociedad Productora de Fuerzas Motrices i posada en servei l'any 1967. L'embassament té una superfície de 17,8 hectàrees i una capacitat de 2,8 hectòmetres cúbics. La longitud de la presa en la seva coronació és de 167 metres, i l'alçada màxima 25,3 metres des del fonaments.
De la base de la presa neix un torrent que desaigua al riu de Montanheta, tributari del riu Aiguamòg. De fet, la sortida més important d'aigua de l'estany es produeix per la canalització soterrada cap a l'estany de Montcasau.

## Referències

* ↑ Farre Nou, Carles «Sistema idroelectric d'Endesa ena Val d' Aran» (pdf) (en aranés). Terra Aranesa. Fondacion Muséu Etnologic dera Val d' Aran [Vielha], II època, número 3, 2002, pàgina 29 [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ «Ficha técnica de la presa: MAYOR DE COLOMERS (LAGO)» (HTML) (en castellà). Ministeri d'Agricultura. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Bibliografia

* Editorial Alpina, SL. Mapa Val d'Aran (2005-2006). Escala 1:40.000. ISBN 84-8090-191-8
# Euthryptochloa

Euthryptochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. La seva única espècie coneguda és originària de la Xina.

## Taxonomia

* E. longiligulata Cope

## Referències

* ↑ (anglès) Watson L, Dallwitz MJ.. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 1r febrer 2010].
* ↑ Euthryptochloa: A New Genus of Gramineae from China, Kew Bull., vol, 42, nº13, 707-709, 1987
# Estadi de Taksim

L'Estadi de Taksim (en turc: Taksim Stadı) fou un estadi de futbol situat a la localitat d'Istanbul, a Turquia.

## Història

El terreny, situat proper a l'actual Plaça de Taksim, era ocupat per les Casernes Militars de Taksim, les quals foren transformades en estadi el 1921. l'estadi fou seu de clubs com Galatasaray SK, Fenerbahçe SK i Beşiktaş JK. També s'hi disputà el primer partit de la selecció de Turquia, davant Romania el 26 d'octubre de 1923, acabat amb empat 2-2, amb dos gols de Zeki Rıza Sporel.
Tenia una capacitat per a 8.000 espectadors i fou tancat l'any 1939 i demolit un any després. Actualment forma part del Parc Taksim Gezi.

## Referències

* ↑ «WowTurkey.com: Taksim Artillery Barracks (later Taksim Stadium)». Arxivat de l'original el 2012-07-27. [Consulta: 16 octubre 2018].
* ↑ Who is who database - Sabih Arca (1901 - 1981). Arxivat 2009-12-15 a Wayback Machine. 2009. (turc)
* ↑ Turkish Football Federation: History of the Turkish National Football Team (turc)
* ↑ Kırca, Ali. «Bu bina nerede?» (en turkish). Arkitera.com, 2005. Arxivat de l'original el 22 de juliol 2012. [Consulta: 15 juliol 2009].
# Estat de Bahr al-Ghazal

L'estat de Bahr al-Ghazal fou un estat que va existir al Sudan. L'antiga província de Bahr al-Ghazal fou inclosa a Equatoria al començament del segle XX però segregada el 1948 i va romandre com a província fins al 1983. La província tenia una superfície de 201.048 km² i una població de 991.022 habitants en el moment de la independència el 1956.
La província va subsistir fins als acords d'Addis Abeba de març de 1972, quan es va establir una regió autònoma única pel Sud. El 1980 es van crear cinc regions descentralitzades al nord, i el 5 de juny de 1983 els acords d'Addis Abeba foren annul·lats i la regió suprimida, sorgint al seu lloc tres regions descentralitzades basades en les antigues províncies; una d'aquestes fou la de Bahr al-Ghazal.
El 1991 Sudan va adoptar formalment el sistema federal amb les vuit regions existents més la província de Khartum, que van esdevenir estats; aquestes regions o estats havien existir com a províncies entre 1900 i 1972, però després van esdevenir regions i es van començar a subdividir en províncies. Les regions van esdevenir descentralitzades el 1980 mentre les províncies passaven a ser divisions de segon nivell. El 14 de febrer de 1994 es va passar a un sistema federal amb 26 estats (un estat fou repartit entre dos altres el 2005 quedant 25), i l'estat fou dividit llavors en quatre: Warrap, Buhairat (Lakes o Llacs), Unitat o Unity, Bahr al-Ghazal del Nord i Bahr al-Ghazal de l'Oest.

