OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Portellet (Sobremunt)

El Portellet és una masia de Sobremunt (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil amb teulada de dues vessants orientat a migdia. Gran casal. S' hi accedeix per una lliça on s' hi observa la inscripció: JOAN POTELLES - 1687.
S' hi observen diferents cossos. El més antic, de grans proporcions, té cantoneres, portals i finestres de pedra. La façana que dona a migdia, consta de tres grans voltes de carro que configuren un porxo; a sobre hi ha una eixida amb cinc grans finestrals de forma arrodonida. Té més d'una vintena de finestres amb llindes que oscil·len entre el 1706 i el 1871. Un mur de pedra envolta la masia.

## Història

Es troben tres llindes que informen de tres grans renovacions. Una del 4 de juny de 1819, l'altre de 1792 per Silvestre Potelles, i l'altre de 1823, per Josep Potelles.
Històricament, el document més antic és del segle xiv. L' any 1367, en un capítol matrimonial, consta que una noia de Potelles es casa amb Ramon de Codina, de la Codina de Sant Bartomeu del Grau.

## Referències

* 1 2 3 4 «Portellet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Pour les p'tiots

Pour les p'tiots (Pels petits) va ser un curtmetratge mut francès de 1908 dirigit per Georges Méliès.

## Trama

Un pare empobrit, amb el seu fill petit i la seva filla, demana menjar en un mercat. Quan un comerciant enfadat els rebutja, la seva situació crida l'atenció d'una dona de caritat. Evidencia la vergonya del comerciant desagradable, compra menjar a la família pobra, parla amb la família i adopta els dos fills. Treballadors del mercat, presenciant l'escena, donant feina al pare com a home-anunci.

## Estrena

Pour les p'tiots va ser venuda per la Star Film Company de Méliès i està numerada 1326–1328 als seus catàlegs. La revista comercial nord-americana The Moving Picture World, en un breu avís sobre algunes de les pel·lícules de Méliès, va elogiar Pour les p'tiots per oferir "una sana lliçó de caritat"."
Actualment es presumeix que la pel·lícula és perduda.

## Referències

* ↑ "The Latest Films", The Film Index 3 (39): 10–12 (here 11), 10 October 1908, <https://archive.org/stream/viewsfilmindex1903film#page/n680/mode/2up>
* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 354, ISBN 9782732437323
* ↑ "Comments on Film Subjects", The Moving Picture World 3 (18): 338–39, 31 October 1908, <https://archive.org/stream/movingor03chal#page/n325/mode/2up>

## Enllaços externs

* Pour les p'tiots a Internet Movie Database (anglès)
# Premis de l'Acadèmia de Música Country

Els Premis de l'Acadèmia de Música Country són uns premis entregats per l'Acadèmia de Música Country als Estats Units. La primera edició va celebrar-se l'any 1966, i van ser els primers premis de la música country atorgats per una organització principal. Els premis van ser televisats per primera vegada l'any 1972 a ABC. A partir de 1979, la cadena televisiva responsable dels premis seria NBC, i després CBS a partir de 1998. A partir de 2022, Amazon Prime Video n'és l'encarregat.
Els Premis de l'Acadèmia de Música Country de 2021 van celebrar-se el 7 de març de 2022 a l'Allegiant Stadium, a Las Vegas. Els Premis de l'Acadèmia de Música Country de 2022 se celebraran l'11 de maig de 2023 al Ford Center a Frisco, Texas.

## Premis

Els premis entregats són els següents, essent el d'Artista de l'Any el més prestigiós:
* Premi a l'Artista de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Àlbum de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Artista Femenina de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Artista Masculí de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi al Grup de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi al Duo de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi al Senzill de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a la Cançó de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Artista Femenina Novella de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Artista Masculí Novell de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi al Duo o Grup Novell de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi a l'Esdeveniment Musical de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.
* Premi al Compositor de l'Any de l'Acadèmia de Música Country.

