OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Anna de Mataró

Santa Anna de Mataró és una església del municipi de Mataró (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'església de Santa Anna formava part d'un antic col·legi enderrocat en època recent, pertanyent a la congregació de les Escoles Pies.

## Descripció

És un edifici religiós on destaca la portada d'estil barroc, de tipus façana-retaule de perfil molt mogut. La porta està flanquejada per dues columnes situades sobre un pedestal i coronades per un capitell corinti i un entaulament que semblen repetir-se en forma de baix relleu a la part del darrere per tal de donar mobilitat al conjunt. Sobre aquest entaulament hi ha un frontó que combina les línies còncavo-convexes pròpies del període barroc, al centre del qual s'obre una fornícula que conté la imatge de la Verge. En conjunt hi ha una gran profusió d'elements decoratius. A l'interior destaca la Capella del sagrament amb pintures de Jordi Arenas i escultura de Jordi Puiggalí (1960).

## Referències

* 1 2 «Santa Anna de Mataró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
# Santi Faro i Basco

Santi Faro i Basco (Manlleu, 1971) és un periodista català, actual director de continguts de Catalunya Ràdio.

## Biografia

Es va incorporar el 1992 a TV3 com a presentador de l'icònic programa musical 'Sputnik'. Ha estat director de programes d'entreteniment i esportius, redactor i edició. Cap de secció de motor del Departament d'Esports de Televisió de Catalunya (TV3).
Ha assumit la direcció i presentació a TV3 de les transmissions de Fórmula 1, 6 cobertures com a periodista i presentador de la competició Dakar. Entre 2012 i 2013 va ser director de comunicació i màrqueting de l'empresa GAS GAS dedicada a la fabricació de motos off-road. Posteriorment fou cap d'edició del programa Info K.
Des del març de 2016 és director de programes i continguts de Catalunya Ràdio, en substitució de Jordi Català, a proposta de Saül Gordillo. Ha dirigit el podcast en so binaural 'La torre de vidre', amb guió d'Albert Sánchez Piñol. Com a director de continguts ha encapçalat des del 2016 la renovació de la graella de Catalunya Ràdio, així com l'aposta pels podcasts i els formats més innovadors de la ràdio pública catalana.

## Premis i reconeixements

* Guanyador del premi Ondas com a director per la cobertura de TV3 del campionat de Fórmula 1.
* Guanyador del Premi a l'Excel·lència de Ràdio Associació de Catalunya pel podcast La Torre de Vidre.

## Referències

* 1 2 3 4 «Resum de les trajectòries professionals». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA. [Consulta: 29 juny 2023].
* 1 2 3 Periódico, El. «Santi Faro se incorpora a Catalunya Ràdio» (en castellà), 09-03-2016. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «La CCMA renueva cargos para avanzar en confluencia de TV3 y Catalunya Ràdio» (en castellà), 02-03-2016. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ Armadàs, J. R. «'La torre de vidre': ciència ficció a Catalunya Ràdio», 26-09-2021. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «El suplement - Santi Faro: "Tenim un catàleg de podcast divers, de qualitat i a disposició de tots els usuaris"», 04-02-2023. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ Press, Europa. «Catalunya Ràdio doblará su oferta de podcasts este año», 03-02-2023. [Consulta: 30 juny 2023].
# Santa Coloma del Castellvell

Santa Coloma del Castellvell és una església romànica del municipi d'Olius (Solsonès), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església d'una nau i absis rodó, la nau coberta amb volta de canó. El cos preabsidal visible a l'exterior per damunt de l'absis, es correspon a l'interior amb l'arc apuntant que s'inicia.
Està orientada a l'est. El tipus de construcció és a partir d'un parament de grans carreus en filades. Té una cornisa de pedres trapezoïdals amb bisell a l'absis de dues esqueixades i arc de mig punt i grans dovelles. Hi ha una finestra a l'absis de dues esqueixades i arc de mig punt monolític treballant en la part inferior d'un paral·lelepípede. N'hi ha una altra d'una esqueixada, en sagetera al frontis. Les mides són: 5,50 x 11,60 m.

