OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gémonval

Gémonval és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gémonval era de 91 persones. Hi havia 29 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. 38 eren cases i 1 era un apartament. Dels 35 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 17 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gémonval el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 45 eren actives i 14 eren inactives. De les 45 persones actives 39 estaven ocupades (23 homes i 16 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 14 persones inactives 3 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'informació i comunicació.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gémonval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gémonval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mormia josanicana

Mormia josanicana és una espècie de dípter pertanyent a la família dels psicòdids present al territori de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Procés clorur

El procés clorur, en anglès:chloride process, és un procediment químic que es fa servir per separar l'element titani dels minerals amb titani (menes). En aquest procés les menes es cloren a 1000 °C amb carboni i gas clor proporcionat tetraclorur de titani. Típicament la conversió s'inicia amb la mena ilmenita:
    2 FeTiO₃ + 7 Cl₂ + 6 C → 2 TiCl₄ + 2 FeCl₃ + 6 CO
Aquest procés és una variant de la reacció carbotèrmica, la qual aprofita el poder reductor del carboni.

## Referències

* ↑ Greenwood, Norman N. Butterworth-Heinemann. Chemistry of the Elements (en anglès). 2a, 1997. ISBN 978-0-08-037941-8.

## Enllaços externs

* Chloride Process Arxivat 2019-06-20 a Wayback Machine.
* «The Chloride Process from Ti-Cons». Ti-Cons Jendro, Weiland und Partner. Arxivat de l'original el 2011-07-17. [Consulta: 16 juny 2010].
# Kràsnaia Batareia

Kràsnaia Batareia - Красная Батарея (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la confluència del riu Neipil amb el riu Adagum, a 24 km al nord-oest de Krimsk i a 94 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Pàvlovski.
# Pedro de La Saca

Pedro de La Saca fou un militar espanyol del segle xvii al servei de Felip IV de Castella.
Acompanyant a Pedro Fajardo de Zúñiga y Requesens, en la campanya de 1640-1641 va dirigir un terç, participant en les batalles de Coll de Balaguer, Cambrils, i Martorell i Montjuïc.

## Referències

* ↑ (castellà) Francisco Manuel De Melo, Historia de los movimientos, separación y guerra de Cataluña
# Tirant lo Blanc (desambiguació)

«Tirant lo Blanc» té aquests significats:

## Literatura

* Tirant lo Blanc, novel·la cavalleresca escrita per Joanot Martorell i publicada a València el 1490.
* Tirant lo Blanc (personatge), protagonista de la novel·la homònima.
* Tirant lo Blanc (obra de teatre), adaptació teatral de Maria Aurèlia Capmany.

## Altres

* Associació Cívica Valenciana Tirant lo Blanc, entitat cultural fundada l'any 1991 a València.
* Tirant lo Blanc (joc de rol), adaptació creada el 1996 per Enric Grau i Ricard Ibáñez.
# Tosa Mitsuoki

    En aquest nom japonès, el cognom és Tosa.
Tosa Mitsuoki (en japonès, 土佐 光起) (Sakai, Província d'Izumi (actualment Prefectura d'Osaka), 21 de novembre de 1617 - Kyoto, Província de Yamashiro (actualment (Prefectura de Kyoto), 14 de novembre de 1691) va ser un pintor japonès.
Tosa Mitsuoki va ser el successor a l'Escola Tosa després del seu pare, Tosa Mitsunori (1583-1638). Mitsuoki va portar l'escola Tosa a Kyoto després de prop de 50 anys a Sakai.