## Governadors

* George Kongor 1991 - 1992
* Joseph Lasu 1992 - 1994
# FDT

FDT té els següents significats:
* Frente de Todos (coalició de 2019), coalició electoral de l'Argentina
* Forces de defensa de Tigre, grup paramilitar de Tigre, a Etiòpia
* Derbi FDT (de l'acrònim en castellà Freno de Disco Tambor), model de motocicleta de la marca Derbi
* Teorema de fluctuació-dissipació (del seu nom en anglès Fluctuation-Dissipation Theorem), llei de la mecànica estadística formulada per Harry Nyquist
* Fdt també és l'abreviatura de la fedotovita, mineral de la classe dels sulfats
* Fdt. també és l'abreviatura de fora de temps, penalització esportiva per superar el temps màxim permès
# Estudis bizantins

Els estudis bizantins, estudis de bizantí o bizantinística són una branca interdisciplinària de les humanitats que tracta de la història, la cultura, la demografia, la vestimenta, la religió, l'art, la literatura, la música, la ciència, l'economia, les monedes i la política de l'Imperi Romà d'Orient, conegut igualment pel nom anacrònic de Imperi Bizantí. Els especialistes en aquest camp s'anomenen bizantinistes. Es considera que el fundador de la disciplina al Sacre Imperi Romanogermànic fou el filòleg Hieronymus Wolf, un humanista del Renaixement. Encunyà el nom de «bizantí» per referir-se a l'Imperi Romà d'Orient que perdurà després de la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident el 476 (dissolt formalment el 480). Aproximadament un segle després de la conquesta final de Constantinoble pels otomans, Wolf començà a recopilar, editar i traduir els escrits dels filòsofs romans d'Orient. Altres humanistes del segle xvi portaren els estudis bizantins a les Províncies Unides i Itàlia.

## Referències

* ↑ Marcos Hierro, 2007, p. 109.
* ↑ «bizantinística». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. [Consulta: 20 març 2021].
* 1 2 Byzantium: Faith and Power (1261–1557), Helen C. Evans, ed., exh. cat. Nova York: Metropolitan Museum of Art; New Haven: Yale University Press, 2004.

## Bibliografia

* Marcos Hierro, E. «Els estudis de bizantí a Catalunya». Ítaca. Quaderns Catalans de Cultura Clàssica, 23, 2007, pàg. 109–127. DOI: 10.2436/20.2501.01.15.
# Estudis Tabalet

Els Estudis Tabalet van ser uns estudis sonors localitzats a Alboraia. En actiu entre 1977 i 2012, van ser els estudis pioners pel que fa al doblatge en el País Valencià. En el camp de la música, comptava amb un fons d'uns 2.000 títols de música publicitària.
Tabalet va ser el primer estudi de sonorització del País Valencià, fundat per Lluís Miquel Campos en 1977. El primer disc enregistrat va ser Humitat relativa de Remigi Palmero. També enregistraren el primer doblatge en valencià, el de la pel·lícula Le Salaire de la peur.
En publicitat, enregistren el 1986 el jingle de Mercadona, compost per Lluis Miquel Campos i cantat per Mamen Garcia, aleshores membres de Patxinguer Z. Enric Murillo va compondre cançons per a les marques de Famosa, com Playmobil.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Játiva, Juan Manuel «Tabalet, el silenci dels sons». El País, 12-10-2012.
* ↑ «El doblaje se queda sin voz». Levante-EMV, 08-05-2012. [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ Játiva, Juan Manuel «Aprender a vivir de la música sin discos». El País, 13-09-2012.
* ↑ Justo, David «El hilo musical de Mercadona fue grabado por una popular actriz». Cadena SER, 05-05-2017.
* ↑ «Mercadona registra su canción». Valencia Plaza, 15-12-2014.
* ↑ «Los sonidos de la Navidad parten de Sueca». Levante-EMV, 16-12-2010. [Consulta: 18 juliol 2017].
# Euxè

Euxè és el nom dels següents personatges:
* Euxè, escriptor grec
* Euxè d'Heraclea, filòsof pitagòric grec
# Etheostoma sellare

