OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Olivia Ahn

Olivia Ahn és una metgessa britànica, innovadora i fundadora de Fluus. Fluus ha desenvolupat una compresa higiènica que es pot rentar, que es va llançar el 2023. És la guanyadora del Concurs d'Emprenedors de l'Alcalde de Londres i del Programa WE Innovate.

## Educació

Ahn va estudiar medicina a l'⁣Imperial College de Londres. Es va enfadar amb el mercat de la higiene femenina i sobretot preocupada pels problemes mediambientals. Frustrada per l'impacte de les compreses en el medi ambient, va fundar Planera durant el seu darrer curs de la facultat de medicina. Va competir en competicions emprenedores a l'Imperial College de Londres, obtenint suport financer, mentoria i patrocinadors. Ahn ha dit que el seu millor consell per als emprenedors és fer proves i buscar la validació per part dels consumidors: les proves internes exhaustives van resultar insuficients.

## Fluus

Cada dia, Europa envia 535 tones de plàstic de compreses sanitàries als abocadors o incineradores. Ahn va desenvolupar una compresa higiènica que es pot rentar que es pot utilitzar i eliminar de manera sostenible. La compresa higiènica està certificat que es pot rentar, és 100% biodegradable i té el mateix impacte ambiental que el paper higiènic. Va aconseguir que fos "certificada per rentar" treballant amb el Centre d'Investigació de l'Aigua.
Les compreses es van llançar el 2023 i s'inspiren en les superfícies hidrofòbiques de les plantes per dirigir l'aigua a un nucli altament absorbent. Els materials són d'origen vegetal i inclouen fibres naturals, una barrera de biopolímer i un adhesiu no tòxic a base de saba d'arbre.

## Reconeixements

* Guanyador del programa Althea-Imperial 2017
* 2018 Advanced Hackspace Grant
* Concurs d'emprenedors de l'alcalde de Londres 2018

## Referències

* ↑ «Meet The Founder Behind The World's First Flushable Pad» (en anglès). ARTAH. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «Planera Founder Dr. Olivia Ahn Talks Period Products and Sustainability at TEDxCambridgeUniversity» (en anglès americà). [Consulta: 27 febrer 2024].
* ↑ «Dr Olivia Ahn, Co-Founder and CEO of Planera on Creating Sustainable Products and the Role of FMCG», 10-03-2021.
* 1 2 3 4 5 «D/srupt Issue 3 by Imperial Enterprise Lab - Issuu» (en anglès). issuu.com p. 40–41, 15-10-2020. [Consulta: 27 febrer 2024].
* ↑ , <https://www.youtube.com/watch?v=zga34mXghoU>. Consulta: 28 febrer 2024
* 1 2 «Our Story» (en anglès). Fluus. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «tech» (en anglès). Fluus. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «Flower-petal-inspired menstrual pads crowned Althea 2017 winner | Imperial News | Imperial College London» (en anglès). Imperial News, 23-03-2017. [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ Admin. «Scores of Imperial students make semi-finals of Mayor's Entrepreneur competition» (en anglès britànic). The Imperial College Advanced Hackspace, 08-07-2020. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «Imperial startup developing flushable menstrual pads wins Mayor's competition | Imperial News | Imperial College London» (en anglès). Imperial News, 11-04-2018. [Consulta: 26 febrer 2024].
# Jenni Mikkonen

Jenni Mikkonen (nascuda Jenni Honkanen, Lahti, 24 de febrer de 1980) és una esportista finlandesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Piragüisme de 2006, en la prova de K2 200 m, i tres medalles al Campionat Europeu de Piragüisme en els anys 2005 i 2008.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2006 | Szeged ( Hongria) | 3 | K2 200 m |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2005 | Poznań ( Polònia) | 3 | K1 200 m |
| 2006 | Račice ( Txèquia) | 3 | K2 200 m |
| 2008 | Milà ( Itàlia) | 2 | K2 500 m |

## Referències

* ↑ «Jenni Mikkonen» en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Jenni Mikkonen» en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ «Jenni Honkanen» en Canoeresults.eu (en anglès).

