OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colorado City (Texas)

Colorado City és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.281 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Colorado City tenia 4.281 habitants, 1.646 habitatges, i 1.124 famílies. La densitat de població era de 312,5 habitants/km².
Dels 1.646 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.842 $ i la renda mediana per família de 27.363 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.272 $ mentre que les dones 20.037 $. La renda per capita de la població era de 15.591 $. Aproximadament el 18,7% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Colorado City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Colorado City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Regió de Posen

La Regió de Posen (en alemany: Regierungsbezirk Posen) va ser una regió administrativa (Regierungsbezirk) del Gran Ducat de Posen, de la Província de Posen i posteriorment del Reichsgau de Wartheland. Va existir des del 1815 fins al 1918 i de 1939 a 1945. La seva capital era la ciutat de Posen (Poznań).

## Història

La província es va crear juntament amb el Gran Ducat de Posen que s'havia format després del Congrés de Viena de 1815. Fins al 1848 va formar part del Gran Ducat i posteriorment de la Província de Posen, la seva successora.
Com a conseqüència del Tractat de Versalles, després de la derrota alemanya a la Primera Guerra Mundial, la província va desaparèixer i la major part del territori va ser assignat a la Segona República Polonesa.
Després de l'ocupació de Polònia, la regió de Bromberg va ser restablerta dins del Reichsgau de Wartheland, malgrat que el territori no era el mateix que la regió original.
La Regió de Posen va ser dissolta al 1945 després de la derrota de l'Alemanya nazi a la Segona Guerra Mundial i el territori va passar a formar part de la República Popular de Polònia.

## Divisió administrativa (1815-1918)

| Kreise (districtes rurals) | Kreisfreie Städte (districte urbà) |
| Districte d'Adelnau Districte de Birnbaum Districte de Bomst Districte de Fraustadt Districte de Gostyn Districte de Grätz Districte de Jarotschin Districte de Kempen in Posen Districte de Koschmin Districte de Kosten Districte de Krotoschin Districte de Lissa Districte de Meseritz Districte de Neutomischel Districte d'Obornik Districte d'Ostrowo Districte de Pleschen Districte de Posen Oriental Districte de Posen Occidental Districte de Rawitsch Districte de Samter Districte de Schildberg Districte de Schmiegel Districte de Schrimm Districte de Schroda Districte de Schwerin an der Warthe Districte de Wreschen | Posen |

## Divisió administrativa (1939-1945)

| Kreise (districtes rurals) | Kreisfreie Städte (districte urbà) |
| Districte de Birnbaum Districte de Gostingen Districte de Grätz Districte de Jarotschin Districte de Kolmar in Posen Districte de Kosten Districte de Krotoschin Districte de Lissa Districte d'Obornik Districte de Posen Districte de Rawitsch Districte de Samter Districte de Scharnikau Districte de Schrimm Districte de Schroda Districte de Wollstein Districte de Wreschen | Posen |

## Bibliografia

* Andreas Kunz: Regierungsbezirk Posen. 2009 (Online)
# Vadillo de la Sierra

Vadillo de la Sierra és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Marc Estaci Prisc

