OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centauro (pel·lícula de 2022)

Centauro és una un pel·lícula d'acció de Netflix ambientada l'octubre del 2019, en forma d'una nova versió de Burn out (2017) de Yann Gozlan. Està dirigida pel barceloní Daniel Calparsoro i protagonitzada per Àlex Monner, Begoña Vargas i Carlos Bardem.
Es tracta d'una de les primeres pel·lícules que integra l'imaginari del procés independentista català a la ficció, amb un degoteig constant d'imatges de les protestes contra la sentència als presos polítics de l'1-O que culmina en una persecució motoritzada entre estelades, barricades, contenidors en flames i enfrontaments entre manifestants i policies pels carrers de Barcelona.
La filmació va començar al novembre de 2020 i es va rodar en localitzacions de Catalunya, Aragó i Marsella. A més, es va gravar al Circuit d'Alcanyís una escena simulant el mundial de motociclisme, per a la qual cosa es va requerir gairebé 200 figurants.

## Argument

Addicte a les emocions fortes i a la velocitat, Rafa (Àlex Monner) lluita per convertir-se en un pilot professional de motociclisme, fins que descobreix que la mare del seu fill té un deute amb uns narcotraficants. Per a mantenir fora de perill la seva família, Rafa decideix posar la seva habilitat com a corredor al servei de l'organització criminal. Pilot de circuit de dia, temerari kamikaze de nit, Rafa aviat es veu obligat a prendre decisions que canviaran la seva vida per sempre.

## Referències

* ↑ «'Centauro': la nueva película de Daniel Calparsoro en Netflix» (en castellà). Diez Minutos, 17-11-2020. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ Casau, Gerard. «Droga i estelades en un 'thriller' motoritzat de Netflix que s'estavella al primer revolt». Ara, 14-06-2022. [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ «Netflix rueda 'Centauro', lo nuevo de Calparsoro, con Àlex Monner y Carlos Bardem» (en castellà). Ecoteuve, 17-11-2020. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ «Netflix rueda en Alcañiz la película Centauro con Carlos Bardem, Àlex Monner y Begoña Vargas» (en castellà). La Comarca, 17-11-2020. [Consulta: 10 juny 2021].
# Centelles (desambiguació)

«Centelles» té aquests significats:
* Centelles municipi català de la comarca d'Osona
* Centelles (llinatge), família catalana de l'alta noblesa
* Agustí Centelles i Ossó (1909-1985), fotoperiodista conegut amb el nom del Robert Kappa català
* Camí de Centelles, camí que uneix els pobles de Castellcir i Centelles
* Estació de Centelles, estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Centelles (Osona)
* Palau Centelles, monument del municipi de Barcelona
* Torrent de Centelles (Castellcir), curs d'aigua dels municipis de Sant Martí de Centelles (Osona) i de Castellcir (Moianès)
# Centaurium pulchellum

Centaurium pulchela (abans Erythraea pulchella) és una espècie de la família de les gencianàcies estesa per Europa, però no a Islàndia. Habita en llocs oberts. És una planta anual de fins a 20 cm, sense roseta basal de fulles. Fulles ovato-lanceolades agudes, que creixen en longitud al llarg de la tija. Flors morades o rosàcies, rarament blanques, en inflorescència laxa, ramosa, de part superior plana, o solitària. Calze que gairebé iguala el tub de la corol·la; lòbuls de la corol·la de 2-4 mm. Floreix des de finals de primavera i a l'estiu. El nombre cromosòmic de Centaurium pulchellum i tàxons infraespecífics (n=18)

## Referències

* 1 2 «Centaurium pulchellum». Real Jardín Botánico: Proyecto Anthos.
* ↑ Polunin, O. Guía fotográfica de las flores silvestres de España y de Europa. Barcelona:Omega, 1989. ISBN 84-282-0857-3.
* ↑ Proves Etude cytotaxinomique et cytogéographique du Centaurium pulchellum (Swartz) Druce sensu lato. Zeltner, L. (1985) Ber. Schweiz. Bot. Ges. 95(1): 47-57.
# Cha 110913-773444

Cha 110913-773444 (també Cha 110913) és un objecte astronòmic envoltat per un disc protoplanetari. No hi ha consens encara entre els científics sobre si classificar a aquest objecte com una nana marró (amb planetes) o un planeta extrasolar (amb llunes). És menor que OTS 44 que era la nana marró més petita fins al descobriment de Cha 110913-773444.
Va ser descobert per Kevin Luhman i altres en la Universitat Estatal de Pennsilvània, utilitzant el Telescopi Espacial Spitzer i el Telescopi Espacial Hubble, així com dos telescopis a Xile.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 Lucía Adame «Discovery of a Planetary-Mass Brown Dwarf with a Circumstellar Disk» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 29-11-2005, pàg. 93–96. DOI: 10.1086/498868.
* 1 2 Lucía Adame «Discovery of a Planetary-Mass Brown Dwarf with a Circumstellar Disk» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 29-11-2005, pàg. 93–96. DOI: 10.1086/498868.

