OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bustares

Bustares és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 131 | 108 | 96 | 98 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Cal·licter

Cal·licter（en grec Καλλίκτηρ), de sobrenom Μαντίσιος, va ser un poeta grec autor de quatre epigrames inclosos a l'Antologia grega (Anthol. Graec. 11.5, 6, 118, 333).

## Referències

Albiani, Maria Grazia (Bologna). " Callicter." Brill's New Pauly. Antiquity volumes editat per: Hubert Cancik and, Helmuth Schneider. Brill Online, 2012. [Consulta 27 d'abril de 2012]<http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/callicter-e606500
# Selecció de bàsquet de Luxemburg

La selecció de bàsquet de Luxemburg és l'equip format per jugadors de nacionalitat luxemburguesa que representa a la Federació Luxemburguesa de Bàsquet a les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA), la FIBA Europa o el Comitè Olímpic Internacional (COI) com els Jocs Olímpics, el Campionat del Món i l'EuroBasket.

## Classificacions
### Campionat d'Europa

* 1946 - 8
* 1951 - 17
* 1955 - 15

### Campionat d'Europa (divisió B)

* 2005 - eliminat a la fase de grups
* 2007 - eliminat a la fase de grups
* 2009 - eliminat a la fase de grups
* 2011 - eliminat a la fase de grups

### Campionat d'Europa (divisió C)

* 1988 - 4
* 1990 - 3
* 1992 - 2
* 1994 - 4
* 2004 - 2

### Campionat dels petits estats d'Europa

* 1995 - 2
* 2003 - 3
* 2005 - 3
* 2007 - 2
* 2009 - 2
* 2015 - 3

## Referències

* ↑ (anglès)«1995 Games of the Small Countries - Men». [Consulta: 9 desembre 2012].

## Vegeu també

* FIBA Europa

## Enllaços externs

* Selecció de bàsquet de Luxemburg - Lloc web oficial
# Selecció de bàsquet de Letònia

La selecció de bàsquet de Letònia (Latvijas basketbola izlase en letó) és l'equip que representa Letònia en competicions internacionals en les competicions organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet i el Comitè Olímpic Internacional.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1936 - 15

### Campionats mundials

* 2023 - 5

### Campionats europeus

* 1935 - 1
* 1937 - 6
* 1939 - 2
* 1993 - 10
* 1997 - 16
* 2001 - 8
* 2003 - 13
* 2005 - 14
* 2007 - 13
* 2009 - 13
* 2011 - 21
* 2013 - 11
* 2015 - 8
* 2017 - 5

## Resultats

| FIBA EuroBasket Eurobasket Any Posició Pld PG PP Switzerland 1935Campions330 Letònia 19376è Lloc532 Lituània 1939Subcampions752 1946 al 1991No va participar – Ocupació soviètica de Letònia Alemanya 199310è Lloc624 Grècia 1995No es qualificà Espanya 199716è505 França 1999No es qualificà Turquia 20018è Lloc725 Suècia 200313è Lloc303 Serbia i Montenegro 200513è Lloc303 Espanya 200713è Lloc312 Polònia 200913è Lloc312 Lituània 201121è Lloc505 Eslovènia 201311è Lloc844 Croàcia, França, Alemanya, i Letònia 20158è Lloc945 Turquia, Finlàndia, Israel i Romania 20175è Lloc752 Total743044 | Als Jocs Olímpics Bàsquet als Jocs Olímpics Any Posició Pld W L Alemanya 193615è Lloc312 Estònia-Letònia l'any 2006 |

## Jugadors destacats

* Andris Biedriņš – ex jugador de Golden State Warriors.
* Kaspars Kambala – un dels millors jugadors de bàsquet letons dels anys 2000.
* Sandis Valters – un dels millors jugadors de bàsquet letons dels anys 2000.
* Ainars Bagatskis – membre de l'equip nacional de llarga durada.
* Igors Miglinieks – campió olímpic amb la selecció de la Unió Soviètica.
* Valdis Valters – Campió del món amb la selecció de la Unió Soviètica.
* Alfreds Krauklis – un dels millors jugadors de l'Europeu de 1939.
* Karlis Arents – un dels millors jugadors de l'Europeu de 1939.
* Visvaldis Melderis – tercer màxim anotador de l'equip de l'Europeu de 1939.
* Voldemārs Šmits – segon màxim anotador de l'equip de l'Europeu de 1939.
* Rūdolfs Jurciņš – màxim anotador de l'equip de l'Europeu de 193985 i 1937.

