OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kapellasita

La kapellasita és un mineral de la classe dels halurs, que pertany al grup de l'atacamita. Rep el seu nom de Christo Kapellas (1938-2004), col·leccionista i comerciant de minerals de Kamariza, Grècia.

## Característiques

La kapellasita és un halur de fórmula química Cu₃Zn(OH)₆Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2005. Cristal·litza en el sistema trigonal. És un mineral isostructural amb la haydeeïta. No s'ha de confondre amb la botallackita, ambdues visualment molt similars.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kapellasita pertany a «03.DA: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Cu, etc., sense Pb» juntament amb els següents minerals: atacamita, melanotal·lita, botallackita, clinoatacamita, hibbingita, kempita, paratacamita, belloïta, herbertsmithita, gillardita, haydeeïta, anatacamita, claringbul·lita, barlowita, simonkol·leïta, buttgenbachita, connel·lita, abhurita, ponomarevita, anthonyita, calumetita, khaidarkanita, bobkingita, avdoninita i droninoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Mina Sounion No. 19, a l'àrea de Sounion del districte de Lavrion, a la prefectura d'Attikí, Grècia. També ha estat descrita a Astfeld, a l'estat alemany de Baixa Saxònia. No ha estat trobada en cap altre indret més del planeta.

## Referències

* ↑ «Kapellasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 novembre 2017].
# Todd Armstrong

Todd Armstrong, nom d'escena de John Harris Armstrong, (Sant-Louis, Missouri, 25 de juliol de 1937 - Butte City, 17 de novembre de 1992) va ser un actor estatunidenc.

## Biografia

Todd Armstrong abandona el seu Missouri natal per seguir cursos d'art dramàtic a la Pasadena Playhouse, a Califòrnia, on té com a companys de classe Dustin Hoffman i Gene Hackman.
Mentre treballa com a jardiner paisatgista a casa de l'actriu Gloria Henry, aquesta, coneixent les seves aspiracions d'actor, el recomana a la Colombia Pictures perquè hi faci unes proves.
És així com comença en nombrosos episodis de la sèrie de televisió Manhunt (1961); a continuació, té un segon paper en Five Finger Exercise de Daniel Mann (1962).
Obté tot seguit el paper de la seva vida, perquè en el cinema i en la memòria col·lectiva, queda sens dubte com l'encarnació del mític heroi grec Jason de la pel·lícula considerada com la cimera de l'obra de l'especialista en efectes especials Ray Harryhausen i realitzada per Don Chaffey: Jason i els argonautes (1963).
Figura com a cap de cartell, però al costat de nombrosos actors d'anomenada (George Segal, Tom Courtenay, James Fox i John Mills) en la pel·lícula de guerra King Rat, de Bryan Forbes (1965).
A continuació, no apareix més que en segons papers en el cinema o com a convidat puntual de sèries televisades fins al començament dels anys 1980, i després desapareix de l'escena.
Todd Armstrong se suïcida amb un tret, a la zona de Butte City del comtat de Glenn, a Califòrnia, el 1992.

## Filmografia

Filmografia:
* 1961: Manhunt, sèrie de televisió, 13 episodis: el detectiu Carl Spencer
* 1962: La gata negra (Walk on the Wild Side) d'Edward Dmytryk: el tinent Omar Stroud
* 1962: Five Finger Exercise de Daniel Mann: Tony Blake
* 1963: Jàson i els argonautes (Jason and the Argonauts) de Don Chaffey: Jàson
* 1965: King Rat de Bryan Forbes: Tex
* 1966: The Silencers de Phil Karlson: guardià (no en surt als crèdits)
* 1966: Scalplock, telefilm de James Goldstone: Dave Tarrant
* 1966: Dead Heat on a Merry-Go-Round de Bernard Girard: Alfred Morgan
* 1966: Winnetou und si Freund Old Firehand, d'Alfred Vohrer: Tom
* 1967: La cavalcada dels maleïts (A Time for Killing) de Phil Karlson: el tinent Prudessing
* 1968: Gunsmoke, sèrie de televisió:
** Episodi The First People: John Eagle Wing
** Episodi 9: 12 to Dodge: Johnny August
* 1975: Hawaii Five-O, sèrie de televisió, episodi Target? The Lady: Curt Anderson
* 1982: The Greatest American Hero, sèrie de televisió, episodi HA Chicken in Every Plot: Ted McSherry
* 1982: Shackleton, Telefilm de Martyn Friend: Raymond Shackleton