Marc Estaci Prisc (en llatí: Marcus Statius Priscus Licinius Italicus) va ser un magistrat romà del segle ii. Probablement era originari de la província romana de Dalmàcia, on els cognoms Statius i Priscus eres bastant comuns i pertanyia a la classe social dels cavallers.
Va començar la seva carrera política com Prefecte de la Cohors IIII Lingonum equitata, estacionada a Britànnia. Més tard va ser nomenat Tribú militar de la Legió III Gallica, destinada a Judea per reprimir la Revolta de Bar Kokhebà entre el 132 i el 135. Per la seva valerosa actuació, l'emperador Hadrià el va condecorar amb un vexillum o estendard de cavalleria.
Esclafada la revolta a Judea, va ser tribú de la Legió X Gemina i la Legió I Adiutrix, estacionades respectivament a la província de Pannònia i Aquinqum. Finalment, va culminar la seva carrera militar com Praefectus de l'Ala Praetori.
El seu primer càrrec polític va ser com a procurador a la Gàl·lia Narbonesa i, gràcies al favor imperial, va ascendir successivament a qüestor, tribú de la plebs i pretor, ingressant finalment al Senat romà.
Com a Pretor, va comandar la Legió XIV Gèmina en la província de Pannònia i la Legió XIII Gèmina a la Dàcia. Entre el 157 i el 158 va ser el governador d'aquesta darrera província.
Va ser elegit cònsol el 159 junt amb Plauci Quintil, dos anys abans de morir l'emperador Antoní Pius.
Entre el 160 i el 161 era el governador de Mèsia i a la mort d'Antoní, va ser enviat a Britànnia, reemplaçant a Longinus. No hi ha gaires detalls del seu mandat a Britànnia, si bé sembla que va ser proclamat emperador per les seves tropes davant les dificultats que tenia Marc Aureli, però ell s'hi va negar categòricament.
Va ser un dels generals que el següent emperador Marc Aureli va enviar per dirigir la guerra contra els parts, del 162 al 165. Va reemplaçar a Sedaci Marc Severià, que havia estat derrotat per Vologès IV de Pàrtia i va participar en la guerra com assessor del coemperador Luci Aureli Ver. Va conquerir Artaxata, la capital d'Armènia, regne que va recuperar i posar sota la influència romana.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 529.
* ↑ Salway, Peter. A History of Roman Britain. Oxford: Oxford University Press, 2001, p. 154. ISBN 9780192801388.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Quint Tineu Sacerdot i Sext Sulpici Tertul | cònsol 159 amb Plauci Quintil I | Succeït per: Appi Anni Atili Bradua i Tit Clodi Vibi Var |
# Cal Segarres

Cal Segarres és una casa d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada entre la Plaça de l'Església i el carrer de l'Abadia. És una construcció de planta poligonal, fent xamfrà en una de les seves façanes. Aquesta és la que conserva els elements arquitectònics més antics i interessants. En la planta baixa es veu el parament de maçoneria i el portal d'arc de mig punt adovellat. Les plantes superiors es presenten arrebossades, i en el primer pis de la façana del xamfrà s'obre una galeria d'arcades.

## Referències

* ↑ «Cal Segarres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Segarres». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Khentiamentiu

Khenti-Amentiu, Khentiamentiu, Khenti-Amenti, Kenti-Amentiu i altres variants, és el nom d'un deu de l'antiga mitologia egípcia. El nom vol dir "El Primer dels Occidentals" o "Cap dels Occidentals" (els occidentals són els morts). Està representat amb el cap d'un xacal i associat a Anubis a Abidos a l'alt Egipte, que era el protector de la ciutat dels morts. En diversos moments va estar associat a altres deïtats.

## Referències

Wilkinson, Richard H., The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. pàg. 187. Thames & Hudson. 2003. ISBN 0-500-05120-8
# Loughlinita

La loughlinita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la sepiolita. Rep el nom en honor del desaparegut doctor Gerald Francis Loughlin (11 de desembre de 1880 - 22 d'octubre de 1946), ex geòleg en cap de la United States Geological Survey.

## Característiques

La loughlinita és un silicat de fórmula química Na₂Mg₃Si₆O$_{16}$·8H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1960. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la loughlinita pertany a «09.EE - Fil·losilicats amb xarxes tetraèdriques de 6-enllaços connectades per xarxes i bandes octaèdriques» juntament amb els següents minerals: bementita, brokenhillita, pirosmalita-(Fe), friedelita, pirosmalita-(Mn), mcgil·lita, nelenita, schal·lerita, palygorskita, tuperssuatsiaïta, yofortierita, windhoekita, falcondoïta, sepiolita, kalifersita, gyrolita, orlymanita, tungusita, reyerita, truscottita, natrosilita, makatita, varennesita, raïta, intersilita, shafranovskita, zakharovita, zeofil·lita, minehil·lita, fedorita, martinita i lalondeïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 117717.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Westvaco, situada a la formació de Green River, al comtat de Sweetwater (Wyoming, Estats Units). També ha estat descrita als propers pous John Hay Jr. Well i Union Pacific, al mateix comtat de Sweetwater, i als comtats de Uintah i Duchesne, a l'estat nord-americà d'Utah. A fora dels Estats Units únicament se n'ha trobat a Killik, una localitat de la província d'Eskişehir, a Turquia. Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Loughlinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 febrer 2020].
# Mostassa blanca

La mostassa blanca (Sinapis alba) és una espècie de planta amb flors de cicle anual de la família brassicàcies. Brassica alba o Brassica hirta són els seus sinònims. Actualment està estesa a gran part del món i el seu origen probable és a la regió mediterrània.