## Referències

* ↑ «Latvia at the 2023 FIBA World Cup». [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ «In the beginning ... EuroBasket 1935 in Geneva». FIBA. [Consulta: 28 agost 2023].

## Enllaços externs

* Latvian Basketball Union
# Selecció de bàsquet de Polònia

La Selecció de bàsquet de Polònia és l'equip format per jugadors de nacionalitat polonesa que representa la Federació Polonesa de Bàsquet en les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) o el Comitè Olímpic Internacional (COI).
La primera participació de Polònia en una gran competició internacional fou als Jocs Olímpics d'estiu de 1936 a Berlín. En la classificació final acabà en una meritòria quarta posició de 23 seleccions. El seu èxit més important fou una segona posició al Campionat d'Europa de 1963.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1936 - 4
* 1960 - 7
* 1964 - 6
* 1968 - 6
* 1972 - 10
* 1980 - 7

### Campionats mundials

* 1967 - 5
* 2019 - 8

### Campionats europeus

* 1937 - 4
* 1939 - 3
* 1946 - 9
* 1947 - 6
* 1955 - 5
* 1957 - 7
* 1959 - 6
* 1961 - 9
* 1963 - 2
* 1965 - 3
* 1967 - 3
* 1969 - 4
* 1971 - 4
* 1973 - 12
* 1975 - 8
* 1979 - 7
* 1981 - 7
* 1983 - 9
* 1985 - 11
* 1987 - 7
* 1991 - 7
* 1997 - 7
* 2007 - 13
* 2009 - 9
* 2011 - 17
* 2013 - 21
* 2015 - 9
* 2017 - 18
* 2022 - 4

## Jugadors destacats

* Andrzej Nartowski
* Zbigniew Dregier
* Kazimierz Frelkiewicz
* Marcin Gortat
* Edward Jurkiewicz
* Eugeniusz Kijewski
* Grzegorz Korcz
* Waldemar Kozak
* Maciej Lampe
* Wiesław Langiewicz
* Bohdan Likszo
* Mieczysław Łopatka
* Mieczysław Młynarski
* Dariusz Parzeński
* Jerzy Piskun
* Andrzej Pluta
* Andrzej Pstrokoński
* Krzysztof Sitkowski
* Paweł Stok
* Janusz Wichowski
* Adam Wójcik
* Dariusz Zelig
* Maciej Zieliński
* Jerzy Binkowski

## Referències

* ↑ Dawid Król. «Koszykówka w stolicy Hitlera. Jak Polacy otarli się o medal na igrzyskach olimpijskich w 1936 roku» (en polonès), 16-04-2020. [Consulta: 8 setembre 2023].
* ↑ «World basketball map: Poland». [Consulta: 8 setembre 2023].
# Sartika (cràter)

Sartika és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18,7 km de diàmetre. Porta el nom de Dewi Sartika (1884-1942), pedagoga indonèsia, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Sartika». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Set Nomos

Els Set Nomos (grec Hepta Nomoi, àrab Misr-Wostani = Egipte mitjà) fou el nom del districte que separava la Tebaida del Delta del Nil. El seu nom volia dir «Set territoris» que era una denominació política més que territorial.
Segons Ptolemeu i Agatàrquides el set nomos foren: Memfis, Heracleòpolis, Crocodrilòpolis, Afroditòpolis, Oxirinc, Cinòpolis i Hermúpolis. El gran i petit oasis feren part de la regió. De fet, a les assemblees regionals al Laberint hi havia nou i no set nomarques. Al sud arribava fins a Hermòpolis i al nord fins a la ciutat de Cercasorum. La regió tenia moltes pedreres destacant al nord, a Antínoe, les gorges de Beni Hassan (grec Speos Artemidos), i una mica més al sud les de Kum al-Ahmar; al desert hi havia pedreres d'alabastre que fou emprat pels sarcòfags i per altres treballs delicats; a les pedreres de Turah i Massarah als turons de Djebel al-Mokattam, a l'est de Memfis, es va obtenir la pedra per cobrir les piràmides.
Sota els làgides el districte fou governat per un epistrateg (έπιστράτηγος) i sota els romans per un procurador (procurator Augusti epistrategiae Septem Nomorum). Al segle iii cinc dels nomos (Memfis, Heracleòpolis, Crocodrilòpolis o Arsínoe, Afroditòpolis i Oxirinc) van ser units al de Leptòpolis per formar la província romana d’Arcàdia que va esdevenir aviat seu d'un arquebisbe.

