OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menisc (òptica)

Menisc, (del grec μηνίσκος «lunita») És una lent òptica en forma de mitja lluna. És concavoconvexa, això vol dir que té una superfície còncava i una altra convexa. Pot ser convergent o divergent., per tant la longitud focal pot ser tant positiva com negativa, depenent de les curvatures de les dues superfícies. Si les dues superfícies, tant la còncava com la convexa, presenten la mateixa curvatura, no tindrien cap efecte òptic, ja que quedarien igualades les convergències i les divergències de la llum. Corregeix l'aberració esfèrica d'una lent plana convexa, produint un punt focal mínim per a la llum col·limada entrant.

## Lents menisc convergents

Són les que tenen una superfície llegurament còncava i una altra de convexa, per tant, la superfície convexa acaba tenint més importància que la superfície còncava. És una lent més gruixuda a la part central que no pas als extrems. També pot ser anomenada lent menisc positiva.

## Lents menisc divergents

Són els que tenen una superfície lleugerament convexa i una altra de còncava, per tant, la superfície còncava acaba tenint més importància que la superfície convexa. És una lent més fina a la part central que no pas als extrems. També pot ser anomenada lent menisc negativa.

## Referències

* ↑ «[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.04.0057:alphabetic+letter=*m:entry+group=63:entry=mhni/skos Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon, μ, μῆνις, μηνίσκος]». [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ glosarios@servidor-alicante.com. «Menisco (Óptica)» (en castellà), 13-08-2015. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Menisco (óptica)» (en castellà). Los diccionarios y las enciclopedias sobre el Académico.
* ↑ «Lentes de Menisco: CO2 Laser Optics». Arxivat de l'original el 2018-12-15. [Consulta: 3 desembre 2018].
* 1 2 educaplus.org. «La Luz» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 desembre 2018].
# Universitat de Castella-la Manxa

La Universitat de Castella-La Manxa (UCLM) es va crear mitjançant la Llei de 30 de juliol de 1982 i es va fer efectiva en 1985. Amb la creació d'aquesta universitat es van integrar en una mateixa institució diferents centres universitaris existents en la regió, anteriorment dependents d'altres universitats. A aquests centres es van afegir posteriorment noves facultats i escoles fins a arribar a la configuració actual de la UCLM. La seva implantació va representar la vocació de la comunitat autònoma per a dotar-se d'un sistema universitari propi, al servei dels quasi dos milions de ciutadans de Castella-La Manxa, amb aproximadament 80.000 km² de territori.
La UCLM és una institució regional, estructurada en quatre campus universitaris: Albacete, Ciudad Real, Conca i Toledo, a més dels mini-campus de les localitats d'Almadén, Talavera de la Reina i Puertollano. El campus de la província de Guadalajara és adscrit a la Universitat d'Alcalá.
Es tracta d'una universitat jove i dinàmica, adaptada als nous models europeus d'ensenyament superior. Les seves llicenciatures en Belles Arts, Medicina, Ciències Químiques i Dret; i les seves diplomatures en Fisioteràpia, Teràpia Ocupacional i Informàtica, amb molt prestigi.
Cada campus té una gran autonomia, amb el seu propi govern central. El seu rectorat es troba a Ciudad Real i compta amb vicerectorats de campus en la resta, tots connectats amb fibra òptica. A més a més compta amb un important Parc Tecnològic dedicat a la investigació i desenvolupament científic i cultural de la institució. Les seves noves instal·lacions fan d'ella una universitat jove i referencial. L'obertura del curs universitari 2005-2006 va ser presidit pels reis de l'estat.
# Portada/article març 31
## Tapís de la Creació

El Tapís de la Creació, també anomenat Tapís de Girona, és un brodat del segle xi o de començaments del xii que es troba al Museu Capitular de la Catedral de Girona. És únic en el seu gènere i la peça més important de totes les de l'art tèxtil romànic que es conserven, només comparable al Tapís de Bayeux com a testimoni de la pintura a l'agulla d'època romànica. De 4,70 metres d'amplada per 3,65 metres d'alçada, brodat amb llanes de colors, té una justificada fama universal i atrau constantment l'atenció dels estudiosos per la misteriosa riquesa del seu contingut temàtic i iconogràfic. Presenta una vasta simfonia sobre la creació del món i l'estada de l'home al Paradís, i una corona còsmica en la qual els elements de la natura encerclen la figura central de Crist.
# Audeloncourt

Audeloncourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 100 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Audeloncourt era de 100 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 24 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 63 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 61 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 49 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Audeloncourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 8 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 12 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 45 eren actives i 15 eren inactives. De les 45 persones actives 41 estaven ocupades (25 homes i 16 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 15 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Audeloncourt hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Audeloncourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Audeloncourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Monkaen Kaenkoon

Monkaen Kaenkoon, en thai: มนต์แคน แก่นคูน (Yasothon, 20 juliol de 1973), és un cantant i actor tailandès.

## Discografia

* Yang Koay Thee Soai Derm (ยังคอยที่ซอยเดิม)
* Yam Tor Khor Toe Haa (ยามท้อขอโทรหา)
* Sang Fan Duai Kan Bor (สร้างฝันด้วยกันบ่)
* Roang Bgan Pit Kid Hot Nong (โรงงานปิดคิดฮอดน้อง)
* Fan Eek Krang Tong Pueng Ther (ฝันอีกครั้งต้องพึ่งเธอ)
* Trong Nan Kue Na Thee Trong Nee Kue Hua Jai (ตรงนั้นคือหน้าที่ ตรงนี้คือหัวใจ)
* Hai Khao Rak Ther Muean Ther Rak Khaw (ให้เขารักเธอ เหมือนเธอรักเขา)
* Ai Hak Khaw Toan Jao Bor Hak (อ้ายฮักเขา ตอนเจ้าบ่ฮัก)
* San Ya Nam Ta Mae (สัญญาน้ำตาแม่)

## Referències

* ↑ Towers of energetic strength
* ↑ “มนต์แคน แก่นคูน”เสียงดีใจหล่อ สร้างบ้านให้เด็กเรียนดีด้อยโอกาส
* ↑ “มนต์แคน” นำเงินทิปหน้าเวที สร้างบ้านให้กับเด็กเรียนดีแต่ยากจน
* ↑ Young Kauy Tee Soy Derm
# Vegetació zonal

La vegetació ve determinada per l'ambient. Però l'ambient no és un ent indeterminat i atzarós, sinó que pateix certes regularitats que venen atorgades sobretot per la climatologia del planeta. Aquesta dona lloc a un seguit de zones bioclimàtiques i les seves corresponents zones de vegetació. Així, per exemple, el bioma mediterrani ve definit per una zona bioclimàtica mediterrània (definida també com a zona subtropical subhumida) que li correspon una zona de formacions vegetals mediterrànies (definida també com a zona dels boscos i bosquines esclerofil·les subtropicals). Les variacions intrazonals que s'hi donen permeten distingir, segons la latitud, diferents subzones bioclimàtiques, i segons l'altitud, diferents estatges bioclimàtics.
Totes aquestes variacions van associades als corresponents dominis de vegetació.
Així doncs, tota la vegetació compresa en aquests dominis és el que hom anomena vegetació zonal. És la flora esperable i dominant d'un territori, ja que la climatologia general és el factor més important que determina la naturalesa de les comunitats vegetals.
# Uricotèlic

Els uricotèlics són aquells animals que excreten àcid úric com a principal catabòlit nitrogenat, un tret molt comú en ocells, rèptils terrestres, insectes i alguns crustacis terrestres. L'àcid úric es forma a partir de l'amoníac, principalment al fetge i fins a cert punt als ronyons. És un procés altament dependent de l'energia, però que genera un producte menys tòxic que l'amoníac i la urea. A més és pràcticament insoluble en aigua, pel que pot ser eliminat del cos en estat pràcticament sòlid, generant un important estalvi d'aigua a l'organisme. Els excrements d'alguns ocells com cormorans, pelicans i mascarells s'empren comercialment per a extreure'n àcid úric; anomenat guano, és molt apreciat com adob.