## Descripció

Herba anual erecta, híspida o glabrescent (sense pilositat), de 20 a 80 cm d'alçada. Les fulles totes tenen pecíols i són pinnatipartides o pinnatisectes. Pètals grocs; síliqua pilosa de 0,6 a 1,5 cm. Floreix de març a juliol.
Als Països Catalans es troba entre el nivell del mar fins a 525 m.

## Usos culinaris

S'utilitzen principalment les llavors (d'entre 1 a 1,5 mm de diàmetre), que es cullen abans que estiguin totalment madures les síliqües i rebentin (són dehiscents). Es fan servir directament o en forma de pasta quan es combinen amb altres ingredients. El gust és més suau que en la mostassa negra que és una altra espècie de brassicàcia. Les fulles també són comestibles crues o cuites.

## Vegeu també

* Llista de plantes de fulla comestible

## Referències

* ↑ Bolòs, O., et. al. Flora Manual dels Països Catalans, 3a edició. Pòrtic Natura, Barcelona, 2005.

## Enllaços externs

* http://www.maltawildplants.com/CRUC/Sinapis_alba.php Perfil de Sinapis alba.
# Ramsey (Minnesota)

Ramsey és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2009 tenia 23.938 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ramsey tenia 18.510 habitants, 5.906 habitatges, i 5.102 famílies. La densitat de població era de 248,2 habitants per km².
Dels 5.906 habitatges en un 49,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,8% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 13,6% no eren unitats familiars. En el 8,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 35,5% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 2,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 68.988$ i la renda mediana per família de 70.926$. Els homes tenien una renda mediana de 43.898$ mentre que les dones 31.212$. La renda per capita de la població era de 26.057$. Entorn de l'1,3% de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ramsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ramsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Glaucocroïta

La glaucocroïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'olivina. Rep el seu nom del grec γλαυκός blau cel i χρώσις colorant, en al·lusió al seu color.

## Característiques

La glaucocroïta és un nesosilicat de fórmula química CaMn$^{2+}$SiO₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la glaucocroïta pertany a «9.AC - Nesosilicats sense anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6]» juntament amb els següents minerals: faialita, forsterita, kirschsteinita, laihunita, liebenbergita, tefroïta, monticel·lita, brunogeierita, ringwoodita i chesnokovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1899 a la mina Franklin, a Franklin, al comtat de Sussex de Nova Jersey (Estats Units). També ha estat descrita a Suècia, Sud-àfrica, Rússia, Namíbia i Japó.

## Referències

* ↑ «Glaucochroite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 octubre 2016].
# Marc Emili Paulus (cònsol 302 aC)

Marc Emili Paulus (en llatí: Marcus Aemilius L. f. Paullus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Emília i era de la família dels Emili Paulus.
Va ser elegit cònsol l'any 302 aC juntament amb Marc Livi Denter. En el seu període es va enfrontar prop de Turis a l'espartà Cleònim que assolava les costes italianes amb una flota. L'any 301 aC va ser magister equitum del dictador Marc Valeri Corvus i mentre el dictador era a Roma a consultar els auspicis, el magister va ser derrotat en combat pels etruscs.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita X, I,3
# Boulogne