## Enllaços externs

* Extrasolar Planet Encyclopidea: Notes for Cha 110913
* Cha 110913-773444
* NASA: A Planet With Planets? Spitzer Finds Cosmic Oddball Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
# Cha Cha

Cha Cha és una pel·lícula neerlandesa del 1979 escrita per Herman Brood i dirigida per Herbert Curiel. És protagonitzada per Herman Brood, Nina Hagen, Lene Lovich i Les Chappell. Estrenada el 13 de desembre de 1979, la pel·lícula és la història d'un lladre de bancs que intenta canviar la seva vida i convertir-se en una estrella de rock. Té lloc a l'escena punk i new wave d'Amsterdam. Tots els personatges de la pel·lícula tenen els mateixos noms que els actors. Cha Cha compta amb actuacions musicals dels actors principals. La banda sonora de la pel·lícula va ser publicada per CBS i Ariola Records. Des de llavors, el llargmetratge s'ha convertit en una pel·lícula de culte.

## Referències

* ↑ «Krima/Kerime», 16-01-2013. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2016. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ Cha Cha a eyefilm.nl

## Enllaços externs

* Cha Cha a YouTube
# Chapelle (cràter)

Chapelle és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 22 km de diàmetre. Porta el nom de Dickey Chapelle (1919-1965), fotoperiodista de guerra estatunidenca morta al Vietnam, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Chapelle». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Serrà d'Oviedo

Serrà d'Oviedo, Serranus o Seranus fou un bisbe d'Oviedo, com a mínim entre 852 i 858. És venerat com a sant per l'Església catòlica.
No s'ha de confondre amb sant Asturi Serrà, bisbe de Toledo les restes del qual són a Oviedo.

## Biografia

Historiadors medievals, amb poc fonament, van dir que era natural del llinatge dels Sierra. Trobem el seu nom en documents que testimonien que va succeir Gomel com a bisbe. En el primer d'ells, el rei Ordoni I d'Astúries, en 852, rep una donació dels bisbes Severí i Ariulf, el monestir de Santa María de Hiermo. Després hi ha testimonis de diverses donacions del rei Ordoni I d'Astúries i la reina Múnia, entre elles, en 858, la de San Miguel de Lillo, al mont Naranco o la meitat dels impostos per l'entrada de mercaderies a la ciutat.
No en sabem res més. Fins al bisbat d'Hermenegild, el 881, hi ha una llacuna documental que no permet saber quan va morir. Podria haver estat el bisbe present a la coronació d'Alfons III d'Astúries, però no en tenim cap prova.

## Veneració

A la Cambra Santa de la Catedral d'Oviedo es conserva una arca amb la inscripció Sanctus Serranus. Durant temps, es va pensar que contenia les seves relíquies i que, per tant, havia estat tingut per sant. Això no obstant, sembla més probable que siguin les de sant Asturi de Toledo, anomenat Asturi Serrà, les restes del qual foren portades a Oviedo en 717 amb les de Sant Julià de Toledo, les restes del qual són en una arca similar.
El martirologi el celebra el dia 29 de gener.

## Bibliografia

* Enrique Flórez, Manuel Risco. España sagrada: theatro geographico-historico de la iglesia de España. Madrid: M. F. Rodriguez, 1789. Vol. 37, p. 204-210.
# Setge de Jerusalem

«Setge de Jerusalem» té aquests significats:
* Setge de Jerusalem o ocupació de Jerusalem (597 aC)
* Setge de Jerusalem (66)
* Setge de Jerusalem (70), fet militar que es va produir a Judea l'any 70, en el qual els romans van ocupar Jerusalem i el temple en mans dels rebels jueus
* Setge de Jerusalem (637), captura de la ciutat per l'exèrcit del califat Raixidun durant la invasió de l'Imperi Romà d'Orient
* Setge de Jerusalem (1099), batalla de la Primera Croada en què els croats aconseguiren conquerir la ciutat santa de Jerusalem de mans del califat d'Egipte
* Setge de Jerusalem (1244)
# Sexti Paconià