## Referències

* ↑ «Uricotèlic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Urica

Urica és la capital de la parròquia del mateix nom situada a 45 km al sud-est del poblat de Santa Inés, en l'estat Anzoátegui a Veneçuela.
Es localitza en les coordenades geogràfiques: 09° 43’ 00” de latitud Nord i 64° 00’ 30” de Longitud Oest. Va ser fundada pels espanyols a mitjan segle xviii sobre una planicie banyada per les aigües del Riu Urica i el Riu Amana, envoltada dels llocs de cria pecuària de major fama en Anzoátegui i coneguda com a gran productora de fruits menors.
En aquesta població van tenir lloc memorables accions de guerra tals com les de José Félix Ribas i José Francisco Bermúdez contra José Tomás Boves. El 12 de setembre de 1814 es va donar la Batalla de Curareque; el 5 de desembre d'aquest mateix any la cèlebre Batalla de Urica en la qual va morir Boves i per això té la seva tomba al poble. El 27 d'abril de 1870 es va donar la Batalla de Altagracia, i el 20 de febrer de 1902, la batalla del Puente.
En 1879, per disposició del Congrés Nacional de la República, és creat el Gran Estat d'Orient, la capital del qual seria Urica. Aquesta divisió polític territorial que, en el seu moment va estar conformat pels actuals estats Anzoátegui, Sucre i Monagas, es va mantenir vigent fins a 1881 quan va rebre el nom d'Estat Bermúdez, para, en 1898, finalment adoptar la denominació d'Estat Sucre.
# Viaducte Sfalassà

El viaducte Sfalassà és un viaducte de 254 metres d'altura situat prop de Bagnara Calabra, Calàbria, Itàlia. El pont està localitzat a la Autostrada A3 Napoli-Reggio Calàbria. El viaducte Sfalassà va guanyar el premi europeu CECM el 1970s.

## Característiques

És el més alt del món entre els ponts del seu tipus amb l'obertura més llarga del món. A principis de 2012 estava entre els 20 ponts més alts de qualsevol tipus. És el segon pont més alt d'Itàlia després del Viaducte Itàlia i la llum de l'ull principal és de 376 metres.

## Vegeu també

* Viaducte Europa
* Pas del Brenner
* Brenner Autobahn
* Viaducte Itàlia
* Brenner
* Túnel de base del Brenner

## Referències

* ↑ http://www.lestradedellinformazione.it/site/home/servizi-dinformazione/approfondimenti/articolo11315.html Arxivat 2016-06-30 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.highestbridges.com/wiki/index.php?title=List_of_500_Highest_International_Bridges
* ↑ http://www.highestbridges.com/wiki/index.php?title=Sfalassa_Bridge

## Enllaços externs

* http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ANEU=s0002297
* http://www.highestbridges.com/wiki/index.php?title=sfalassa_bridge
* Colle_Isarco_Viaduct
# Veladura

La veladura és una tècnica pictòrica que consisteix a aplicar capes molt primes de pintura, de manera que es transparenti la capa inferior, així el color que es veu és el resultat suavitzat de la mescla del color inferior més el de la veladura.
Per realitzar una veladura és necessari que la capa inferior estigui perfectament seca. Aquesta capa inferior pot ser d'oli o d'acrílic, però mai ha de fer-se al contrari, és a dir, no ha de pintar-se acrílic sobre oli. En l'antiguitat s'utilitzava freqüentment una base de tremp sobre la qual, una vegada seca, s'anaven afegint les successives veladures de color a l'oli. La transparència i la profunditat, aconseguides d'aquesta manera, donen una qualitat inimitable a les obres pintades enterament seguint aquestes tècniques.
Per aprimar la pintura s'han d'usar mitjans sintètics, especialment concebuts per a aquest ús. No convé usar oli de llinosa perquè rellisca el color i es pot barrejar en altres zones.
L'oli treballat a força de veladures és la tècnica de pintar que més es va utilitzar en el Renaixement. També va ser freqüentment utilitzada per artistes posteriors. Rembrandt, per exemple, finalitzava els seus quadres amb nombroses veladures de color transparent sobre la base seca. Altres méstres d'aquesta tècnica eren Ticià, Il Tintoretto i Paolo Veronese.

