OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nantey

Nantey és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Nantey era de 73 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família i 21 eren segones residències. 51 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 32 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Nantey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 34 eren actives i 12 eren inactives. De les 34 persones actives 33 estaven ocupades (18 homes i 15 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 12 persones inactives 7 estaven jubilades i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Nantey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Nantey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# St Anthony in Roseland

St Anthony in Roseland és un poble i havia estat també una parròquia a Cornualla, Anglaterra. És un poblet a la Península Roseland.
Hi ha una casa de cinc badies i dues plantes construïda al 1750. També s'hi troba un far al cap de Anthony construït amb granit.

## Església parroquial

L'església parroquial de St Anthony va ser construïda al 1150 i dedicada a St Antoninus Rei i Màrtir. Ha estat designada com a edifici de II de Grau* i està a càrrec i cura de l'associació Churches Conservation Trust. Es tracta d'una església que va ser establerta pel prior Augustinià de Plympton a Devon. La casa de l'anterior prior és ara la casa de la família Spry, la qual es va construir al 1840 davant de l'església. Després de la dissolució de 1538 de la parròquia part del prior va ser utilitzat com a la residència i les parts van ser abatudes. Bona part de la pedra va anar cap a l'edifici de St Mawes Castell.
L'església encara té el seu cruciform pla original medieval, que va ser construït en els segles xii i xiii i extensament restaurat al segle xix. La restauració va ser encarregada per Samuel Thomas Spry, Parlamentari (MP) per Bodmin entre 1832 i 1841, qui va emprar el seu cosí, el Reverend Clement Carlyon per reconstruir el presbiteri i instal·lar els sostres de fusta, el pis enrajola i stained vidre. L'església conté monuments dedicats als membres de la família Spry. La torre es troba a sobre de l'encreuament i té una cuculla de fusta; hi ha molts memorials dels Spry, incloent el Sir Richard Spry. L'església es troba a cura juntament amb altres dues del sacerdot-dins-càrrec Gerrans i Philleigh.

## Referències

* 1 2 «St Anthony, Roseland». Churches Conservation Trust. Arxivat de l'original el 13 de març 2010. [Consulta: 16 octubre 2010].
* ↑ Cornish Church Guide (1925) Truro: Blackford; pp. 55-56
* ↑ Pevsner, N. (1970) Cornwall, 2nd ed. Penguin Books, p. 156
# Súnqur

«Súnqur» té aquests significats:
* Toponímia:: Súnqur o Sonqor, districte i població de l'Iran a la província de Kirmanshah
* Biografies:
** Aq-Súnqur I (s. XII), emir i atabeg Ahmadili de Maragha
** Aq-Súnqur II, emir i atabeg Ahmadili de Maragha
** Aq-Súnqur al-Hàjib, atabeg d'Alep
** Aq-Súnqur al-Bursuqí, atabeg seljúcida de Mossul
# El Roto

El Roto (Madrid, 1947) nom artístic d Andrés Rábago García, és un dibuixant de còmic. Ha col·laborat en nombrosos mitjans impresos, com poden ser La Estafeta Literaria, La Codorniz, Triunfo, Cuadernos para el Diálogo, El Jueves, Hermano Lobo, El Independiente, Ajoblanco (revista), Madriz, Diario 16, Cambio 16, Tiempo, El Periódico de Catalunya, Informaciones, El Cuervo, Pueblo, La Hoja del Lunes, El País etc.

## Biografia

Durant la dictadura de Franco s'amagava sota el pseudònim Ops, amb el que va publicar vinyetes i il·lustracions en Hermano Lobo i Triunfo. Posteriorment al començar a guanyar renom i públic va decidir adoptar un segon pseudònim, El Roto, pel que és conegut hui en dia. El 1993 va rebre el Premi de Periodisme Francisco Cerecedo

## Obra

A banda de les seues aparicions en premsa i revistes, ha publicat diversos llibres, ja siga en solitari o com a col·laborador. Ha exercit com a guionista, escenògraf, pintor i historietista.
Llibres publicats:
* Los hombres y las moscas (Fundamentos, 1971).
* La cebada al rabo (Cuadernos para el diálogo, 1975).
* Bestiario (Alfaguara, 1989).
* De un tiempo a esta parte (Ediciones de la Torre, 1991).
* Habas contadas (Promotion Popular Cristiana, 1994).
* La memoria del constructor (Diputación de Sevilla, 1998).
* La visita inesperada (Centro Cultural Conde Duque, 1998).
* El fogonero del Titanic (Temas de hoy, 1999).
* El pabellón de azogue (Círculo de lectores i S.A./ Mondadori, 2001).
* Bestiario (Medusa Ediciones, edició augmentada, 2002).
* El guardagujas (Cat. Exposición Universidad de Alcalá, 2003).
* El libro de los desórdenes (Círculo de Lectores i S.A./Mondadori, 2003).
* El libro de los abrazos (Círculo de Lectores, 2004).
* Vocabulario figurado (Círculo de Lectores i S.A./Mondadori, 2005).
* El libro de los desórdenes (Reservoir Books, 2006)

## Exposicions

* 2014 - Exposició individual a Màlaga.