Sexti Paconià (llatí: Sextius Paconianus) va ser un dels més durs i poc escrupolosos agents de Sejà, durant el regnat de l'emperador Tiberi. Va estar involucrat en la caiguda del seu cap, amb gran alegria per banda dels senadors, els secrets dels quals havia traït amb freqüència.
Va ser condemnat a mort l'any 32, amb possibilitat de salvar-se si donava informació, i com que ho va fer, es va salvar. Va seguir en presó fins a l'any 35 quan va ser estrangulat per haver escrit un libel contra Tiberi mentre estava tancat.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals VI,3,4,39
# Epafrodit (llibert de Neró)

Epafrodit (en llatí Epaphroditus, en grec antic Ἐπαφρόδιτος) va ser un llibert i favorit de l'emperador Neró que el va tenir com a secretari.
Protegí el filòsof Epictet, que va arribar com a esclau a Roma de petit i va ser llibert del mateix Epafrodit.
Durant la conspiració que va posar fi al regnat de Neró, Epafrodit va acompanyar al seu cap en la fugida i quan Neró es va voler suïcidar, Epafrodit el va ajudar. Aquest servei el va pagar amb la vida, ja que més tard Domicià el va desterrar i després el va fer matar acusat de no haver salvat la vida de Neró.
De vegades s'ha cregut que aquest Epafrodit era el mateix a qui Flavi Josep va dedicar les Antiguitats judaiques, i sobre el que, al prefaci de l'obra, feia un gran elogi pel seu amor a la literatura i a la història. però segurament l'Epafrodit del que parla Flavi Josep era un personatge que va viure en temps de Trajà i va ser també un llibert i procurador d'aquest emperador.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/34?rgn=full+text;view=image;q1=EpaphroditusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 24. ]
# Ciclopsitacinis

Els Cyclopsittacini són un grup d'aus que formen una tribu que agrupa alguns ocells de la família dels psitàcids que viuen des del sud-est asiàtic fins al nord d'Austràlia.
El plomatge corporal és habitualment verd. Rectrius curtes. L'aspecte és rodanxó. Cada espècie té un dibuix particular al cap.
Mengen fruites i flors. Es classifica en tres gèneres i 12 espècies:
* Gènere Cyclopsitta, amb 6 espècies.
* Gènere Psittaculirostris, amb 5 espècies.
* Gènere Bolbopsittacus, amb una espècie: lloret guaiaber (Bolbopsittacus lunulatus).

## Referències

* ↑ Forshaw, Joseph Michael. Vanished and vanishing parrots : profiling extinct and endangered species. Collingwood: CSIRO Publishing, 2017, p. 136–140. ISBN 978-0-643-10649-9. OCLC 1007061081.
* ↑ Leo Joseph, Alicia Toon, Erin E. Schirtzinger, Timothy F. Wright, Richard Schodde. 2012. A revised nomenclature and classification for family-group taxa of parrots (Psittaciformes) Arxivat 2013-12-11 a Wayback Machine. ISSN 1175-5326 Zootaxa 3205: 26–40.
# Cicloptèrids

Els cicloptèrids (Cyclopteridae) són una família de peixos teleostis de l'ordre dels escorpeniformes. Són majoritàriament petits peixos marins que es troben en aigües fredes dels oceans Àrtic, nord de l'Atlàntic i nord del Pacífic. La major diversitat d'espècies es troba al nord de l'oceà Pacífic.
El més conegut és el lump (Cyclopterus lumpus) amb els ous no fecundats del qual s'elabora un succedani econòmic del caviar d'esturió, el succedani de caviar. El seu ús com a caviar prové de la gastronomia sueca i danesa.