«Boulogne» té aquests significats:
* Topònims:
** Boulogne (Vendée), comuna francesa del departament de la Vendée
** Boulogne-Billancourt, comuna francesa de la regió de l'Île-de-France
** Boulogne-la-Grasse, municipi francès al departament de l'Oise
** Boulogne-sur-Helpe municipi francès a la regió de Nord – Pas-de-Calais, al departament de Nord
** Boulogne-sur-Mer, comuna francesa del departament de Pas-de-Calais
** Boulogne Sur Mer ciutat de l'Argentina a la província de Buenos Aires
** Bois de Boulogne, a París
** Cantó de Boulogne-sur-Mer-Nord-Est, cantó francès del districte de Boulogne-sur-Mer (departament del Pas-de-Calais)
** Cantó de Boulogne-sur-Mer-Nord-Oest, cantó francès del districte de Boulogne-sur-Mer (departament del Pas-de-Calais)
** Cantó de Boulogne-sur-Mer-Sud, cantó francès del districte de Boulogne-sur-Mer (departament del Pas-de-Calais)
** Comtat de Boulogne, jurisdicció feudal centrada a Boulogne-sur-Mer
** Districte de Boulogne-Billancourt, districte del departament dels Alts del Sena (regió de l'Illa de França)
** Districte de Boulogne-sur-Mer, districte del departament francès del Pas-de-Calais
** Estació de Boulogne-Tintelleries, estació ferroviària a la ciutat francesa de Boulogne-sur-Mer
** Estació de Boulogne-Ville, estació ferroviària a la ciutat francesa de Boulogne-sur-Mer
** Conteville-lès-Boulogne, municipi francès al departament del Pas-de-Calais
** La Capelle-lès-Boulogne, municipi francès al departament de Pas-de-Calais i a la regió de Nord-Pas-de-Calais
** Les Lucs-sur-Boulogne, municipi francès al departament de Vendée
** Hesdigneul-lès-Boulogne, municipi francès al departament del Pas-de-Calais
** Pernes-lès-Boulogne, municipi francès al departament del Pas-de-Calais
** Saint-Étienne-de-Boulogne, municipi francès al departament de l'Ardecha
** Saint-Martin-Boulogne, municipi francès al departament del Pas-de-Calais
** Saint-Michel-de-Boulogne, municipi francès al departament de l'Ardecha
* Miscel·lània:
** Kevin Boulogne, (1986, Liborna, Gironda), jugador de rugbi a 15 francès
** Declaració de Boulogne, document escrit per Zamenhof i avalat pels participants del I Congrés d'esperanto a Boulogne-sur-Mer, França, el 1905
** Union Sportive de Boulogne, club de futbol francès de la ciutat de Boulogne-sur-Mer
** Vieux-Boulogne, formatge francès fet amb llet de vaca no pasteuritzada
# Governació de Nablus

La Governació de Nablus (àrab: محافظة نابلس, Muḥāfaẓat Nāblus; hebreu: נפת שכם, Napat Šəḵem‎) és una de les 16 divisions administratives de l'Autoritat Nacional Palestina, situada en l'altiplà central de la Ribera Occidental o Cisjordània, 53 quilòmetres al nord de Jerusalem. Abasta l'àrea al voltant de la ciutat de Nablus, que serveix de muhàfadha (seu) de la governació. És governada per Mahmoud Aloul.

## Municipis
### Ciutats

* Nablus

### Viles

Les següents poblacions tenen més de 4,000 habitants i consells municipals d'11-15 membres.
* Aqraba
* Asira ash-Shamaliya
* Beita
* Huwara
* Jammain
* Qabalan
* Sebastia
* Beit Furik

### Viles

Les següents localitats tenen uns 1.000 i consells vilatans de 3 a 9 membres.
| Asira al-Qibliya Azmut Awarta Al-Badhan Balata al-Balad Beit Dajan Beit Hasan Beit Iba Beit Imrin Beit Wazan Bizziriya Burin Burqa Deir al-Hatab Deir Sharaf Duma Einabus Furush Beit Dajan Ijnisinya Jurish Kafr Qallil Al-Lubban ash-Sharqiya | Majdal Bani Fadil An-Naqura An-Naseriya Odala Osarin Qaryut Qusin Qusra Rujeib Salim Sarra As-Sawiya Talfit Talluza Tell Urif Yanun Yasid Yatma Zawata Zeita Jammain |

## Camps de refugiats

* Askar
* Balata
* Ein Beit al-Ma'

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20071224194026/http://www.pnic.gov.ps/english/geography/Residential_%20gatherings.html
# Loughshinny

Loughshinny (en gaèlic irlandès Loch Sionnaigh) és una vila d'Irlanda, al subcomtat de Fingal, a la província de Leinster. Es troba a la costa entre Skerries i Rush. Un dels més famosos trets de Loughshinny és la torre de Martello vora la punta de Drumanagh i unes formacions rocalloses inusuals visibles en alguns passeigs al llarg de la zona costanera.
A la punta de Drumanagh hi ha la major fortificació de l'Edat de Ferro on s'ha trobat artefactes de l'era romana. Alguns arqueòlegs han suggerit que la fortificació havia estat un cap de pont per a una campanya militar romana, relacionant-la amb l'Eblana de Claudi Ptolemeu, però d'altres suggereixen que podria tractar-se d'una colònia comercial romana o un assentament nadiu que comerciava amb la Britànnia romana.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
* ↑ Richard Warner, "Yes, the Romans did invade Ireland", British Archaeology 14, May 1996, retrieved 14 August 2009
* ↑ Shawn Pogatchnik, "Experts Claim Romans May Have Established Colonies in Ireland", Los Angeles Times, 17 November 1996, retrieved 22 July 2009