## Història

L'Església de Santa Coloma, no està esmentada a l'acta de consagració de l'any 839.
La volta d'arrencada gòtica és una modificació posterior i possiblement feta actualment.
Està situada prop de la casa Coloma.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església de Santa Coloma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Santa Coloma del Castellvell, informació de l'Ajuntament
# Saprolita

La saprolita és una roca descomposta i impregnada de matèria orgànica, rica en argila, esmicadissa i terrosa i generalment de colors foscos.
La paraula saprolita deriva del grec:σαπρος = pútrid + λιθος = roca.
La saprolita és una roca químicament meteoritzada. Es formen en les zones baixes del perfil del sòl i representen una meteorització profunda de la roca mare. En la majoria dels casos el seu color prové dels compostos fèrrics. En les masses continentals entre les latituds 35° N i 35° S s'estenen perfils profundament meteoritzats.
Les condicions per a la formació de regolits profundament meteoritzats inclouen un relleu topogràficament moderat prou pla per evitar l'erosió i per permetre la lixiviació. Una segona condició són llargs períodes d'estabilitat tectònica; l'activitat tectònica i el canvi climàtic poden produir erosió. La tercera condició és tenir un clima entre tropical i temperat.
Una saprolita poc meteoritzada té la capacitat de produir aigua subterrània. La meteorització profunda de la saprolita causa la formació de molts jaciments supergens de bauxita ferro, or saprolític, coure, urani i minerals pesants en acumulacions residuals.

## Formació

El regolit d'una zona és el producte d'una llarga història de meteoritació, lixiviació i dispersió química que dominen durant el procés inicial de meteorització sota condicions humides.
Els sulfurs són un dels minerals més inestables en ambients humits i oxidants; molts dels sulfurs de cadmi, cobalt, coure, molibdè, níquel i zinc són fàcilment lixiviats cap avall del perfil del sòl. Els carbonats són molt solubles especialment en ambients àcids i els elements amb calci, magnesi, manganès i estronci són fortament lixiviats. La serpentinita –i les roques ígnees baixes en silici i riques en ferro i magnesi es meteoritzen progressivament en tota la zona mentre altres elements queden retinguts.

## Referències

* ↑ http://www.termcat.cat/ca/Cercaterm
* ↑ The Use of Index laboratory Testing to Determine the Engineering Behaviour of Granitic Saprolite|author1=Dippenaar, Mattys|author2=Van Rooy, Louis|author3=Croucamp, Leon|publisher=IAEG|number=Paper #466|year=2006|url=http://iaeg2006.geolsoc.org.uk/cd/PAPERS/IAEG_466.PDF%7Caccessdate=%5BEnllaç+no+actiu%5D 3 maig 2010
# San Ysidro

San Ysidro és un poble dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 238 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Ysidro tenia 238 habitants, 86 habitatges, i 63 famílies. La densitat de població era de 39,3 habitants per km².
Dels 86 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,2% hi vivien parelles casades, en un 24,4% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.521 $ i la renda mediana per família de 32.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.429 $ mentre que les dones 16.442 $. La renda per capita de la població era de 14.787 $. Aproximadament el 10,6% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Ysidro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Ysidro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sanborn (Minnesota)

Sanborn és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 434 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sanborn tenia 434 habitants, 179 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 78,7 habitants per km².
Dels 179 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.375 $ i la renda mediana per família de 47.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.682 $ mentre que les dones 21.016 $. La renda per capita de la població era de 19.809 $. Entorn del 3% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sanborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sanborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Seidath Konabe Tchomogo

Seidath Kenabe Tchomogo (13 d'agost, 1985) és un futbolista de Benín.
Defensa els colors de l'East Riffa Club.
Formà part de la selecció de Benín a la Copa d'Àfrica de Nacions 2004 i 2008. També disputà el Campionat del Món Juvenil de 2005 als Països Baixos.

## Referències

* ↑ «Player Profile: Seidath Tchomogo». MTN Football. [Consulta: 25 maig 2009].
* ↑ Seidath Tchomogo Fitxa i estadístiques a la FIFA
# SMS

* Per a altres significats, vegeu «SMS (desambiguació)».
El servei de missatges curts o SMS (Short Message Service) és un servei disponible en els telèfons mòbils que permet l'enviament de missatges curts (també coneguts com a missatges de text) entre telèfons mòbils, telèfons fixes i altres dispositius de mà. SMS fou dissenyat originàriament com una part de l'estàndard de telefonia mòbil digital GSM, però posteriorment també va estar disponible en una àmplia varietat de xarxes, incloent-hi les de tercera generació 3G.

