OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sense filtre

Sense filtre (títol original en francès: Chamboultout) és una pel·lícula de comèdia francesa de 2019 dirigida per Éric Lavaine. És protagonitzada per Alexandra Lamy, José Garcia i Michaël Young. Es va estrenar als cinemes francesos el 3 d'abril de 2019. Ha estat doblada al català central per a TV3 i al valencià per a À Punt.

## Sinopsi

Beatrice celebra amb la seva família el llançament del seu llibre, on explica l'accident del seu marit Frederic, de com es va quedar cec i sense filtre, però com també segueix sent tan divertit i seductor com totalment impredictible. Però aquest llibre, himne a la vida, es converteix en un maldecap, perquè encara que Beatrice canvia els noms, cadascun dels seus amics busca trobar el seu personatge.

## Repartiment

* Alexandra Lamy com a Béatrice
* José Garcia com a Frédéric
* Michaël Youn com a Fabrice
* Medi Sadoun com a J.P.
* Anne Marivin com a Nadia
* Michel Vuillermoz com a Arnaud Lubert
* Anne Girouard com a Odile
* Olivia Côte com a Emmanuelle
* Jean-François Cayrey com a Loïc
* Nuno Lopes com a Bernard
* Guilaine Londez com a Bérangère Mazuret
* Ludivine de Chastenet com a Valérie
* Christophe Canard com l'editor de Béatrice
* Guillaume Briat com a Hugues
* Benoît Allemane com l'advocat

## Referències

* ↑ «Sense filtre». ésAdir. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Sense filtre». À Punt, 07-07-2024. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Sense filtre» (en castellà). SincroGuía TV. [Consulta: 14 setembre 2020].
# Prefectura de Rabat

La prefectura de Rabat (àrab: عمالة الرباط, ʿamālat ar-Ribāṭ; amazic estàndard marroquí: ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⴻⵔⵔⴱⴰⵟ, tasga n Errbaṭ) és una de les prefectures del Marroc, fins 2015 part de la regió de Rabat-Salé-Zemmour-Zaer i actualment de la de Rabat-Salé-Kenitra. Té una superfície de 118 km² i 627.932 habitants censats en 2004. La capital és Rabat.

## Divisió administrativa

La prefectura de Rabat consta de 2 municipis:
* Rabat, que comprèn cinc arrondissements : Agdal Riyad, El Youssoufia, Hassan, Souissi i Yacoub El Mansour;
* Touarga, seu del palau reial de la vila.

## Demografia

| Municipis | 1994 | 2004 | Taxa de creixement |
| Rabat | 615.401 | 621.480 | 1,08 % |
| Touarga | 8.056 | 6.452 | - 24,8 % |
| Données issues de recensements. ||||

## Referències

* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ agence urbaine de Rabat-Salé. «Rabat». [Consulta: 11 maig 2011].
* ↑ PDF Haut-commissariat au Plan. «Recensement général de la population et de l'habitat de 2004». Arxivat de l'original el 23 d’abril 2012. [Consulta: 30 abril 2011].
# Highland Park (Nova Jersey)

Highland Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 14.175 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland Park tenia 13.999 habitants, 5.899 habitatges, i 3.409 famílies. La densitat de població era de 2.937,5 habitants/km².
Dels 5.899 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 42,2% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 37,1% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.250 $ i la renda mediana per família de 71.267 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.248 $ mentre que les dones 36.829 $. La renda per capita de la població era de 28.767 $. Aproximadament el 5,3% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Al-Múntassir