## Enllaços externs

* Lista de medallistas olímpicos y mundiales en piragüismo (1936-2007): parte 1, parte 2. Federación Internacional de Piragüismo (anglès)
# Vicent Montalbà Tarazona

Vicent Montalbà Tarazona (València, 1969) és un dibuixant i dissenyador gràfic valencià.
El 2015 es publicà el còmic Carroñero, editat per La Cúpula, guionitzat per Ricardo Vilbor i dibuixat per ell. La història es caracteritza per estar plena de sarcasmes, tindre un missatge polític i estar ambientada en món de fantasia medieval a l'estil de l'espasa i bruixeria. El dibuix segueix l'estil de Robert Crumb. La història és protagonitzada per Khanis Fhou que és obligat a servir un exèrcit guiat pel capità Merkel. A LH MAgazin Music consideraren com una "xicoteta obra mestra". Enric Ros el puntuà amb un 6 sobre 10. L'origen de la història se li ocorregué al guionista quan estudiava la Guerra Civil Espanyola al pensar en "gent que hagué de defendre idees que no eren les seues".
Posteriorment es publicà el còmic Chorizos, atraco a la española, guionitzat per Ricard González Vilar, i editat per Grafito editorial.
L'any 2016 es publicà el còmic col·lectiu De muerte, prologat per ell i Agustín Ferrer i on participa junt a Ana Gardía a la història "Destination Mars", una sàtira que tracta sobre la mort i de la televisió.
El 2017 GP Ediciones publicà un còmic d'un sol tom amb referències al món dels videojocs, Mundo Extraño.

## Referències

* ↑ «'Carroñero', un antihéroe bárbaro inspirado en Robert Crumb». RTVE, 10-03-2010 [Consulta: 3 març 2016].
* 1 2 3 «Marzo 2015. Un cómic al día(3): “Carroñero” de Ricardo Vilbor y Vicente Montalbá. Ediciones La Cúpula». LH Magazin Music, 04-03-2015.
* 1 2 3 4 Ros, Enric «Carroñero». La Finestra Digital, 07-05-2015. Arxivat 7 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Recomendaciones». El Periódico de Villena, 28-08-2015 [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «'Carroñero', un antihéroe bárbaro inspirado en Robert Crumb, de Ricardo Vilbor y Vicente Montalbá. Reseña». Versovia, 01-03-2015 [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ Jiménez, Jesús «'Chorizos, atraco a la española', el 'Atraco a las 3' del Siglo XXI». RTVE, 04-05-2015 [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ Velasco, Carmen «La muerte ilustrada». Las Provincias, 30-10-2016 [Consulta: 6 novembre 2016].
* ↑ Allué, V. «"Mundo extraño es un tebeo de aventuras y filosofía de la calle"». Diario del Alto Aragón, 07-05-2017 [Consulta: 11 juny 2017].
* ↑ Muñoz, Felipe «Crítica de Mundo Extraño». Juegos y Cosplays, 02-05-2017 [Consulta: 11 juny 2017]. Arxivat 3 de maig 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-05-03. [Consulta: 11 juny 2017].

## Enllaços externs

* Vicente Montalbá a Facebook
# Kodiakovka

Kodiakovka (en rus: Кодяковка) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 45 habitants, pertany al municipi de Nesterovka.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# Dunes City

Dunes City és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2007 tenia 1.360 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunes City tenia 1.241 habitants, 558 habitatges, i 414 famílies. La densitat de població era de 178,8 habitants per km².
Dels 558 habitatges en un 18,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 2,6% entre 18 i 24, un 16,1% entre 25 i 44, un 37,1% de 45 a 60 i un 27,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.100$ i la renda mediana per família de 47.574$. Els homes tenien una renda mediana de 34.167$ mentre que les dones 25.417$. La renda per capita de la població era de 27.048$. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunes City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunes City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# SpaceX CRS-6

SpaceX CRS-6, també coneguda com a SpX-6, va ser el vuitè vol per la nau espacial de subministrament no tripulada Dragon de SpaceX i la sisena missió operacional de SpaceX contractada per la NASA sota un contracte de Commercial Resupply Services. Va ser atracat a l'Estació Espacial Internacional del 17 d'abril al 21 de maig de 2015.

## Referències

* ↑ «DRAGON CRS6 Satellite details 2015-021A NORAD 40588». N2YO, 19-04-2015. [Consulta: 19 abril 2015].

## Enllaços externs

* NASA
* SpaceX/NASA CRS-6 press kit Arxivat 2015-04-10 a Wayback Machine., PDF, April 2015.
# Orsara Bormida

Orsara Bormida és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Montaldo Bormida, Morsasco, Rivalta Bormida, Strevi i Trisobbio.
Pertanyen al municipi les frazioni de Moglia, Piano, San Quirico i Uvallare.
# Tema de Xipre

El tema de Xipre va ser un tema o província civil i militar que comprenia l'illa de Xipre després de ser reconquerida per la marina romana d'Orient el 965.

