# Llibertat acadèmica

La llibertat acadèmica és un principi que presideix la recerca acadèmica o científica, fonament d'un pensament crític, del debat i de la dissidència. Amnistia Internacional defineix la llibertat acadèmica com «el dret de fer lliurement recerca científica i difondre els resultats sense censura". Compren les llibertats de càtedra, d'investigació i d'estudi així com una independència de qualsevol autoritat. És considerat un prerequisit d'una recerca científica en una universitat moderna. És un cas particular del sistema de llibertats a les societats liberals nascudes de la Revolució Francesa. La Universitat de Leiden, la Universitat de Göttingen i la Universitat de Berlín són reconegudes com el bressol de la llibertat acadèmica.
És un principi basat en el concepte del lliure examen que té els seus orígens als països germànics que van adherir al principi epistemològic que qualsevol teoria científica és provisional i pot ser validada o invalidada per observacions noves, indispensable per a un progrés de la ciència. No hi ha cap autoritat que pugui decidir que una «veritat» és definitiva, contràriament a les pretensions de les explicacions dogmàtiques. L'autonomia universitària pot ser incòmoda per autoritats governementals o religioses. Indirectament pot ser influenciat per demandes polítiques, militars o econòmiques que utilitzen el seu poder per finançar –o no– la recerca. Nogensmenys, l'acadèmia –a fortiori la universitat pública– té una responsabilitat social davant la societat que la recolza i ha de trobar un equilibri entre llibertat i rellevància.
L'emancipació de la recerca acadèmica dels dogmes religioses es va produir a l'època de la Il·lustració, però com a qualsevol llibertat, és provisional. Avui com antany, els poders assagen limitar-la: els règims autoritaris no toleren cap crítica, la poderosa comunitat empresarial imposar la seva opinió de què pot o ha de tractar-se la ciència. Polítics influents consideren que certs acadèmics minen la civilització occidental.

## Als Països Catalans

Aquesta llibertat s'ha de poder exercir sense ser represaliat amb pèrdua de treball o sou, o ser empresonat. A Catalunya del Nord està protegida per la llei de l'educació (Code de l'éducation) de França. A l'Alguer i Itàlia esta protegida per la Constitució Italiana. Els Estatuts de la Universitat d'Andorra de 2003 i l'article 4 de la llei de l'ensenyament superior reconeixen aquesta llibertat.
A Espanya les universitats van trigar per obtenir la indispensable llibertat. Al segle xix van quedar molt influenciat per l'ucàs de l'antimodernisme i les idees i conceptes prohibides pel Syllabus Errorum (1864) del papa Pius IX. Isabel II i les dictadures successives fins a ben entrat al segle xx van embridar la recerca científica en prohibir qualsevol conclusió no conforme amb la doctrina oficial de l'església o de l'Estat. Excepte el breu interludi de la Segona República, va trigar fins a la Constitució de 1978 fins que el món acadèmic recobrés una certa llibertat. La «llibertat de càtedra» hi és un dret reconegut i protegit per l'article 20 de la Constitució de 1978.

## Referències

* ↑ «Llibertat Acadèmica i Protecció de Refugiats Acadèmics». Associació catalana d'Universitats Públiques, 15-02-2018.
* ↑ «Academische vrijheid» (en neerlandès). Amnesty International Nederland. [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ Plai i López, Rafael. «Defensar la universitat és defensar la llibertat». Universitat de València.
* ↑ Pons i Parera, 2001, p. 9.
* 1 2 Bricall i Masip, Josep Maria. Una certa distància: Memòries. RBA Libros, 2017, p. 672 pàgines. ISBN 9788482648378.
* ↑ «academic freedom» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Pons i Parera, 2001, p. 136.
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. Església i societat a la Catalunya contemporània. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2003, p. 13-14 (Volum 255 de Biblioteca Abat Oliba).
* ↑ Van Berkel & van Bruggen, 2020.
* ↑ Associació d'acadèmies de la llengua espanyola. «libertad de cátedra» (en castellà). Diccionario panhipánico del español jurídico - RAE. [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ «art 123-9, 141-6 i 952-2» (en francès). Code de l'éducation. Légifrance, 22-06-2000. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Daoli, Serena. «Liberi di pensare. Lo stato attuale della libertà accademica» (en italià), 12-02-2021. [Consulta: 5 març 2022]. «In Italia, le libertà d’insegnamento e di ricerca sono garantite agli articoli 9 comma 1, 33 co. 1 e 33 co.6 della Costituzione, la quale tutela l’autonomia didattica, la libera espressione culturale dei docenti e la libertà della scienza e dell’arte»
* ↑ «Estatuts de la Universitat d'Andorra, del 7-7-2003». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 16-07-2003 [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ «Llei 14/2018, del 21 de juny, de l'ensenyament superior». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 18-07-2018 [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Montero, Feliciano «El peso del integrismo en la Iglesia y el catolicismo español del siglo xx» (en castellà). Mélanges de la Casa de Velázquez. Nouvelle série, 44-1, 15-04-2014, pàg. 131–156. DOI: 10.4000/mcv.5537. ISSN: 0076-230X.
* ↑ Guia Marín, Josep (ed.); Ruiz i Torres, Pedro. «Presentació». A: Per l'autonomia universitària: Commemoració dels 15 anys dels Estatuts de la Universitat de València. Volum 10 de Cinc Segles. València: Universitat de València, 2001, p. 9-10. ISBN 9788437052380.
* ↑ Constitució espanyola – text consolidat (pdf). 2a edició. Barcelona: Parlament de Catalunya, desembre del 2012, p. 12.

## Bibliografia

* Pons i Parera, Eva. L'Autonomia universitària. Barcelona: Edicions Universitat Barcelona, 2001, p. 380. ISBN 9788447525584.
* Van Berkel, Klaas; Van Bruggen, Carmen. Academische vrijheid: geschiedenis en actualiteit [Llibertat acadèmica: història i actualitat] (en neerlandès). Amsterdam: Boom, febrer 2020, p. 240. ISBN 978-9024430536.