## Obra

* Kitano Tenjin engi emaki
* Itsukushima Matsushima zu-byōbu
* Kiku jun zu
* Quail and Millet Screen
* Ono no Komachi
* Quail and poem

## Bibliografia

* Guth, Christine. Art of Edo Japan the artist and the city, 1615-1868. New York: H.N. Abrams, 1996.
* Paine, Robert T. The Pelican History of Art. Penguin Books, 1975.
* Watson, Professor William. The Great Japan Exhibition: ART OF THE EDO PERIOD 1600-1868. Royal Academy of Arts/Weidenfeld & Nicolson, 1981.
* Minamoto, H. An illustrated History of Japanese Art. Japan: Kyoto K. Hoshino, 1935.
* Munsterberg, Hugo. Arts of Japan An Illustrated History. Boston: Tuttle Pub, 1957.
* Swann, Peters C. An Introduction to the Arts of Japan. 15 West 47th Street, New York3 6, New York: Frederick A. Praeger, inc.
# La Marsa

* No s'ha de confondre amb Marsa.
La Marsa (àrab: المرسى, al-Marsà) és una ciutat de Tunísia a la costa, propera a la ciutat de Tunis (uns 14 km al nord-est), a la governació de Tunis. La municipalitat té 77.890 habitants i està formada per la ciutat i nuclis propers que l'uneixen a Gammarth. És capçalera d'una delegació amb 66.490 habitants al cens del 2004.

## Economia

Té alguns residències luxoses i palaus que serveixen de seu a ambaixades. Està a tocar de Sidi Bou Said, ciutat que rep un alt nombre de visitants, i a la ciutat el turisme de platja hi és important. El barri de Saf Saf, a la zona coneguda per Marsa Platja, és el principal lloc de diversió.

## Història

Fou l'antiga ciutat de Mègara durant el període púnic.
Fou seu d'un ribat on es va practicar el sufisme des del segle xii.
Vers el 1500 fou residència d'estiu de l'emir hàfsida i s'hi va construir el palau d'Al-Abdalliya.
Els beis otomans i husaynites hi van construir altres palaus i residències. La municipalitat es va crear per decret el 1912.

## Etimologia

El nom és àrab i significa ‘el port’, però actualment la ciutat no gaudeix d'un port en condicions.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 11 71 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en deu sectors o imades:
* La Marsa Plage (11 71 51)
* La Marsa Medina (11 71 52)
* La Marsa Hadayek (11 71 53)
* La Marsa Erriadh (11 71 54)
* Er-Rmila (11 71 55)
* La Marsa El Montazeh (11 71 56)
* Gammarth (11 71 57)
* Gammarth Supérieur (11 71 58)
* Sidi Daoued (11 71 59)
* El Bahr El Azrak (11 71 60)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 11 17), dividida en quatre circumscripcions o dàïres:
* La Marsa (11 17 11)
* Gammarth (11 17 12)
* Sidi Daoued (11 17 13)
* Cité Er-Riadh (11 17 14)

## Enllaços externs

* La Marsa - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 31-37. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 131-132. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Gradient mediambiental

Un gradient mediambiental és un canvi gradual d'un determinat factor abiòtic en l'espai (o pot ser el temps). Factors usuals poden ser l'altitud, temperatura, profunditat, proximitat marítima, i humitat del sol.
L'abundància d'una determinada espècie habitualment varia d'acord amb els gradients mediambientals d'una forma més o menys previsible, no obstant també està influenciada per interaccions biòtiques, com la competència . Als ecotons es produeixen canvis molt ràpids, comparats amb els gradients. S'han realitzat molts estudis sobre la distribució d'espècies lligades als gradients, que utilitzen bases de dades, com ara la Global Biodiversity Information Facility (oficina per la informació de la biodiversitat global).

## Vegeu també

* Anàlisi de gradients

## Referències

* ↑ Hinckley, Tom; Combs, Julie. «Còpia arxivada». University of Washington. Arxivat de l'original el 15 d’abril 2015. [Consulta: 18 setembre 2013].
* ↑ Environmental Gradients Explain Species Richness and Community Composition of Coastal Breeding Birds in the Baltic Sea, Andy J. Green. NCBI
# Mantienneïta

La mantienneïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la paulkerrita. Rep el nom en honor del mineralogista francès Dr. Joseph Mantienne (n. 1929), del Bureau de Recherches Géologiques et Miniéres (BRGM) d'Orleans (França).

