OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# FX Networks

FX Networks és una branca del canal de televisió FOX, orientat al públic adult, principalment masculí. Entre els seus continguts destaquen: sèries, alguns esports, pel·lícules d'acció i programes per a adults.
FX Networks va nàixer als Estats Units d'Amèrica l'1 de juny de 1994. Va operar des d'uns apartaments situats a Manhattan, des d'on es transmetien alguns programes en directe. Però el contingut de la programació del canal se centrava en sitcoms, sèries i pel·lícules dels anys 60, 70 i 80. Tot el complex d'apartaments va ser renovat el 1998 amb l'aparició de nous shows a la pantalla.

## Sèries

Moltes de les sèries ja s'han emès al canal FOX:
* Family Affair
* L'illa de la fantasia
* Eight is Enough
* El gran heroi americà
* Home and Away
* Hooperman
* In Living Color
* La dona meravella
* Dinastia
* Hart to Hart
* Batman
* The Green Hornet
* Mission: Impossible
* Vega
* Nip/Tuck
* Vic Mackey

## Enllaços externs

* FX Networks - Lloc web oficial
# Grillats del CBL

La Colla Castellera Grillats del CBL és una Colla castellera universitària de la Universitat Politècnica de Catalunya, concretament del Campus Baix Llobregat situat a Castelldefels. Fundada el 2015 per un grup d'estudiants de ambdues escoles del campus, l'EEABB (Escola d'Enginyeria Agroalimentària i de Biosistemes de Barcelona), i l'EETAC (Escola d'Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels). És una colla castellera universitària membre de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya.
Els Grillats, com totes les colles castelleres universitàries, tenen dues diades pròpies. Les diades sempre són un dijous i se celebren la Diada d'Hivern entre novembre i desembre i la Diada de Primavera entre abril i maig. Normalment també actuen a la Castelldefesta, festa del campus organitzada per una altra associació d'alumnes del campus.
Els Grillats del campus CBL van fer la seva millor actuació el 23 de maig de 2019 a la seva Diada de Primavera amb els següents castells: pd4xs, 5d6, 2d6, 3d6p i 2pd4. L'actuació va acabar amb un 3d5p format pels novells de la colla.

## Referències

* ↑ merce.girones. «Associacions — Campus del Baix Llobregat — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya». [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Relació de totes les colles castelleres». [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Les colles castelleres universitàries es posen en marxa», 12-11-2018. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «"castelldefesta" festa major del campus baix llobregat a castelldefels maig agenda i resultats». [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Diada dels grillats a castelldefels maig 2019» (en català). [Consulta: 28 octubre 2021].
Colles castelleres universitàries actuals (llista) :
Colles de vuit :
Colles de set :
Colles de sis :
Notes: Que han carregat (en cursiva) o descarregat almenys un castell de la gamma. Les estructures de 3 i de 4 es consideren de gamma bàsica, i la resta, de gamma alta. :
# Nag al-Madamud

Nag al-Madamud o Medamud és un llogaret d'Egipte, a uns 7 km al nord de Luxor, que correspon a l'antiga ciutat egípcia de Madu o Mabu. Era centre d'adoració de Montu (com Karnak i Armant).
Hi havia un temple dedicat al déu Montu que no s'ha conservat i que havia estat construït a l'Imperi mitjà (probablement Sesostris III) potser ja sobre una anterior capella de Mentuhotep I. El temple fou ampliat o reformat per Amenenhet VII, Sebekhotep II i Sebekhotep III, de la dinastia XII. El temple va quedar unit al temple de Montu a Karnak per un canal. El temple actual fou probablement construït al damunt del temple de l'Imperi mitjà pels Ptolomeus i fou dedicat a Montu, Raet-Tawy i Harpòcrates.
L'entrada té un triple portal amb quiosc construït per Ptolemeu VII Evergetes; les parets dels quiosc estan decorades amb escenes de cantants i músics i amb la deessa Bes ballant. La façana la formaven les parets de tres cambres, dedicades a Ptolemeu XII Auletes.
Al darrere del quiosc hi havia un ampli pati amb un altar, que fou decorat per Antoní Pius amb una sèrie de columnes que encara són al lloc, i a continuació la sala hipòstila de Ptolemeu XII, avui en ruïnes; al granit hi ha restes d'una pintura d'Amenhotep II darrere de Montu.
A continuació hi trobem el temple, del qual pràcticament no en queda res, que porta a un passatge entorn del qual hi ha algunes cambres.
Darrere el temple, el gran pati de l'est fou un recinte religiós dedicat brau sagrat en representació del déu. Els murs exteriors foren decorats per Domicià i Trajà: al mur exterior del sud hi queda un relleu de Trajà adorant el brau sagrat mentre que la porta oberta al mur fou construïda en temps de Tiberi.
El recinte també incloïa un llac sagrat, un petit temple al sud-oest construït per Ptolemeu II Filadelf, Ptolemeu III Evergetes I i Ptolemeu IV Filopàtor, amb esfinxs alineades en una avinguda que portava del temple a l'embarcador i a l'est del temple un cementiri.
Algunes parts d'aquest temple que van ser excavades per Alexandre Varille es troben al Museu de Belles Arts de Lió.
# Jean-Pierre Sauvage