## Referències

* ↑ Les Gens du cinéma
* ↑ «Biografia de Todd Armstrong». The New York Times.
* ↑ «Filmografia de Todd Armstrong». The New York Times.
# Succió

La succió és la força que un buit parcial exerceix sobre un sòlid, líquid o gas; força deguda a una baixa pressió provocada per eliminació parcial de l'aire.
Quan la pressió d'una part del sistema es redueix respecte a un altre, el fluid a la pressió més alta exercirà una força relativa sobre la zona de baixa pressió, anomenada força de gradient de pressió. La reducció de pressió pot ser estàtica, com un pistó en un cilindre, o dinàmica, com una aspiradora quan el flux d'aire resulta en una zona de baixa pressió.
Quan els animals respiren, el diafragma i els músculs de la seva caixa toràcica pateixen un canvi de volum als pulmons. L'augment de volum disminueix la pressió de la cavitat toràcica, creant un desequilibri amb la pressió ambiental i provocant un efecte de succió.

## Referències

* ↑ (LL.D.), Alexander JAMIESON. A Dictionary of Mechanical Science, Arts, Manufactures and Miscellaneous Knowledge.
# Kapellen

Kapellen és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Limita al sud amb Anvers, al nord-oest amb Woensdrecht, al nord amb Kalmthout, al nord-est amb Wuustwezel, a l'oest amb Stabroek i a l'est amb Brasschaat.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 913 | 903 | 1445 | 2504 | 2453 | 2760 | 3031 | 3061 | 3489 |

### Segle XX (fins a 1982)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1980 | 1982 |
| Població | 4072 | 5282 | 6291 | 7926 | 9680 | 11.474 | 13.352 | 14.304 | 14.648 |

### 1983 ençà

| Any | 1983 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 | 2007 | 2009 |
| Població | 22.471 | 22.549 | 23.977 | 25.290 | 25.671 | 25.975 | 25.948 | 26.104 | 26.410 |
| Font: NIS ||||||||||

## Persones il·lustres

* Thomas Vermaelen, futbolista
* Tom De Mul, futbolista
# Tibald de Cepoy

Tibald de Cepoy (Segle XIII - Segle XIV) fou un militar francès al servei de Carles de Valois i del papa Climent V, també fou un efimer Comandant en Cap de la Companyia Catalana d'Orient, entre 1307 i 1309.
Va partícipar en diverses batalles de la guerra de Flandes. També va destacar en la defensa de Sent Macari contra els anglesos el 1295.
El 1306 per ordre de Felip el Bell, es va unir a la croada antibizantina que pretenia ressuscitar l'imperi llatí i posar al seu front a Carles de Valois (que durant la Croada contra la Corona d'Aragó havia estat pretendent al tron). Al mateix temps negocià amb Venecia la seva participació en el projecte i es posà al front d'un petit estol venecià, subordinat de Guy II de la Roche, duc d'Atenes. Durant aquestes negociacions, el 1307 va rebre de mans de Marco Polo una còpia del seu famós llibre de viatges, probablement la versió original avui perduda.
Aleshores va aconseguir ser reconegut com a cap de la Gran Companyia Catalana d'acord amb Bernat de Rocafort que havia assassinat a Berenguer d'Entença. Els mercenaris tindrien la missió de conquerir Constantinoble. El 1307, mentre el seu estol era a Negrepont, la capital de la gran illa d'Eubea, va empresonar a l'infant Ferran de Mallorca, que havia estat enviat per Frederic III de Sicília per comandar la Companyia, i a Ramon Muntaner i la seva tripulació. L'Infant va ser enviat a Tebes on Guy II de la Roche l'esperava, mentre que Ramon Muntaner va ser enviat a Macedònia a Bernat de Rocafort.
A finals de 1308, Bernat i Gilbert de Rocafort foren lliurats pel consell almogàver a Tibald, qui els va lliurar a Robert I de Nàpols, fill de Carles II de Nàpols, i moririen a la presó, convertint-se Tibald en el primer estranger a controlar la Companyia Catalana d'Orient, esperant reforços de la República de Venècia, que no van ser enviats, i va decidir abandonar la Companyia sense dir res a ningú, tornant a França.