## Referències

* ↑ De Rubr. Mar. ap. Photius Bibliotheca, p.1339.
# Santa Maria del Grauet

Santa Maria del Grauet és una església del municipi d'Aguilar de Segarra (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una capella de planta rectangular, d'una sola nau d'estretes mides. En una restauració feta l'any 1979 es va suprimir l'absis, de planta semicircular, decorat amb arcuacions llombardes i tes petites finestres. A la façana de ponent es troba el campanar d'espadanya doble, bé que no es conserven les campanes. A la cara de migdia hi ha la porta d'entrada i una espitllera.

## Història

Les restes que quedaven de l'absis, revelaven l'existència d'una primitiva església, datable del segle xi, que hom creu formava part d'un petit priorat o convent. L'edifici actual és del segle xii o XIII, bé que molt modificat el 1544, quan es va refer part de la nau. És sufragània de la seva veïna de Sant Martí de Maçana, del terme de Rubió.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Maria del Grauet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Seminari d'Estudis Gallecs

Seminari d'Estudis Gallecs (gallec Seminario de Estudos Galegos, SEG) va ser una institució cultural de Galícia creada pel galleguisme en 1923 per a estudiar i divulgar el patrimoni cultural gallec i per a formar investigadors. La Guerra Civil va truncar l'existència del Seminari. Antón Losada Diéguez va ser qui va tenir la idea de crear un òrgan que tingués com funció posar en valor la cultura gallega, una funció que la universitat gallega de l'època, la Universitat de Santiago de Compostel·la, no complia, amb programes acadèmics totalment aliens a la realitat, a la història i a la cultura gallegues.
Així, es va formar en la casa de Losada a Pontevedra la Xuntanza de Estudos e Investigacións Históricas e Arqueolóxicas, el germen del que seria posteriorment el SEG. En una històrica junta celebrada el 12 d'octubre de 1923, a Ortoño (parròquia del concejo d'Ames), en la qual van participar nou estudiants recollint la tradició de la Junta d'Ampliació d'Estudis promoguda per la Institución Libre de Enseñanza, s'acorda la creació del Seminari d'Estudis Gallecs. AlL poc temps, s'integren en ell bona part de la intel·lectualitat galleguista que es movia al voltant de la revista Nós.
El SEG estava estructurat en dotze seccions i utilitzava com a mètode de treball els equips interdisdiplinares. Encara que no tots els treballs realitzats ho van estar en gallec, sí que és cert que va ser el SEG qui per primera vegada va utilitzar la llengua gallega de manera significativa per a fer treball científic. Les dotze seccions i els presidents de les mateixes van ser les següents:
* Secció de Filologia, coordinador Armando Cotarelo Valledor.
* Secció d'Art i Lletres, coordinador Alfonso Daniel Rodríguez Castelao.
* Secció d'Etnografia, coordinador Vicente Risco.
* Secció d'Història, coordinador Cabeza de León, president del Seminari de 1925 a 1934
* Secció de Prehistòria, coordinador Florentino López Cuevillas.
* Secció de Geografia, coordinador Ramón Otero Pedrayo.
* Secció d'Història de l'Art, coordinador Xesús Carro.
* Secció d'Història de la Literatura, coordinador Xosé Filgueira Valverde.
* Secció de Pedagogia, coordinador Díaz Fregues.
* Secció de Ciències Aplicades, coordinador Manuel Gómez Román.
* Secció de Ciències Naturals, coordinador Luis Iglesias.
* Secció de Ciències Socials, Jurídiques i Econòmiques; coordinador Lois Tobío.
En 1936 el SEG, després de tretze anys d'activitat, va ser desmantellat pel nou règim sorgit de la revolta militar del 18 de juliol. En 1944 es va crear l'Institut d'Estudis Gallecs Padre Sarmiento (dependent del CSIC) amb el patrimoni del SEG. En 1978 es va crear el Novo Seminario de Estudos Galegos, amb seu a Santiago de Compostel·la.