## Història

La reconquesta de l'illa, que estava en mans dels àrabs, per Nicetes Calcutzes, va permetre a l'emperador Nicèfor II recuperar un punt de suport primordial a la Mediterrània oriental, i li va facilitar una reconquesta almenys parcial de Síria. Per la seva importància estratègica, el comandament del tema de Xipre s'acostumava a donar a persones de confiança de l'emperador, com ara a Eumacios Filokales, estrateg del tema durant 20 anys (del 1093 al 1112 aproximadament) durant el regnat d'Aleix I Comnè. El tema es va dotar d'una flota per organitzar les expedicions destinades a reconquerir Síria i Egipte. Sota la direcció de Filokales, els habitants van ser sotmesos a una forta pressió tributària que va provoca protestes, en particular de l'Església, però no van arribar a revoltar-se.
El 1099, Filokales va rebutjar un atac de Pisa contra l'illa i va fer d'interlocutor en nom del basileu Aleix I Comnè davant dels croats. A més, Xipre va subministrar blat i aliments als Estats croats, per la seva riquesa agrícola. El 1155 Joan Ducas Comnè va ser nomenat Dux de Xipre. A la fi del segle xii, Xipre va servir de base per als pretendents del tron imperial. El 1184, un nebot de Manuel I Comnè anomenat Isaac Comnè de Xipre, es va apoderar de l'illa de la que es va proclamar basileu. Andrònic I Comnè no tenia els mitjans necessaris per reduir aquesta rebel·lió i es va venjar en la família d'Isaac. El 1186, Isaac II Àngel, el successor d'Andrònic I, va intentar acabar amb els dèspotes separatistes de Xipre, però la seva flota va ser vençuda per la de Margaritone de Bríndisi, un almirall normand enviat per Guillem II de Sicília per defensar Isaac Comnè. Després d'aquest fracàs, l'illa va escapar definitivament del control de Constantinoble i el 1191, Isaac Comnè, aïllat, va ser derrotat fàcilment per Ricard Cor de Lleó que va cedir l'illa a la Casa de Lusignan la qual hi va establir el Regne de Xipre.

## Referències

* 1 2 3 4 Bréhier, Louis. Vie et mort de Byzance. París: Albin Michel, 2006, p. 171, 187, 252, 284. ISBN 9782226171023.
* ↑ Skoulatos, Basile. Les personnages Byzantins de l'Alexiade: analyse prosopographique et synthèse. Louvain-la-Neuve: Bureau de Recueil, College Erasme, 1980, p. 148, 181.
* ↑ Malamut, Elisabeth. Alexis Ier Comnène. París: Ellipses, 2007, p. 117-118. ISBN 9782729833107.
* ↑ Cheynet, Jean-Claude. Le monde byzantin II: L'Empire byzantin (641-1204). París: Presses Universitaires de France, 2006, p. 441. ISBN 9782130520078.
* 1 2 Ostrogorsky, Georges. Histoire de l'État byzantin. París: Payot, 2007, p. 430, 442. ISBN 9782228902069.
# Karang

Karang (o Karang Poste) és una ciutat del departament de Foundiougne de la regió de Fatick, situada en el sud-oest del Senegal. La ciutat és un important pas fronterer cap a Amdalai, a Gàmbia.

## Referències

* ↑ «Maps, Weather, and Airports for Karang, Senegal». [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «Senegal: Regionen, Städte, urbane Gemeinden & Agglomerationen - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen». [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ «No one allowed to Cross Karang-Amdalai Border» (en anglès americà). [Consulta: 2 desembre 2020].
# Precisió doble

En informàtica, precisió doble és un format numèric de computador que ocupa dues localitzacions d'emmagatzemament adjacents o 8 bytes. Un nombre de precisió doble, molts cops simplificat com a doble, pot ser definit a ser un enter, punt fix, o punt flotant.
Per a la seva representació es segueix l'estàndard IEE 754-2008 de 64 bits amb base 2, la qual proporciona una precisió relativa pròxima als 16 dígits decimals i el rang de magnitud al voltant de 10$^{−308}$ fins a uns 10$^{308}$. Com a conseqüència del seu format, els valors pròxims a zero tenen una major precisió que els valors màxims o mínims.
Els computadors moderns amb una paraula de 32 bits (precisió simple) proporcionen precisió doble de 64 bits.Punt flotant de precisió doble és un estàndard IEEE 754 per codificar nombres decimals o binaris en punt flotant en 8 bytes.