Jean-Pierre Sauvage, (París, 21 d'octubre de 1944), és un químic francès especialitzat en el camp de la química de coordinació i que destaca pels seus treballs sobre les màquines moleculars. Per aquestes investigacions ha rebut el premi Nobel de Química del 2016, juntament amb el químic escocès James Fraser Stoddart i l'holandès Bernard L. Feringa.

## Vida

Sauvage es doctorà a la Universitat d'Estrasburg el 1971 essent el seu director de tesi Jean-Marie Lehn, premi Nobel de Química del 1987. Entre 1971 i 1979 fou investigador del Centre Nacional de la Recerca Científica, CNRS. Realitzà una estada a la Universitat d'Oxford, a Anglaterra, amb el professor Malcolm Green. El 1981 retornà a la Universitat d'Estrasburg com a professor. Del 1979 al 2009 fou director de recerca del CNRS, i des del 2009 és professor emèrit de la Universitat d'Estrasburg i director emèrit del CNRS.

## Obra

Sauvage ha treballat en àrees diverses. En el camp de la fotoquímica desenvolupava complexos moleculars que poden capturar l'energia lluminosa per, després, utilitzar-la en reaccions químiques. En un model d'un d'aquests complexos d'activitat fotoquímica veié que dues molècules s'entrellacen al voltant d'un ió de coure (1+) central com si fossin dues cadenes entrellaçades. Això fou la causa de canvi de direcció de la seva recerca. Aconseguí millorar el baix rendiment inicial alhora de sintetitzar aquestes molècules entrellaçades, a la vegada que en sintetitzà d'altres en formes curioses, com ara un nus de trèvol o un nus de Salomó.
El 1994, el grup de recerca de Jean-Pierre Sauvage també aconseguí la producció d'un catenà en el qual un anell podia girar, d'una manera controlada, una revolució al voltant de l'altre anell quan se li aportava energia. Aquest fou el primer embrió d'una màquina molecular no biològica.

## Referències

* 1 2 «The Nobel Prize in Chemistry 2016» (en anglès). Nobelprize.org. Nobel Media AB 2014. [Consulta: 5 octubre 2016].
# Riu Kings

El riu Kings (en irlandès: Abhainn Rí) és un riu d'Irlanda que flueix a través del sud de Tipperary i del comtat de Kilkenny. Es tracta d'un afluent del riu Nore.
Té el seu origen a les muntanyes Slieveardagh al sud de Tipperary. Flueix al sud-est dels pujols i creua el comtat de Kilkenny. Se l'uneix el riu Munster abans de passar per la ciutat de Callan i continua cap a l'est de Callan, passa Kells i s'uneix al riu Nore a l'oest de Thomastown.