## Llenguatge SMS

La limitació de la mida dels missatges, la reduïda interfície dels mòbils i el mateix llenguatge originat en els chats han contribuït a fer que els usuaris del servei SMS desenvolupessin un ús intensiu d'abreviatures (com ara pq en comptes de perquè). Aquesta economia de caràcters també suposa la substitució de determinats sons per nombres (10 per adéu) i l'omissió de vocals (kdm a ls 8 per quedem a les 8). En relació amb els usuaris d'aquest llenguatge, les persones que escriuen sovint o excessivament en llenguatge SMS en xats, mòbils, fòrums, i d'altres mitjans, s'anomenen xaters.
Aquests tipus de llenguatges es caracteritzen per trobar-se per tot el món, presentant diferències o variacions pròpies segons l'idioma original amb el qual s'hagin format. Així, en xinès mandarí, les paraules que tenen una pronunciació semblant als nombres són substituïdes per aquests, com en el cas de 521 ("wu er yi"), que substitueix a "t'estimo" ("wo ai ni"). Igualment en alguns països d'Europa, per evitar les encara més grans limitacions en la mida dels missatges que utilitzen lletres ciríl·liques, alguns europeus orientals utilitzen les lletres de l'alfabet llatí per a representar llur idioma
Per a ajudar a l'enteniment i difusió d'aquest llenguatge, s'ha creat tot un llenguatge SMS a partir de les abreviatures més comunes de paraules de l'idioma original, i fins i tot s'han editat diccionaris per a guiar als qui no coneixen les abreviatures utilitzades en els mòbils. Hi ha tants llenguatges SMS com usuaris, ja que no existeix una norma escrita que digui com i quant cal abreviar cada paraula. Nogensmenys, l'ús habitual dona lloc a certes regularitats entre cadascun dels diferents grups d'usuaris. El principal grup el constitueixen els joves, que dediquen molt de temps a aquest tipus de comunicació.

## Vegeu també

* MMS
* WhatsApp

## Enllaços externs

* Sit Mobile Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine.
# Bravanesos

Els bravanesos són una ètnia de Somàlia que viu principalment a la ciutat de Barawa (Brava), on formaven pràcticament el 100% de la població fins als anys setanta. La seva llengua, el bravanès, és un dialecte suahili.
Els historiadors locals diuen que són originaris de la península Aràbiga, Índia, Pèrsia, Egipte o Java. Probablement són descendents de grups quer havien lluitat a la zona al llarg dels segles com els wardaay (bantus), els tunnis, els wajiddu o jiddus, els ajurans, i els oromos wambalazis. També tindrien alguns avantpassats portuguesos (Portugal va dominar Barawa del 1506 al 1758.
La ciutat fou destruïda en els combats del 1991 i molts habitants la van abandonar. D'altres durant la guerra civil han estat perseguits i han hagut de fugir cap a Kenya i altres llocs. Avui la comunitat bravanesa està dispersada.

## Vegeu també

* Barawa

## Referències

* 1 2 3 Mohamed Mukhtar. «Port Cities of the Horn: Barawa, Marka, Mogadishu, & Zayla». The Indian Ocean Littoral: Cartography and Port Cities. University of Pennsylvania, 2002. [Consulta: 16 juny 2007].
* ↑ Mohamed Kalif Babou. «A Brief History of Brava». Baraawepost. Arxivat de l'original el 2008-02-23. [Consulta: 16 juny 2007].
# Bruguers (Gavà)

Bruguers és un poble del municipi de Gavà (Baix Llobregat), on està situada l'ermita de Bruguers.

## Referències

* ↑ «Bruguers, Gavà, Baix Llobregat, Barcelona, Catalonia, Spain». [Consulta: 14 abril 2021].
# Barranc del Carant de l'Os

El barranc del Carant de l'Os és un barranc que discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins del seu antic terme de Toralla i Serradell, en territori que fou del poble de Serradell.
Neix a l'extrem meridional del Cornàs, des d'on davalla en un breu recorregut cap al sud, deixant a ponent l'extrem sud-oriental del Serrat de Ladres. Finalment, arriba a la Plana de Pujol, on s'aboca en el barranc de la Boscarrera. Cap a la meitat del seu recorregut deixa al costat de llevant la Cova de Cuberes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Moscow Cup

