OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Ferrerola

La Ferrerola, en castellà Reduela i més modernament La Reduela, documentada també com Reduelas i possiblement com a masada de la Herreruela, és una masia del terme de Lludient, a la comarca castellanoparlant de l'Alt Millars, al País Valencià. Està ubicada al camí de Lludient a Llucena, a tocar ja del terme municipal d'aquesta localitat valencianoparlant de la comarca de l'Alcalatén. La font del poble i el mas estan separats pel barranc de Reduela.
El llogaret apareix per primera vegada documentat a la Carta pobla que Abu-Zayd atorga a Vilafermosa l'any 1243, on es diu "ut vadit de angustu usque ad villam de Ferrerola". Cap a l'any 1929, el sacerdot i investigador Andrés Monzó va realitzar algunes troballes de ceràmica medieval i de soterraments de la mateixa època al lloc.
Durant la Segona República, l'any 1934, es creà una escola mixta a petició de l'Ajuntament de Lludient, adduint que la Ferrerola es trobava a 8 quilòmetres de Lludient i que comptava amb 122 almas. Aquesta xifra dista molt dels 38 habitants que hi ha registrats el 1940, per la qual cosa el nombre d'ànimes anterior es podria referir al conjunt de la població dels masos adscrits al col·legi.
A les portes de l'abandonament de la masia, l'any 1967 va ser suprimida aquesta escola "por no existir censo escolar". La seua darrera mestra, na Carmen Sos Piquer, va ser traslladada a l'acabar el curs al col·legi de Mascarell.
En els darrers anys, un grup de neorurals ha iniciat la rehabilitació i rehabitació de la Ferrerola i, en l'actualitat, hi ha un habitant censat.

## Referències

* 1 2 «Abu Said atorga la carta pobla de Villahermosa» (en llatí). Universitat Jaume I, 09-03-1243. [Consulta: 3 octubre 2016].
* 1 2 Alba, Isabel «Toponímia de Ludiente (Alt Millars)». Butlletí de la Societat d'Onomàstica, 1992.
* 1 2 «La Reduela». Institut Cartogràfic Valencià. Arxivat de l'original el 2016-10-05. [Consulta: 3 octubre 2016].
* 1 2 Instituto Geográfico y Estadístico. Mapa de Ludiente (en castellà), 1909.
* ↑ Monzó, Andrés «"Establiments" de la Villamalefa». Anales del Centro de Cultura Valenciana, 1953, pàg. 37-76.
* ↑ Chiva, Ismael. «Andrés Monzó: sacerdot i investigador a Lludient i Torre-xiva». Camins en la natura, 09-02-2016. [Consulta: 3 octubre 2016].
* ↑ Santamaría, Rogeli. La escuela rural entre 1970 y 1990: zona del río Villahermosa (en castellà), 1996.
* ↑ Dirección General de Estadística. Nomenclátor de las ciudades, villas, lugares, aldeas y demás entidades de población de España (en castellà). Madrid: Barranco, 1940.
* ↑ «Disposiciones oficiales». Escuela Española, 12-04-1967.
* ↑ «Disposiciones oficiales». Escuela española, 01-09-1967.
* ↑ «Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por Unidad Poblacional a 1 de enero» (en castellà). INE. [Consulta: 3 octubre 2016].
# Steacyita

La steacyita és un mineral de la classe dels ciclosilicats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat “grup de la steacyita”. Va ser descoberta l'any 1982 a una mina de Mont-Saint-Hilaire, a l'estat de Quebec (Canadà), sent nomenada així en honor d'Harold R. Steacy, mineralogista canadenc.
Un sinònim és la seva clau: IMA1981-I i té com fórmula química K$_{0.3}$(Na,Ca)₂ThSi₈O$_{20}$..

## Característiques químiques

És un silicat de potassi, sodi, calci i tori. L'estructura molecular és de ciclosilicat amb anells dobles de quatre tetraedres de sílice.
A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impureses: urani, arsènic, manganès, plom, fluor i fòsfor.

## Formació i jaciments

Apareix en roques magmàtiques de gabre - sienites amb nefelina, formada emplenant cavitats o bé en vetes de tipus pegmatita.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: nenadkevichita, analcima, egirina, arfvedsonita, astrofilita, catapleita, eudialita, sérandita, vil·liaumita, baratovita, miserita o titanita.

## Usos

És buscat com a mena de l'estratègic tori. Per la seva forta radioactivitat ha de ser manipulat i emmagatzemat amb els corresponents protocols de seguretat.

## Referències

* ↑ «Steacyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Perrault, G. y J.T. Szymánski, 1982. "Steacyite, a new name, and a re-evaluation of the nomenclature of ekanite-group minerals». Can. Mineral., 20, 59-63.
* Steacyita, mindat.org.
* Steacyita, webmineral.com.
* Manual de steacyita, Mineral Data Publishing.
# Uttar Kamakhyaguri

Uttar Kamakhyaguri és una vil·la al districte de Jalpaiguri, a l'estat indi de Bengala Occidental.

## Referències

* ↑ «Uttar Kamakhyaguri Population Census 2011». [Consulta: 31 maig 2018].
# Hylomantis aspera

Hylomantis aspera és una espècie de granota que es troba al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D.& Pimenta, B. 2004. Hylomantis aspera. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Kukulcania

Kukulcania és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família Filistatidae descrita per primer cop per Pekka T. Lehtinen en 1967.que es troba distribuït per tot el continent americà. Porta el nom de Kukulkan, una deïtat serp mesoamericana.

## Taxonomia

* Kukulcania arizonica (Chamberlin i Ivie, 1935) (USA)
* Kukulcania brevipes (Keyserling, 1883) (Perú)
* Kukulcania geophila (Chamberlin & Ivie, 1935) (USA)
** Kukulcania geophila wawona (Chamberlin & Ivie, 1942) (USA)
* Kukulcania hibernalis (Hentz, 1842) (Amèrica)
* Kukulcania hurca (Chamberlin & Ivie, 1942) (USA)
* Kukulcania isolinae (Alayón, 1972) (Cuba)
* Kukulcania tractans (O. P-Cambridge, 1896) (Mèxic)
* Kukulcania utahana (Chamberlin & Ivie, 1935) (USA)

## Referències

* ↑ Lehtinen, P. T. «Classification of the cribellate spiders and some allied families, with notes on the evolution of the suborder Araneomorpha.». Annales Zoologici Fennici, 4, 1967, pàg. 199–468.
* ↑ «Genus Kukulcania». BugGuide. [Consulta: 4 juny 2019].
# Richard C. Hoagland

Richard C. Hoagland (25 d'abril de 1945) és un escriptor estatunidenc defensor de diverses teories de conspiració sobre la NASA, civilitzacions extraterrestres perdudes a la Lluna i a Mart, i altres temes relacionats. Declaracions de la seva biografia personal i publicacions inclouen haver estat curador d'un museu de ciències a Springfield, als 19 anys a mitjans dels anys 60. Hoagland no té cap formació científica.
Els seus escrits afirmen que civilitzacions avançades existeixen o van existir alguna vegada a la Lluna, Mart i en algunes de les llunes de Júpiter i Saturn, i que la NASA i el govern dels Estats Units han conspirat per mantenir en secret aquests fets. Ell ha defensat les seves idees en dos llibres publicats, diversos vídeos, conferències, entrevistes i conferències de premsa. Les seves opinions no han estat publicats en publicacions revisades. Hoagland ha estat titllat per James Oberg de la The Space Review i Phil Plait de Bad Astronomy de teòric de la conspiració i pensador marginal.

## Referències

* ↑ Informació biogràfica al lloc web personal Arxivat 2013-02-10 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Introducció de Dark Mission
* ↑ Hoagland's Mars. Consulta: 07-12-2007.
* ↑ Hoagland at the Los Angeles Hilton, 04-11-2007. Consulta: 07-12-2007.
* ↑ Project Camelot Interview, desembre de 2007.
* ↑ National Press Club, 22-10-2007 Gaithersburg, Maryland, 16-04-2004 Washington DC, 21-03-1996
* ↑ OMB Peer Review: Public Comment Concerning NASA Arxivat 2009-05-07 a Wayback Machine., cita «Efrain Palermo i Richard Hoagland de la investigació anterior que es va presentar com a material revisat sobre la funció de ratlles d'aigua a Mart i la possibilitat d'aigua realment ser capaç de ser recollida a la superfície.». Al seu lloc web, Efrain Palermo va escriure: «Jo no sóc un científic o un geòleg. Jo sóc un astrònom laic i un artista.»
* ↑ James Oberg The dark side of space disaster theories, «The Space Review», 21 de gener de 2008
* ↑ http://www.badastronomy.com/bad/misc/hoagland/index.html Richard Hoagland's Nonsense, «Bad Astronomy», ©2008 Phil Plait

## Enllaços externs

* Lloc web oficial(anglès)
* Richard Hoagland a Coast-to-Coast AM(anglès)
# La Ferreria (Santa Eulàlia de Ronçana)

La Ferreria és una masia de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia és de planta rectangular, orientada a migdia i coberta a dues vessants. Els darrers anys ha estat molt reformada, però conserva la seva estructura originària. Té la façana simètrica, amb un gran portal dovellat. A la clau de l'arc hi ha un escut amb la data de 1553. Consta de planta baixa, un pis i golfes a la crugia central. Al primer pis hi ha tres finestres carreuades. Al costat del portal es va obrir una altra porta. A la banda esquerra hi ha un garatge de nova construcció adossat a l'edifici principal.

## Història

Hi ha documentats diversos establiments fets al llarg del segle xv al XVII (1520, 1552, 1620) on s'esmenta a la família Burguès com a propietaris del mas Ferrer, i encara avui ho són amb el cognom Margenat (descendents directes de Can Burguès). El primer establiment és del 17 de maig de 1479: Bernat Joan Farrer de Caldes fa un establiment a favor de Pau Burguès, del Mas Farrer, antigament Ferrer (derruït i deshabitat) amb totes les terres. La construcció de la casa, però, deu ser de l'època que ens indica la data de la porta: 1553. Fa pocs anys se li va fer una important reforma.

## Referències

* 1 2 «La Ferreria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Solar

«Solar» té aquests significats:
* Solar relatiu al Sol, estel al centre del sistema solar
* solar edificable
* SOLAR (ISS)
* energia solar
* José Guillermo del Solar
Viccionari
# Difosfat d'adenosina

El difosfat d'adenosina o adenosinadifosfat (ADP) és un nucleòtid format per una ribosa, dos grups fosfat i una adenina.
Sorgeix com a resultat del trencament de l'ATP per tal d'alliberar l'energia (∆Gº) necessària per a les reaccions de l'organisme. La reacció es produeix de la següent manera:
ATP→ADP+Pi
Les cèl·lules generen ADP a partir de l'ATP mitjançant una reacció catalitzada per l'enzim adenosintrifosfatasa.
Una vegada produïda la fissió de la molècula, és conduïda per gradient fins al mitocondri, on mitjançant la bomba de protons, se sintetitzarà de nou l'ATP.

## Referències

* ↑ «Difosfat d'adenosina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «ADP». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 abril 2024].
# Xifla

La xifla és una variant del buiro i un instrument de percussió fregada.
Està feta amb una carbassa, d'ací que hom la conegui també amb el nom de carbassola. Sobre aquest cos, que fa de caixa de ressonància, hi ha clavada una llauneta abonyegada amb una punta metàl·lica que fa la funció de talls o secs, fets directament sobre la carbassa. Per fer-lo sonar hom frega la llauneta amb un ferret.
És un més dels instruments de les colles de caramelles que fan sonar per acompanyar les cançons i corrandes. També per Nadal, hom sol acompanyar les cançons alegres que s'entonen tant a dins de l'església com a fora, amb la xifla, que amb el seu so primitiu pregona l'antiguitat d'aquestes festes nadalenques, musicades, habitualment, per gent del camp.

## Referències

* ↑ Amades, Joan: Costumari Català: Auques, instruments musicals i Nadal. Salvat Editores, S.A., Barcelona, 1997. ISBN 84-345-9682-2, plana 157.
# Arandas (desambiguació)

«Arandas» té aquests significats:
# Solanòidies

Solanoideae és una subfamília de la família de plantes amb flors solanàcia i és germana de la subfamília Nicotianoideae. Dins les solanàcies, les Solanoideae contenen alguns del gèneres i espècies econòmicament més importants, com el tomàquet (Solanum lycopersicon), la patata (Solanum tuberosum), albergínia (Solanum melongena), les pebroteres (Capsicum spp.), mandràgores (Mandragora spp.), i l'estramoni (Datura stramonium).
Aquesta subfamília conté diverses tribus: Capsiceae, Datureae, Hyoscyameae, Juanulloeae, Lycieae, Nicandreae, Nolaneae, Physaleae, Solandreae, i Solaneae. La família també conté les tribus Mandragoreae i Jaboroseae.

## Relacions tribals

Nicandreae és la tribu més basal de la família Datureae és el tàxon germà de Nicandreae, Physaleae, Capsiceae, i Solaneae. Solaneae + (Physaleae + Capsiceae) formen un grup monofilètic.

## Referències

* 1 2 Martins, Talline R.; Todd J. Barkman «Reconstruction of Solanaceae Phylogeny Using the Nuclear Gene SAMT». Systematic Biology, 30, 2, 2005, pàg. 435–447. DOI: 10.1600/0363644054223675.
* ↑ Knapp, S. «Tobacco to tomatoes: a phylogenetic perspective on fruit diversity in the Solanaceae». Journal of Experimental Botany, 53, 377, 01-10-2002, pàg. 2001–2022. DOI: 10.1093/jxb/erf068. PMID: 12324525.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Solanòidies
# Difosfat de dimetilal·lil

El difosfat de dimetilal·lil o difosfat de 3-metilbut-2-en-1-il (antigament conegut per pirofosfat de dimetilal·lil) és un compost orgànic del grup dels organofosforats, i en concret un èster de l'àcid difosfòric, ${\ce {H4P2O7}}$. La seva fórmula molecular és ${\ce {C5H12O7P2}}$, però habitualment se'l representa per l'abreviatura DMAPP, de l'anglès dimethylallyl pyrophosphate. És un producte intermedi en diversos processos biològics com, per exemple, la ruta del mevalonat. Aquest isòmer del difosfat d'isopentil (IPP) es troba virtualment en totes les formes de vida.

## Referències

* ↑ Mª, CLARAMUNT VALLESPÍ Rosa; Angeles, FARRÁN MORALES; Concepción, LÓPEZ GARCÍA; Marta, PÉREZ TORRALBA; Dolores, SANTA MARÍA GUTIÉRREZ Mª. QUÍMICA BIOORGÁNICA Y PRODUCTOS NATURALES (en castellà). Editorial UNED, 2013-10-20. ISBN 9788436267945.
# Germanetes dels Ancians Desemparats

Les Germanetes dels Ancians Desemparats (en llatí Congregatio Parvarum Sororum Senium Derelictorum) formen un institut religiós femení de dret pontifici, concretament una congregació religiosa. Les membres fan servir rere el seu nom les sigles H.A.D. (del nom original en castellà Hermanitas de los Ancianos Desamparados).

## Història

La congregació va ser fundada a Barbastre (Osca) el 27 de gener de 1873 pel sacerdot Saturnino López Novoa (1830-1905) i la mare Teresa Jornet i Ibars (1843-1887). El maig del mateix 1873 la congregació es traslladà a València.
L'institut va rebre el decretum laudis pontifici el 14 de juny de 1876 i va ser definitivament aprovat per la Santa Seu el 24 d'agost de 1887. Les constitucions van ser aprovades el 21 d'agost del 1897.
La fundadora va ser canonitzada per Pau VI en 1974.

## Activitats i difusió

Les Germanetes dels Ancians Desemparats es dediquen a la cura i assistència material i espiritual dels ancians i invàlids dels dos sexes.
Són presents a Espanya, tots els estats de Sud-amèrica, Cuba, Puerto Rico, Mèxic, República Dominicana, Alemanya, Itàlia, Portugal i Moçambic. La casa general de l'orde és a València.
Al final de 2005, la congregació comptava amb 2.527 religioses (la majoria, 2.100, amb vots perpetus) a 210 cases, on es té cura d'uns 26.000 ancians.

## Notes

* ↑ «Activitat assistencial, 7-7-2009». Arxivat de l'original el 2009-05-15. [Consulta: 26 juliol 2009].
* ↑ «Cases de la congregació, 7-7-2009». Arxivat de l'original el 2010-01-06. [Consulta: 26 juliol 2009].

## Bibliografia

* Annuario pontificio per l'anno 2007, Città del Vaticano, Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.
* Guerrino Pelliccia e Giancarlo Rocca (curr.), Dizionario degli Istituti di Perfezione (10 vol.), Edizioni paoline, Milano 1974-2003.

## Vegeu també

* Asil del Sant Crist, a Igualada

## Enllaços externs

* Hermanitas de los Ancianos Desamparados Lloc de la congregació Arxivat 2009-08-05 a Wayback Machine.
# Ariètids

Els Ariètids són una pluja de meteors forta que té lloc entre el 22 de maig i el 2 de juliol de cada any, amb un pic màxim el 7 de juny. Els ariètids, juntament amb els zeta-Perseids, són la pluja de meteors diürna més intensa. La font de la pluja és desconeguda, però els científics creuen que està relacionada amb l'asteroide 1566 Icarus, tot i que l'òrbita pot correspondre també al 96P/Machholz.
La pluja va ser descoberta per primer cop a l'Observatori de Jodrell Bank, a Anglaterra, l'estiu del 1947. La taxa horària zenital és de 60 i els meteors entren a l'atmosfera terrestre a una velocitat de 39 km/s.

## Referències

* 1 2 «June's Invisible Meteors», 02-11-2007. Arxivat de l'original el 2012-09-10. [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ «Arietid meteor shower». [Consulta: 1r juliol 2018].
# Rocles

«Rocles» té aquests significats:
* Rocles (Allier), municipi francès al departament de l'Alier
* Rocles (Ardecha), municipi francès al departament de l'Ardecha
* Rocles (Losera), municipi francès al departament del Losera (regió de Llenguadoc-Rosselló)
# Naixement miraculós

El naixement miraculós és un relat sobre naixements (incloent-hi la concepció) sobrenaturals o amb esdeveniments extraordinaris i que es lliguen a déus i herois per indicar el caràcter excepcional del nadó. El més conegut és la Nativitat de Jesús però és un motiu present a totes les cultures. Alguns exemples són:
* Horus, déu egipci que neix quan la seva mare intenta recompondre el cos esquarterat de l'espòs
* Isaac concebut quan Sara ja tenia la menopausa per intervenció divina
* Zoroastre que va néixer rient
* Afrodita que neix quan el mar s'impregna del semen del castrat Urà
* Atena, la qual sorgeix del cap de Zeus
* Helena que neix d'un ou
* Deganawida qui va ser prèviament una fura
* Emperador Groc concebut amb un llamp
* Rama, un déu encarnat per vèncer el dimoni

## Referències

* ↑ Erman, Adolf, The Literature of the Ancient Egyptians, B. Blom, New York, 1971
# Confusió

«Confusió» té aquests significats:
* Confusió mental, incapacitat de pensar clarament i ràpidament
* Confusió i difusió, en criptografia, propietats de l'operació d'un xifratge segur
* Variable de confusió, tercera variable que distorsiona la mesura de l'associació entre dues variables
* Cercle de confusió, punts més petits col·locats un al costat de l'altre i que és possible distingir sobre un negatiu fotogràfic
* Matriu de confusió, eina de visualització que s'utilitza en l'aprenentatge supervisat
# Awaous nigripinnis

Awaous nigripinnis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Reunió, Maurici i, probablement també, a les Comores.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12: i-xxiv + 1-507 + 1 p., Pls. 344-368.
* ↑ «Awaous nigripinnis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Keith, P., E. Vigneux i P. Bosc 1999. Atlas des poissons et des crustacés d'eau douce de La Réunion. Muséum national d'Histoire naturelle, París. Patrimoines Naturels 39: 136p.

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R.E. 1992. A review of the gobiid fish genus Awaous from insular streams of the Pacific Plate. Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(2):161-176.
* Watson, R.E. 1996. Revision of the subgenus Awaous (Chonophorus) (Teleostei: Gobiidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(1)1:18.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Germania (aerolínia)

Germania, nom comercial de Germania Fluggesellschaft mbH, fou una aerolínia de capital privat amb seu a Berlín (Alemanya). Després de centrar-se en les operacions de xàrter en els seus inicis, es convertí en una aerolínia de vols regulars, tot i que continuava operant vols xàrter. Aquest canvi d'estratègia alimentà el seu creixement durant uns quants anys. Germania duia a terme vols a Europa, el nord d'Àfrica i l'Orient Pròxim des de diverses bases alemanyes. El 2009 transportà 2,5 milions de passatgers. A l'estiu del 2014 tenia uns 850 treballadors en plantilla. El 4 de febrer del 2019 feu fallida i l'endemà mateix cessà la seva activitat.

## Referències

* ↑ Germania. «Germania Airline» (en anglès), 07-07-2015. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2015. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Jamie Johnson

Jamie Johnson és una sèrie de televisió de drama infantil britànica emesa a la CBBC del 8 de juny de 2016 al 17 de novembre de 2022. La sèrie segueix el personatge homònim, interpretat per Louis Dunn, mentre compagina l'institut i els problemes a casa amb el fet de ser un futbolista talentós. Per al 2023 es va anunciar una nova sèrie derivada, Jamie Johnson FC, ambientada en el món del futbol acadèmic d'elit. S'ha doblat al català pel canal Super3.
El programa inclou diversos cameos de futbolistes, com Gary Lineker, Steph Houghton, Raheem Sterling, Luis Suarez i Vincent Kompany.

## Referències

* ↑ «Jermaine Johnson – Jamie Johnson FC on CBBC – Fulham Boys School». fulhamboysschool.org. Arxivat de l'original el 25 juliol 2021. [Consulta: 26 maig 2019].
* ↑ «See the first glimpse of the new CBBC series…. | Dan Freedman». danfreedman.co.uk, 11-10-2015. Arxivat de l'original el 30 juny 2019. [Consulta: 30 juny 2019].
* ↑ «Jamie Johnson». CCMA. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Jamie Johnson Returns.». Fabuk Magazine, 02-04-2019. Arxivat de l'original el 30 juny 2019. [Consulta: 30 juny 2019].