## Vegeu també

* Rius d'Irlanda
# Florida City

Florida City és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Florida City tenia 7.843 habitants, 2.247 habitatges, i 1.727 famílies. La densitat de població era de 940,4 habitants/km².
Dels 2.247 habitatges en un 46,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,6% hi vivien parelles casades, en un 34% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,7% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 14.923 $ i la renda mitjana per família de 18.777 $. Els homes tenien una renda mitjana de 23.622 $ mentre que les dones 20.060 $. La renda per capita de la població era de 8.270 $. Entorn del 41,7% de les famílies i el 43,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Florida City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Florida City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# FYVE

El domini d'anell de zinc FYVE (Fab-1, YGL023, Vps27 i EEA1) es un domini d'unió del Zn2+, d'entre 60 i 70 aminoàcids, ric en cisteïna. Fins ara, els dominis FYVE s'han identificat en més de 300 proteïnes diferents del llevat a l'home. L'estructura del domini FYVE consta de dos fulls β més una petita α-hèlix C-terminal que es mantenen units per dos grups d'unió de Zn2 +

## Referències

* ↑ «FYVE Protein Domain | Phospholipid Binding | CST». [Consulta: 19 octubre 2017].
# Guaranís

Els guaranís són un grup format per diverses ètnies presents a diversos estats d'Amèrica del sud que parlen la llengua guaraní. L'extensió tradicional d'aquest poble se situa entre el riu Uruguai i la part baixa del riu Paraguai, les províncies de Corrientes i Entre Ríos a l'Argentina, el sud de Brasil, i algunes parts d'Uruguai i Bolívia. Després de l'arribada dels espanyols, els guaranís sofriren un procés intens d'evangelització i alhora també molts esdevingueren esclaus.

## Història

Es té molt poca documentació de la història del poble guaraní anteriorment a l'arribada dels primers europeus al sud del continent americà. El coneixement del seu passat es fonamenta completament sobre la tradició oral, ja que els guaranís no tenien llengua escrita. A més a més el fet que eren inicialment un poble sovint nòmada amb una societat descentralitzada dificulta l'obtenció de proves històriques definitives.
Actualment, a certes zones de Brasil, un grup guaraní, els kaiowàs, són víctimes de la política d'expansió de la superfície agrícola i pateixen expropiacions forçoses que han generat desesperació i una taxa de suïcidi molt elevada entre els autòctons.

## Vegeu també

* Guaraní (idioma)
* Assemblea del Poble Guaraní

## Enllaços externs

* «Parla d'en Dídac» vídeo al YouTube fent difusió de la causa guaraní
# Antioquia ad Cragum

Antioquia ad Cragum (en grec antic Ἀντιόχεια επὶ Κράγω) o també Antioquia Petita (en llatí Antiochia Parva) era una fortalesa de Cilícia que Estrabó situa vora una roca anomenada Cragos (llatí Cragum) entre el riu Selinunt i el port de Charadrus o Karadran. Apià esmenta el fort de Cragos i el d'Antícragos, i diu que estaven molt ben protegits, però podria ser un error.
La ciutat va ser fundada per Antíoc IV, emperador de l'Imperi Selèucida cap al 170 aC. Va encunyar monedes des de mitjans del segle I fins a mitjans del segle ii. Les darreres monedes conegudes es van emetre sota l'emperador romà Valerià I (253-260). La ciutat va passar a formar part del regne de la Petita Armènia al segle XII. El 1332, l'Orde de Sant Joan de Jerusalem va ocupar la ciutat, que va ser coneguda amb el nom d'Antioquetta, Antioqueta, Antioqueta in Rufine (segons una butlla pontifícia del papa Joan XXII) i Antiochia Parva.

## Referències

* ↑ Dodd, Emlyn K. Roman and late antique wine production in the eastern Mediterranean : a comparative archaeological study at Antiochia ad Cragum (Turkey) and Delos (Greece). Oxford: Archaeopress Publishing Limited, 2020, p. 18-23. ISBN 9781789694024.
# Maria Vos

Maria Vós (Amsterdam, 21 de desembre de 1824 - Renkum, 11 de gener de 1906) fou una pintora neerlandesa especialista en bodegons.