Etheostoma sellare és una espècie extinta de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes que es trobava a Nord-amèrica: Maryland.
Els mascles podien assolir els 8,4 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
# Etheostoma sagitta

Etheostoma sagitta és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Kentucky i Tennessee.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eudòxia Epifania

Eudòxia Epifània era una princesa romana d'Orient, filla de l'emperador romà d'Orient Heracli i de la seva primera dona Fàbia Eudòxia. Va néixer a Constantinoble el 7 de juliol del 611 i fou batejada el 15 d'agost següent al Palau de Blaquernes. Per la mort de la seva mare, va ser coronada augusta a l'oratori de Sant Esteve, a palau, el 4 d'octubre del mateix anys.
En aquella època l'Imperi Romà d'Orient estava en guerra contra l'Imperi Sassànida, i tant ella com la seva madrastra Martina i els seus germans acompanyaven Heracli en el curs de la guerra. Quan tenia 15 anys, el 626 el seu pare la va prometre a un kan turc que les fonts romanes d'Orient anomenen Ziebel i que s'identifica amb T'ong Che-hu (Tun Yabghu Khan), kan del 618 al 630, o potser amb el seu fill, que era aliat de Constantinoble en la guerra contra els sassànides. Més tard fou enviada amb el seu promès, però pel camí es va conèixer la mort del futur marit i va retornar a l'Imperi Romà d'Orient.
L'any 636 el patriarca Cir d'Alexandria, va suggerir a Heracli que pagués tribut als àrabs i que oferís Eudòxia o a alguna altra de les seves filles al general Amr ibn al-As per frenar l'avanç dels enemics. Aquesta notícia no consta al llibre Ἔκθεσις τῆς Βασιλείου Τάξεως, (De Ceremoniis Aulae Byzantinae) de l'emperador Constantí VII, i és probable que el 636 Eudòxia ja fos morta.

## Referències

* ↑ Martindale, J.R. (et al.). The prosopography of the later Roman Empire. B Vol. 3. Cambridge: Cambridge Univ. Pr., 2000, p. 445-446. ISBN 9780521201605.
* ↑ Garland, Lynda. «Epiphania (daughter of Heraclius)». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 30-XII-2019].
# Fenerbahçe (voleibol)

La secció de voleibol del Fenerbahçe Spor Kulübü és una de les més importants d'aquest club poliesportiu turc.
La secció masculina es va fundar el 1927 i la femenina el 1928. Les dues són dels clubs més importants del país amb nombrosos campionats nacionals i continentals.

## Palmarès masculí

* CEV Challenge Cup
** Campions (1): 2013-14
* Copa BVA
** Campions (2): 2009, 2013
* Lliga turca:
** Campions (5): 2008, 2010, 2011, 2012, 2019
* Copa turca
** Campions (4): 2007–08, 2011–12, 2016–17, 2018–19
* Supercopa turca
** Campions (4): 2011, 2012, 2017, 2020
* Campionats d'Istanbul
** Campions (10): 1926–27, 1927–28, 1928–29, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1966–67, 1967–68, 1968–69

## Palmarès femení

* Campionat del món femení de clubs de voleibol de la FIVB
** Campiones (1): 2010
* CEV Champions League
** Campiones (1): 2011–12
** Finalistes (1): 2009–10
* CEV Cup
** Campiones (1): 2013–14
** Finalistes (1): 2012–13
* Lliga turca:
** Campiones (5): 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2014–15, 2016–17
* Copa turca
** Campiones (3): 2009–10, 2014–15, 2016–17
* Supercopa turca
** Campiones (4): 2011, 2012, 2017, 2020
* Campionats d'Istanbul
** Campiones (10): 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1960–61, 1967–68, 1968–69, 1970–71, 1971–72, 1972–73

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Fenerbahçe (Kadıköy)

* Per a altres significats, vegeu «Fenerbahçe (desambiguació)».
Fenerbahçe (AFI /feˈnɛrbaht͡ʃe/), és un barri de Kadıköy, a la part asiàtica d'Istanbul, a la riba del Mar de Màrmara. El seu nom vol dir el jardí del far en turc (de fener, que significa "far", i bahçe, que significa "jardí").
Sota l'Imperi Romà d'Orient, aquest barri asiàtic de Constantinoble duia el nom de Hiereia i allà s'hi trobava un dels principals palaus suburbans des del regnat de Justinià I. En l'actualitat és cèlebre pel seu club de futbol: el Fenerbahçe SK.
# Fenerbahçe (desambiguació)