## Bibliografia

* Joseph Petit, Un Capitaine du règne de Philippe le Bel, Thibaut de Cepoy. Le Moyen Âge, 10 (1897), p. 224–239.
* Antoni Rubió i Lluch, La Companya catalana sota’l comandament de Teobald de Cepoy. Campanyes de Macedònia i de Tesàlia, 1307-1310. Miscellània Prat de La Riba, 1 (1923), p. 219-270.
* Anònim; Gallina, Annamaria (Introducció). Viatges de Marco Polo. Versió catalana del segle xiv.. Barcino, 1958, p. 9. ISBN 84-7226-193-X.
# Sweet Country

«Sweet Country» té aquests significats:
* Sweet Country (pel·lícula del 1986), pel·lícula grega dirigida per Michael Cacoyannis
* Sweet Country (pel·lícula del 2017), pel·lícula australiana dirigida per Warwick Thornton
# Kapenguria

Kapenguria és una ciutat de Kenya, a la província de Rift Valley i que està molt a prop de Kitale. A pocs quilòmetres de la ciutat també s'hi pot trobar el Parc Nacional del pantà de Saiwa. La ciutat té una població total de 56.000 habitants (cens de 1999).

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Tarantula

Tarantula és un llibre d'avantguarda experimental de poesia en prosa postmoderna escrit per Bob Dylan el 1966 i que no fou publicat fins al 1971 per Macmillan Publishers, a causa de diferents vicissituds com el l'accident de moto que patí, on utilitza la tècnica del monòleg interior en un encreuament entre la poètica, escrits sense vincles associatius i les lletres abstractes per les cançons que escrivia a la dècada de 1960, com per Highway 61 Revisited i Bringing It All Back Home.
Dylan, més tard, esmentant el llibre, el descrigué com una obra inacabada, que no tenia plena pretensió d'escriure'l —«Les coses estaven fora de control en aquell moment. Mai vaig tenir la intenció d'escriure un llibre»—, el comparava amb el llibre, sense sentit segons les seves paraules, In His Own Write de Lennon, i inclús algunes ocasions el negava o insinuava que l'havia fet publicar el seu mànager Albert Grossman, sense que hagués donat el seu consentiment.

## Referències

* ↑ Rogovoy, 2009, p. 140.
* ↑ Dylan, 2008, p. 146.
* ↑ «Tarantula by Bob Dylan». bobdylan.com. Sony Music Entertainment.. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2015. [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Dylan, 2007, p. pròleg.
* ↑ Rogovoy, 2009, p. 141.
* ↑ Rogovoy, 2009, p. 142.
* ↑ Olson, John. «Dylan Goes Magenta». Titanic Operas. Dickinson Electronic Archives (DEA). [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ «The Rome Interview, Bob Dylan». Love and Theft. Expecting Rain. [Consulta: 28 setembre 2015].

## Bibliografia

* Dylan, Bob. Tarantula. Simon and Schuster, 2008. ISBN 9781439107669.
* Dylan, Bob. Tarántula. Global Rhythm Press, 2007. ISBN 9788496879010.
* Rogovoy, Seth. Bob Dylan: Prophet, Mystic, Poet. Simon and Schuster,, 2009. ISBN 9781416559832.
# Júkovo (Sverdlovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Júkovo».
Júkovo (en rus: Жуково) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 49 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Jurriaan Andriessen