La Moscow Cup (fins al 2014 anomenada Mayor Cup) és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa als voltants de Moscou (Rússia). La primera edició data del 2005, ja formant part del calendari de l'UCI Europa Tour. El 2015 se'n disputà la darrera edició.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2005 | Ivan Terenin | Alexander Gottfried | Normunds Lasis |
| 2006 | Normunds Lasis | Aleksejs Saramotins | Eduard Vorgànov |
| 2007 | Denís Galimziànov | Alexander Mironov | Aleksejs Saramotins |
| 2008 | Timofei Kritski | Anatoliy Yugov | Ievgueni Reshetko |
| 2009 | Mikhail Antonov | Valeri Valinin | Sergey Shcherbakov |
| 2010 | Žolt Der | Aleksandr Pórsev | Ivan Kovaliov |
| 2011 | Ivan Stević | Dmitri Kossiakov | Dimitr Samokhvalov |
| 2012 | Ígor Bóiev | Andi Bajc | Viatcheslav Kouznetsov |
| 2013 | Vitali Buts | Maksim Pokidov | Iuri Agàrkov |
| 2014 | Serguei Lagutin | Andris Smirnovs | Maris Bogdanovics |
| 2015 | Serguei Lagkuti | Denys Kostyuk | Siarhei Papok |

## Referències

* ↑ «Mayor Cup Moscow (Rus) - Cat.1.2». [Consulta: 31 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cqranking.com
# Museu Betje Wolff

El Museu Betje Wolff és un museu d'història i d'arts decoratives ubicat a Beemster, Holanda Septentrional, als Països Baixos.
El museu, fundat el 1950, està ubicat en una església reformada i duu el nom de Betje Wolff. Wolff va viure a l'edifici amb el seu marit, el pastor Adrian Wolff. La biblioteca del museu té una col·lecció completa de tots els treballs de Betje Wolff.
El museu té les habitacions decorades en diversos estils que recorren tres segles i té un jardí del segle xviii. El museu tracta l'estil de vida dels residents de Beemster.

## Referències

* 1 2 «Museum Betje Wolff». Museum Betje Wolff. Arxivat de l'original el 31 de maig 2014. [Consulta: 3 agost 2015].
* ↑ «Visitors Information». Arxivat de l'original el 9 de març 2015. [Consulta: 3 agost 2015].
# Museu BMW

El Museu BMW (BMW-Museum en alemany) és un museu que s'ubica a la ciutat de Múnic, Alemanya, el qual se centra en la història dels automòbils i les motocicletes fabricades per la marca alemanya BMW. Està situat al costat de la Torre BMW. El Museu BMW no forma part del mateix edifici que el del BMW Welt, el qual mostra el rang dels productes més novedosos de la marca BMW i que, de fet, també és utilitzat com un centre de distribució per a una gama més gran dels productes BMW.
El Museu BMW és, actualment, un dels museus més visitats de la ciutat de Múnic, aproximadament la meïtat d'un milió de persones recórren les seves instal·lacions cada any.

## Enllaços externs

* BMW Museum official site
* BMW Museum at BMW.com
* BMW Museum Arxivat 2009-08-04 a Wayback Machine. on BMW TV

## Referències

* ↑ Ausgewählte kulturelle Sammlungen und Museen 2008-2010, Statistisches Amt München, 2011
* ↑ Rekordjahr 2011 in der BMW Welt und im BMW Museum, Pressemeldung der BMW Group, 24. Januar 2012
# Musaranya de muntanya de Salenski

La musaranya de muntanya de Salenski (Chodsigoa salenskii) es troba només al nord de la província de Sichuan -Xina-.
Es veu amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Hutterer, Rainer. Wilson, D. E., i Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 277. ISBN 0-801-88221-4.
# Musaranya de muntanya de Hodgson

La musaranya de muntanya de Hodgson (Episoriculus caudatus) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba a l'Índia, Xina i Myanmar.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Musaranya de muntanya de Hodgson. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 18 desembre 2007 (en anglès).
# Múnit

Múnit (en grec antic Μούνιτος), va ser, segons la mitologia grega, un fill nascut dels amors furtius de Laòdice "la més bella de les filles de Príam" i d'Acamant, un dels fills de Teseu.
Acamant havia anat a Troia com a ambaixador a reclamar Helena abans que la guerra esclatés. Laòdice, quan va néixer Múnit, el va confiar a Etra, que era serventa d'Helena i mare de Teseu, i per tant, besàvia del nen. Després de la caiguda de Troia, Etra el lliurà al seu pare. Més endavant, Múnit va morir durant una cacera, a Tessàlia, per la mossegada d'una serp.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 375. ISBN 9788496061972.
# NHK Ràdio 1