## Referències

* 1 2 «0216986.xml Veladura». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Veladura». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Valencià (desambiguació)

«Valencià» té aquests significats:
* Lingüística:
** Valencià, dialecte del català parlat al País Valencià i a la comarca del Carxe de la Regió de Múrcia.
** «Valencià» és també la denominació històrica, tradicional i oficial que rep el català al País Valencià.
* Sociologia:
** Valencià, individu pertanyent al País Valencià, vegeu valencians.
** Valencià, individu pertanyent a la ciutat de València, vegeu València.
* Gastronomia:
** Valencià, postre refrescant fet de gelat, vegeu Valencià (postres).
# Volta al Món Maia

La Volta al Món Maia (en castellà: Vuelta al Mundo Maya) és una cursa ciclista per etapes que es disputa a Guatemala. La primera edició es disputà el 2012 i formà part de l'UCI Amèrica Tour, amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2012 | Giovanni Báez | Alejandro Serna | Freddy Piamonte |
| 2013 | Edward Beltrán | Edwin Carvajal | Jaime Castañeda |
| 2014 | Luis Marroquín | Alder Torres | Julian Yac |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Viquipèdia en serbocroat

La Viquipèdia en serbocroat (Srpskohrvatska Wikipedija), també coneguda com la Viquipèdia en croatoserbi (Hrvatskosrpska Wikipedija), és la versió serbocroata de la Viquipèdia. Hi ha també una versió en croat, serbi i bosni.
Aquesta viquipèdia va ser tancada inicialment el 2005 a causa de la inactivitat, però més tard va reobrir-se.

## Referències

* ↑ meta:Requests for new languages/Wikipedia Serbo-Croatian

## Enllaços externs

* Viquipèdia serbocroat
# Volta a Castella i Lleó 2017

La Volta a Castella i Lleó 2017, 32a edició de la Volta a Castella i Lleó, es disputà entre el 19 i el 21 de maig de 2017, sobre un total de 479,9 km, repartits entre tres etapes. La cursa formà part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou el francès Jonathan Hivert (Direct Énergie), vencedor d'una etapa i de la classificació per punts, que s'imposà a Jaime Rosón (Caja Rural-Seguros RGA) i a Henrique Casimiro (Efapel).
En les altres classificacions secundàries João Rodrigues (W52-FC Porto) guanyà la classificació de la muntanya, Daniel Mestre (Efapel) les metes volants i l'Androni Giocattoli la classificació per equips.

## Equips

Divuit equips van prendre part en aquesta edició de la Volta a Castella i Lleó: 1 World Tour, quatre equips continentals professionals i tretze equips continentals.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 19 de maig | Aguilar de Campoo – Santibáñez de la Peña | etapa plana | 168 | Aleksandr Ievtuixenko | Aleksandr Ievtuixenko |
| 2a etapa | 20 de maig | Velilla del Río Carrión – La Camperona | etapa de mitja muntanya | 166,4 | Jonathan Hivert | Jonathan Hivert |
| 3a etapa | 21 de maig | Ponferrada – Lleó | etapa plana | 145,5 | Carlos Barbero Cuesta | Jonathan Hivert |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Hivert se impone en Vuelta a CyL con victoria de Barbero en la última etapa». mundodeportivo.com, 21-05-2017 [Consulta: 22 maig 2017].
* ↑ «2017 » Vuelta a Castilla y Leon (2.1)». procyclingstats.com. [Consulta: 22 maig 2017].

## Enllaços externs

* Volta a Castella i Lleó (castellà)
# Venascha

Venascha o Venaissa (italià i piemontès Venasca) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 1.578 habitants. Està situat a la Val Varacha, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Brondèl, Brossasc, Isascha, Panh, Peasc, Rossana i Valmala.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Dario Ballatore | Llista cívica |
# Venaus

Venaus (arpità Vëno, piemontès Venàus) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 962 habitants. Està situat a la Vall Cenischia, una de les Valls arpitanes del Piemont. Limita amb els municipis de Giaglione, Mompantero, Moncenisio i Novalesa, Val-Cenis (Savoia, França).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Nilo Durbiano | Llista cívica |
# Venasca

* Aquest article tracta sobre el municipi francès. Si cerqueu el municipi italià, vegeu «Venascha».
Venasca (occità) o Venasque (francès) és un municipi francès al departament de Vauclusa (regió de Provença – Alps – Costa Blava).