Jurriaan Andriessen (Haarlem, 15 de novembre de 1925 - la Haia, 23 d'agost de 1996) va ser un compositor holandès, el pare del qual, Hendrik, el germà Louis i l'oncle Willem també han estat compositors notables. Andriessen va estudiar composició amb el seu pare al Conservatori d'Utrecht abans de traslladar-se a París, on va estudiar amb Olivier Messiaen.
El gruix de la producció d'Andriessen és per a l'escenari; el seu estudi a París es va dedicar principalment a escriure música de cinema. Va tenir una gran varietat d'influències musicals, com la música cinematogràfica nord-americana, els ballets d'Aaron Copland, la música popular de diverses cultures, el neoclassicisme i el serialisme; aquest eclecticisme combinat amb la seva habilitat compositiva van fer que la seva escriptura s'adaptés a la puntuació d'obres dramàtiques. La seva primera composició escènica va ser la música incidental de "The Miraculous Hour", una obra estrenada a la celebració del cinquantè any del regnat de la reina Guillemina, el 1948. El 1954 la "Haagse Comedie" (ara el to nacional) O "Teatre Nacional") el va nomenar compositor resident, on va escriure partitures per a Mourning Becomes Electra d'Eugene O'Neill i Rosencrantz & Guildenstern Are Dead de Tom Stoppard, entre moltes altres.
La seva estada als Estats Units en una beca de la Fundació Rockefeller del 1949 al 1951 va ser fructífera per a la seva escriptura orquestral, una altra àrea notable de la seva obra; durant aquest temps va compondre lObertura Tanglewood per a Serge Koussevitzky i les Simfonies Berkshire, que després van ser utilitzades com a música de ballet per George Balanchine. Les seves composicions van ser encarregades per a celebracions estatals, incloses les noces i la coronació de la reina Beatriu i el jubileu de plata de la reina Juliana.
A més de les obres teatrals per les quals és més destacat, Andriessen també va ser un prolífic compositor d'obres de cambra i vocals, moltes de les quals estaven destinades a ser interpretades per aficionats; també ha estat director de televisió.

## Obres seleccionades

* Het wonderlijke uur (L'hora miraculosa), música incidental (1948)
* Simfonies de Berkshire, orquestals (1949)
* Rouw past Elektra (Mourning esdevé Electra), música incidental (1954)
* Concertino, per a fagot i doble quintet de vent de fusta (1962)
* Entrata Festiva, orquestral, per al casament de la princesa Beatriu (1966)
* Rosencrantz i Guildenstern estan morts, partitura (1968)
* Een Prince van Orangien, orquestral, pel jubileu de plata de la reina Juliana (1973)
* Entrata della regina, orquestral, per a la coronació de la reina Beatriu (1980)
* Sciarada Spagnuola, Divertimento voor Blaaskwintet (1963)
* Les Cloches des Clochards, suite per a carilló (1976)

## Referències

* Jos Wouters i Ronald Vermeulen: "Andriessen". Grove Music Online, ed. L. Macy. Consultat el 7 de març de 2005.
# Joseph Émile Barbier

Joseph Émile Barbier (1839-1889) va ser un matemàtic i astrònom francès.

## Vida i Obra

Format a l'École normale supérieure (1857-1860), va ser professor durant un temps (1861-1865) al Lycée Masséna de Niça i després es va incorporar a l'equip d'Urbain Le Verrier a l'Observatori Astronòmic de París. Les seves aportacions versen, sobre tot, en geometria de l'espai i trigonometria esfèrica. Durant els anys vuitanta va patir un atac d'alienació mental i va deixar les tasques científiques, fins que el va redescobrir Joseph Bertrand en un asil de Charenton-Saint-Maurice i el va encoratjar a continuar les seves recerques, malgrat la seva inestabilitat mental. Entre 1882 i 1887 va escriure deu articles més sobre geometria, càlcul integral i teoria de nombres.
El teorema de Barbier és un resultat d'anàlisi convexa que caracteritza les corbes de llargada constant.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Taton, 2008, p. Dictionary of Scientific Biography.
* ↑ Alsina, Claudi; Nelsen, Roger B. Charming Proofs: A Journey Into Elegant Mathematics (en anglès). Mathematical Association of America, 2010, p. 103. ISBN 9780883853481.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Joseph Émile Barbier» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Taton, Renée. «Barbier, Joseph-Émile». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 5 setembre 2017].
# Magne II de Noruega

Magne Haraldsson (en noruec: Magnus II) (1048-1069) va ser rei de Noruega com a Magne II de 1066 fins al 1069.
Fill del rei Harald III, Magne va quedar com a regent del regne de Noruega quan el seu pare va embarcar-se a la conquesta d'Anglaterra. Harald va ser derrotat pels saxons a la batalla de Stamford Bridge, en la que perdé la vida. El germà petit de Magne, Olaf, que havia acompanyat el seu pare a l'expedició, va poder fugir amb vida.
El 1067 Olaf va tornar a casa i, d'acord amb les lleis noruegues, va reclamar la part de l'herència que li corresponia. Magne va estar d'acord a repartir-se el regne amb el seu germà, i des d'aleshores Olaf regnà a la meitat sud de Noruega i Magne regnava al nord.
El 1069 Magne va morir, sembla que enverinat, deixant Olaf com a únic rei de tot Noruega. Fou enterrat a Trondheim.