## Format punt flotant de precisió doble binària

* Bit de signe: 1 bit (1=negatiu i 0=positiu)
* Exponent mida: 11 bits representat amb el format excés 1023
* Significant precision: 52 bits (53 implícit)
El format és escrit amb el primer bit significatiu amb valor 1, a menys que l'exponent sigui tot zeros. Amb els 52 bits de la fracció mantissa que apareixen en el format de memòria la precisió total és per tant 53 bits (aproximadament 16 dígits decimals, $\log _{10}(2^{53})\approx 15.955$). Aquests bits estan distribuïts com es mostra a continuació:

### Codificació de l'exponent

* E$_{min}$ (0x001) = -1022
* E$_{max}$ (0x7fe) = 1023
* Exponent bias (0x3ff) = 1023
El verdader exponent = exponent escrit - exponent bias
Els exponents 0x000 i 0x7ff tenen un significat especial:
* 0x000 és utilitzat per representar el zero i denormals
* 0x7ff és utilitzat per representar l'infinit i NaNs
Tots els patrons de codificació de bits són vàlids.
Tot el nombre de doble precisió està descrit per:
$(-1)^{\text{signe}}\times 2^{{\text{exponent}}-{\text{exponent bias}}}\times 1.{\text{mantissa}}$

### Exemples de doble precisió

1/3 és arrodonit per la part baixa, en lloc de l'alta com en la precisió simple, degut al nombre parell de bits en la mantissa.
En més detall:

## Format de punt flotant de doble precisió decimal

per ser afegit

## Vegeu també

* mitja precisió – precisió simple – precisió doble – precisió quàdruple
# TARGET

El TARGET (Trans-European Automated Real-time Gross Settlement Express Transfer — «Sistema de Transferència Urgent Automatitzat Transeuropeu en Temps Real») fou un sistema interbancari europeu.
El sistema s'ocupava de processar els pagaments en euros a dins de la Unió Econòmica i Monetària de la Unió Europea en temps real. Comprenia setze sistemes de liquidació bruta en temps real (SLBTR) nacionals i el mecanisme de pagaments del Banc Central Europeu (MEP). El TARGET aprofitava la xarxa i la infraestructura SWIFT per dur a terme els pagaments de manera ràpida i segura.
El TARGET donava servei a més de 1.000 parts participants i més de 48.000 entitats de crèdit (incloent-hi sucursals locals i filials). Al novembre de 2007 fou substituït pel TARGET2, un sistema de pagaments uniforme del Sistema Europeu de Bancs Centrals.

## Vegeu també

* SWIFT
# Llépol del Cap

El llépol del Cap (Promerops cafer) és un ocell de la família dels promeròpids (Promeropidae). Habita zones de matoll de les muntanyes del sud de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Llépol del Cap». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/01/2022(català)
# Fiord de Vefsn

El fiord de Vefsn (o Vefsnfjord en noruec) és un fiord del comtat de Nordland, Noruega. Fa aproximadament 51 quilòmetres de llarg, aconseguint una profunditat màxima d'uns 440 metres. El fiord flueix a través dels municipis d'Alstahaug, Leirfjord i Vefsn.
El fiord comença a la localitat de Tjøtta, al sud de l'illa d'Alsten i travessa Leirfjord abans de girar cap al sud a mesura que avança cap a l'interior per Mosjøen. La part exterior del fiord també es diu Sørfjord.
Diversos grans rius desemboquen al Vefsnfjord, incloent el Vefsna, el Fusta i Drevja. Els tres dels rius són tradicionalment excel·lents rius de pesca de salmó, tot i que ja han estat infectats per un paràsit del salmó.
Una nau de presoners alemanya va ser enfonsada aquí per aeronaus britàniques durant la Segona Guerra Mundial, amb gran nombre de víctimes. Un monument situat en una illa propera els recorda.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Vefsnfjorden» (en noruec). [Consulta: 30 novembre 2011].
# Houtain-le-Val

Houtain-le-Val (en való Houtin-l'-Vå, en neerlandès Dalhoutem (rar)) és un antic municipi de Bèlgica a la Província de Brabant Való, al qual es troba la font del riu Dijle. L'any 1802 va fusionar-se amb el nucli d'Houtain-le-Mont i el 1977 amb Genappe. El nom d'origen germànic significa casa (hem) prop del bosc (holt), un topònim molt freqüent.
A l'edat mitjana, el poble era una senyoria, el castell que en formava la seu queda un punt d'interès major del poble. El 1396 passà sota dominació borgonyona i s'integrà a les Disset Províncies. Després va passar sota dominació dels habsburguesos castellans i més tard austríacs fins a la revolució francesa.
El 1815 el poble passà al Regne Unit dels Països Baixos i el 1830 a Bèlgica.
L'activitat principal del poble és l'agricultura.