## Biografia

Va néixer en una família on el pare era agent de borsa. Ella va estudiar el que ara es nomenaria «economia domèstica» en un internat francès a Weesp. No obstant això, com era comú en aquell moment per a les joves de classe alta, va rebre classes de dibuix del pintor Christiaan Andriessen, i més tard de pintura. El 1844, va exposar alguna obra en la Exhibition of Living Masters i, el 1847, es va convertir en membre honoraris de la "Reial Acadèmia de Belles arts" en Amsterdam.
Va treballar en aquesta ciutat fins a 1853 quan es va traslladar a Renkum i es va unir a un grup dels pintors coneguts com a «Hollandse Barbizon». El 1863, la seva amiga, Adriana Johanna Haanen, hermanasta del seu professor, Kiers, es va reunir amb ella. Set anys més tard, van construir una casa coneguda com la "Vila Graderia", on van fer classes de dibuix i pintura. Haanen va morir el 1895, però Vos li va sobreviure i va ser una de les últims artistes que van residir allí. En el seu vuitantè aniversari, va rebre un homenatge personal de setanta membres de Arti et Amicitiae.
A pesar que Vos va ser principalment coneguda per les seves naturaleses mortes, també va pintar retrats, paisatges i escenes urbanes, incloent una sèrie de les aquarel·les que descriuen Renkum. Va exposar les seves obres principalment als Països Baixos i Bèlgica, però també va tenir una mostra del seu treball a l'Exposició del Centenari de Filadèlfia. Gran part de les seves obres s'ha perdut, però a causa de la gran quantitat de la seva producció encara es conserven bastants. Importants retrospectives del seu treball s'han realitzat els anys 1973 i 2002.

## Galeria

* Still Life with Stoneware Mug
* Vegetable Stall
* Still Life with Goldfish Bowl
* Hunting Still Life

## Referències

* 1 2 3 4 «Vos, Maria (1824-1906)». Huygens/Resources. [Consulta: 19 abril 2016].
* 1 2 3 «Biographical notes» (en neerlandès). Documentatie van Beeldende Kunst in Gelderland. [Consulta: 19 abril 2016].
# Careproctus marginatus

Careproctus marginatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 23,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 338 i 950 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk i la costa pacífica de Hokkaido (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kido, K., 1988. Phylogeny of the family Liparididae, with the taxonomy of the species found around Japan. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. (35)2:125-256.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Forts dels turons del Rajasthan

Els forts dels turons del Rajasthan, situats en el nord de l'Índia són diverses construccions defensives de l'estat indi del Rajasthan, declarades per la Unesco com a Patrimoni de la Humanitat l'any 2013. Els forts es troben principalment en la serralada Aravalli i es van construir entre els segles V i XVII-XVIII.

## Detalls dels llocs

| UNESCO número d'inscripció | Nom | Ubicació | Coordenades | Superfície |
| 247rev-001 | Fort Chittor | Chittorgarh | 24° 52′ 59″ N, 74° 38′ 46″ E﻿ / ﻿24.88306°N,74.64611°E﻿ / 24.88306; 74.64611 | Propietat: 305 ha. Zona de protecció: 440 ha |
| 247rev-002 | Fort Kumbhalgarh | Rajsamand | 25° 08′ 56″ N, 73° 34′ 49″ E﻿ / ﻿25.14889°N,73.58028°E﻿ / 25.14889; 73.58028 | Propietat: 268 ha. Zona de protecció: 1339 ha |
| 247rev-003 | Fort Ranthambore | P. N. Ranthambore | 26° 01′ 13″ N, 76° 27′ 18″ E﻿ / ﻿26.02028°N,76.45500°E﻿ / 26.02028; 76.45500 | Propietat: 102 ha. Zona de protecció: 372 ha |
| 247rev-004 | Fort Gagron | Jhalawar | 24° 37′ 35″ N, 76° 11′ 14″ E﻿ / ﻿24.62639°N,76.18722°E﻿ / 24.62639; 76.18722 | Propietat: 23 ha. Zona de protecció: 722 ha |
| 247rev-005 | Fort Amber | Amber | 26° 59′ 05″ N, 75° 51′ 07″ E﻿ / ﻿26.98472°N,75.85194°E﻿ / 26.98472; 75.85194 | Propietat: 30 ha. Zona de protecció: 498 ha |
| 247rev-006 | Fort Jaisalmer | Jaisalmer | 26° 54′ 45″ N, 70° 54′ 45″ E﻿ / ﻿26.91250°N,70.91250°E﻿ / 26.91250; 70.91250 | Propietat: 8 ha. Zona de protecció: 89 ha |

## Referències

* ↑ «Hill Forts of Rajasthan». World Heritage List. UNESCO. [Consulta: 14 maig 2017].
# Fedje

Fedje és un municipi situat al comtat de Vestland, Noruega. El 2016 tenia 576 habitants i la seva superfície és de 9,27 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 20 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fedje - Lloc web oficial
# Oreophryne

Oreophryne és un gènere de granotes de la família Microhylidae.