## Referències

* ↑ «https://twitter.com/acmawards/status/1549439074544631809» (en anglès). [Consulta: 13 gener 2023].
# Praevaliana

Praevaliana o Praevalitana va ser una província romana creada per Dioclecià a finals del segle iii, que abraçava la part oriental d'Il·líria (nord d'Albània i part de Sèrbia). Dioclecià havia nascut a Dioclea, una ciutat d'aquella part d'Il·líria.
La província romana de l'Epir (Epirus Nova) era al sud, la de Dardània a l'est, la de Mèsia primera al nord i la d'Il·líria o Dalmàcia (en endavant coneguda per Dalmàcia) a l'oest. La capital era la ciutat de Scodra.

## Referències

* ↑ Speake, Graham (et al.). Diccionario Akal de historia del mundo antiguo. Tres Cantos: Akal, 1999, p. 110. ISBN 9788446010333.
# Premi Huevo de Colón

El Premi Huevo de Colón és un guardó atorgat anualment per la Cartelera Turia des de 1992, en la gala dels Premis Turia. En ella s'honren els assoliments del món de la cultura i l'espectacle.

## Guardonats

| Any | Guardonat |
| 2018 | Zapeando (La Sexta) |
| 2017 | - |
| 2016 | Miquel Iceta |
| 2015 | Mongolia |
| 2014 | Ortifus |
| 2013 | Jorge Verstrynge |
| 2012 | Nacho Vidal |
| 2011 | Mònica Oltra, diputada de les Corts Valencianes. |
| 2010 | Andrés Perelló Rodríguez, eurodiputat |
| 2009 | Jesús Franco |
| 2008 | Jordi Évole, "El Follonero" |
| 2007 | Cándida, de Guillermo Fesser |
| 2006 | Xavi Castillo |
| 2005 | Gomaespuma |
| 2004 | Benito Pocino, "Mortadelo". |
| 2003 | Arturo Blay i Amadeo Salvador, presentadors de No estamos locos (Programa de Cadena Ser). |
| 2002 | Moncho Alpuente |
| 2001 | El Gran Wyoming |
| 2000 | Boris Izaguirre |
| 1999 | Santiago Segura |
| 1998 | Joan Monleón |
| 1997 | CQC (Caiga Quien Caiga) |
| 1996 | Xuso Civera i J.R. Seguí, manteniment de la trinxera cívica i cultural entre les séquies reials de Montcada i Xúquer. |
| 1995 | Javier Gurruchaga |
| 1994 | J. J. Pérez Benlloch i Paco Roig, "Per un València campeó" |
| 1993 | Joaquín Calomarde Gramage, "La cosa está que arde" |
| 1992 | Amadeu Fabregat, director de RTVV |

## Referències

* ↑ Los premios Turia celebran la cultura, Levante-EMV, 18 de juliol de 2018
* ↑ 'El hombre de las mil caras', 'La estrategia del silencio', o 'Merlí', entre los Premis Turia 2017, Europa Press, 29 de juny de 2017
* ↑ La cartelera Turia premia a los actores Pedro Casablanc, Natalia de Molina y Fernando Colomo, La Vanguardia, 23 de juny de 2016
* ↑ XXIV Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ Algunos de los galardonados en los XXIII Premios Turia.
* ↑ XXII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XXI Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ Premios Turia 2011 "Representantes del cine español asisten a los premios 'Turia'"
* ↑ Premios Turia 2010 "Arrancan los XIX Premios Turia con la presencia de Santiago Carrillo"
* ↑ XVIII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XVII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XVI Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XV Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XIV Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XIII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ XI Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ X Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ IX Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ VIII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ VII Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ VI Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ V Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ IV Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ III Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ II Premis Turia al web de Cartelera Turia
* ↑ I Premis Turia al web de Cartelera Turia
# Prefectura de Saga

La Prefectura de Saga (佐賀県, Saga-ken) és a l'illa de Kyushu al Japó. La capital és la ciutat de Saga. Altres principals ciutats són: Imari, Kanzaki, Karatsu, Kashima, Ogi, Takeo, Taku, Tosu, Ureshino.