## Premis i reconeixements

* 2012 - Premio Nacional de Ilustración del Ministerio de Cultura.

## Referències

* ↑ Callarissa, Joan «El Roto "Sóc un mer escrivent d'una manera de pensar extensa"». Diari Ara, 16-02-2014 [Consulta: 16 febrer 2014].
* ↑ "El Roto", Premi Nacional d'Il·lustració del Ministeri de Cultura de 2012 324.cat
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 2000

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 2000 es disputaren del 9 al 15 d'octubre de 2000 a Plouay, França.

## Resultats

| | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Proves masculines professionals |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Romāns Vainšteins Letònia | 6h 15' 28" | Zbigniew Spruch Polònia | m. t. | Óscar Freire Espanya | m. t. |
| Contrarellotge masculina detalls | Serhí Hontxar Ucraïna | 56' 21" | Michael Rich Alemanya | + 10" | Laszlo Bodrogi Hongria | + 24" |
| Proves femenines elit |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Zinaida Stahurskaia Belarús | 3h 17' 39" | Chantal Beltman Països Baixos | + 1' 27" | Madeleine Lindberg Suècia | 1' 50" |
| Contrarellotge femenina detalls | Mari Holden Estats Units | 33' 14" | Jeannie Longo França | + 3" | Rasa Polikeviciute Lituània | + 46 |
| Proves masculines sub-23 |||||||
| Cursa en línia masculina sub-23 detalls | Ievgueni Petrov Rússia | 3h 58' 06" | Iaroslav Popòvitx Ucraïna | + 3" | Lorenzo Bernucci Itàlia | m. t. |
| Contrarellotge masculina sub-23 detalls | Ievgueni Petrov Rússia | 43'54" | Fabian Cancellara Suïssa | + 52" | Michael Rogers Austràlia | + 1'19" |
| Proves masculines júniors |||||||
| Cursa en línia masculina júnior detalls | Jeremy Yates Nova Zelanda | 2h 59' 26" | Antonio Bucciero Itàlia | + 1" | Aleksandr Arekéiev Rússia | m. t. |
| Contrarellotge masculina júnior detalls | Piotr Mazur Polònia | 30' 58" | Vladímir Gússev Rússia | + 18" | Łukasz Bodnar Polònia | + 30" |
| Proves femenines júniors |||||||
| Cursa en línia femenina júnior detalls | Nicole Cooke Regne Unit | 1h 49' 02" | Magdalena Sadlecka Polònia | + 8" | Clare Hall-Patch Canadà | + 12" |
| Contrarellotge femenina júnior detalls | Juliette Vandekerckhove França | 22' 16" | Katherine Bates Austràlia | + 31" | Bertine Spijkerman Països Baixos | + 45" |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Rússia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Polònia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | França | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | Ucraïna | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Belarús | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Nova Zelanda | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Letònia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | Austràlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | Itàlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | Països Baixos | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | Alemanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Lituània | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Hongria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 10 | 10 | 10 | 30 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cyclisme - Championnats du Monde - 2000 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 1r octubre 2013].
* 1 2 3 4 «Cyclisme - Championnats du Monde - 2000 - Femmes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 1r octubre 2013].
# Pinotxo

«Pinotxo o Pinocchio» té aquests significats:

## Títols d'obres

* Pinotxo (pel·lícula de 1940), pel·lícula estatunidenca d'animació de Walt Disney
* Pinotxo (pel·lícula de 1968), telefilm estatunidenc dirigit per Sid Smith i amb l'actuació de Burl Ives
* Pinotxo (anime de 1976), sèrie de televisió d'animació japonesa de Nippon Animation
* Pinotxo (pel·lícula de 2002), pel·lícula italiana dirigida i protagonitzada per Roberto Benigni
* Pinotxo (sèrie de televisió de 2008), minisèrie italobritànica dirigida per Alberto Sironi, protagonitzada per Robbie Kay i Bob Hoskins
* Pinotxo (sèrie de televisió de 2014), sèrie de televisió sud-coreana protagonitzada per Lee Jong-suk i Park Shin-hye
* Pinotxo (pel·lícula de 2019), pel·lícula europea dirigida per Matteo Garrone i amb l'actuació de Roberto Benigni
* Pinotxo (pel·lícula de 2022 de Guillermo del Toro), pel·lícula mexicanoestatunidenca d'animació dirigida per Guillermo del Toro
* Pinotxo (pel·lícula de 2022 de Robert Zemeckis), pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Zemeckis