## Taxonomia

* Oreophryne albopunctata
* Oreophryne anthonyi
* Oreophryne anulata
* Oreophryne asplenicola
* Oreophryne atrigularis
* Oreophryne biroi
* Oreophryne brachypus
* Oreophryne brevicrus
* Oreophryne celebensis
* Oreophryne clamata
* Oreophryne crucifer
* Oreophryne flava
* Oreophryne frontifasciata
* Oreophryne geislerorum
* Oreophryne hypsiops
* Oreophryne idenburgensis
* Oreophryne inornata
* Oreophryne insulana
* Oreophryne jeffersoniana
* Oreophryne kampeni
* Oreophryne kapisa
* Oreophryne loriae
* Oreophryne mertoni
* Oreophryne minuta
* Oreophryne moluccensis
* Oreophryne monticola
* Oreophryne nana
* Oreophryne notata
* Oreophryne parkeri
* Oreophryne pseudasplenicola
* Oreophryne rookmaakeri
* Oreophryne sibilans
* Oreophryne unicolor
* Oreophryne variabilis
* Oreophryne waira
* Oreophryne wapoga
* Oreophryne wolterstorffi
* Oreophryne zimmeri

## Referències

* IUCN (anglès)
# Grimpa-soques bec d'ivori

El grimpa-soques bec d'ivori (Xiphorhynchus flavigaster) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita clars als boscos, manglars i matolls de les terres baixes des del sud de Mèxic, cap al sud, a la llarga d'ambdues vessants fins Hondures i la vessant del Pacífic de Nicaragua i nord-oest de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Grimpa-soques bec d'ivori». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Antioch (Ohio)

Antioch és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 89 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Antioch tenia 89 habitants, 34 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 343,6 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.313 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 20.750 $. La renda per capita de la població era de 14.547 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Antioch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Antioch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Joc d'estirar la corda als Jocs Olímpics d'estiu de 1906

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1906 a Atenes es disputà una prova del joc d'estirar la corda. Actualment anomenats Jocs Intercalats, avui dia no són considerats oficials pel Comitè Olímpic Internacional.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze | Quart |
| Joc d'estirar la corda | AlemanyaCarl Kaltenbach Josef Krämer Heinrich Rondi Wilhelm Dörr Wilhelm Ritzenhoff Julius Wagner Heinrich Schneidereit Wilhelm Born | GrèciaSpyros Lazaros Antonios Tsitas Spyros Vellas Vasilios Psachos Konstantinos Lazaros Georgios Papachristou Panagiotis Triboulidas Georgios Psachos | Suècia Anton Gustafsson Ture Wersäll Erik Granfelt Eric Lemming Carl Svensson Axel Norling Oswald Holmberg Gustaf Grönberger | Àustria Rudolf Arnold Henri Baur Karl Höltl Leopold Lahner Rudolf Lindmayer Franz Solar Josef Steinbach Josef Wittmann |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Grècia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Careproctus melanuroides

Careproctus melanuroides és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 525 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gerhard Hennige

Gerhard Hennige (Karlsruhe, 23 de setembre de 1940) és un atleta alemany, ja retirat, especialista en els 400 metres tanques, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En la cursa dels 400 metres tanques guanyà la medalla de plata, mentre en els 4×400 metres, formant equip amb Manfred Kinder, Helmar Müller i Martin Jellinghaus, va guanyar la medalla de bronze.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1969. A nivell nacional es va proclamar subcampió d'Alemanya Occidental en els 400 metres tanques de 1967 a 1970 i campió en el relleu de 4x400 metres de 1967 a 1969.
Durant la dècada de 1990 va ser durant algun temps el preparador físic del pilot de Fórmula 1 Michael Schumacher.

## Millors marques

* 400 metres. 46.5" (1968)
* 400 metres tanques. 49.02" (1968)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Gerhard Hennige». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Gerd HENNIGE | Profile | World Athletics». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (400m Hürden - Herren)». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (Staffeln - Herren - Teil 1)». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 24 juny 2024].