OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 777 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 777 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada el 19 de setembre de 1992. Reafirmant la Resolució 713 (1991) i diverses resolucions posteriors sobre l'assumpte, el Consell de Seguretat va considerar que la nació coneguda com a República Federal Socialista de Iugoslàvia havia deixat d'existir, notant que sota la resolució 757 (1992) el reclam de la República Federal de Iugoslàvia per "heretar" la representació iugoslava en l'ONU no era àmpliament acceptat. Per tant, es va determinar que la condició de membre iugoslava no podria continuar i que la República Federal de Iugoslàvia deixés de participar en l'Assemblea General i sol·licités ser membre de les Nacions Unides.
L'esborrany original de la resolució, proposat per Bèlgica, França, el Marroc, Regne Unit i Estats Units, especificava que la condició de membre iugoslava en les Nacions Unides havia d'extingir-se. No obstant això, aquesta part va ser modificada per així obtenir el suport de Rússia. Rússia i Xina van estar en contra de la idea d'excloure Iugoslàvia de les Nacions Unides, dient que el seu treball en altres òrgans de l'ONU no hauria de veure's afectat. Índia i Zimbàbue (aliats tradicionals de Iugoslàvia per mitjà del Moviment dels No Alineats) van dir que la resolució violava els articles 5 i 6 de la Carta de les Nacions Unides.
La resolució va ser aprovada per 12 vots a favor, cap en contra i 3 abstencions: Xina, Índia i Zimbabwe.
El 22 de setembre de 1992, la Assemblea General va donar suport a la resolució en aprovar la resolució 47/1, en el text de la qual va ser retirat el text que considerava que la República Federal Socialista de Iugoslàvia havia deixat d'existir. Entre 1992 i 2000, la Secretaria General de l'ONU va permetre que la missió iugoslava en l'ONU seguís operant i acreditant representants de la República Federal de Iugoslàvia, continuant el seu treball en diversos òrgans de les Nacions Unides.

## Referències

* 1 2 3 Eisemann, Pierre Michel; Koskenniemi, Martti; Hague Academy of International Law. La succession d'États: la codification à l'épreuve des faits. Martinus Nijhoff Publishers, 2000, p. 285–288. ISBN 978-90-411-1392-4.
* ↑ Bethlehem, Daniel L.; Weller, Marc The 'Yugoslav' crisis in international law: general issues. Cambridge University Press, 1997, p. 40. ISBN 978-0-521-46304-1.
* ↑ International Court of Justice. Summaries of judgements, advisory opinions, and orders of the International Court of Justice, 2003–2007. United Nations Publications, 2009, p. 3. ISBN 978-92-1-133776-1.
* ↑ Murphy, Sean D. United States Practice in International Law: 1999-2001, Volume 1. Cambridge University Press, 2002, p. 130. ISBN 978-0-521-75070-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Dissolució de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 775 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 775 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 28 d'agost de 1992. Després de reafirmar les resolucions 733 (1992), 746 (1992), 751 (1992) i 767 (1992), considerant un informe del Secretari General Boutros Boutros-Ghali sobre la Guerra Civil somali, el Consell va decidir augmentar la força de l'operació Operació de les Nacions Unides a Somàlia I amb 3.000 persones més.
El Consell també va aprovar l'establiment de quatre zones a Somàlia: el nord-oest (Berbera), el nord-est (Bossasso), les terres centrals i la capital Mogadiscio. A cada zona, les Nacions Unides donaran assistència humanitària, a més de vigilar l'alto el foc i mantenir la seguretat ajudant a les faccions somalis a desarmar-se. També va acollir amb beneplàcit la decisió del Secretari General d'incrementar el pont aeri, així com les contribucions dels Estats membres, alhora que instava la cooperació de les parts i faccions a Somàlia amb el personal de les Nacions Unides.
La resolució també va demanar un control estricte de l'alto el foc, va demanar el suport de partits a Somàlia per ajudar a facilitar el lliurament de l'ajuda humanitària i va demanar a la Lliga Àrab, l'Organització de la Unitat Africana i Organització de la Conferència Islàmica a ajudar a buscar una solució integral al conflicte.
Segons Boutros-Ghali, la resolució actual va indicar que el Consell de Seguretat "finalment havia decidit prendre mesures més fermes", tot i que el compliment encara no estava inclòs en el mandat. No es va sol·licitar el permís del govern de Somàlia per al personal addicional perquè no hi havia cap govern en funcionament. En setembre començaren a arribar les primeres tropes.