## Enllaços externs

* Web del Instituto de Estudios Gallegos Padre Sarmiento.
# Serguíevka (Gubkin)

* Per a altres significats, vegeu «Serguíievka».
Serguíevka - Сергиевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 983 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Serguéievski

Serguéievski (en rus: Сергеевский) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 949 habitants.
# Serguíevka (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Serguíievka».
Serguíievka - Сергиевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 61 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Serra de Vila-seca (Lladurs)

* Aquest article tracta sobre la Serra de Vila-seca a Lladurs. Vegeu-ne altres significats a «Serra de Vila-seca (Navès)».
La Serra de Vila-seca és una serra situada al municipi de Lladurs (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.327 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Sent Líser

El cantó de Saint-Lizier és un cantó del departament francès de l'Arieja, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Sent Gironç i té 16 municipis. El cap cantonal és Sent Líser.

## Municipis

* Era Bastida deth Salat
* Bèthhag
* Caumont
* Casavèth
* Gajan
* Era Cava
* Mauvedin de Prat
* Mercenac
* Montesquiu Avantés
* Montgaug
* Montjòi de Coserans
* Prat e Bonrepaus
* Sent Líser
* Lòrp e Senta Aralha
* Taurinhan deth Castèth
* Taurinhan eth Vielh
# Palau de la Batlia

El palau de la Batlia, o dels Jàudenes, és situat a la plaça de Manises de València, al barri de la Seu. És la seu de la Diputació Provincial de València. Fou declarat Monument Històric Artístic el 1962.
Adossat al palau de la Scala (segle xvi), també propietat de la Diputació, tanquen la plaça junt el palau de la Generalitat Valenciana, situat enfront d'ambdós palaus.

## Descripció

El palau de la Batlia és un dels pocs edificis civils que ha sobreviscut de l'època foral valenciana. Representa un esquema palatí a l'entorn d'un pati central, on estudis arqueològics han constatat l'aparició de restes d'una construcció original dels segles xiv o xv. És a principis del xvi quan es remodela el pati construint els grans arcs de pedra i, probablement l'escala, obra de mestre competent i coneixedor dels avanços d'estereotomia desenvolupats en la dècada del 1490 per Pere Comte. El 1666, s'incorpora l'hort, s'hi construeix l'arc d'eixida, i s'aprecia diferència amb els existents en la solució de les bases dels pilars.
Cap al 1840, l'edifici va haver de ser adquirit per a transformar-se en seu de la Batlia i residència del procurador general del rei, i s'hi escometé sis anys més tard una sèrie d'obres d'intervenció sobre l'antiga residència dels Ferrer. A partir del 1868, data de supressió de la institució de la Batlia General, l'edifici experimentarà alteracions en la seua imatge, i s'arribà a la demolició de la façana del carrer de Serrans. El 1883, és adquirit per Josep Jaumandreu i Sitges, que encarrega al mestre d'obres Vicent Alcayne la reedificació del palau. L'accés principal a l'edifici es produeix des de la plaça de Manises, espai representatiu actual molt diferent en la seua traça i dimensions al que existia en origen. És de suposar, per açò, que quan Alcayne presenta la seua proposta al llavors propietari, projecte mantenir com a element significatiu la portada renaixentista de pedra, i plantege la repetició d'obertures en la façana que recau al carrer de Serrans.
Posteriorment, l'immoble va ser adquirit per la família Jàudenes, comtes de Zanoni, i és en aquest cas l'arquitecte Lluís Ferreres, el 1904, l'encarregat de les obres de renovació en façana (incorporant l'escut familiar) i al jardí. En el primer terç del segle xx, hi intervé José Manuel Cortina, fonamentalment, amb l'execució dels ampits de marbre de l'escala principal i entresòl, d'estil neogòtic.
El 1952, la Diputació Provincial va adquirir el palau, i destinà el pis principal per a la instal·lació del Museu de Prehistòria i la planta baixa i entresòl com a oficines d'Hisenda. Les obres d'habilitació es van desenvolupar entre els anys 1955 i 1962, i en fou el responsable l'arquitecte Lluís Albert, el projecte del qual actuava a l'entorn del pati. Va ser reprès pels arquitectes Peñin i Stuyck, en la intervenció realitzada entre 1978 i 1986, i conserva el seu ús institucional.

## Enllaços externs

* Pàgina sobre el palau del CTAV Arxivat 2013-05-29 a Wayback Machine..
# Triumpilins

Els triumpilins (en llatí Triumpilini) van ser un poble del nord d'Itàlia esmentats per August a la inscripció del Trofeu dels Alps on recordava la submissió de les tribus alpines. Plini el Vell diu que tot el poble va ser sotmès i venut com esclau, i també es van vendre les seves terres. Eren veïns del camuns, amb els que són anomenats sovint de forma conjunta. La regió que ocupaven és l'actual Val Tròmpia, a l'alta vall del Mela, mentre els camuns ocupaven la Val Camònica.