## Vegeu també

* Les aventures de Pinotxo, novel·la de 1883 escrita per Carlo Collodi
* Les aventures de Pinotxo, minisèrie de televisió italiana de 1972 dirigida per Luigi Comencini, basada en la novel·la
* Les aventures de Pinotxo, pel·lícula estatunidenca de 1996 dirigida per Steve Barron, basada en la novel·la
* The New Adventures of Pinocchio, pel·lícula de 1999 dirigida per Michael Anderson, seqüela de Les aventures de Pinotxo
* Pinotxo 3000, pel·lícula europea d'animació de 2004 dirigida per Daniel Robichaud
# Pericoma drepanatum

Pericoma drepanatum és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Pericoma fenestrata

Pericoma fenestrata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: Xile.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Pista de Sossís

La Pista de Sossís és una antiga pista rural reconvertida en carretera local asfaltada que discorre pel terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Claverol), en territori del poble de Claverol.
Arrenca de la Carretera de Claverol, a ponent de l'extrem meridional de l'Obac de Claverol, des d'on emprèn cap al nord per tal d'arribar a la Carretera de Sossís resseguint pel costat de ponent tot l'Obac de Claverol i, tot seguit, lo Rengar de Motes. S'aboca en la Carretera de Sossís al nord-est del Pont de Claverol en uns 800 metres de recorregut.
Té una continuació cap al nord des del poble de Sossís que és, de fet, la Pista de les Riberes.
# Pero Pérez de Tarazona

Pero Pérez de Tarazona (1225-1251) va ser un cavaller del llinatge aragonès dels Tarazona.

## Orígens familiars

Germà d'Eximén Pérez de Tarazona, després Eximén Pérez d'Arenós

## Matrimoni i descendents

Desconegut. Fills:
* Pero II Pérez de Tarazona
* Rodrigo Pérez de Tarazona

## Biografia

Fou Justícia d'Aragó del 1208 al 1235, participant en el Setge de Borriana el 1235.

## Vegeu també

* Justícia d'Aragó
Pero Pérez de Tarazona Llinatge de Tarazona :
| Càrrec de govern |||
| Precedit per: Pero Sessé II | Justícia d'Aragó (Llista de justícies d'Aragó) (1208-1235) | Succeït per: Ferrando Pérez de Tarazona |

## Bibliografia

* (castellà) Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580)
# Plateau

El departament de Plateau és un dels 12 departaments de Benín. La seva capital és Sakété, tot i que el municipi més poblat és Kétou. El departament de Benín és fronterer, a l'est, amb Nigèria. Plateau fou creat el 1999 quan fou escindit del departament d'Ouémé.

## Municipis

Els municipis del departament de Plateau són Ifangni, Adja-Ouèrè, Kétou, Pobè i Sakété.

## Referències

* ↑ Geohive. Arxivat des de l'original el 01-02 2017. Recuperat el 25 de novembre de 2016.(anglès)
# Plateau (São Tomé i Príncipe)

Plateau és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Mé-Zóchi, al nord-est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 152 (2008 est.). Tot i que no es designa Planalto, equivalent portuguès del nom, el poble es troba en un altiplà.

## Evolució de la població

Població de Plateau (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 133 | 152 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Petacas

El Petacas és un volcà de Colòmbia consistent en un dom de lava. S'eleva fins al 4.050 msnm i es troba a la frontera entre el departament de Nariño i el del Cauca, molt a prop del volcà Doña Juana. La darrera erupció va tenir lloc durant el Plistocè.

## Referències

* 1 2 «Global Volcanism Program | Petacas» (en anglès). [Consulta: 1r maig 2024].
# Petalita

La petalita, coneguda també com a castorita és un mineral del grup dels silicats, subgrup tectosilicats i dins d'ells pertany als feldespats. És un aluminosilicat de liti.
La seva aparença varia entre incolor, gris, groc, groc-grisenc i blanc, amb cristalls llistats i masses columnàries. Amb minerals associats comunament: espodumena, lepidolita, quars, albita, microclina i turmalina. És una important mena de liti. Les varietats incolores són usades sovint com a pedres precioses.
Va ser descoberta l'any 1800 a l'illa de d'Utö, al municipi de'Haninge, Suècia. El nom deriva del grec petalon que significa fulla.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la petalita pertany a «09.EF - Fil·losilicats amb xarxes senzilles amb 6-enllaços, connectades per M[4], M[8], etc.» juntament amb els següents minerals: sanbornita, searlesita, silinaïta, kanemita i yakovenchukita-(Y).