## Referències

* ↑ Fenton, Neil. Understanding the UN Security Council: coercion or consent?. Ashgate Publishing, Ltd, 2004, p. 72. ISBN 978-0-7546-4092-9.
* ↑ Sitkowski, Andrzej. UN peacekeeping: myth and reality. Greenwood Publishing Group, 2006, p. 100. ISBN 978-0-275-99214-9.
* ↑ Rutherford, Ken. Humanitarianism under fire: the US and UN intervention in Somalia. Kumarian Press, 2008, p. 51. ISBN 978-1-56549-260-8.
* ↑ Boutros-Ghali, Boutros. Unvanquished: A U.S.-U.N. saga. I.B.Tauris, 1999, p. 55. ISBN 978-1-86064-497-9.
* ↑ Department of Public Information, United Nations. «Somalia – UNOSOM I». United Nations, 21-03-1997.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riviera de Ponent

La Riviera de Ponent (Riviera ligure di ponente en italià, Rivëa de Ponente en lígur) és la regió geogràfica que comprèn el tram de costa situat a la part occidental de Ligúria conegut com a Riviera ligur (o simplement Riviera). S'estén des dels barris occidentals de Gènova fins al límit amb França, a les proximitats de la ciutat de Ventimiglia. Des del punt de vista geogràfic el límit oriental de la Riviera de Ponent està sobre el punt més septentrional del mar de Ligúria a la desembocadura del torrent Leira, mentre que l'occidental està ubicat a la zona de Cap Martin, uns 5 km a l'oest de Menton.
Es contraposa, convencional i geogràficament, amb la Riviera de Llevant.

## Subdivisions de la Riviera de Ponent

El llarg tram de costa que corre entre les valls i el mar dels Liguri di ponente assumeix diversos noms. Les dues fraccions habitualment més conegudes són:
* la Riviera delle Palme (Ligúria) que al seu torn es divideix en Riviera del Beigua, Finalese i Albenganese.
* la Riviera dei Fiori dividida en Imperiese, Sanremese i Ventimigliese.

## Característiques físiques

Està caracteritzada per platges molt àmplies i arenoses. També en aquest tram de costa es troben nombrosos llocs de gran bellesa i tradició turística, a més de l'important port de Savona i al municipi de Sanremo, famós pel Festival de la cançó de Sanremo i el Ral·li de Sanremo.

## Municipis

Sobre la Riviera de Ponent es troben les següents localitats costaneres, d'est a oest:
| Província | Municipis |
| Gènova | Arenzano, Cogoleto |
| Savona | Varazze, Celle Ligure, Albisola Superiore, Albissola Marina, Savona, Vado Ligure, Bergeggi, Spotorno, Noli, Finale Ligure, Borgio Verezzi, Pietra Ligure, Loano, Borghetto Santo Spirito, Ceriale, Albenga, Alassio, Laigueglia, Andora |
| Imperia | Cervo, San Bartolomeo al Mare, Diano Marina, Imperia, San Lorenzo al Mare, Santo Stefano al Mare, Riva Ligure, Arma-Taggia, Sanremo, Ospedaletti, Bordighera, Vallecrosia, Ventimiglia |
# Reuel

Segons el llibre del Gènesi, capitol trenta-sis, Reuel (en hebreu רְעוּאֵל בן-עֵשָׂו Rəġûēl ben Ēśāw) va ser el fill d'Esaú i la seva tercera muller Mahalat, filla d'Ismael.
Els seus fills van ser: Nàhat, Zèrah, Xammà i Mizà.