## Referències

* ↑ «Saga | Visita Japón | JNTO» (en castellà). [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ «Prefectura de Saga en la región de Kyushu | VIAJE A JAPÓN» (en castellà). Viaje a Japón, 28-08-2019.
# Processador de xarxa

Un processador de xarxa és un circuit integrat que té un conjunt de característiques específicament dirigides al domini de l'aplicació de xarxa.
Els processadors de xarxa solen ser dispositius programables programables i tindrien característiques genèriques similars a les unitats de processament central d'ús general que s'utilitzen habitualment en molts tipus diferents d'equips i productes.
A les xarxes de telecomunicacions modernes, la informació (veu, vídeo, dades) es transfereix com a paquet de dades (anomenada commutació de paquets), que contrasta amb les xarxes de telecomunicacions més antigues que transportaven informació com a senyals analògics, com ara la xarxa telefònica commutada pública (PSTN) o analògic. Xarxes de televisió/ràdio. El processament d'aquests paquets ha donat com a resultat la creació de circuits integrats (IC) optimitzats per tractar aquesta forma de paquets de dades. Els processadors de xarxa tenen característiques o arquitectures específiques que es proporcionen per millorar i optimitzar el processament de paquets dins d'aquestes xarxes.
Els processadors de xarxa s'utilitzen en la fabricació de molts tipus diferents d'equips de xarxa, com ara:
* Encaminadors, encaminadors de programari i commutadors (processadors inter-xarxa).
* Tallafocs.
* Controladors de frontera de sessió.
* Dispositius de detecció d'intrusions.
* Dispositius de prevenció d'intrusions.
* Sistemes de monitorització de xarxes.
* Seguretat de la xarxa (criptoprocessadors segurs).

## Aplicacions

* Discriminació i reenviament de paquets o trames, és a dir, el funcionament bàsic d'un encaminador o commutador.
* Aplicació de la qualitat de servei (QoS): identificació de diferents tipus o classes de paquets i oferint un tractament preferent per a alguns tipus o classes de paquets a costa d'altres tipus o classes de paquets.
* Funcions de control d'accés: determinant si un paquet o flux de paquets específic s'ha de permetre que travessi l'equip de xarxa.
* Xifratge de fluxos de dades: els motors de xifratge basats en maquinari integrats permeten que els fluxos de dades individuals siguin xifrats pel processador.
* Processament de descàrrega TCP.

## Referències

* ↑ «Network Processor - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 3 març 2023].
* ↑ «What is a Network Processor (NPU)? - Definition from Techopedia» (en anglès). http://www.techopedia.com.+[Consulta: 3 març 2023].
* ↑ Kohler, Mark. «How Network Processors Work» (en anglès). https://barrgroup.com,+01-11-2000.+[Consulta: 3 març 2023].
* ↑ «Network Processor Market 2023 Will Witness a Huge Rise in Revenues by 2027 With 13.9% CAGR| 118 Pages Report» (en anglès). https://www.marketwatch.com.+[Consulta: 3 març 2023].
# Proasellus elegans

Proasellus elegans és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: la vall del riu Bela Reka (Romania).

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ Motas, C. & Capuse, I., 1965. Beiträge zur Kenntnis der Brunnenfauna im Tal des Flusses Bela Reca (Rumänien). Int J Speleol 1 (4): 461-478.
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Proasellus escolai

Proasellus escolai és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

És una espècie demersal que viu a l'aigua dolça de rius subterranis.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: la província de Granada (l'Estat espanyol).

