OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hidalgoïta

La hidalgoïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la beudantita. És l'anàleg d'arsènic de la hinsdalita i l'anàleg d'alumini de la beudantita. El seu nom prové de la seva localitat tipus.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hidalgoïta pertany a «08.BL: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 3:1» juntament amb els següents minerals: beudantita, corkita, gal·lobeudantita, hinsdalita, kemmlitzita, svanbergita, woodhouseïta, arsenogoyazita, arsenogorceixita, arsenocrandal·lita, benauita, crandal·lita, dussertita, eylettersita, gorceixita, goyazita, kintoreïta, philipsbornita, plumbogummita, segnitita, springcreekita, arsenoflorencita-(La), arsenoflorencita-(Nd), arsenoflorencita-(Ce), florencita-(Ce), florencita-(La), florencita-(Nd), waylandita, zaïrita, arsenowaylandita, graulichita-(Ce), florencita-(Sm), viitaniemiïta i pattersonita.

## Característiques

La hidalgoïta és un fosfat de fórmula química PbAl₃(AsO₄)(SO₄)(OH)₆. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.

## Formació i jaciments

Es forma com a mineral secundàri en la zona d'oxidació de dipòsits de sulfurs polimetàl·lics. Ha estat descrita en tots els continents exceptuant l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana únicament ha estat descrita a la mina La Cresta (Bellmunt del Priorat, Priorat).

## Referències

* ↑ «Hidalgoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Hidalgoite from La Cresta mine, Bellmunt del Priorat, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 23 gener 2024].
# Erwan Vallerie

Erwan Vallerie (Alger, 31 de juliol de 1944 - Rennes, 9 de febrer de 2022), nom de ploma d'Yvon-Gildas Vallerie, fou un economista bretó que el 1969 fundà la revista mensual Sav Breizh amb Yann Choucq, transformada en 1971 en una revista bimestral d'estudis, i en fou director fins a la seva desaparició el 1975. Es consagrà des d'aleshores als treballs de recerca històrica i lingüística.

## Publicacions

* Théorie de la Nation, publicat el 1971 a Sav Breizh (Amunt Bretanya !)
* Communes bretonnes et paroisses d'Armorique, Beltan, Brasparts, 1986, ISBN 2905939044
* Diazezoù studi istorel an anvioù-parrez = Traité de toponymie historique de la Bretagne, An Here, Le Relecq-Kerhuon, 1995, 3 vol., ISBN 2868431534 [text bretó i traducció francesa]
* tesi doctoral Traité de toponymie historique de la Bretagne (text bretó i traducció francesa), 1995 a les edicions An Here
* L'art et la manière de prononcer ces sacrés noms de lieu de Bretagne, Le Chasse-Marée / ArMen, Douarnenez, 1996, ISBN 2903708630
* Théorie de la Nation reeditat amb els assaigs («Théorie de la Nation», «Place de la langue dans le combat de libération nationale», «l'Europe contre la Bretagne», i «Nous barbares locaux»), novament el 1971 i 1976, sota el títol Nous barbares locaux, per les edicions An Here en 1997
* Ils sont fous ces Bretons !!, trousse de survie pour découvreur des Armoriques, Spézet, éditions Coop Breizh, 2003. (amb l'il·lustrador Nono)

## Referències

* 1 2 Décès d’Erwan Vallerie, militant culturel breton et auteur de « Ils sont fous ces Bretons !! », Ouest-France, 10/02/2022
* ↑ «Fichier INSEE des personnes décédées en France». [Consulta: 13 març 2022].
# Limnonectes namiyei

Limnonectes namiyei és una espècie de granota que viu al Japó.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Kaneko, Y. & Matsui, M. 2004. Limnonectes namiyei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Strang (Oklahoma)

Strang és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 100 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Strang tenia 100 habitants, 43 habitatges, i 27 famílies. La densitat de població era de 137,9 habitants per km².
Dels 43 habitatges en un 20,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 37,2% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 3% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.792 $ i la renda mediana per família de 25.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 12.676 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Strang». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Strang». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Luis Ramírez

Luis Ramírez (Madrid; 1968 - 30 d'abril de 2004), director artístic espanyol i impulsor del teatre musical a Espanya. Titulat en Enginyeria de Camins i Ports, va començar la seva relació amb el món del teatre arran de la rehabilitació del Teatro Lara l'any 1996 i fundar la productora "Pigmalión".
Va morir l'any 2004, a causa de càncer de còlon a l'edat de 39 anys. Estava casat i amb tres filles, i la seva capella ardent va ser instal·lada en el Tanatori-Cementiri de La Paz.