## Ambient de formació

Es troba en roques pegmatítiques de tipus granit que contenen liti.

## Referències

* ↑ «Petalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., ISBN 0-471-80580-7
* Webmineral
* Mindat
* Neab.net
# Petal Maps

Petal Maps és un sistema de navegació per satèl·lit de Huawei basat en TomTom. Ofereix imatgeria per satèl·lit, fotografia aèria, visualització en 3D de l'entorn, navegació pas a pas, visualització frontal i planificació de rutes per viatjar a peu, cotxe, bicicleta i transport públic.
Està disponible com a aplicació mòbil per als sistemes operatius mòbils HarmonyOS, Android i iOS. Es va presentar l'octubre de 2020 per a tots els dispositius Huawei mitjançant l'AppGallery i el juny de 2021 per als dispositius Android a través de Google Play. A partir del març de 2022 es va llançar a l'App Store per als usuaris d'iOS. El 2021 Petal Maps va rebre el Red Dot Design Award.

## Referències

* ↑ Ramírez, Iván. «Ocho funciones de Petal Maps que me gustaría ver en Google Maps» (en castellà), 05-03-2023. [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ «Guia de navegadors GPS en català». Softcatalà. [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ «HUAWEI Petal Maps - HUAWEI Global». consumer.huawei.com. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «Huawei Petal Maps is now available to download from Apple's App Store». huaweicentral.com, 05-03-2022. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Petal Maps vs Google Maps: qué tiene y qué le falta a la aplicación de mapas de Huawei» (en castellà). Xataka Móvil, 27-10-2020. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ Amit «Huawei Petal Maps Wins Red Dot Design Award». HuaweiUpdate, October 7, 2021.
# Poblat islàmic de Ponta do Castelo

El Poblat islàmic de Ponta do Castelo, també conegut com Poblat islàmic de Pescadors, és un jaciment arqueològic de la freguesia de Bordeira, al municipi d'Aljezur, al sud de Portugal.

## Descripció i història

Aquest jaciment arqueològic és dalt d'un turó coster, en un promontori, al sud de Porto do Forno, a la rodalia del poble de Carrapateira. Es tracta d'un antic poblat d'origen islàmic, que era utilitzat de manera estacional pels habitants de la zona, que d'aquesta forma complementaven l'agricultura i la ramaderia amb els productes del mar, sobretot peix i marisc, costum que va romandre a l'Algarve fins al segle xx.
S'hi descobriren les ruïnes de nou edificis residencials, de planta rectangular i només amb una divisió.(1) A l'interior hi havia vestigis d'estructures de combustió, a més de fragments de ceràmica, hams, pesos de xàrcia, i restes d'animals marítims i terrestres. A més del consum local, el peix també podria ser salat i sec, i després utilitzat en els bescanvis comercials amb productes de l'interior, com ara cereals.(1) A causa de la situació, el poblat estava exposat en gran part de l'any a vents forts i humitat, amb dolentes condicions d'habitabilitat, i és per això que potser s'usà sobretot d'observatori, tal vegada en relació amb la caça de balenes.(1) Una de les peces més interessants que es trobaren al jaciment fou un os de balena, que seria tal vegada utilitzat com a banc, i podria provenir d'un animal caçat en aquella zona. Les peces trobades es troben ara al Museu del Mar i de la Terra, a Carrapateira.
D'acord amb les troballes, el poblat fou habitat al voltant dels segles XII i XIII, durant el període almohade del domini musulmà de la península Ibèrica.(2) El jaciment fou examinat al 2001, doncs els vestigis estaven en risc de desaparèixer per l'erosió natural i la presència humana; i després al 2002. Aquest fou el primer poblat de pescadors del període islàmic que fou estudiat a Portugal.(2)
El poblat islàmic s'integra en el recorregut temàtic Senda dels Pescadors, entre Carrapateira i Vila do Bispo. Les ruïnes són visibles a partir d'un passadís de fusta, construït en l'àmbit del programa Polis Litoral Sud-oest.