## Taxonomia

N'hi ha 27 en 6 gèneres:
* Gènere Aptocyclus
** Aptocyclus ventricosus (Pallas, 1769).
* Gènere Cyclopsis
** Cyclopsis tentacularis Popov, 1930.
* Gènere Cyclopteropsis
** Cyclopteropsis bergi Popov, 1929.
** Cyclopteropsis brashnikowi (Schmidt, 1904).
** Cyclopteropsis inarmatus Mednikov & Prokhorov, 1956.
** Cyclopteropsis jordani Soldatov, 1929.
** Cyclopteropsis lindbergi Soldatov, 1930.
** Cyclopteropsis mcalpini (Fowler, 1914).
** Cyclopteropsis popovi Soldatov, 1929.
* Gènere Cyclopterus
** Cyclopterus lumpus Linnaeus, 1758.Cyclopterus lumpus
* Gènere Eumicrotremus
** Eumicrotremus andriashevi Perminov, 1936.
** Eumicrotremus asperrimus (Tanaka, 1912).
** Eumicrotremus barbatus (Lindberg & Legeza, 1955).
** Eumicrotremus derjugini Popov, 1926.
** Eumicrotremus fedorovi Mandrytsa, 1991.
** Eumicrotremus gyrinops (Garman, 1892).
** Eumicrotremus orbis (Günther, 1861).
** Eumicrotremus pacificus Schmidt, 1904.
** Eumicrotremus phrynoides Gilbert & Burke, 1912.
** Eumicrotremus schmidti Lindberg & Legeza, 1955.
** Eumicrotremus soldatovi Popov, 1930.
** Eumicrotremus spinosus (Fabricius, 1776).
** Eumicrotremus taranetzi Perminov, 1936.
** Eumicrotremus tartaricus Lindberg & Legeza, 1955.
** Eumicrotremus terraenovae Myers & Böhlke, 1950.
* Gènere Lethotremus
** Lethotremus awae Jordan & Snyder, 1902.
** Lethotremus muticus Gilbert, 1896
# Sewardita

La sewardita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la carminita. Rep el nom en honor de Terry Maxwell Seward (1940-), geoquímic canadenc, professor de Geoquímica a l'Institut per a la mineralogia i petrografia, ETH (Institut Federal de Tecnologia Suïssa), de Zúric (Suïssa).

## Característiques

La sewardita és un arsenat de fórmula química CaFe³⁺₂(AsO₄)₂(OH)₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sewardita pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, palermoïta, carminita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, nickelaustinita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, pirobelonita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, situada a la localitat de Tsumeb, a la regió d'Otjikoto, Namíbia. També ha estat descrita a Mèxic, França i Grècia.

## Referències

* ↑ «Sewardite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2019].
# Sewell

Sewell és una antiga ciutat minera avui gairebé abandona a Xile. Forma part del municipi de Machalí, a la Regió d'O'Higgins. A l'apogeu tenia uns quinze mil habitants.
És a 150 km al sud de Santiago de Xile i a 64 km de la ciutat de Rancagua. Va ser declarada monument nacional pel govern de Xile el 1998 i patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 2006, pel seu valor històric i cultural.

## Història

La ciutat es va construir i poblar amb el nom de El establecimiento a partir de l'any 1904, sota la direcció de l'enginyer nord-americà William Braden, de l'empresa minera nord-americana Braden Copper Company. Aquesta companyia era propietària del jaciment miner El Teniente i va rebre el permís d'explotació del Ministeri d'Hisenda el 29 d'abril de 1905.
Va rebre el nom de Sewell el març de 1915, en honor de Barton Sewell, un alt executiu de Braden Copper Co que va donar suport a la iniciativa en terres xilenes i que havia mort aquest any a Nova York.
El 1916, el 95% de les accions de Braden Copper Co van passar a mans de Kennecott Corporation, de la qual va esdevenir una filial.
L'Estat de Xile va adquirir el 1967 el 51% de les accions de Braden Copper Co, en el marc de la nacionalització del coure, que va concloure el 1971. El mateix any es va iniciar l'Operación Valle, per al trasllat dels habitants a Rancagua, com que l'estat no podia assumir les despeses del campament.
Sewell en l'actualitat és propietat de la companyia Codelco - Xile División El Teniente, s'encarrega del manteniment i de les visites turístiques.

## Demografia

Evolució poblacional :
| Any | Població |
| 1911 | 4.000 |
| 1916 | 9.000 |
| 1918 | 14.000 |
| 1960 | 15.000 |
| 1977 | 1.500 |

## Referències

* 1 2 «Sewell Mining Town» (en anglès). Unesco World Heritage Convention, 2006.
* ↑ «Campamento Sewell» (en castellà). Consejo de Monumentos Nacionales de Chile, 1998. [Consulta: 3 maig 2024].

## Bibliografia

* Nogales, Alejandra; Aguirre, Daniela «Ascendiendo a Sewell en dos escaleras» (en castellà). Bifurcaciones.