## Producción

Musicales :
| Tipus | Nom | Local | Any | Ciutat (País) | Protagonistes |
| Musical | El hombre de La Mancha | Teatro Lope de Vega | 1997 | | Paloma San Basilio i José Sacristán |
| Musical | Hermanos de sangre | Teatro Nuevo Apolo | | | |
| | La jaula de las locas | | | | |
| | Doce hombres sin piedad | | | | |
| Musical | Siete novias para siete hermanos | | | | |
| Musical infantil | Peter Pan | Teatro Nuevo Apolo | 1998(Madrid)/1999 (Gira por Espanya) | | |
| Musical infantil | Annie | Teatro Nuevo Apolo | 2001 | | |
| Obra | Pop corn | | | | dirigida per Juanma Bajo Ulloa |
| Musical | Grease | | | Madrid | |
| Musical | La magia de Broadway | Teatro Lara | 1999 | | Mia Patterson, Pablo Abraira ,Beatriz Luengo y Pedro Ruy Blas con Marta Sánchez |
| Musical | Jekyll y Hyde | Teatro Nuevo Apolo | 2000 | Madrid | Raphael i Beatriz Luengo |

## Filmografia com a director artístic

* Días de cine - 2007
* Horas de luz - 2004
* No somos nadie - 2002
* Buñuel y la mesa del rey Salomón - 2001
* Lázaro de Tormes - 2001
* Las cosas del querer II - 1995

## Premis

* XV Premis Goya, candidat al Goya a la millor direcció artística

## Referències

* ↑ Luis Ramírez, impulsor del teatro musical en España, El Mundo, 1 de maig de 2004
* ↑ Luis Ramírez, empresario teatral, promotor de grandes musicales, El País, 1 de maig de 2004
* ↑ Lázaro de Tormes al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Luís Ramírez, productor a love4musicals.com
# Sanjaq de Mohács

El sanjaq de Mohács (de fet sanjaq de Mihäč) i de vegades sanjaq de Pécs (Pečüy) o de Szekcsö (Sekčoy) fou una unitat administrativa de l'Imperi Otomà creada al segle xvi (el primer sanjaqbegui, Kasim, és esmentat el 1543). El 1552 una part important del sanjaq de Mohács va formar el sandjak de Koppány (Köpän) i més tard es van segregar trossos que foren units als sandjaks de Simontornya (Shimontörna) i Szigetvár (Sigetvär). Formava part del vilayat de Budin (Buda) i el 1546 i 1552 el formaven 10 nahiyeler però el 1580 i 1590 ja només eren 3 nahiyeler i 1 kaza.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VII, 221
# Hofje

Un hofje (petit pati en català, diminutiu de hof, pati) és una paraula neerlandesa per referir-se a una tipologia de cases de beneficència al voltant d'un pati, que existeixen des de l'Edat Mitjana. Eren l'habitatge de persones grans (en la seva majoria, dones) i es finançaven amb aportacions de particulars i funcionaven com una forma de seguretat social. Als Països Baixos encara existeixen molts hofjes en ús, lguns d'ells com residència d’estudiants.
Generalment, els hofjes es construeixen en forma d'O amb un pati o jardí al mig, i una porta d'entrada al conjunt (a través del pati) en un extrem. És probable que la forma dels hofjes s'inspirés en els antics beguines, grups de petites cases habitades exclusivament per dones religioses de vida seglar.
Se sol distingir entre els Begijnenhofjes i els hofjes "regulars". Els primers eren només per a dones catòliques seglars que vivien en una mena de convents. Els altres eren institucions de tipus més caritatiu.
* Sexe: la major part dels hofjes es van fundar per a dones, en els qui es podien confiar les tasques domèstiques de manteniment.
* Religió: molts hofjes es van fundar per a persones de la fe del fundador. De fet, algunes van ser fundades per parròquies.
* Edat: des del segle xvii es requeria una edat mínima, generalment 50 anys.
* Extracció socioeconòmica: els hofjes es destinaven als més pobres.
Al segle xviii hi havia hofjes creats amb finalitats comercials en els quals els inquilins pagaven un lloguer.
Són especialment famosos pel seu nombre i el seu estat de conservació els hofjes de Leiden.