Abu-Jàfar Muhàmmad al-Múntassir bi-L·lah (àrab: أبو جعفر محمد المنتصر بالله, Abū Jaʿfar Muḥammad al-Muntaṣir bi-Llāh), més conegut per la primera part del seu làqab com al-Múntassir (837-862), fou califa abbàssida de Bagdad (861-862). Era fill d'al-Mutawàkkil i d'una concubina grega esclava.
Al final del regnat d'al-Mutawàkkil, el visir Ubayd Allah ibn Yahya ibn Khakan va planejar la substitució d'Abu-Jàfar Muhàmmad, designat hereu (wali al-ahd) pel seu pare, en favor d'un altre fill, al-Mútazz. Però Abu-Jàfar Muhàmmad es va anticipar i va participar en el cop d'estat de les tropes turques que van matar el califa i fou proclamat al seu lloc l'11 de desembre del 861 als 25 anys. El seu antic secretari, Ahmad ibn al-Khasib, fou nomenat visir. Aquest va pactar amb els generals turcs Wasif i Bugha al-Saghir apartar de l'escena els prínceps abbàssides que passaven a ser els primers en la línia successòria: al-Mútazz i al-Muayyad, els altres fills d'al-Mutawàkkil. Segons el costum de la venjança de sang àrab, si un d'aquestos arribava al poder havia de venjar la mort del pare. Ibn al-Khasib va fer canviar l'ordre de successió a al-Múntassir (abril del 862) i va enviar el general Wasif, que no n'estava convençut, a dirigir l'expedició d'estiu contra l'Imperi Romà d'Orient.
Va regnar només sis mesos durant els quals es va destacar per la seva justícia i va tenir en alta consideració els alides, al contrari que el seu pare, els va restituir el domini de Fadak a l'Hijaz i va permetre les seves peregrinacions. Es va posar malalt i va morir al cap de poc a Samarra vers el 29 de maig del 862. El visir, amb el suport de la guàrdia turca, va posar al tron al-Mustaín, nebot d'al-Muttawàkkil, fill del seu germà Muhàmmad.

## Bibliografia

* Sourdel, Dominique, Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire), Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960. (francès)
* Janine et Dominique Sourdel, Dictionnaire historique de l'islam, Ed. PUF, ISBN 978-2-130-54536-1.
* Henry Frederick Amedroz, David Samuel Margoliouth, Ibn Miskawayh, Ahmad ibn Muhammad, Rudhrawari, Abu Shuja Muhammad ibn al-Husayn, "The eclipse of the Abbasid caliphate; original chronicles of the fourth Islamic century", 1920
* W. Muir, The Caliphate: Its Rise, Decline and Fall, from Original Sources (1892)
# Molí del Boixader (Vilada)

El molí del Boixader (o molí de Baix) és un molí fariner i una masia situat al terme municipal de Vilada, al Berguedà i que està inventariat com a patrimoni immoble al mapa de patrimoni cultural de la Generalitat de Catalunya amb el número d'element IPAC-3735. Tot i que inicialment tenia un ús industrial, en l'actualitat té les funcions d'habitatge i fabricació de farina i pa ecològic Està en bon estat de conservació.

## Situació geogràfica i accessos

Al molí del Boixader s'hi arriba des d'una pista forestal que surt del nucli de Vilada.

## Descripció i característiques

El molí fariner del Boixader és una construcció d'estructura clàssica: coberta a dues vessants i carener perpendicular a la façana de migdia. A llevant té una eixida amb llinda, -parcialment tapada per les obres efectuades a finals del segle XX-, balcons de fusta a les golfes, i un arc de mig punt rebaixat que dona pas a l'era.
Una forta rierada de l'any 1982, va inundar la planta baixa i part del primer pis, la qual cosa obligà a construir-hi un mur de contenció de formigó, tot i que la runa encara cobreix el rec i el cacau.

## Història

El molí del Boixader fou construït a finals del segle xvii. L'any 1718, fou capbrevat pel moliner Pere Boixader, reconeixent que era vassall, en la jurisdicció civil i criminal, del Duc de la Portella. Aleshores, el molí era conegut popularment amb el nom de "Molinot de Vilada".
Es mantingué actiu fins després de la guerra civil i durant els anys seixanta fou adaptat com a residència.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí del Boixader». Fitxes de patrimoni cultural. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments del Berguedà
# Cantó de Modane