## Referències

* ↑ Plini el Vell, Naturalis Historia, llibre III, 136-137
* ↑ Smith, William (ed.). «Triumpilini». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 agost 2022].
# Tweed

«Tweed» té aquests significats:
* Tweed (tèxtil), teixit de llana típic d'Escòcia i del comtat de Donegall d'Irlanda
* Tweed (riu), riu d'Escòcia
* Biografies:
** Charles Austin Tweed (1813–1887), polític i jurista alemany
** Davy Tweed (1959), jugador irlandès de rugbi
** Merv Tweed 1955), polític del Canadà
** Steven Tweed (1972), futbolista i mànager escocès
# Txuiozi

Txuiozi (en rus: Чуйозы) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia, que el 2016 no tenia cap habitant, pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ http://www.ongudai-ra.ru/index.php/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/peredvizhnoj-fap-nachal-rabotu-v-ongudajskom-rajone
* ↑ https://www.lawmix.ru/zakonodatelstvo/1955751
# Txukotkaïta

La txukotkaïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom del districte autònom de Txukotka, a Rússia, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La txukotkaïta és una sulfosal de fórmula química AgPb₇Sb₅S$_{15}$, sent una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5467/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Rússia, a la vall del riu Levyi Vulvyveem, dins la conca del riu Amguema, al districte de Iultinsky (Districte autònom de Txukotka), on es troba en forma de grans anèdrics de fins a 0,4 × 0,5 mm. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Chukotkaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 agost 2021].
# Txukali-na-Vejne

Txukali-na-Vejne (en rus: Чукалы-на-Вежне) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 188 habitants, pertany al municipi de Kozlovka.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Umbilicaria esculenta

Umbilicaria esculenta és un liquen comestible del gènere Umbilicaria que creix sobre les roques. Es troba a l'Est d'Àsia incloent-hi la Xina, Corea i el Japó. En japonès se l'anomena iwatake (kanji: 岩茸 or 石茸)

## Referències

* Moo-Sung Kim; Hong-Bum Cho «Melanogenesis Inhibitory Effects of Methanolic Extracts of Umbilicaria esculenta and Usnea longissima» (en anglès). The Journal of Microbiology, 01-12-2007, p. 578–582. Arxivat de l'original el 2012-02-19 [Consulta: 28 maig 2008]. Arxivat 2012-02-19 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Umbilicaria esculenta entry at Index Fungorum
* Gyrophora esculenta entry at Index Fungorum
# UTC+08:30

UTC+08:30 és una zona horària d'UTC amb 8 hores i mitja de retard de l'UTC. El seu codi DTG és H+, H* o H$^0$.

## Zones horàries

* Pyongyang Time (PYT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Corea del Nord

## Història

Va estar una de les zones horàries establertes a la Xina l'any 1912. Concretament s'usava a la zona de Changpai, al nord-est de la Xina, a la zona delimitada per la longitud 127° 30′ E.
De l'any 1954 fins al 1961 Corea del Sud va decidir declarar UTC+08:30 com a hora estàndard. De l'any 2015 fins al 2018 Corea del Nord va decidir declarar UTC+08:30 com a hora estàndard.

## Geografia

UTC+08:30 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar de 127,5° E de longitud.
# Urrácal

Urrácal és una localitat de la província d'Almeria. L'any 2005 tenia 353 habitants. La seva extensió superficial és de 25 km² i té una densitat de 14,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 24′ N, 2° 22′ O. Està situada a una altitud de 744 metres i a 114 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 345 | 332 | 332 | 349 | 341 | 338 | 330 | 350 | 353 |
Nombre d'habitants segons el cens de població de l'Institut Nacional de Estadística
| | 1842 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| Població de Dret | 850 | 825 | 819 | 951 | 963 | 983 | 935 | 906 | 883 | 765 | 652 | 478 | 402 | 328 | 340 | 336 |
# Urrotz (Malerreka)

Urrotz és un municipi de Navarra, pertanyent a la comarca de Malerreka dins la merindad de Pamplona.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 216 | 214 | 213 | 208 | 200 | 197 | 190 | 187 | 184 | 182 | 183 |
| Fonts: Urrotz i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||