## Llocs d'interès

* Castell d'Houtain-le-Val
* Castell de Crawhez.
* Castell d'Houtain-le-Mont
* Les masies de la Haie, de la Basse-cour, de la Hagoule i de Pontaille.
* Estany-font del Dijle
* Resclosa a l'estany-font del Dijle

## Referències

* ↑ Houtain-le-Val Arxivat 2012-03-18 a Wayback Machine. al web oficial del municipi de Genappe, consultat el 6 de maig de 2012
* ↑ Houtain-sur-Dyle al web Exonyme - Vergessene Ortsnamen NG
* ↑ Genappe dans l'Histoire Arxivat 2013-10-13 a Wayback Machine. Cercle d'Histoire et d'archéologie du Pays de Genappe
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Houtain-le-Val
# Factor E

El factor E (de l'anglès Environmental factor, factor mediambiental) és un paràmetre emprat en química verda que permet mesurar quan acceptable és un procés químic des del punt de vista mediambiental. Es calcula mitjançant la relació entre la massa dels residus generats i la massa del producte desitjat:
$E={\frac {m_{residus}}{m_{producte}}}$
Aquest paràmetre fou proposat al final de la dècada del 1980 pel químic anglès Roger A. Sheldon (1942), professor de biocatàlisi i química orgànica a la Universitat Tecnològica de Delft, Països Baixos.
El factor E considera la quantitat real de residus produïts en el procés, tots els composts generats excepte el producte desitjat. Té en compte el rendiment químic i inclou els reactius, les pèrdues de dissolvents, tots els auxiliars de procés i, en principi, el combustible (tot i que sovint és difícil de quantificar). Hi ha una excepció: l'aigua generalment no està inclosa en el factor E. Per exemple, quan es considera el corrent de residus en dissolució només es compten les sals inorgàniques i els composts orgànics continguts a l'aigua; l'aigua està exclosa. En cas contrari, això comportaria factors E excepcionalment alts que no són útils per comparar processos.
Un factor E més alt significa més residus i, en conseqüència, un major impacte ambiental negatiu. El factor E ideal és zero. Es pot calcular fàcilment a partir del coneixement del nombre de tones de matèries primeres adquirides i el nombre de tones de producte venudes, per a un producte determinat o un lloc de producció o fins i tot una empresa sencera. Cal observar que aquest mètode de càlcul exclourà automàticament l'aigua utilitzada en el procés però no l'aigua formada.
| Indústria | Tones de productes | Factor E |
| Petroquímica | 10$^6$ - 10$^8$ | < 0,1 |
| Química industrial | 10$^4$ - 10$^6$ | < 1-5 |
| Química fina | 10$^2$ - 10$^4$ | 5 - 50 |
| Química farmacèutica | 10 - 10$^3$ | 25 - 100 |

## Relació amb l'eficiència atòmica

L'eficiència atòmica o economia atòmica és un altre paràmetre molt emprat en química verda. En contrast amb el factor E, és un nombre teòric, és a dir, suposa un rendiment del 100 % i exactament quantitats estequiomètriques i ignora les substàncies que no apareixen a l'equació estequiomètrica. A partir de l'eficiència atòmica es pot derivar un factor E teòric. Per exemple una eficiència d'atòmica del 40 % correspon a un factor E d'1,5 (60/40). A la pràctica, però, el factor E serà generalment molt més alt, ja que el rendiment no és del 100 % i s'utilitza un excés de reactius i s'han de tenir en compte les pèrdues de dissolvent i la generació de sal durant el treball.

## Referències

* ↑ «Welcome to www.sheldon.nl». Arxivat de l'original el 2022-09-26. [Consulta: 26 setembre 2022].
* 1 2 3 Sheldon, Roger A. Green chemistry and catalysis. Weinheim: Wiley-VCH, 2007. ISBN 978-3-527-30715-9.
# Knasibfita

La knasibfita és un mineral de la classe dels halurs. El seu nom fa referència als elements químics que la componen: K, Na, Si, B i F.

## Característiques

La knasibfita és un halur de fórmula química K₃Na₄(SiF₆)₃(BF₄). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la knasibfita pertany a «03.CH - Halurs complexos, silicofluorurs» juntament amb els següents minerals: mal·ladrita, bararita, criptohalita, hieratita i demartinita.

## Jaciments

La knasibfita va ser descoberta al cràter La Fossa, a Vulcano (Sicília, Itàlia) l'any 2006. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Knasibfite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].