OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miracle dels corporals de Daroca

El Miracle dels corporals de Daroca és un miracle eucarístic ocorregut el segle XIII durant la segona revolta d'al-Azraq, en el context del període històric conegut com la Reconquesta.

## Relat

Els fets haurien passat a prop del Castell de Xiu de Llutxent on Berenguer d'Entença liderava les tropes de Daroca, Calataiud i Terol contra els musulmans després de la conquesta de València de Jaume I el 1238. Els musulmans apretaven i els cristians tenien totes les de perdre. Berenguer d'Entença va demanar a mossèn Mateu, de l'església de Sant Cristòfol de Daroca, que fes una missa. Durant la celebració van rebre l'atac dels musulmans, el sacerdot va amagar sis hòsties consagrades en un llenç, i després de la victòria van veure que les formes tenien sang.
Després de la victòria discuteixen qui s'ha d'endur el llenç amb les hòsties. Van sortejar-ho tres vegades i va tocar Daroca, però els de Calataiud i Terol no hi estaven conformes. Per això es decideix posar-lo sobre un burro i deixar-la amb llibertat, que arriba fins a les portes de l'església de Sant Marc, posteriorment convent de Santa Anna, on cau mort. La relíquia va estar un temps en aquesta església fins a ser traslladat a l'església de Santa Maria.

## Història

Els fets relatats figuren al document anomenat Carta de Xiva que data del 1340 i es conserva a l'Arxiu Col·legial de Daroca.
D'ençà d'aquesta carta Daroca es convertí en lloc de pelegrinatge. El dia de Corpus s'hi fa una processó amb la relíquia, que es conserven a l'església de Santa Maria.

## Referències

* ↑ «Miracle dels corporals de Daroca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «El Milagro de los Corporales de Daroca». [Consulta: 25 juliol 2020].
* 1 2 3 Aragón, Heraldo de. «Los corporales ensangrentados, el milagro que marcó la historia de Daroca» (en castellà). [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Javier Ramos. La España Sagrada. Historia y viajes por las reliquias cristianas. Arcopress, 31 març 2020, p. 298–. ISBN 978-84-17828-48-6.
# Melaine Walker

Melaine Walker (Kingston, 1 de gener de 1983) és una atleta jamaicana especialista en 400 metres barres. Walker va guanyar la medalla d'or en aquesta especialitat a Pequín 2008, amb un temps de 52,64 segons, establint un nou rècord olímpic.

## Assoliments

| Any | Torneig | Lloc | Resultat | Esdeveniment |
| 1998 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 1998 | Annecy, França | 5º | 200 metres |
| 1998 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 1998 | Annecy, França | 3º | Relleu de 4x100 metres |
| 1999 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 1999 | Bydgoszcz, Polònia | 2º | 200 m |
| 1999 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 1999 | Bydgoszcz, Polònia | 6º | 100 metres barres |
| 2000 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 2000 | Santiago, Xile | 3º | 400 m amb tanques |
| 2000 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 2000 | Santiago, Xile | 2º | Relleu de 4x400 metres |
| 2002 | Campionat Mundial Juvenil d'Atletisme de 2002 | Kingston, Jamaica | 2º | 400 metres barres |
| 2006 | Jocs de Centreamèrica i el Carib de 2006 | Cartagena, Colòmbia | 3º | 400 metres barres |
| 2006 | Jocs de Centreamèrica i el Carib de 2006 | Cartagena, Colòmbia | 2º | Relleu de 4x400 metres |
| 2007 | Campionat Mundial d'Atletisme de 2007 | Stuttgart, Alemanya | 3º | 400 metres barres |
| 2008 | Jocs Olímpics de Pequín 2008 | Pequín, Xina | 1º | 400 m amb tanca |

### Marques personals

* 60 metres barres - 8,05 s (2006, sota sostre)
* 100 metres barres - 12,75 s (2006)
* 400 metres barres - 52,64 s (2008)
* 60 metres - 7,40 s (2005, sota sostre)
* 200 metres - 23,67 s (1998)
* 400 metres - 51,61 s (2008)

## Referències

* ↑ Lewis, Richard (2009-08-20) "For Walker, World record assault next item on the agenda? Arxivat 2009-08-21 a Wayback Machine.". IAAF. Retrieved 2009-08-21.

## Enllaços externs

* Melaine Walker (135197), IAAF.
# Melaenornis pallidus

El Papamosques pàl·lid (Melaenornis pallidus; Syn: Agricola pallidus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita boscos poc densos de tots els estats de l'Àfrica subsahariana, a excepció de Libèria, Mauritània, Djibouti i Guinea Equatorial. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
En diverses llengües rep el nom de "papamosques pàl·lid" (Anglès: Pale Flycatcher. Francès: Gobemouche pâle).