El cantó de Modane és un cantó francès al districte de Saint-Jean-de-Maurienne (departament de la Savoia) que compta amb set municipis: Aussois, Avrieux, Fourneaux, Freney, Modane, Saint-André i Villarodin-Bourget; i el cap és Modane.
Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1934 | Constantin Ros | PRRS |
| Les dades anteriors no estan completes. ||||
| 1945 - 1951 | M. Buisson | MRP | |
| 1951 - 1958 | Dr M. Ros | Rad. | |
| 1958 - 1987 | Pierre Buisson | MRP després CD després UDF - CDS | |
| 1987 - 1994 | Jean-Louis Gauthier | PS | |
| 1994 - 2001 | Irène Bolatto | DVD | Alcalde de Fourneaux (1989-2001) |
| des del 2001-en curs | Xavier Lett | PS | Conseller municipal de Modane |
Evolució demogràfica :
| 1882 | 1926 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| ? | ? | ? | ? | ? | 7.983 | 7.255 | 6.547 | 6.729 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||||
# Loughman

Loughman és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.385 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loughman tenia 1.385 habitants, 546 habitatges, i 369 famílies. La densitat de població era de 143,8 habitants/km².
Dels 546 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.445 $ i la renda mediana per família de 34.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.160 $ mentre que les dones 15.565 $. La renda per capita de la població era de 14.205 $. Entorn del 14% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loughman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loughman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Àssad

Àssad és el nom dels següents personatges:
Àssad forma part del nom de molts personatges:
* Abu-Sàlih Mansur ibn Ishaq ibn Àhmad ibn Àssad as-Samaní, príncep samànida
* Àhmad ibn Àssad, governador samànida
* Àssad ibn Sàman-khudà, ancestre dels samànides
* Asad ibn Nasr, visir salghúrida de Fars
* Àssad ibn Hàixim, avi matern d'Alí ibn Abi-Tàlib.
* Àssad ibn Abd-Al·lah, governador del Khurasan 723-727 i 735 a 738.
* Muhàmmad Àssad, nascut Leopold Weiss, jueu convers a l'islam, escriptor i ambaixador de Pakistan a l'ONU
* Àssad Mahmood, àlias de Malcolm X
* Khadija bint Khuwàylid ibn Àssad, primera esposa del profeta Muhàmmad
* Assad ibn Hashim, àvia materna d'Ali ibn Abi Talib.
* Assad ibn Saman, un dels primers samánida s.
* Khuwaylid ibn Assad
* Mirza Asadullah Baig Khan, un famós poeta de l'Índia, en idiomes urdú i persa.
* Assad Iqbal
* Hafez al-Àssad, president de Síria (1970-2000)
* Baixar al-Àssad, president de Síria (2000-present)
* Bashar al-Assad - Actual president de Síria.
* Basil al-Assad
* Rifaat al-Assad
* Jamil al-Assad
El nom Àssad també forma part del nom de tribus i pobles:
* Àssad, antiga tribu àrab
* Banu Àssad o Bani Àssad, tribu àrab
* Ein al-Àssad, poble drus d'Israel
El nom Àssad també forma part del nom d'accidents geogràfics:
* Assadabad (Iran), població iraniana
* Assadabad (Afganistan), ciutat de l'Afganistan
# Highland Park (Pennsilvània)

Highland Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.446 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland Park tenia 1.446 habitants, 594 habitatges, i 374 famílies. La densitat de població era de 754,5 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 594 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,5% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 29,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 46.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.015 $ mentre que les dones 28.819 $. La renda per capita de la població era de 19.422 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mar Arza

Mar Arza (Castelló de la Plana, 1976) és una artista valenciana que viu i treballa a Barcelona. A les seves peces i instal·lacions Mar Arza treballa el motiu del blanc com una exploració del sentit, forjant imatges com les entre línies de marqueteria, els incisos i talls del llenguatge en el paper: Desiertos cicatriz (2008), Femme gaine (2012) o Femme Couteau (2011). Des de les seves primeres obres escultòriques s'ha interessat per treballar la paraula i el text, en la seva materialitat. A l'inici intervenia en els llibres. Recentment, també retalla i empelta paraules en llibretes d'estalvis, factures de la llum, volants mèdics, fulls de calendaris, dècims de loteria... mostrant la capacitat de la poesia per obrir camp de treball a la mirada creadora, allà on es posa. Després d'haver estudiat a València, a la Carnegie Mellon School of Art de Pittsburgh i Winchester School of Art, viu i treballa a Barcelona, representada per la Galeria Cànem (Castelló) i Galeria Rocio Santa Cruz. També ha exposat a la Galeria RosenfeldPorcini de Londres, Galerie Meessen De Clercq de Brussel·les, Galeria Sicart, Galeria Horrach-Moyà, a la Col·lecció La Relació, La Virreina Centre de la Imatge o al Cincinnati Contemporary Arts Center.
El 2022 exposa a l'IVAM, en un projecte on les seues escultures dialoguen amb les de Juli González.