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J. P. i Magniez, G., 1982. Nouveaux asellides hypoges du Sud-Est de l'Espagne (Crustacea, Isopoda, Asellota) Bulletin Zoologisch Nuseum Universiteit van Amsterdam 9(6): 37-45.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ Fauna ibérica - CSIC (castellà)
* ↑ La fauna acuática subterránea de Andalucía (castellà)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Província marítima de Ferrol

La província marítima de Ferrol és una de les trenta províncies marítimes en les quals es divideix el litoral espanyol. Comprèn des del meridià de l'Estaca de Bares fins a la línia amb rumb 300° de punta Carboeira. Limita a l'est amb la província marítima de Burela i a l'oest amb la província marítima de la Corunya.
La capitania d'aquesta província marítima es troba al port de Ferrol, que també és el port més important.
De nord a sud consta dels següents districtes marítims:
* Cariño (FE-1): des de l'Estaca de Bares fins a la punta Candelaria.
* Cedeira (FE-2): des de la punta Candelaria fins a la punta Chirlateira.
* Ferrol (FE-3): des de la punta Chirlateira fins a la Punta Carboeira.

## Enllaços externs

* REAL DECRETO 638/2007, de 18 de mayo, por el que se regulan las Capitanías Marítimas y los Distritos Marítimos
# Priekopa

Priekopa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1418.
# Província de Chota

La província de Chota és una de les tretze províncies que conformen el departament de Cajamarca al Nord del Perú, la seva capital és la mateixa ciutat de Chota. Limita pel Nord amb la província de Cutervo; per l'Est amb les províncies d'Utcubamba i de Luya (Amazones); pel Sud amb les províncies de Hualgáyoc i Santa Cruz; i per l'Oest amb les províncies de Chiclayo i Ferreñafe (Lambayeque).
Des del punt de vista jeràrquic de l'Església catòlica forma part de la Prelatura de Chota, sufragània de l'Arquidiòcesi de Piura.

## Història

El 6 de freber de l'any 1821, va rebre la categoria de provincia segons el Senyor Horacio Villanueva, mitjançant l'Estatut Provisional durant el Protectador del Libertador José de Martín.

## Geografia

Té una extansió, la provincia, d'uns 3.795.10 km² .

## Turisme

La provincia de Chota, té molts lloc d'interés turístic per poder visitar, amb els quals es pot gaudir plàcidament, tan d'esports com d'aventura.

## Població

La província té una població apróximada de 165.000 habitants, ocupant així el tercer lloc en població del departament de Cajamarca.
Els problemes de salut més àlgids són: la mortalitat materna i la desnutrició crònica.

## Divisió territorial

La provincia chotana està dividida en dinou districtes, que són els següents:
* Chota
* Anguía
* Chadín
* Chalamarca
* Chiguirip
* Chimbán
* Choropampa
* Cochabamba
* Conchán
* Huambos
* Lajas
* Llama
* Miracosta
* Paccha
* Pión
* Querocoto
* San Juan de Licupis
* Tacabamba
* Tocmoche

## Capital de la província

La capital de la província és la ciutat de Chota té una població de 45 000 habitants, situada a 2.394 m.s.n.m. (Plaça d'Armes).
# Marta Cantón i Gutiérrez

Marta Cantón i Gutiérrez (Barcelona, 28 de desembre de 1965) és una exgimnasta especialitzada en gimnàstica rítmica, coneguda per ser la primera esportista espanyola a conquerir un diploma olímpic.
Formada a l'INEFC, va aconseguir els primers títols als campionats de Catalunya de 1977. Entrenada per Emilia Boneva des de l'any 1982, va guanyar dos títols de campiona d'Espanya absoluta (1982 i 1984). També va participar a dos campionats d'Europa, l'any 1982 a Stavanger (Noruega) i el 1984 a Viena, on aconseguí la medalla de bronze, i a dos campionats del Món, el de 1983 a Estrasburg i el de 1985 a Valladolid. El 1984 va competir als Jocs Olímpics de Los Angeles, els primers Jocs on hi va haver competició de gimnàstica rítmica. Encara que va arribar a ser tercera en els preliminars, Cantó va finalitzar en la sisena plaça, aconseguint així la millor classificació d'una esportista espanyola i el primer diploma olímpic.
L'any 1985 es va retirar esportivament i fou guardonada com la millor esportista catalana per la seva trajectòria esportiva i, l'any següent, el Consejo Superior de Deportes li atorgà la medalla de bronze al mèrit esportiu. Posteriorment va exercir de professora d'educació física.