Fenerbahçe és el nom d'un barri del districte de Kadıköy a Istanbul, Turquia, situat a la part asiàtica de la ciutat, a la riba de la mar de Màrmara. El seu nom significa "jardí del far" en turc (de fener, que significa "far", i bahçe, que significa "jardí"), que es deriva d'un antic far situat al cap de Fenerbahçe (40° 58′ 08″ N, 29° 01′ 59″ E﻿ / ﻿40.968801°N,29.032936°E﻿ / 40.968801; 29.032936﻿ (Fenerbahçe cape and lighthouse)).
Fenerbahçe a més es pot referir a:
* Fenerbahçe Spor Kulübü, un club poliesportiu de Turquia amb seu a Istanbul
* Fenerbahçe SK (futbol), l'equip de futbol professional del club poliesportiu.
* Fenerbahçe U21, equips infantils i juvenils del Fenerbahçe Spor Kulübü.
* Fenerbahçe (basquetbol), secció de basquetbol del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip femení de bàsquet), secció femenina de basquetbol del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip masculí de voleibol), secció masculina de voleibol del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip femení de voleibol), secció femenina de voleibol del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip masculí d'atletisme), secció d'atletisme del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip masculí de boxa), secció de boxa del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip masculí de rem, secció de rem del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip de tennis de taula masculí), secció de tennis de taula del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip de navegació), secció de vela i windsurf del Fenerbahçe S.K.
* Fenerbahçe (equip masculí de natació), secció de natació del Fenerbahçe S.K.
# Fenellua

Fenellua, és una partida del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat en un dels llocs més desèrtics de l'actual terme de Tremp: al sud del municipi, és a prop del triterme amb Sant Esteve de la Sarga i Castell de Mur. Al nord-oest d'Arbul i del Mas de Carrasquet, és en els contraforts sud-occidentals de lo Puiol, segon cim del massís de Montllobar i occidentals de la Serra d'Arbul. El lloc ha quedat molt despoblat, però antigament contenia diversos masos, actualment tots en ruïnes, com el Mas de l'Obac.

## Etimologia

És un derivat de fonoll, a través del seu derivat Fonollosa, amb dissimilació de la primera -o- en -e-, i successiva assimilació de la -o- que quedava en -e-. A més, al Pallars i a la Ribagorça és freqüent la transformació, també per evolució, del sufix -osa en -ua, passant per la forma intermèdia de -oa per caiguda de la -s- (sonora) intervocàlica.

## Enllaços externs

* Fenellua al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Norbà

Norbà és el nom dels següents personatges:
* Norbà (cognom), cognom romà
* Gai Norbà, tribú de la plebs el 95 aC i cònsol el 83 aC
# Eugène Fromentin

Eugène Fromentin (La Rochelle, 1820 – 1876) fou un pintor i escriptor francès.
D'entre les seves pintures més importants hi ha:
* La Place de la Brèche à Constantine (1849)
* Enterrement Maure (1853)
* Bateleurs nègres (1859)
* Audience chez un chalife (1859)
* Berger kabyle (1859)
* Courriers arabes (1861)
* Bivouac arabe (1863)
* Chasse au faucon (1863)
* Fauconnier arabe (1863)
* Chasse au héron (1865)
* Voleurs de nuit (1867)
* Centaures et arabes attaqués par une lionne (1868)
* Halte de muletiers (1869)
* Le Nil (1875)
* Un souvenir d'Esneh (1875)
És autor de diverses novel·les, la més coneguda Dominique:
* Visites artistiques (1852)
* Simples Pèlerinages (1856)
* Un été dans le Sahara (1857)
* Une année dans le Sahel (1858)
* Dominique (1863)
* Dominique d'Eugène Fromentin, traducció catalana de l'any 1929 publicada a Badalona dins la col·lecció A tot ventLes Maîtres d'autrefois (1876)

## Enllaços externs

* Eugène Fromentin a l'Encyclopedia Britannica (anglès)
* www.eugenefromentin.org Arxivat 2010-08-24 a Wayback Machine. Pintures d'Eugène Fromentin (anglès)
* Obres de Eugène Fromentin al Projecte Gutenberg.