## Referències

* 1 2 «Mar Arza». Gencat. Arxivat de l'original el 8 d'abril 2014. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ Arts Santa Mònica, Dossier 2n trimestre 2014
* ↑ «El IVAM presenta una exposición de Mar Arza que reflexiona sobre la representación del cuerpo femenino y la maternidad». Diari ABC, 25-05-2022. [Consulta: 26 maig 2022].

## Enllaços externs

* Mar Arza - Lloc web oficial
# Al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad

Al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad fou emir midràrida de Sigilmasa.
Era fill d'Abu-l-Múntassir Muhàmmad ibn Muhàmmad, a qui va succeir a la seva mort el 942/943. Com el seu pare i avi, era favorable als fatimites, i va pujar al tron quan només tenia tretze anys, deixant el govern a la seva àvia. Al cap de dos mesos fou enderrocat en un cop d'estat per un cosí de nom Muhàmmad ibn Wàssul, que el va empresonar.
Va tornar al poder a final del 958 quan una revolta popular va expulsar al governador fatimita i va posar al tron a al-Múntassir Samgú que segurament havia estat alliberat durant l'ocupació fatimita. Aquest de seguida va intentar justificar la mort del governador fatimita davant el califa al-Muïzz, que no va acceptar la justificació i el va cridar a la seva presència. Finalment hi va anar amb una escorta de 200 homes, i després de renyar-lo severament, considerant la seva tradició familiar profatimita, el va reenviar com a «governador» de Sigilmasa. Fou enderrocat i segurament assassinat per una banda de dotze homes aixecada pel seu germà Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad que va prendre el poder.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1023
# Resolució 26 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 26 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 4 de juny de 1947, va modificar les normatives de procediments del Consell de Seguretat, de manera que quan el Consell estigués votant per cobrir un lloc en la Cort Internacional de Justícia, la votació continués el temps que calgués fins que un candidat obtingués la majoria absoluta dels vots.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Àssovo

Àssovo (en rus: Асово) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 826 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Villa della Regina

La Villa della Regina és una de les Residències de la casa reial de Savoia declarades Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1997. Té el codi 823-013 i es troba a situada a la Strada S. Margherita, 40 de Torí (Piemont, Itàlia).

## Història

Va ser projectada al voltant de l'any 1620 per Ascanio Vitozzi -algunes fonts citen, en lloc d'ell, a Carlo i Amedeo di Castellamonte- per al cardenal Maurici de Savoia, home de gran cultura que va renunciar després a la porpra cardenalícia per viure en aquesta vila amb la seva dona Ludovica.
El nom del complex es justifica pel fet que va ser la casa preferida de dues reines de monarques savoians, Anna Maria d'Orleans i Maria Antònia d'Espanya esposes, respectivament, de Víctor Amadeu II i Víctor Amadeu III.
L'estructura és típica del segle xvii amb un esplèndid jardí a la italiana: una plaça-terrassa el·líptica permet accedir a un pati superior rectangular que allotja el castell, un edifici a la seva esquerra i una terrassa a la dreta. A la part posterior del palau un esplèndid jardí en forma d'hemicicle excavat en la colina, amb terrasses i mirador, fonts decoratives -dignes de destacar són les grutes i la font en cadena d'aigua- i el «teatre de les aigües».
Amb el trasllat de la cort savoiana al Palau del Quirinal, molts mobles i obres d'art van ser transferits a Roma i la Villa della Regina espoliada. Abandonada després de l'exili savoià i copejada pels bombardejos aliats durant la Segona Guerra Mundial, la Villa va conèixer després dècades de degradació, a les quals es va intentar posar remei amb deu anys de restauració posteriors.