## Referències

* 1 2 3 «Marta Cantón i Gutiérrez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ F. Delgado, Luis. «La gimnasia rítmica española puede lograr por primera vez una medalla en el Mundial». ABC p. 44-45, 07-11-1983. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ Miedes, José Mª. «Marta Canton: primera española diplomada» ( PDF) (en castellà). El Mundo Deportivo, 22-08-1984. [Consulta: 31 juliol 2018].
# Batalla de Jushi

La batalla de Jushi (xinès tradicional: 車師之戰, xinès simplificat: 车师之战, pinyin: Jūshī Zhī Zhàn) va ser una batalla entre la Dinastia Han i els Xiongnu sobre la conca de Turfan en el 67 aC. La batalla va ser un èxit pels Han, que estaven dirigits per Zheng Ji.

## Antecedents

El rei de Jushi, Wugui, es va rendir als Han, després els Han van llançar un atac des de la Conca del Tarim i van assetjar la ciutat Jiaohe, capital de Jushi.

## Batalla

Els Xiongnu van acudir en l'ajuda de Jushi, però van escapar després que Zheng Ji i Sima Xi els van enfrontar amb els seus exèrcits. Zheng Ji llavors va deixar 20 homes amb un general per a protegir el rei de Jushi, però tenia por del retorn dels xiongnu, i va fugir a Wusun.

## Conseqüències

Els xiongnu implantaren Doumo com el rei de Jushi, i van traslladar la població més a l'est de Jiaohe. Zheng Ji envià 300 homes per apoderar-se de la ciutat.
En el 60 aC, es va produir una dissensió interior entre la camarilla governant dels Xiongnu, i Xianxianshan, el Príncep Rizhu del Xiongnu es va estacionar en la Conca Turpan, dugué 12.000 dels seus soldats i 12 membres de la reialesa a jurar lleialtat a la cort imperial dels Han. El mateix any, els Han van nomenar Zheng Ji com el Protector General de les Regions Occidentals, amb el seu post a Wulei (a prop Qiuci) per supervisar tota la regió de l'oest de la Conca del Tarim fins a les muntanyes del Pamir. L'anterior Protector General, Dan Qin, va ser mort durant una revolta dirigida per Yanqi en el 13 dC. Un breu intent de restaurar el protectorat general va ser llançada per Wang Mang en el 16 dC, sota el nou nomenat Protector General Li Chong, els exèrcits aviat van avançar cap a l'Estat de Yanqi, però va ser derrotat finalment per Yanqi i els seus aliats, Li Chong va fugir a l'estat de Qiuci, i va morir poc després de la caiguda de la Dinastia Xin.

## Bibliografia

* Ban Gu et al., Hanshu. Beijing: Zhonghua Shuju, 1962. ISBN 7-101-00305-2
* Sima Guang, comp. Zizhi Tongjian. Beijing: Zhonghua Shuju, 1956. ISBN 7-101-00183-1
# Polypompholyx

Polypompholyx és un subgènere de plantes que pertany al gènere Utriculària.