## Referències

* ↑ Gènesi. 36:10
* ↑ Gènesi. 36:13
# Reugny

«Reugny» té aquests significats:
* Reugny (Allier), municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Reugny (Indre i Loira), municipi al departament d'Indre i Loira (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Frasnay-Reugny, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat)
# Rie van Veen

Maria van Veen, més coneguda com a Rie van Veen (Rotterdam, 11 de febrer de 1923 - 1995) fou una nedadora neerlandesa que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de plata, en els 4×100 metres lliures i 400 metres lliures, i una de bronze en els 100 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1938. Abans, el 26 de febrer de 1938, va establir un nou rècord del món en els 200 metres lliures. Entre 1938 i 1942 guanyà tots els títols nacionals en els 100 i 400 metres lliures; als quals cal afegir el títol nacional dels 100 metres lliures de 1937. El 27 de maig de 1943 es casà amb Adrianus "Arie" Thuis, un entrenador de natació de Haarlem i es va retirar poc després.

## Referències

* 1 2 De Telegraaf Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.. 27 febrer 1938
* ↑ Maria van Veen. Stadsarchief Rotterdam
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 4 octubre 2020].
* ↑ Ria VAN VEEN. the-sports.org
* ↑ Rie van Veen Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.. zwemmenindepolder.nl
* ↑ De Telegraaf Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.. 28 maig 1943
* ↑ Het volk : dagblad voor de arbeiderspartĳ Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.. 6 octubre 1943
# Riedel (cràter)

Riedel és un cràter d'impacte que pertany a la cara oculta de la Lluna. Es troba al nord-nord-est del cràter Karrer, i al sud de Leavitt.
* Localització de Riedel (inferior esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Fotografia de la missió Clementine (1994)
És un cràter desgastat, amb impactes més petits a la vora cap al nord i el sud-oest. Un petit cràter jeu sobre la paret interior meridional. El sòl interior sembla relativament lliure de trets distintius, amb només un petit cràter a la part sud del sòl.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Riedel.
| Riedel | Coordenades | Diàmetre |
| G | 49° 12′ S, 133° 36′ O﻿ / ﻿49.2°S,133.6°O﻿ / -49.2; -133.6﻿ (Riedel G) | 26 km |
| Q | 49° 54′ S, 141° 42′ O﻿ / ﻿49.9°S,141.7°O﻿ / -49.9; -141.7﻿ (Riedel Q) | 25 km |
| Z | 47° 24′ S, 139° 42′ O﻿ / ﻿47.4°S,139.7°O﻿ / -47.4; -139.7﻿ (Riedel Z) | 30 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Riu Lule

El Riu Lule (en lule sami: Julevädno; en suec Lule älv o Luleälven) és un riu important de Suècia, que neix al nord del país i que flueix en direcció sud-est durant 460 km (290 mi) fins a arribar al golf de Bòtnia, a Luleå. Amb una conca hidrogràfica de 25.240 km² (750 km² dels quals situats a Noruega), és el segon riu més llarg per l'àrea o la longitud de la conca hidrogràfica al comtat de Norrbotten (després del riu Torne i molt lleugerament per davant del riu Kalix), però és el més gran per cabal mitjà.
El riu és una font important d'energia hidroelèctrica, amb important centrals com la de Porjus i la Harsprånget de 977 MW, comissionada el 1952 i ampliada el 1983 per convertir-se en la central hidroelèctrica més gran del país.
El riu fou utilitzat àmpliament fins als anys vuitanta, per a transportar troncs de fusta que flotaven riu envall fins a arribar a Luleå, on eren processats. Hi ha diversos ràpids importants al llarg del riu, en particular les Cascades Stora i els de Porjus i Harsprånget, on avui dia hi ha les centrals hidroelèctriques homònimes.
Durant els segles XIX i XX, el riu va ser designat com a línia defensiva contra una possible futura invasió de l'Imperi Rus i, posteriorment, de la Unió Soviètica. Tot i que avui en dia ja no s'utilitzen, la majoria encara es conserven al llarg de tota la longitud del riu, culminant amb la fortalesa de Boden a la ciutat de Boden. La majoria d'aquestes fortificacions i búnquers ja no s'utilitzen avui dia.
El riu Lule Major (vegeu més avall) comença prop de Sårjåsjaure, a les muntanyes a l'oest de Gällivare. L'aigua flueix al llac Virihaure, que també recull aigua del Kerkevare (a través del Kettaurejokk) i de l'Alkajaure (a través del Millätno). El riu Tukejokk també s'uneix al Lule al mateix llac. Deixant el Virihaure al nord, el riu arriba al llac Vastenjaure després de perdre 32 metres d'altitud en una distància de 2,2 km. Després flueix pel Vuojatätno fins als llacs Kutjaure i Luoktanjarkajaure, recollint aigua d'altres llacs del parc nacional de Sarek, com ara del Salohaure, i d'altres situats al llarg de la frontera amb Noruega. Hi ha nombroses cascades i ràpids al riu. El més conegut, de ràpid, és el Stora Sjöfallet, situat al final del llac Akkajaure, on l'aigua cau 39,6 m des del Kårtjejaure fins al Langasjaure. En aquest mateix llac, el Vietasajokk s'uneix al Lule. El llac més gran de tot el riu és el Stora Lule träsk. Aquí el riu arriba al bosc, i després del llac s'hi uneix el riu Muddus, del Parc Nacional homònim. Al cap de 75 metres, prop del poble de Vuollerim, el riu conflueix amb el Lule Menor (un afluent del major). El Lule passa el Porsiforsen (25 m sobre 2 km), Edefors i Hedens fors. Desemboca al mar Bàltic a través del Bälingefjärden i del Lulefjärden.
Altres rius de la conca hidrogràfica del Lule amb una longitud superior a 100 km són: el riu Negre (Suècia), el Flarkån, el Lule Menor, el Pärl, el Rissajåkkå, el Vietasätno i el Bodträskån.