## Enllaços externs

* http://www.loughshinnyvillage.com/
# Mostassa violeta de Briva

La mostassa violeta de Briva, o simplement mostassa violeta, és una salsa a base de grans de mostassa negra i most de vi que també s'utilitza com a condiment, en especial per a morcilles, a la cuina llemosina. Conté també altres ingredients com per exemple vinagre. El seu nom ve del seu color morat característic que li dona el most. Actualement es compra ja feta i es fabricava únicament a Briva (Corresa), tot i que darrerament se'n poden trobar variants -normalment amb el nom de mostassa al most de vi- en altres llocs d'Occitània, com ara Llenguadoc o Provença.
Els seus ingredients són, per ordre de més a menys quantitat en pes, most de vi del país, mostassa, vi, vinagre, aigua, sal i espècies. També es pot utilitzar per a condimentar carns fredes, magret d'ànec o, a França, per variar, substituint la mostassa clàssica a maioneses i vinagretes.

## Origen

Sembla que ja existia al segle xiii, tot i que es considerava un producte camperol i poc noble. Es diu que al segle xiv, el papa Climent VI, el Magnífic, que era de Corresa però havia de viure a Avinyó, va demanar un paisà seu de fer-li aquesta mena de mostassa, que li recordava els gustos del seu país d'origen. El papa va quedar tan content que va nomenar l'home, que sembla que es deia Javbertie, Gran Mostasser del Papa. En passar a formar part de la dieta d'un papa, i en particular d'aquest, conegut pels seus fastos, aquesta salsa es va posar ràpidament molt de moda, però a poc a poc es va anar relegant a un segon pla primer i oblidant després.
Cap al segle xix es van iniciar moviments a Corresa per recuperar aquesta salsa. La recepta actual és dels anys 80, època a la qual es va modificar la seva composició per adaptar-la millor als gustos actuals.
# Reina del Cel

'Reina del cel' és un títol donat a Maria, mare de Jesús, principalment per l'Església catòlica i també en certa manera per l'anglicana, la luterana i les esglésies ortodoxes orientals. Aquest títol se li atorgà a partir del Concili d'Efes (segle v), on Maria va ser proclamada "Theotokos" ("Mare de Déu").

## Arguments bíblics

Es pot considerar que el Nou Testament implicita aquest títol tot considerant Maria com a mare del "rei messiànic" esperat: Lluc (1:32) diu de Jesús que "serà gran i serà anomenat Fill de l'Altíssim, i el Senyor Déu li donarà el tron del seu pare David. Ell regnarà sobre la casa de Jacob pels segles i el seu regnat serà sense fi". Pel seu cantó, l'Antic Testament mostra que a Israel la mare del rei es convertia en "reina mare". Així, com que Jesús és "rei celestial del llinatge de David i Salomó", es pot considerar Maria com a 'Reina Mare' i 'Reina del Cel'.
L'Església Catòlica Romana també veu a Maria coronada com a reina en el cel en el Llibre de la Revelació (12, versets 1-5), on s'hi diu:"1 Llavors aparegué en el cel un gran senyal prodigiós: una dona que tenia el sol per vestit, amb la lluna sota els peus, i duia al cap una corona de dotze estrelles. Esperava un fill i cridava afligida pels dolors del part."

## Referències

* ↑ Taylor Marshall, El rabí Crucificat: el judaisme i els orígens de la cristiandat catòlica, Sant Joan Press, 2009 ISBN 978-0-578-03834-6 pàgina 41

## Vegeu també

* Maria, mare de Jesús
# Glaucodon ballaratensis

Glaucodon ballaratensis és una espècie extinta de metateri dasiüromorf de la família dels dasiúrids. Estava emparentat amb els gats marsupials i diables de Tasmània i visqué durant el Pliocè. Era carnívor i és conegut exclusivament a partir d'un os mandibular descobert a prop de Ballarat, a Victòria (Austràlia).

## Referències

* Brands, S.J. (comp.) 1989-2005. Systema Naturae 2000. The Taxonomicon Arxivat 2011-01-25 a Wayback Machine.. Universal Taxonomic Services, Amsterdam (Països Baixos).
* McKenna, M.C. i Bell, S.K. (1997), Classification of Mammals Above the Species Level. Columbia University Press (Nova York). 0-231-11013-8.