## Característiques

La mantienneïta és un fosfat de fórmula química KMg₂Al₂Ti(PO₄)₄(OH)₃·15H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1984. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mantienneïta pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a l'Escola Nacional de Mines de París (França).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Anloua, a la regió d'Adamaua (Camerun), on es troba en forma d'esfèrules fibroses radials de fins a 1 mm. També ha estat descrita a Pinciná maar, a la regió de Banská Bystrica (Eslovàquia) i a Silbergrube, al districte de Neustadt an der Waldnaab (Baviera, Alemanya). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mantienneite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 desembre 2021].
# Tesifont de Bergi

Tesifont és venerat com a sant patró de Berja (Almeria, Andalusia). La tradició el fa primer bisbe de la ciutat i un dels Set barons apostòlics de la Bètica. D'existència incerta, al voltant seu hi ha diverses llegendes i tradicions.

## Llegenda

No sabem res sobre la vida d'aquest bisbe. Segons la tradició, va evangelitzar la ciutat de Vergium o Bergi (situada a l'actual Berja, a la província d'Almeria, on va ser el primer bisbe. Hi hauria mort màrtir.
Segons aquesta tradició, Eufrasi va ésser un dels Set barons apostòlics, missioners que havien estat ordenats a Roma i enviats pels sants Pere apòstol i Pau de Tars a evangelitzar la Bètica al segle i, repartint-se en diferents ciutats i essent martiritzats tots ells.

## Historicitat

* Article principal: Set barons apostòlics
Les fonts més antigues que citen els barons daten del segle X i podrien remuntar-se als segles VIII o IX; semblen, però, obres hagiogràfiques on, sense fonament històric, s'enaltia l'església andalusa, llavors sota el domini musulmà. En fonts anteriors, tant històriques com litúrgiques, i fins i tot a la mateixa zona, no s'esmenten mai aquests sants. Segurament es tracta d'una llegenda pietosa de l'època visigoda, elaborada amb la intenció de reforçar els vincles de l'Església local amb Roma, fent que l'evangelització hispànica fos directament obra de la predicació de deixebles de l'apòstol Pere.
La llegenda tingué molt èxit, especialment a partir de la seva difusió en els falsos cronicons dels segles xvi i xvii i, particularment, de la falsa crònica de Dextre, que oferia molts detalls sobre els sants i la seva activitat en la Bètica, tots ells obra del falsificador jesuïta Jerónimo Román de la Higuera.

## Notes

* ↑ Una altra llegenda els fa companys de Sant Jaume el Major durant el seu viatge a Hispània. Els altres barons van ser els sants: Hesiqui de Carcere (Cazorla o Cieza), Cecili d'Elvira, Eufrasi d'Iliturgi, Torquat d'Acci (Guadix), Indaleci d'Urci (prop d'Almeria) i Secundi d'Abula (a Almeria).

## Enllaços externs

* Ctesiphon von Vergium
# Handelsblatt

Handelsblatt (literalment periòdic de comerç) és un diari alemany sobre temes d'economia i negocis publicat a la ciutat de Düsseldorf pel grup Handelsblatt Media Group, que pertany a DvH Medien i que també edita el setmanari Wirtschaftswoche. Handelsblatt va ser fundat el 16 de maig del 1946, amb una circulació de 127.546 còpies en paper i 42.000 la versió digital el 2018.