## Referències

* ↑ «Luleälven» (en suec). NE. [Consulta: 16 juliol 2022].
* 1 2 «Tredje gången gillt för Harsprånget» (en suec). Erik Mellgren, 28-07-2012. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Rockville (Nebraska)

Rockville és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockville tenia 111 habitants, 53 habitatges, i 29 famílies. La densitat de població era de 194,8 habitants per km².
Dels 53 habitatges en un 18,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 1,9% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.813 $ i la renda mediana per família de 32.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.958 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 15.708 $. Cap de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rhinella rubescens

Rhinella rubescens és una espècie de gripau de la família Bufonidae. És endèmica del Brasil. El seu hàbitat natural inclou sabanes humides, zones d'arbustos, rius, aiguamolls d'aigua dolça, zones de pastures, jardins rurals, àrees urbanes i estanys. Està amenaçada d'extinció.
# STB

STB té els següents significats:
* STB Le Havre (de l'acrònim en francès Saint Thomas Basket), club de bàsquet de la ciutat de Le Havre, a França
* Solidaritat dels Treballadors Bascos, sindicat nacionalista del País Basc
* Státní bezpečnost, policia secreta del règim comunista de Txecoslovàquia
* STB (cadena de televisió) (de l'acrònim en ucraïnès Світ ТелеБачення transliterat Svit TeleBatxennia), cadena de televisió privada d'Ucraïna
* Star Trek Beyond, pel·lícula de 2016 dels Estats Units
* Singapore Tourism Board, comissió per a la promoció del turisme de Singapur
* Surface Transportation Board, comissió federal encarregada dels ferrocarrils dels Estats Units
* Societatea de Transport București, organisme administrador de la xarxa de transport públic de Bucarest, a Romania
* Ferrocarril de l'Stubaital (del seu nom en alemany STubaitalBahn), línia de ferrocarril del Tirol, a Àustria
* Ferrocarril del Sensetal (del seu nom en alemany SenseTalBahn), línia de ferrocarril de Suïssa
* Tramvia (del seu nom en alemany STraßenBahn), vehicle urbà elèctric sobre rails
* Stadtbahn, concepte de transport urbà sobre rails típic d'Alemanya i Àustria
* Regió temperada sud (del seu nom en anglès South Temperate Belt), regió de l'atmosfera de Júpiter, vegeu atmosfera_de_Júpiter#Regions_principals
* Soyuz-STB (de l'acrònim en rus Семейство Трёхступенчатых-Б transliterat Semeistvo Triokhstupentxatikh-B), variant del coet Soiuz-2 fabricat a Rússia, vegeu Soiuz-2_(coet)#Variants
* Receptor de televisió (del seu nom en anglès Set-Top Box), descodificador de senyal per a poder-lo veure en un televisor
* Somatotropina bovina, hormona produïda a la glàndula pituïtària del bestiar
* STB també és l'acrònim de soprano-tenor-baix, definició dels tipus de veu presents en un cor, vegeu SATB
* STB, codi UCI del Team Tinkoff, equip ciclista històric de Dinamarca
* Stb també és l'abreviatura de l'estilbita, grup de minerals subgrup de les zeolites, vegeu subgrup de l'estilbita
* Stb., abreviatura de biblioteca pública (del seu nom en alemany Stadtbibliothek), biblioteca de titularitat pública
* StB, abreviatura d'assessor fiscal (del seu nom en alemany Steuerberater), professional que assessora en temes d'impostos
# Roger Príncep Coronado