## Referències

* ↑ Harmans, Gerard, M. L., Olanda, Dorling Kindersley, London, 2005 - Mondadori, Milano, 2007, p. 97
* ↑ Harmans, Gerard, M. L., op. cit., p. 111

## Enllaços externs

* Consell rural de Hofjes amb la llista d'aproximadament 100 patis connectats (neerlandès)
# Electre

L'electre és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom del grec ήλεκτρου, 'ambre', en al·lusió al seu color, i és mencionat en l'obra L'Odissea. El mateix nom va ser usat per a denominar l'ambre, probablement pel color groc pàl·lid d'algunes varietats d'ambre.

## Característiques

L'electre és una varietat de l'or. Químicament és un aliatge d'or i plata, en el qual la plata pot arribar a proporcions màximes del 40% i mínimes del 20%. L'electre de les muntanyes dels Urals, a més, porta un 20% de coure. El color de l'electre és groc pàl·lid o blanc-grogós, i com més plata conté, més pàl·lid n'és el color.
Segons la classificació de Nickel-Strunz l'electre pertanyia a «01.AA - metalls i aliatges de metalls, família coure-cupalita», juntament amb els minerals següents: alumini, coure, or, plom, níquel, plata, auricuprur, cuproaurur, tetraauricuprur, anyuiïta, khatyrkita, iodina, novodneprita, cupalita i hunchunita.

## Referències

* ↑ «Electrum» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 agost 2015].
# Sanborn

«Sanborn» té aquests significats:
* Toponímia:
** Sanborn (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Sanborn (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
** Sanborn (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
* Biografies:
** Alden Sanborn (Jefferson, Wisconsin, 1899 - Charlotte Hall, Maryland, 1991), remer estatunidenc
** Colin Campbell Sanborn (Evanston, 1897 – 1962), ecòleg i biòleg estatunidenc
** David Sanborn (1945), saxofonista estatunidenc, associat al smooth jazz, el jazz, el blues, el rhythm and blues i la fusió de jazz
# Luis Pérez de León

Luis Pérez de León (1893 - Madrid, 24 de juny de 1962) va ser un actor espanyol. De jove es dedicà a la fotografia artística i esdevingué força popular com a actor de teatre; fou creador de companyies de teatre infantils i fins una escola d'actors. També va actuar al cinema i fins i tot també fou durant la dècada del 1940 i 1950 actor de doblatge. És enterrat al Cementiri de La Almudena.

## Filmografia

* Isidro labrador (1922)
* La chica del gato (1926)
* Los héroes del barrio (1936)
* La chica del gato (1943)
* Orosia (1943)
* Una chica de opereta (1943)
* Tambor y cascabel (1944)
* Turbante blanco (1944)
* La mies es mucha (1948)
* Las aguas bajan negras (1948)
* Apartado de correos 1001 (1950)
* Mi adorado Juan (1950)
* Teatro Apolo (1950)
* Un soltero difícil (1950)
* Bajo el cielo de Asturias (1951)
* Duda (1951)
* La forastera (1951)
* La señora de Fátima (1951)
* Me quiero casar contigo (1951)
* El sistema Pelegrín (1952)
* La laguna negra (1952)
* Muchachas de Bagdad (1952)
* Persecución en Madrid (1952)
* Bienvenido, Mister Marshall (1953)
* Dos caminos (1953)
* Jeromín (1953)
* La alegre caravana (1953)
* El bandido generoso (1954)
* El pescador de coplas (1954)
* Felices Pascuas (1954)
* La moza del cántaro (1954)
* Novio a la vista (1954)
* Todo es posible en Granada (1954)
* El sol sale todos los días (1956)

## Premis

En l'edició de 1948, va rebre la medalla al millor actor secundari atorgada pel Cercle d'Escriptors Cinematogràfics pel seu paper a Las aguas bajan negras.