## Taxonomia

A la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) se'l considera al gènere Melaenornis juntament amb altres espècies de papamosques. Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) se'l classifica dins del gènere Agricola (A. infuscatus), juntament amb el Papamosques bru. Val a dir que el gènere Agricola no es reconeix en el IOC.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques pàl·lid». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pale Flycatcher. Agricola pallidus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 27 desembre 2021].
* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Melagiris

Melagiris és una serralada muntanyosa al districte de Salem, a Tamil Nadu amb una altura mitjana de 1.085 metres. El cim més alt és el Ponasiheta, de 1.540 metres. Està habitada per tribus malayali, i coberts de densa jungla de bambú i sàndal. L'aigua és escassa.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Moment torsor

El moment torsor és la component paral·lela a l'eix longitudinal del moment de força resultant d'una distribució de tensions sobre una secció transversal del prisma mecànic.
El moment torsor pot aparèixer quan se sotmeten aquests elements a l'acció d'un moment de força o torque paral·lel a l'eix del prisma o quan un altre prisma mecànic perpendicular que està flexionat interseca al prisma mecànic original. La relació entre el moment torçor i el camp de tensions sobre la secció transversal $\scriptstyle \Sigma$ d'un prisma mecànic ve donada per:
   $\mathbf {M} _{T}=\int _{\Sigma }\mathbf {r} \times \mathbf {r} \ dydz$
Es pot obtenir una fórmula més directa de càlcul introduint la tensió tangencial $\scriptstyle {\boldsymbol {\tau }}=\mathbf {n} \times (\mathbf {t} \times \mathbf {n} )=(0,\tau _{xy},\tau _{xz})$ i el moment torçor resulta ser aleshores:
   $\mathbf {M} _{T}=\int _{\Sigma }\mathbf {r} \times {\boldsymbol {\tau }}\ dydz,\qquad M_{T}=\|\mathbf {M} _{T}\|=\int _{\Sigma }(\tau _{y}z-\tau _{z}y)\ dydz$

## Vegeu també

* Torsió mecànica

### Bibliografia

* Ortiz Berrocal, Luis. Resistencia de Materiales (en castellà). McGraw-Hill. ISBN 9788448156336.
# Momentos robados

Momentos robados és una pel·lícula de l'Argentina filmada en colors dirigida per Oscar Barney Finn sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb el guió d'Antonio Larreta amb diàlegs de Barney Finn sobre una història d'aquest últim, que es va estrenar el 2 de juliol de 1998 i que va tenir com a actors principals a Assumpta Serna, Jorge Rivera López, François Eric Gendron i Betiana Blum.
Va ser filmada a Puerto Deseado, província de Santa Cruz i a Comodoro Rivadavia a la província de Chubut.

## Sinopsi

En un cinema de poble patagó de 1947, l'esposa del metge de la zona, se submergeix en somni de ficció i s'apassiona cada setmana amb els personatges de cel·luloide i a la seva casa fantasia amb mons en els quals ella és una dona fatal.

## Repartiment

* Assumpta Serna
* Jorge Rivera López
* François Eric Gendron
* Betiana Blum
* Julia von Grolman
* Elena Tasisto
* Roberto Carnaghi
* Pepe Soriano
* Martín Karpan
* Arturo Maly
* Juan Manuel Tenuta
* Rita Cortese

## Comentarios

AP a El Menú va escriure:
| « | «Barney Finn roba moments sense interès, tediosos, els d'un vestit bonic, un disseny musical poderós, vol comptar amb imatges però cau sota la temptació de la veu en off o de la machietta en la discussió dels comensals estancieros sobre política, quan no presumeix d'una actriu que revolea el seu cos fràgil i sense convicció.» | » |
Adolfo C. Martínez a La Nación va opinar:
| « | «Amb aquest estil tan personal que apunta sempre a l'impecable en matèria d'ambientació i fotografia (de Félix Monti), Oscar Barney Finn va aconseguir una història per moments atrapante que, no obstant això, cau a vegades en un cert aire monocorde que deté la trama.» | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | «Drama d'amor en escenari patagó amb la segona incursió de l'actriu espanyola al cinema argentí (veure Yo, la peor de todas), però aquesta vegada amb massa tics.» | » |

## Nominacions
### Asociación de Cronistas Cinematográficos de la Argentina, Premis Cóndor de Plata, 1999.

* Assumpta Serna nominada al Premi a la Millor Actriu.
* Félix Monti, nominat al Premi a la Millor Fotografia.
* María Julia Bertotto, nominada al Premi a la Millor Direcció d'Art.

## Notes

* ↑ Hay momentos que parecen mil años, crítica a Página 12
* 1 2 3 Manrupe i Portela, 2003, p. 160-161.

## Referències

* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos II 1996-2002. Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2003, p. 160-161.