## Avantpassats

| 4. Sigurd Syr Halfdansson | 4. Sigurd Syr Halfdansson | 4. Sigurd Syr Halfdansson | 4. Sigurd Syr Halfdansson | | | | |
| | | | 2. Harald Hardrada | 2. Harald Hardrada | 2. Harald Hardrada | 2. Harald Hardrada | | | | |
| | | | | | | | 5. Åsta Gudbrandsdatter | 5. Åsta Gudbrandsdatter | 5. Åsta Gudbrandsdatter | 5. Åsta Gudbrandsdatter |
| | | | | | | | | | | | 1. Magne II | 1. Magne II | 1. Magne II | 1. Magne II | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | 6. Torberg Arnesson | 6. Torberg Arnesson | 6. Torberg Arnesson | 6. Torberg Arnesson |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | 3. Tora Torbergsdatter | 3. Tora Torbergsdatter | 3. Tora Torbergsdatter | 3. Tora Torbergsdatter |
# Sympetrum sanguineum

Sympetrum sanguineum és una espècie d'odonat anisòpter de la família Libellulidae que habita a l'Àfrica mediterrània i des d'Europa fins a Kazakhstan, excloent les zones més fredes. Les nimfes habiten preferentment aigües estancades, amb abundant vegetació, eutròfiques i permanents.

## Referències

* 1 2 «Sympetrum sanguineum» (en anglès). IUCN Red List. Clausnitzer, V. 2009. [Consulta: 30 agost 2015].
# Ruta de França femenina

La Ruta de França femenina (en francès Route de France féminine) és una competició ciclista per etapes de categoria femenina que es disputa per les carreteres de franceses. La cursa es creà el 2006 i, amb la desaparició del Tour de l'Aude i del Gran Bucle femení, fou la cursa per etapes més important de França fins al 2016, quan es va deixar de celebrar. Formava part del calendari de l'UCI.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2006 | Linda Villumsen | Amber Neben | Swetlana Bubnenkowa |
| 2007 | Amber Neben | Swetlana Bubnenkowa | Maryline Salvetat |
| 2008 | Luise Keller | Rosane Kirch | Edwige Pitel |
| 2009 | Kimberly Anderson | Evelyn Stevens | Eneritz Iturriagaetxebarria Mazaga |
| 2010 | Annemiek van Vleuten | Judith Arndt | Olga Zabelínskaia |
| 2012 | Evelyn Stevens | Kristin McGrath | Carlee Taylor |
| 2013 | Linda Villumsen | Emma Johansson | Evelyn Stevens |
| 2014 | Claudia Lichtenberg | Alena Amialiússik | Aude Biannic |
| 2015 | Elisa Longo Borghini | Amber Neben | Claudia Lichtenberg |
| 2016 | Amber Neben | Tayler Wiles | Eugenia Bujak |
| 2017 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2018 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Vegeu també

* Ruta de França

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cqranking
# Matúškovo

Matúškovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1138. La vila fou annexionada per Hongria després del primer arbitratge de Viena el 2 de novembre de 1938, any en què tenia 2.533 habitants. Formà part del districte de Galanta, el nom del poble abans de la Segona Guerra Mundial era Takšoň/Taksony. Durant el període del 1938 al 1945 s'anomenava Taksonyfalva, en hongarès. Després de l'alliberament la vila es reintegrà a la reconstituïda Txecoslovàquia.
# Goussaincourt

Goussaincourt és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Goussaincourt era de 116 persones. Hi havia 60 famílies, de les quals 28 eren unipersonals (20 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 72 habitatges, 58 eren l'habitatge principal de la família i 14 eren segones residències. 71 eren cases i 1 era un apartament. Dels 58 habitatges principals, 54 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 15 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 55 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Goussaincourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 12 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 45 eren actives i 28 eren inactives. De les 45 persones actives 43 estaven ocupades (29 homes i 14 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 28 persones inactives 11 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Goussaincourt hi havia 58 unitats fiscals que integraven 117 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.573 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Goussaincourt hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Goussaincourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Goussaincourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.