## Referències

* ↑ Entierro de don Luis Pérez de León, ABC, 26 de juny de 1962
* ↑ Fitxa de Luis Pérez de León a ElDoblaje.
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1948». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-05-26. [Consulta: 23 març 2016].
# Polidora

Una polidora es una eina manual que serveix per a polir coses com el metall i la fusta.
«Polidora» té aquests significats:
* Polidora de fuster
* Polidora filla de Peleu i d'Antígona
# Hofmann (restaurant)

Hofmann és un restaurant creat el 1992 a Barcelona per la cuinera catalana Mey Hofmann.
Ubicat en un primer moment, des de la seva creació el 1992, al barri del Born de Barcelona, al costat de l'escola del mateix nom, l'any 2007, quinze anys després de la seva inauguració, el restaurant Hofmann abandona l'antic establiment per tal de deixar més espai a l'escola de cuina de nom homònim a la qual pertany, i es trasllada al número 14-16 del carrer de la Granada del Penedès, entre el carrer Balmes i la Via Augusta, entre el barri de Sant Gervasi i el barri de Gràcia de Barcelona. Tant el restaurant com l'escola tenen un especial reconeixement a nivell internacional, i el restaurant, on es poden trobar els millors plats de la cuina mediterànea, és considerat com un dels més prestigiosos de la ciutat. L'any 2004 fou guardonat amb una Estrella Michelin. L'any 2023 fou seleccionat com a un dels millors restaurants de Barcelona per la revista gastronómica Bon Viveur.

## Referències

* ↑ Seijo, Berta «Restaurant Hofmann. El bressol dels xefs». Món Empresarial, 28-10-2015 [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ «Restaurant Hofmann». Guia.cat. [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ «Restaurante Hofmann, cocina de autor con estrella Michelin». Bcn.Restaurantes. [Consulta: 9 juliol 2024].
# Electric Arguments

Electric Arguments és el tercer àlbum de l'ex Beatle Paul McCartney i el productor Youth sota el pseudònim de The Fireman, publicat el 2008
L'àlbum fou enregistrat en tretze dies durant el període de quasi un any. Electric Arguments és el tercer àlbum de The Fireman i és molt innovador, ja que és el primer que compta amb veus, ja que els anteriors àlbums havien estat únicament de música ambiental.
El 5 de juliol, Paul McCartney va donar el tema "Lifelong Passion (Sail Away)" per la gala benèfica d'Adopt-A-Minefield, una organització en contra de les mines antipersona.
El 29 de setembre la cançó "Nothing Too Much Just Out Of Sight" fou emesa al programa de BBC Radio One de Zane Lowe, essent així emès per primer cop. A més des del 8 d'octubre de 2008, aquesta mateixa cançó pot ésser descarregada del web musical NME Arxivat 2008-11-05 a Wayback Machine.

## Llista de cançons

Totes les cançons escrites i interpretades per Paul McCartney
* "Nothing Too Much Just Out Of Sight" - 4:58
* "Two Magpies" - 2:16
* "Sing The Changes" - 3:47
* "Travelling Light" - 5:09
* "Highway" - 4:20
* "Light From Your Lighthouse" - 2:35
* "Sun Is Shining" - 5:15
* "Dance 'Til We're High" - 3:41
* "Lifelong Passion (Sail Away)" - 4:52
* "Is This Love?" - 5:55
* "Lovers In A Dream" - 5:25
* "Universal Here, Everlasting Now" - 5:09
* "Don't Stop Running" - 10:32
* Inclou una bonus track que comença en 7:57

## Electric Arguments Deluxe Edition

El 2 de juny de 2009 sortia a la venda l'edició Deluxe del mateix àlbum, que inclou el disc original, el disc en edició vinil, un DVD amb videoclips i imatges de la gravació del disc, un altre DVD amb les cançons en alta qualitat i finalment un disc amb bonus tracks instrumentals:
Totes les cançons escrites i interpretades per Paul McCartney
* Solstice Ambient Acapella - 15:11
* Travelling Light Instrumental - 8:16
* Wickerman Ambient Dub - 12:41
* Morning Mist Instrumental Dub - 5:40
* Equinox Instrumental - 8:22
* Sawain Ambient Acapella - 4:51
* Sawain Instrumental Dub - 4:51