## Referències

* ↑ «Handelsblatt» (en anglès). linkedin, 22-12-2019. [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ «Handelsblatt» (en anglès). https://www.eurotopics.net,+22-12-2019.+[Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ «Handelsblatt | Strategy, M&A and Transformation Advisory» (en anglès). https://www.goetzpartners.com,+22-12-2019.+[Consulta: 22 desembre 2019].
# Diuanka

Diuanka (en rus: Дюанка) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 7 habitants. Pertany al districte rural de Vàninski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# La Marxassa

La Marxassa és una caminada de resistència creada el 1994, de 63 quilòmetres, que recorre el Parc Natural del Montseny i el Parc del Montnegre i el Corredor.
La Marxassa està organitzada per l'Agrupació Científico-Excursionista de Mataró (Agrupe), i forma part del Circuit Català de Caminades de Resistència de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC). L'inici de la marxa és a Sant Martí del Montseny, recorre 66,4 quilòmetres i acumula quasi 4.100 metres de desnivell, fins a arribar a peu de platja, a l'ermita de Sant Simó de Mataró. L'itinerari està senyalitzat amb marques de GR, doncs segueix el GR 5 i el GR 92.

## Referències

* ↑ «Marxassa entre els parcs naturals del Montseny i del Montnegre-Corredor». Nació Digital, 15-10-2015 [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Una caminada de 63 quilòmetres recorre els parcs naturals del Montseny i el Montnegre i el Corredor». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisual (CCMA), 17-10-2006. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «27a Edició de La Marxassa 2021. Montseny – Mataró 63Km». Ajuntament de Mataró. [Consulta: 15 febrer 2023].
# Edward Malefakis

Edward Malefakis (Springfield, Massachusetts, 2 de gener de 1932 - Corfú, Grècia 22 d'agost 2016) fou un historiador i hispanista estatunidenc. Fou considerat com una autoritat en l'edat contemporània d'Europa meridional.
Va estudiar a Bates, on es va graduar en 1953, i en Columbia, on es va doctorar en 1965. En 1961 havia començat les seves investigacions a Madrid amb una beca Fulbright. Va exercir la docència en la universitat de Michigan, a la Northwestern University i en la Universitat de Colúmbia, de la qual fou catedràtic emèrit des de 2003. Entre 1975 i 2000 va ser president del comitè cultural del Queen Sofia Spanish Institute de Nova York. Fou Premi Internacional Elio Antonio de Nebrija, de la Universitat de Salamanca (any 2000). Estava associat a l'Institut Universitari d'Investigació Ortega y Gasset.

## Obres

* Agrarian Reform and Peasant Revolution in Spain (1970),
* Southern Europe in the 19th and 20th Centuries (1992)
* La Guerra Civil Española (2006), obra col·lectiva de la que és director.

## Referències

* ↑ Jungo, José Álvarez «Muere Edward Malefakis, maestro de historiadores de la II República» (en castellà). El País, 22-08-2016 [Consulta: 24 agost 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina en el lloc web de la Universitat de Colúmbia (anglès)
* Pàgina en el lloc web del Editorial Taurus (castellà)
# Paradoxa de Protàgores

La paradoxa de Protàgores o paradoxa d'Evatle és una paradoxa atribuïda al filòsof Protàgores, que ben bé podria il·lustrar la tesi contemporània segons la qual alguns problemes són indecidibles, tal com demostrà Kurt Gödel, seguint les propostes de David Hilbert.

## La paradoxa

Un estudiant, Evatle, volia anar a les lliçons de retòrica del filòsof, per poder exercir d'advocat, però no tenia diners per pagar-les. Va parlar amb Protàgores, i aquest va veure que semblava un noi molt llest. Acceptà la seva assistència amb la condició de pagar l'honorari quan guanyàs el primer plet.
Evatle va acabar la formació amb Protàgores, però després decidí no exercir d'advocat, i per tant, no pagar. Protàgores reclamava l'honorari, però l'estudiant deia que no tenia cap obligació de pagar, car no havia guanyat el primer cas. Davant l'amenaça d'un plet judicial, es volia fer càrrec de la defensa i argumentava: «Si anam a judici i jo guany, per manament judicial no t'hauré de pagar, i si perd tampoc, car no hauré guanyat el meu primer plet, i aquesta era la nostra condició. No anem a judici, Protàgores, perdràs.»
Protàgores, que era expert en veure les dues cares d'una qüestió, li respongué: «Si anam a judici, i jo guany, per manament judicial hauràs de pagar, mentre que, si perd, hauràs guanyat el teu primer plet, i segons el nostre pacte hauràs de pagar.»