## Referències

* 1 2 3 «Villa della Regina» (en italià). Arxivat de l'original el 2013-07-26. [Consulta: 9 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Villa della Regina - Lloc web oficial
# Palàkion

Palàkion (Palacium) segons Estrabó, va ser una fortalesa escita a les estepes de Crimea. La fortalesa del Quersonès Tàuric fou construïda per Scilurus, rei dels tauroscites per fer front als atacs de Mitridates VI Eupator del Pont. El seu nom derivaria del seu fill Palacos.
L'única informació al respecte prové d'una inscripció a la làpida d'un habitant de Chersonesos que va morir en una batalla a les muralles de Palakion.
Peter Simon Pallas va especular que el nom de Balaklava és una corrupció de 'Palakion' i va identificar els dos llocs.No hi ha cap evidència històrica d'això.
El seu port fou Symbolon Portus que a l'edat mitjanada es va dir Cèmbalo o Cembaro.

## Referències

* ↑ "Palakion", Der Neue Pauly. Herausgegeben von: Hubert Cancik,, Helmuth Schneider (Antike), Manfred Landfester (Rezeptions- und Wissenschaftsgeschichte). Brill Online, 2015. (retrieved 9 September 2015)
* ↑ "Palakion", at the website of the National Preserve of Tauric Chersonesos
* ↑ «История Балаклавы».
* ↑ "Balaklava" at sevastopol.info
* ↑ ПАЛАКИЙ, ПАЛАКИОН, город, Toponymic Dictionary of Sevastopol (Топонимический словарь Севастополя), EdwART. 2011.
# John James

John James (Warwickshire, 10 de maig de 1914 - San Ġiljan, 27 de gener de 2002) va ser un pilot anglès de curses automobilístiques que va arribar a disputar curses de Fórmula 1. James va ser un enginyer que va adquirir un Maserati 4CLT/48, i va participar al Gran Premi de Gran Bretanya del 1951, retirant-se d'un radiador danyat després de 23 voltes. Els canvis de reglament per la Fórmula 1 van limitar el seu Maserati a competir només en Fórmula Lliure, i va competir en diverses curses de velocitat abans de retirar-se de curses.

## A la F1

Va debutar a la segona temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, l'any 1951, disputant el 14 de juliol del 1951 el GP de Gran Bretanya, que era la cinquena prova de la temporada. John James va participar en aquesta única cursa puntuable pel campionat de la F1, no tornant a córrer a la F1.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1951 | John James | Maserati | Maserati | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | ALE | ITA | ESP | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ Jenkins, Richard. «Where are they now: John James». Old Racing Cars. [Consulta: 19 febrer 2012].
* 1 2 «John James profile». Grandprix.com. Inside F1. [Consulta: 19 febrer 2012].
* 1 2 «Profile: John James». ESPN F1. ESPN. [Consulta: 19 febrer 2012].
# Museu de Fundatie

El Museu De Fundatie és un museu d'arts visuals situat a Zwolle (Països Baixos). Forma part de la Fundació Hannema de Stuers. Té una col·lecció d'arts visuals des de la baixa edat mitjana fins al present, reunida per Dirk Hannema, l'exdirector del Museu Boijmans Van Beuningen. Hi ha una col·lecció permanent i cada tres mesos una exposició temporal. El 2015, el museu va acollir un rècord de 310.000 visitants.

## Col·lecció

Entre d'altres, la col·lecció inclou obres de Corneille, Paul Citroen, Jan Toorop, Charley Toorop, Isaac Israëls, Jan Weissenbruch, Piet Mondriaan, Ossip Zadkine, Rodin, Karel Appel, Jan Cremer, William Turner, Vincent van Gogh, Franz Marc, Antonio Canova i Bernardo Strozzi.

## Referències

* ↑ Museum de Fundatie boekt recordjaar met 310.000 bezoekers, 22 de desembre de 2015.