## Referències

* ↑ «Povoado Islâmico de Pescadores». Câmara Municipal de Aljezur. [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ COSTEIRA, C. «Ponta do Castelo». Portal do Arqueólogo. Direcção Geral do Património Cultural. [Consulta: 16 setembre 2021].
* 1 2 «Povoado islâmico da Ponta do Castelo». Natural. [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ «Carrapateira - Vila do Bispo». Rota Vicentina. [Consulta: 13 agost 2021].

## Vegeu també

* Castelo Belinho
* Monuments megalítics d'Alcalar
* Castell d'Arrifana
# Poblat ibèric fortificat de la Lloma Comuna

El poblat ibèric fortificat de la Lloma Comuna (Castellfort) és un poblat habitat durant el període de ferro antic (segle VII aC) i durant l'ibèric ple (s. VI – s. III aC); té 6.000 metres quadrats i està delimitat per una muralla. Existia una muralla exterior i al seu entorn hi havia edificis construïts perpendicularment a la muralla. El jaciment conserva els accessos situats a l'est i oest. En època ibèrica l'espai que s'ocupa és al sud de l'àrea, amb nous edificis, un graner elevat, i una torre de planta ovalada de maçoneria de grans pedres travades amb terra.

## Referències

* ↑ «LLOMA COMUNA».
* ↑ «Detalle - Generalitat Valenciana». Arxivat de l'original el 2018-04-06. [Consulta: 6 abril 2018].

## Bibliografia complementària

* ARQUER I GASCH, N.; BARRACHINA IBAÑEZ, A.; CABANES PELLICER, S.; HERNANDEZ GARCIA, F. J.; RUIZ PEREZ, J. M.; VICIACH I SAFONT, A.; VIZCAÍNO LEON, D. (2010): La Lloma Comuna (Castellfort, Castellón). Un poblado fortificado de la Edad del Hierro. Parque Eólico de Folch. Zona III del Plan Eólico Valenciano.., : 52, RENOMAR, S. A.; EIN Mediterráneo SL, València.
* VICIACH, A.; ARQUER, N.; CABANES, S.; HERNANDEZ, F. J.; BARRACHINA, A.; VIZCAINO, D.; (2012): La Lloma Comuna de Castellfort (Els Ports, Castelló). Evolución de un poblado desde el hierro antiguo hasta época iberorromana. Documenta "Iberos del Ebro". Actas del II Congreso Internacional (Alcañiz-Tivissa, 16-19 de noviembre de 2011)., 25: 217-224, Institut Català d'Arqueologia Clàssica, Tarragona.
# Pinus clausa

Pinus clausa és una espècie de conífera de la família Pinaceae endèmica del sud-est dels Estats Units. La fusta de Pinus clausa és un hàbitat important per a Neoseps reynoldsi, una espècie de sargantana que està amenaçada.

## Característiques

És un arbre petit, de 5–10 m, que excepcionalment pot arribar als 21 m d'alçada. Les fulles són aciculars, per parelles, fan de 5 a 10 cm de llarg, i les pinyes fan de 4 a 8 cm de llarg. Aquestes pinyes estan adaptades al foc, ja que resten tancades durant molts anys (clausa = 'tancat'), fins que un incendi forestal natural destrueix els arbres madurs i obren llurs pinyes. Aleshores deixen anar les llavors que contenen a dins i tornen a sembrar el terra cremat. Algunes poblacions, però, ja que les pinyes s'obren i dispersen les llavors sense necessitat que hi hagi un incendi forestal.

## Distribució

Es troba en dues zones separades, una al centre de la península de Florida, i l'altra a la península de la Florida occidental i la costa d'Alabama. Hi ha un buit aproximadament d'uns 200 km entre les dues poblacions (des d'Apalachicola fins a Cedar Key).

## Ecologia

Es limita en gran part a hàbitats sorrencs molt poc fèrtils, excessivament drenats i on la competència d'espècies de creixement més gran es minimitza per les dures condicions de creixement, intensa radiació solar, les sorres blanques de drenatge ràpid i les freqüents sequeres estacionals severes. Sovint és l'únic arbre de copa de l'ecosistema de matolls de Florida

## Usos

Aquest tipus de pi té una bifurcació densa que el fa inapropiat per a la producció de fusta, i s'utilitza principalment per fer-ne pasta de paper.

## Referències

* ↑ Moore, Gerry; Kershner, Bruce; Craig Tufts; Daniel Mathews; Gil Nelson; Spellenberg, Richard; Thieret, John W.; Terry Purinton; Block, Andrew. National Wildlife Federation Field Guide to Trees of North America. Nova York: Sterling, 2008, p. 70. ISBN 1-4027-3875-7. (anglès)