## Seccions

* Pleiochasia
* Polypompholyx
* Tridentaria

## Referències

* ↑ Silva S.R., Gibson R., Adamec L., Domínguez Y., Miranda V.F.O.. (2018) Molecular phylogeny of bladderworts: A wide approach of Utricularia (Lentibulariaceae) species relationships based on six plastidial and nuclear DNA sequences, Molecular Phylogenetics and Evolution, Volume 118, Pages 244-264, ISSN 1055-7903
# Pont de Can Peixauet

El pont de Can Peixauet se situa sobre el riu Besòs i connecta el municipi de Santa Coloma de Gramenet amb el barri del Bon Pastor de Barcelona. L'obra, amb un disseny modern i d'impacte visual, va ser projectada per Juan José Arenas de Pablo i Marc Pantaleón. Va ser inaugurat l'any 1992 sent un dels 4 ponts que connecta Barcelona amb Santa Coloma de Gramenet. També és conegut com a Pont del Potosí per perllongar el carrer del mateix nom.

## Descripció

El pont es troba sobre el riu Besòs. Aquest riu representa un dels elements essencials que configuren la personalitat de Santa Coloma de Gramenet i que ha servit per preservar la seva identitat. A més suposa una barrera que separa el municipi de Barcelona.
El primer pont d'unió entre aquests dos municipis es va inaugurar al 1913, l'antic Pont Vell. Més tard es construirien els ponts de Can Zam i del Molinet. El pont de Potosí, nom amb què es coneix popularment a la zona, es va inaugurar al 1992, dins del pla de millora de la ciutat per als Jocs Olímpics. És l'últim dels quatre ponts que actualment connecta Santa Coloma de Gramenet amb els barris més urbanitzats de Barcelona, millorant així la seva integració amb l'àrea metropolitana. Per això, el pont inclou passejos de vianants de 6 m d'ample, concebuts no només de pas, sinó també per caminar i descansar, mirant el paisatge.
El disseny modern i espectacular del pont de Can Peixauet forma part del patrimoni artístic de Santa Coloma de Gramenet.

## Característiques tècniques

El pont del carrer Potosí sobre el riu Besòs és de tipus atirantat, de característiques urbanes, amb una longitud total de 138 metres i 35 d'amplada. Dues piles de formigó armat divideixen el pont en tres trams. El tram central té una llum de 76 metres. Les piles del pont serveixen de suport de les dues torres on tenen origen els tirants que sustenten el tauler en el seu pla mitjà. El disseny de la secció transversal ha estat conformat amb formigó pretesat, per fer front als esforços interns de flexió transversal. En disposar d'un únic de pla de suspensió en l'eix del tauler, la flexió transversal d'aquest pont va plantejar més dificultats que els esforços longitudinals.
El tauler es compon d'una biga de calaix central. Connectats a aquesta hi trobem unes bigues de cantell variable perllongades cap a fora. A l'interior del calaix hi trobem, cada 7,20 m i en sentit longitudinal, un diafragma transversal que permet l'ancoratge d'un parell de tirants. Aquests tirants suporten part del pes propi, la càrrega de superestructura i la sobrecàrrega d'ús. La resta de la càrrega és suportada pels pilars i pels estreps.

## Referències

* ↑ «Sabías que... (4) | Santa Coloma Gramenet» (en castellà). Arxivat de l'original el 28 d'agost de 2017. [Consulta: 27 maig 2017].
* 1 2 Lacuesta, Raquel. Ponts de la província de Barcelona : comunicacions i paisatge. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2008. ISBN 978-84-9803-303-8.
* ↑ País, Ediciones El «De puente en puente» (en castellà). , 17-06-2006 [Consulta: 27 maig 2017].
* ↑ «| Arenas&Asociados». Arxivat de l'original el 2021-05-14. [Consulta: 27 maig 2017].
# Pont de Can Pairó

El Pont de Can Pairó és una obra de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont de tres arcs, és modern pla i de pedra i ciment amb baranes de ferro. Passa sobre la riera de Farró, afluent del Fluvià. Una mica després del Pont de la riera del Farró hi ha ca l'Enric o can Pairó.

## Referències

* 1 2 «Pont de Can Pairó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].