## Enllaços externs

* «Sewell Patrimonio de la Humanidad». Codelco.
# Seward (Pennsilvània)

Seward és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 484 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seward tenia 484 habitants, 199 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 889,9 habitants/km².
Dels 199 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.583$ i la renda mediana per família de 38.500$. Els homes tenien una renda mediana de 32.083$ mentre que les dones 18.333$. La renda per capita de la població era de 14.585$. Entorn del 4,9% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seward». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seward». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seymour (Tennessee)

Seymour és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 8.850 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seymour tenia 8.850 habitants, 3.431 habitatges, i 2.669 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants/km².
Dels 3.431 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.896 $ i la renda mediana per família de 45.244 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.568 $ mentre que les dones 24.611 $. La renda per capita de la població era de 18.064 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seymour». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seymour». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Selma (cràter)

Selma és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 11,4 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim celta, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Selma». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Chikati

Chikati foun un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Ganjam de la presidència de Madras. Tenia una població el 1881 de 40.684 habitants. El riu principal era el Balinda i la capital Chikati.
Segons la tradició l'estat fou concedit a un sirdar pels antics reis d'Orissa. El sirdar va construir la fortalesa de Chikati vers el 881 i la seva nissaga va conservar l'estat des d'aquell temps.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cirurgia cardiovascular

La cirurgia cardiovascular és aquella disciplina quirúrgica que, mitjançant l'ús de la mà i l'instrument, pretén resoldre o millorar aquelles patologies cardíaques que no són tractables amb fàrmacs ni amb intervencions menors tals com cateterismes, stents, etc. En la majoria dels casos, l'objectiu realment és disminuir la magnitud dels símptomes i millorar la qualitat de vida del pacient, ja que és rara la resolució completa del problema.

## Vegeu també

* Angiologia i cirurgia vascular
# Estadi Anxo Carro

L'estadi Anxo Carro és un camp de futbol de la ciutat de Lugo, a Galícia, on hi disputa els seus partits com a local el Club Deportivo Lugo.

## Història

L'estadi Anxo Carro està situat a la riba del riu Miño. A més del mateix estadi, a la mateixa zona hi ha un altre camp de futbol anomenat Emilio Núñez Torrón, i el Complex Poliesportiu O Palomar, on hi ha un pavelló cobert i pistes de tennis. Als voltants també està el Palau de Fires i Congressos. L'estadi rep el seu nom d'Anxo Carro Crespo, qui va construir l'antic estadi, essent a més benefactor de l'esport a Lugo. També va ser president del Cercle de les Arts el 1934.
Va ser inaugurat durant la segona etapa del Lugo a Tercera divisió, amb capacitat per a 7.000 espectadors. La data d'inauguració de l'estadi, que substituïa a l'antic Anxo Carro (o Camp d'Os Miñóns) situat a la Plaça Viana do Castelo, va ser el 31 d'agost de 1974. Per a la seva inauguració es va disputar un torneig triangular en el qual van participar el Lugo, el Club Lemos i el Deportivo de la Corunya. El CD Lugo va guanyar a l'equip de Monforte de Lemos als penals i va perdre la final amb els corunyesos per 1-0.
L'estadi va ser remodelat i modernitzat el 2001, ja que estava en mal estat, a causa de diverses obres que s'havien realitzat sense gaire planificació. El projecte de millora va ser dissenyat pels arquitectes José Arias, Santiago Catalán e Eduardo Herráez, que van remodelar les tres graderies existents, amb cadires per a tots els espectadors, de planta baixa i creant noves façanes, entre d'altres reformes. Amb el nou aspecte l'estadi guanyava en instal·lacions, superiors a les de molts equips de la categoria en què es trobava en aquell moment, la Segona B, però perdent capacitat, baixant fins als 4.800 espectadors.
El 3 de gener de 2007 s'hi va disputar la final de la Copa Xunta de Galícia, que va enfrontar el Lugo amb el Celta de Vigo (2-3).

## Referències

* 1 2 «Estadio Anxo Carro» (en castellà). Soccerway.
* ↑ «El CD Lugo y la Xunta ratifican las obras del Anxo Carro» (en castellà). Manuel Cordido.
* ↑ «ANC Informa» (en castellà). Asociación Nacional de Constructores Independientes. Arxivat de l'original el 2013-12-13. [Consulta: 26 gener 2013].

## Enllaços externs

* Plana oficial del CD Lugo (castellà) (gallec)