Roger Príncep Coronado (Barcelona, 20 de setembre de 1998) és un actor espanyol.
Roger Príncep ha treballat en sèries i programes de televisió com Serrallonga, Pàgina 2, Entre línies, El monstruo del pozo o La tarda.
La seva carrera cinematogràfica ha estat molt precoç. A l'edat de tretze anys, i malgrat haver actuat sobretot en ficcions catalanes, Príncep ja havia participat en pel·lícules com L'orfenat (al costat de Belén Rueda i Fernando Cayo), Los girasoles ciegos (al costat de Javier Cámara, Maribel Verdú, Martín Rivas i Raúl Arévalo) i Pájaros de papel (al costat d'Imanol Arias, Lluís Homar i Carmen Machi).

## Filmografia

* L'orfenat (2007, com Simón Sánchez Rivera)
* Forasters (2008, com Manuel)
* Los girasoles ciegos (2008, com Lorenzo Mazo López)
* Pájaros de papel (2010, com Miguel)
* Sólo para no estar solo (Com Abel nen)

## Sèries de televisió

* El internado (2007-2010)
* El monstruo del pozo (2007, com Quim)
* Serrallonga (2008)
* Los hombres de Paco (2010, 2 episodis)
* Aída (2010, 1 episodi: com a nen paraplègic que competeix amb Aidita per vendre més paperetes per al viatge de fi de curs)

## Curtmetratges

* La clase
* Un banc per sempre (2015) (Noah)
* Matar a un niño
* En la azotea
* Felices dieciocho

## Premis i nominacions

* 2008: Nominació als Premis Goya com a Millor actor revelació per L'orfenat
* 2008: Nominació als Young Artist Awards com a Millor actor jove per L'orfenat
* 2009: Premi Índia Catalina al millor actor de repartiment en el Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias per Los girasoles ciegos i Forasters
* 2016: Premi al millor actor al Festival de Cinema de Medina del Campo per En la azotea

## Referències

* ↑ Roger Príncep, inocencia hiperactiva, Fotogramas, 5 d'agost de 2008
* ↑ El niño de ‘El orfanato’ se ha hecho mayor y busca película, La vanguardia, 20 de febrer de 2018
# Roger Planchon

Roger Planchon (Saint-Chamond, 12 de setembre de 1931 - París, 12 de maig de 2009) va ser un director teatral francès. Influït per Brecht i atret per Shakespeare. Els muntatges que va fer al teatre de Villeurbanne van cridar l'atenció sobre obres de Molière, Marlowe i Marivaux, entre altres autors.

## Referències

* ↑ «Roger Planchon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Roger Quinche

Roger Quinche (Allschwil, 22 de juliol de 1922 - Liestal, 3 de setembre de 1982) fou un futbolista suís de la dècada de 1950.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, va jugar al Grasshopper Club Zürich i al BSC Young Boys. També fou internacional amb la selecció Suïssa, entre 1949 i 1953. Participà en el Mundial del Brasil 1950.

## Referències

* ↑ «Perfil». footballdatabase. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Copa do Mundo da FIFA Brasil 1950». FIFA. Arxivat de l'original el 2012-04-18. [Consulta: 1r abril 2015].