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1.194 | 1.117 | 1.050 | 1.093 | 1.054 | 1 057 | 983 | 942 | 984 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 950 | 1 007 | 938 | 885 | 830 | 735 | 680 | 700 | 646 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 595 | 545 | 524 | 442 | 422 | 420 | 410 | 371 | 407 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 506 | 519 | 526 | 656 | 785 | 1 002 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1969-1975 | Julien Ruel |
| 1975-1981 | Rémi Rapetti |
| 1981- | Gaby Bezert |

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Vodacom

Vodacom Group és la companyia telefònica líder de Sud-àfrica, amb més de 55 milions de clients. Part de Vodafone Group, va ser el primer a oferir serveis 3G i, per tant, una xarxa UMTS a Sud-àfrica i també a oferir HSDPA.
Per al 2007 va anunciar la implementació de la xarxa HSUPA.
A més de Sud-àfrica, Vodacom també ofereix serveis GSM a Tanzània, Lesotho, Moçambic i la República Democràtica del Congo.
Proporciona cobertura al mont Kilimanjaro, que va ser durant anys (fins a la cobertura de l'Everest) el punt més alt assolit pel senyal GSM.
Els principals competidors de Vodacom són MTN, Cell C i Virgin Mobile.
Vodacom era propietat del 50% de Vodafone i el 50% de Telkom.

## Referències

* ↑ «About us | About us | Vodacom Group». [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ «Where we operate | About us | Vodacom Group». [Consulta: 7 juliol 2022].

## Vegeu també

* Vodafone

## Enllaços externs

* Vodacom - Lloc web oficial
# Vanstraelenia chirophthalma

Vanstraelenia chirophthalma és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 28 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Guinea Bissau fins a Angola.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Vyšná Sitnica

Vyšná Sitnica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1408.
# Volta a Llombardia 1972

La Volta a Llombardia 1972 fou la 66a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el diumenge 7 d'octubre de 1972, sobre un recorregut de 266 km. El vencedor final fou el belga Eddy Merckx (Molteni), que s'imposà en solitari i amb gairebé un minut i mig al francès Cyrille Guimard (Gan-Mercier-Hutchinson) i a l'italià Felice Gimondi (Salvarani).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Eddy Merckx | Molteni | 6h 47' 54" |
| 2 | Cyrille Guimard | Gan-Mercier-Hutchinson | + 1' 27" |
| 3 | Felice Gimondi | Salvarani | m. t. |
| 4 | Frans Verbeeck | Watney-Avia | m. t. |
| 5 | Antoine Houbrechts | Salvarani | m. t. |
| 6 | Joop Zoetemelk | Flandria-Beaulieu | m. t. |
| 7 | Raymond Delisle | Peugeot-Michelin-BP | + 1' 30" |
| 8 | Willy De Geest | Van Cauter-Magniflex-De Gribaldy | + 1' 39" |
| 9 | Franco Bitossi | Filotex | m. t. |
| 10 | Michele Dancelli | Scic | m. t. |

## Referències

* «Cyclisme - Tour de Lombardie - 1972». les-sports.info. [Consulta: 13 gener 2016].
* «Giro di Lombardia 1972». cyclebase.nl. [Consulta: 13 gener 2016].
* «66a edizione Giro di Lombardia (1972)». museociclismo.it. [Consulta: 13 gener 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Wareham

Wareham és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2008 tenia 21.221 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wareham tenia 20.335 habitants, 8.200 habitatges, i 5.338 famílies. La densitat de població era de 219,3 habitants/km².
Dels 8.200 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.422 $ i la renda mediana per família de 45.750$. Els homes tenien una renda mediana de 37.601 $ mentre que les dones 28.306$. La renda per capita de la població era de 21.312$. Entorn del 8,1% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wareham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wareham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vérkhneie Moixevo

Vérkhneie Moixevo (en rus: Верхнее Мошево) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Solikamski. El 2010 tenia 168 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].