## Enllaços externs

* Informació sobre Momentos robados a cine nacional
# Moments (restaurant)

Moments és un restaurant creat l'any 2009, situat al passeig de Gracia de Barcelona, dins l'Hotel Mandarin Oriental, amb Carme Ruscalleda com a gerent, i el seu fill Raül Balam Ruscalleda com a xef i cap de cuina.
'Moments', amb una cuina creativa, fresca i saludable inspirada en la cultura culinària catalana, l'any 2010 va aconseguir la seva primera estrella Michelin, i dos anys després, el 2012, al tercer aniversari de la seva creació, li va arribar la segona estrella Michelín.

## Referències

* ↑ «Ruscalleda presenta el nuevo restaurante ‘Moments’ del hotel Mandarín Oriental». 7 Caníbales, 14-09-2009 [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ Arenós, Pau «Moments: el momento de Raül». El Periódico, 03-08-2016 [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ «Restaurant Moments». GuiaCat. Guia de restaurants de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ Royo, Koldo «El Restaurante Moments (Carme Ruscalleda Y Raül Balam), Premiado con su Primera Estrella Michelin». Afuegolento [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ «El restaurante Moments en Mandarin Oriental, Barcelona premiado con su segunda estrella Michelin en su 3er aniversario». Qtravel, 26-11-2012 [Consulta: 6 juliol 2024].
# Mnemea (satèl·lit)

Mnemea, també conegut com a Júpiter XL (designació provisional S/2003 J 21), és un satèl·lit irregular prògrad de Júpiter. Va ser descobert per un equip d'astrònoms de la Universitat de Hawaii liderat per Scott S. Sheppard el 2003.
Mnemea té uns 2 quilòmetres de diàmetre i orbita Júpiter en una distància mitjana de 21.427 Mm en 640,768 dies, amb una inclinació de 149° respecte a l'eclíptica (148° respecte a l'equador de Júpiter) i una excentricitat orbital de 0,2214.
Mnemea va ser anomenat el març del 2005 en honor de Mnemea, una de les tres muses originals.
Mnemea pertany al grup d'Ananké, format per satèl·lits retrògrads que orbiten Júpiter en una distància d'entre 19,3 i 22,7 Gm amb inclinacions d'uns 150º.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAUC 8138: S/2003 J 21 30 de maig del 2003 (descoberta) (anglès)
* ↑ MPEC 2003-K45: S/2003 J 21 29 de maig del 2003 (efemèrides) (anglès)
* ↑ IAUC 8502: Satellites of Jupiter 30 de març del 2005 (anomenament)
# Mnasó

Mnasó (grec antic: Μνάσων, llatí: Mnason) fou un tirà d'Elatea, a la Fòcida, deixeble d'Aristòtil i interessat per la pintura.
Coneixem aquest personatge per diverses anècdotes d'autors antics. Plini el Vell explica que va va pagar mil mines per una pintura d'Aristides de Tebes que representava una de les batalles d'Alexandre contra els Perses, a raó de deu mines per cada una de les cent figures de la pintura. El mateix autor també explica que per una pintura dels dotze déus del pintor Asclepiodor va pagar tres mil sis-centes mines, a raó de tres-centes mines per déu. D'altra banda, Ateneu de Nàucratis dona la notícia que Mnasó posseïa cent esclaus, i per aquest motiu els seus conciutadans focis l'avorrien, atès que havia privat molts de ciutadans dels seus mitjans de vida. Finalment, Claudi Elià el situa present en la primera discussió entre Plató i Aristòtil.

## Referències

* ↑ Mnason a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1106
* ↑ «Mnason». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia. XXXV 99.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia. XXXV 107.
* ↑ Ateneu. El sopar dels erudits. VI, 264 d. 272 b.
* ↑ Claudi Elià. Història Vària. III 19.
# Moncks Corner

Moncks Corner és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 5.952 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moncks Corner tenia 5.952 habitants, 2.103 habitatges i 1.491 famílies. La densitat de població era de 515,3 habitants/km².
Dels 2.103 habitatges en un 40,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 23,1% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.711 $ i la renda mediana per família de 37.335 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.634 $ mentre que les dones 21.796 $. La renda per capita de la població era de 15.202 $. Entorn del 16,5% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moncks Corner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moncks Corner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moriori

El moriori és una llengua polinèsia més relacionada amb el maori de Nova Zelanda i era parlada pels morioris, els indígenes de les illes Chatham de Nova Zelanda (Rēkohu en moriori), un arxipèlag situat a l'est de l'illa del Sud.
# Moissei Guínzburg

Moissei Iàkovlevitx Guínzburg va ser un arquitecte i urbanista rus i soviètic.

## Arquitectura

Es va graduar a la Universitat Tècnica de Riga (1917). La seva actuació es mou entre el racionalisme arquitectònic i el constructivisme, però més propera al primer, per això va participar en els Congressos del CIAM de Le Corbusier.

### Societat d'Arquitectes Contemporanis

El 1925 funda amb altres arquitectes la Societat d'Arquitectes Contemporanis (OSA), amb la finalitat d'abordar col·lectivament i científicament els problemes de la producció corrent d'edificis i del desenvolupament urbà.

### Revista d'Arquitectura Contemporània

L'OSA publica, a partir de 1926, la Revista d'Arquitectura Contemporània, redactada pels germans Vesnín (Leonid, Víktor, Aleksandr i el mateix Guínzburg. Allà escriu: "...fer front a la planificació de les noves ciutats. Cal cridar l'atenció de l'opinió pública sobre aquests problemes, relacionant estretament el nostre treball amb el dels companys que defineixen les nostres relacions entre els homes i les formes de producció."

### Obres

Casa col·lectiva del Narkomfín a Moscou, amb la col·laboració de l'arquitecte I. Milinis, 1929

## Urbanisme
### Desurbanisme

Encunya el concepte de "desurbanisme", com una planificació territorial tendent a llimar les dicotomies existents entre el camp i la ciutat.

### La "Ciutat Verda"

Fruit dels seus treballs referent a això és el projecte de "Ciutat Verda": "Una recuperació de l'espai natural sembla tornar a proposar, encara que sigui en termes nous i aparentment nacionals, la ideologia antiurbana, un retorn a la natura com a retorn als orígens". Més tard se li va encomanar la coordinació de les estructures sanitàries, turístiques i agrícoles a la Crimea meridional. Cal recordar que la tuberculosi va ser una autèntica plaga la primera meitat del segle xx, encara que més ho van ser les guerres, si fem cas a l'autor de "La Muntanya Màgica".

## Notes i referències

* ↑ Història de l'Arquitectura Moderna, Leonardo Benévolo
* ↑ Ciutat russa i ciutat soviètica,Vielli Quilici,
* ↑ H. Blumenfeld
* ↑ Thomas Mann

## Bibliografia

* Història de l'Arquitectura Moderna, Leonardo Benévolo, Editorial Gustavo Gili, S.A., 1996 ISBN 84-252-1641-9
* Ciutat russa i ciutat soviètica, Vieri Quilici, Editorial Gustavo Gili, S.A., 1978 ISBN 84-252-0738-X
* Regional and City Planning in the Soviet Union, H. Blumenfeld, 1942
* La Muntanya Màgica, Thomas Mann

## Enllaços externs

* Normalblog sobre l'Edifici del Narkomfín Arxivat 2011-03-20 a Wayback Machine.
* Fotografies del Sanatori a Kislovodsk, dissenyat per Guínzburg (amb posteriors reformes que deformen la seva arquitectura primitiva) Arxivat 2017-09-25 a Wayback Machine.
* Moisei Ginzburg en Urbipedia Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Moissac de Valfrancesca

Moissac de Valfrancesca (en francès Moissac-Vallée-Française) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Munhwa Broadcasting Corporation

Munhwa Broadcasting Corporation (MBC) és una de les principals empreses de xarxes de televisió i ràdio a Corea del Sud. Munhwa és la paraula coreana de "cultura". La seva emissora de televisió terrestre insígnia MBC TV és el canal 11 per a digital.
Fundada el 2 de desembre de 1961, MBC és una emissora terrestre coreana que compta amb una xarxa nacional de 17 estacions regionals. Tot i que opera en publicitat, MBC és una emissora pública, ja que el seu accionista més gran és una organització pública, The Foundation of Broadcast Culture. Actualment, és un grup multimèdia amb un canal de TV terrestre, tres canals de ràdio, cinc canals de cable, cinc canals de satèl·lit i quatre canals DMB.
MBC té la seu a Digital Media City (DMC), Mapo-gu, Seül i té les instal·lacions de producció de transmissió més grans de Corea, inclòs el centre de producció digital Dream Center a Ilsan, interiors i exteriors al parc de Yongin Daejanggeum.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de MBC
# Mount Moriah

Mount Moriah és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Moriah tenia 143 habitants, 55 habitatges, i 40 famílies. La densitat de població era de 54,1 habitants per km².
Dels 55 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.063 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 9.346 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Moriah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Moriah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Mount Morris

«Mount Morris» té aquests significats:
* Mount Morris (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Mount Morris (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Mount Olive (Carolina del Nord)

Mount Olive és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2006 tenia 4.410 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Olive tenia 4.567 habitants, 1.770 habitatges i 1.125 famílies. La densitat de població era de 702,5 habitants per km².
Dels 1.770 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,8% hi vivien parelles casades, en un 22,9% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 14% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.984 $ i la renda mediana per família de 31.176 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.814 $ mentre que les dones 19.224 $. La renda per capita de la població era de 12.184 $. Entorn del 16,4% de les famílies i el 22,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Olive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Olive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].