## Referències

* ↑ «Rolling Stone Music | Album Reviews».
* ↑ «Electric Arguments - The Fireman : Songs, Reviews, Credits, Awards : AllMusic».
* ↑ «CD: Pop review: The Fireman, Electric Arguments | Music | The Observer».
* ↑ «'Electric Arguments' Receives Rave Reviews». Arxivat de l'original el 2013-04-15. [Consulta: 8 juny 2013].
* ↑ «Music Reviews - Uncut.co.uk». Arxivat de l'original el 2009-10-03. [Consulta: 19 novembre 2008].
* ↑ «News & Blogs - Paul McCartney Official Website». Arxivat de l'original el 2007-11-16. [Consulta: 19 novembre 2008].
* ↑ «The Big CD: The Fireman - Electric Arguments». Arxivat de l'original el 2011-06-16. [Consulta: 25 novembre 2008].
* ↑ «The Fireman – Electric Arguments | Album Reviews | musicOMH». Arxivat de l'original el 2009-01-07. [Consulta: 25 novembre 2008].
* ↑ «Album review: The Fireman's 'Electric Arguments' - latimes.com».
* ↑ Paul McCartney. «Night of a Thousand Dinners». Arxivat de l'original el 2008-09-17. [Consulta: 3 novembre 2008].
# Savage Harvest

Savage Harvest és una pel·lícula de terror dirigida per Eric Stanze i produïda l'any 1994. Té una seqüela anomenada Savage Harvest 2: October Blood, de l'any 2007, dirigida per Jason Christ. La seqüela la distribueix Brain Damage Films.

## Argument

Un grup d'amics van a una caseta al costat d'un llac i són atacs per dimonis cherokee.

## Repartiment

* Lisa Morrison: Mikki
* Ramona Midgett: Karen
* William Clifton: Mark
* David Berliner: Jeff
* D.J. Vivona: Nathan
* Rebecca Kennebeck: Loretta

## Recepció

All Movie l'ha puntuat com a 2 sobre 5, on Robert Firsching considera que és de les millors pel·lícules de terror sobre esperits indis, que la qualitat de l'actuació, la videografia i el so com a millors que la mitjana, a més d'encertar amb la banda sonora feta per Hotel Faux Pas. Bloody Disgusting el puntuà com a 3 i mig sobre 5, i a la seqüela la puntuà com a 4 sobre 5.

## Referències

* 1 2 «Savage Harvest (1994)». All Movie. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Savage Harvest 2: October Blood (2007)». All Movie. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ MrDisgusting «Brain Damage Films to Distribute Elite Entertainment Product». Bloody Disgusting, 27-10-2008 [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Savage Harvest (1994) - Review». All Movie. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Savage Harvest (V)». Bloody Disgusting. Arxivat de l'original el 7 de juny 2012. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Savage Harvest 2: October Blood (V)». Bloody Disgusting. Arxivat de l'original el 7 de juny 2012. [Consulta: 20 juliol 2015].
# Taifa de Ronda

Taifa de Ronda :
| Localització de la Taifa de Ronda. ||
| Capital | Izn-Rand Onda (Ronda) |
| Creació | 1015. Conquesta i independència respecte del Califat de Còrdova |
| Dissolució | 1066. Annexió per Sevilla |
| Llengua oficial | Àrab |
La taifa de Ronda o Runda fou un Estat de curta durada i petita extensió que va existir entre els anys 1039/40 i 1066 sobre els territoris al voltant d'aquella ciutat (cora de Takurunna).
Els Banu Ifran eren amazics del grup Zanata que havien arribat a la península Ibèrica en l'època d'Almansor per a lluitar en els seus exèrcits.
En esclatar la fitna, es van establir per la zona de Ronda, que van dominar completament a l'expulsar el governador Omeia Amir ibn Futuh en 1015. El seu poder es va veure reforçat després de la mort del sobirà de Màlaga, Idrís al-Mutayyad, en 1039/40.
El primer sobirà va ser Abu-Nur Hilal ibn Abi Kurra, que va reconèixer la sobirania dels Hammudites de Sevilla en 1051/52, però això no va impedir que fos empresonat per al-Mútadid en 1053/54. Durant el seu captiveri va assumir el poder son fill Badis ibn Hilal, que és descrit per les fonts com de caràcter tirànic i llibertí. En 1057/58, Hilal va tornar-hi i va fer donar mort son fill. Després va morir el mateix any. El va succeir altre fill, Abu-Nasr Fatuh ibn Hilal, però un dels seus oficials, actuant al servei d'Al-Mútadid de Sevilla, es va alçar contra ell i el va assassinar en 1066. El reialme va ser annexionat per Sevilla.

## Referències

* ↑ Ramón Menéndez Pidal. Historia de España. 1999. Tom VIII-I: Los Reinos de Taifas, pàg. 52-54
* ↑ María Jesús Viguera Molins. Los Reinos de Taifas y las invasiones magrebíes. 1992. pàg. 117-118
# Luisa de Medrano

Luisa de Medrano Bravo de Lagunas Cienfuegos, anomenada de vegades erròniament Lucía de Medrano (Atienza, Guadalajara, 9 d'agost de 1484-1527?), va ser una poeta, pensadora espanyola i professora de la Universitat de Salamanca, que va poder desenvolupar una activitat cultural de la qual les dones estaven excloses en aquells temps a Europa, pel fet que estava emparada per la reina Isabel I de Castella. La seva obra i tota menció de la seva existència sembla haver estat ordenada eliminar pel rei Carles I de Castella i només han subsistit tres fonts primàries que hi fan esment.

## Referències

* ↑ Durán Medina, Trinidad «Lucía De Medrano (1484 - 1527)». Escritoras y pensadoras europeas. Ministeris de Educación y Ciencia, 05-02-2009. Arxivat de l'original el 2009-02-05 [Consulta: 9 agost 2022].
# Segrest infernal

Segrest infernal (títol original: The Way of the Gun) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Christopher McQuarrie, estrenada el 2000. Ha estat doblada al català. Primera realització del guionista Christopher McQuarrie, barreja film negre i western-spaghetti.

## Argument

Parker i Longbaugh, dos truans sense nivell, segresten Robin, la mare de lloguer d'un home de negocis anomenat Hale Chidduck. Aquest últim, lligat a la màfia italo-americana, recluta un "porta-maleta" anomenat Joe Sarno per negociar i intentar recuperar el seu futur fill, sense pagar el rescat demanat pels raptors...

## Repartiment

* Ryan Phillippe: Parker
* Benicio del Toro: Longbaugh
* Juliette Lewis: Robin
* James Caan: Joe Sarno
* Taye Diggs: Jeffers, un guardaespatlles de Robin
* Nicky Katt: Obecks, un guardaespatlles de Robin
* Jan Jensen: el recepcionista
* Neil Pollock: l'entrevistador
* Irene Santiago: la prostituta
* James Coffey: el cambrer (no surt als crèdits)
* Paul Angel Flores: l'amo del bar (no surt als crèdits)
* Geoffrey Lewis: Abner Mercer
* Henry Griffin: P. Whipped
* Dylan Kussman: Dr. Allen Painter
* Scott Wilson: Hale Chidduck
* Sarah Silverman

## Al voltant de la pel·lícula

* Way of the Gun va reunir Juliette Lewis i el seu pare Geoffrey Lewis. Les escenes de trets han estat preparades per un antic membre de l'US Marina Corps, que és el germà del director.
* Sembla que els noms dels protagonistes Parker i Longbaugh són un homenatge als famosos fora de la llei americans Butch Cassidy i Sundance Kid, de nom real Robert Parker i Harry Longabaugh.
* Crítica: "Un atípic neowestern claustrofòbic, salvatge, esquizofrènicament còmic (...) El millor: el subtil i potent treball amb la càmera. (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Segrest infernal». [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ Mitchell, Elvis «FILM REVIEW; A Noir Story of Guns Always at the Ready» (en anglès). The New York Times, 08-09-2000. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Fernandez, Fausto. «Secuestro infernal». Fotogramas.