NHK Ràdio 1 (NHKラジオ第1放送, NHK Rajio Dai-ichi Hōsō) és una emissora de ràdio, la més antiga en funcionament del Japó, part de la Corporació Emissora del Japó (NHK). La programació de NHK 1 és principalment generalista, amb notícies, actualitat, i informació. Les freqüències de NHK 1 són principalment per ràdio AM.
NHK 1 començà les seues emissions el 25 de març de 1925 i, a l'estranger, va ser coneguda com "Ràdio Tòquio", nom que fou oficialitzat l'any 1941. Durant la Segona Guerra Mundial, l'emissora fou fermament controlada per l'Exèrcit Imperial Japonès. El famós programa de Rosa de Tòquio fou emés durant la guerra per aquesta emissora.

## Freqüències

* Akita: 1503 AM
* Aomori: 963 AM
* Asahikawa: 621 AM
* Fukui: 927 AM
* Fukuoka: 612 AM
* Fukushima: 1323 AM
* Hachinohe: 999 AM
* Hakodate: 675 AM
* Hamamatsu: 576 AM
* Hirosaki: 846 AM
* Hiroshima: 1071 AM
* Iwaki: 1341 AM
* Kagoshima: 576 AM
* Kanazawa: 1224 AM
* Kita-Kyūshū: 540 AM
* Kitami: 1188 AM
* Kōfu: 927 AM
* Kōchi: 990 AM
* Kōriyama: 846 AM
* Kumamoto: 756 AM
* Kushiro: 585 AM
* Matsue: 1296 AM
* Matsuyama: 963 AM
* Miyazaki: 540 AM
* Morioka: 531 AM
* Muroran: 945 AM
* Nagano: 819 AM
* Nagasaki: 684 AM
* Nagoya: 729 AM
* Naha: 549 AM
* Niigata: 837 AM
* Obihiro: 603 AM
* Ōita: 639 AM
* Okayama: 603 AM
* Osaka: 666 AM
* Ōtsu: 945 AM
* Saga: 963 AM
* Sapporo: 567 AM
* Sendai: 891 AM
* Shizuoka: 882 AM
* Takamatsu: 1368 AM
* Tokushima: 945 AM
* Tòquio: 594 AM
* Tottori: 1368 AM
* Toyama: 648 AM
* Tsuruoka: 1368 AM
* Yamagata: 540 AM
* Yamaguchi: 675 AM

## Referències

* ↑ «Regular Radio Broadcasting Begins». Arxivat de l'original el 8 juny 2002. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «NHK Corporate Information: History». [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ Sidensticker, Edward. Tokyo Rising: The City Since the Great Earthquake, 1990, p. 67.
# Musti-El Krib

Musti-El Krib és una zona arqueològica de Tunísia a la governació de Siliana, a la vora de El Krib cap a l'oest. La zona de El Krib té les ruïnes de la petita vila cartaginesa i romana d'Agbia, que s'estan excavant, i les de la romana Mustis (localment Musti). Al nord de Mustis, a les pendents del Djebel Kern El Kebch, hi ha les ruïnes de l'antiga Aunobari, on es conserven part d'una església i un fort romans d'Orient; a la muntanya, disseminades, s'han trobat algunes tombes megalítiques. A uns 9 km al sud de El Krib hi ha la vila de Bordj El Massoudi amb una basílica cristiana amb mausoleu i cisterna, i restes d'una antiga fortalesa àrab.
Mustis fou fundada per Gai Mari al final del segle ii aC, i la v poblar amb veterans, Juli Cèsar la va elevar a municipi, i fou colònia sota Marc Aureli. Té dos arcs de triomf (construïts el 238, un d'ells restaurat el 1967 junt amb un mausoleu de la zona anomenat dels Julis) a l'entrada i sortida de la ciutat, que era una estació de la via Cartago-Tebessa; queden restes d'un temple dedicat a Apol·lo, d'un temple dedicat a Ceres i d'un temple dedicat a Plutó; també queden restes d'algunes cases especialment una mansió romana i d'alguna factoria dedicada a l'oli. Es constata també l'existència d'una església romana d'Orient de tres naus molt malmesa i de la fortalesa romana d'Orient; el pou que alimentava d'aigua a la ciutat serveix encara per la moderna El Krib.