## Referències

* ↑ Mason, Charles Peter. «Evathlos». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ «Paradoxa de Protàgores. Lògica». [Consulta: 11 desembre 2022].
# KEIL

KEIL és una empresa de programari que desenvolupa eines per a sistemes incrustats (embedded). Keil fou fundada el 1982 per Günter i Reinhard Keil a Alemanya. L'octubre de 2005 va ser adquirida per l'empresa ARM.

## Productes

* IDE (Entorn integrat de desenvolupament) : compiladors en C i C++, depuradors (microVision) i altres eines (RTOS) per a desenvolupar microprogramari per a processadors de 8, 16 i 32 : Intel 8051, Intel MCS-251, ARM, i les famílies XC16x/C16x/ST10.
* Circuits d'avaluació (ARM Cortex-M) i adaptadors de depuració (ULINK) a través de JTAG.

## Referències

* ↑ Company, Keil™, An ARM®. «Keil Embedded Development Tools for ARM, Cortex-M, Cortex-R4, 8051, C166, and 251 processor families.» (en anglès). http://www.keil.com.+[Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Keil, an ARM Company» (en anglès). http://www.techonline.com.+[Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Keil Software, Inc.: Private Company Information - Bloomberg» (en anglès). https://www.bloomberg.com.+[Consulta: 13 juliol 2017].

## Vegeu també

* Altres empreses del sector : IAR Systems
* Altres programaris : Eclipse (entorn integrat de desenvolupament), MPLAB de Microchip, LPCXpresso i CodeWarrior de NXP, Atmel Studio d'Atmel, Code Composer Studio de TI, ARM Development Studio d'ARM
# Pantropical

Pantropical en biologia es refereix al patró de distribució dels organismes. Perquè una distribució d'un tàxon es consideri pantropical ha d'aparèixer en totes les regions tropicals dels grans continents, és a dir d'Àfrica, Àsia i Amèrica.
Les plantes pantropicals són principalment herbàcies però en alguns pocs casos són llenyoses com les palmeres

## Neotropical

En biologia, neotropical fa referència a presentar-se en les regions tropicals del Nou Món, és a dir Amèrica.

## Palaeotropical

En biologia, palaeotropical fa referència a la distribució en els tròpics del Vell Món, és a dir Àfrica i Àsia.
# Reichenbach (Alta Lusàcia)

Reichenbach (alt sòrab: Rychbach) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Està situada vora Görlitz.

## Districtes

* Zoblitz:
* Meuselwitz:
* Dittmannsdorf
* Mengelsdorf

## Enllaços externs

* Web de la ciutat Arxivat 2015-05-09 a Wayback Machine.
# Dolinov

Dolinov - Долинов (rus) - és un khútor, un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora dreta del riu Zelentxuk Vtoroi, un afluent del riu Kuban, a 12 km al sud de Tbilísskaia i a 92 km a l'est de Krasnodar, la capital. El 2010 la vila estava deshabitada.
Pertany al municipi de Màrinski.
# Naranjito (Puerto Rico)

Naranjito és un municipi de Puerto Rico localitzat a la regió central de l'illa, també conegut amb els noms de La Ciudad de los Colores, El Pueblo de los Changos i La Cuna del Voleibol. Limita al nord amb el municipi de Toa Alta; pel sud amb Barranquitas i Comerío; per l'est amb Bayamón; i per l'oest amb Corozal. Forma part de l'Àrea metropolitana de San Juan-Caguas-Guaynabo.
El municipi està dividit en 8 barris: Achiote, Anones, Cedro Abajo, Cedro Arriba, Guadiana, Lomas, Naranjito Pueblo y Nuevo.

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL. «Naranjito». Enciclopedia de Puerto Rico, 14-06-2015. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder». Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 9 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Naranjito Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico