OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Münchner Freiheit

Münchner Freiheit (literalment, llibertat dels muniquesos) és una plaça ubicada al barri muniquès de Schwabing a l'est de Leopoldstraße (carrer Leopold) i a l'oest d'Englischer Garten (jardí anglès).
Antigament anomenada Feilitzschplatz (en honor del ministre Maximilian von Feilitzsch), el 1946 va canviar el nom per l'actual en memòria dels grups de resistència Freiheitsaktion Bayern, que en abril del 1945 lluitaven per avançar el final de la guerra amb la capitulació de Múnic davant les tropes estatunidenques mitjançant propaganda i la rebel·lió armada contra les unitats nazis que hi resistien. A causa del penós final de molts d'aquests lluitadors, i en la seva memòria, el 1981 va ser aixecada una inscripció en bronze de 4 m × 0,4 m, obra de l'arquitecte Franz Hart.
La plaça és avui un important nus de comunicació del transport públic amb les parades del metropolità U3 i U6, a més de la d'autobusos i tramvia, que amb una espectacular arquitectura basada en acer verd i gris (amb un pes d'unes 400 tones) es converteix en el centre visual a la nit a causa de la seva il·luminació. Al davant d'un cafè hi ha l'estàtua asseguda del popular actor muniquès Helmut Fischer. A la plaça s'instal·la el popular mercat nadalenc de Schwabing que per l'Advent ofereix art i artesania. Igualment, s'hi instal·la cada dijous un mercat setmanal de queviures. Tancant la plaça al nord, hi ha la Erlöserkirche (Església del Redemptor), que és el temple protestant més antic de Schwabing. Edificada entre el 1899 i el 1901 segons els plans de l'arquitecte Theodor Fischer, és coneguda també pel seu orgue i la seva programació de música sacra.

## Referències

* ↑ Rupprecht Gerngross: Aufstand der Freiheits-Aktion Bayern 1945 (Rebel·lió de la Freiheits-Aktion a Baviera. Records). Heidrich-Verlag, Augsburg 1995, ISBN 3-930455-92-7
* ↑ «Programació musical a la Erlöserkirche». Arxivat de l'original el 2015-01-01. [Consulta: 24 maig 2015].
# Münster-Geschinen

Münster-Geschinen és un municipi del cantó suís del Valais, cap del districte de Goms. El municipi és el resultat de la fusió el 2004 dels municipis de Münster i Geschinen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Mountain Top

Mountain Top és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 15.269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mountain Top tenia 15.269 habitants, 5.556 habitatges, i 4.394 famílies. La densitat de població era de 86,5 habitants/km².
Dels 5.556 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,2% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.655 $ i la renda mediana per família de 58.588 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.271 $ mentre que les dones 26.346 $. La renda per capita de la població era de 22.480 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mountain Top». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mountain Top». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mountain View (Hawaii)

Mountain View és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Hawaii als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 2.799 habitants, 959 habitatges, i 704 famílies La densitat de població era de 19,07 habitants per km².
Dels 959 habitatges en un 39,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 64 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34,6 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,21 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,09 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.860 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.250 $ mentre que les dones 22.135 $. La renda per capita de la població era de 13.229 $. Aproximadament el 23,6% de les famílies i el 30,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mountain View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Mountain View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Nabu-mukin-zeri

Nabu-mukin-zeri o Nabû-mukin-zēri va ser rei de Babilònia dels anys 732 aC al 729 aC. La Llista de reis de Babilònia de l'època hel·lenística l'anomena Χινζηρος ('Quinzeros').
Era un cabdill dels caldeus de la tribu dels Bit-Amukkani que es va apoderar del tron derrocant Nabu-shuma-ukin II. El seu regnat es va acabar amb la presa de la ciutat de Sapia per l'exèrcit d'Assíria dirigit per Teglatfalassar III. Va aconseguir fugir a la ciutat de Babilònia, on va ser assassinat durant el setge. Teglatfalassar es va proclamar rei de Babilònia.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. A political history of post-Kassite Babylonia. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 238.
* ↑ Brinkman, J. A. Prelude to empire : Babylonian society and politics, 747-626 B.C.. Filadèlfia, Pa: Babylonian Fund, University Museum, 1984, p. 242-43. ISBN 9780934718622.
# Amana

Amana és el nom d'una petita regió de Guinea, situada a la rodalia de Kouroussa, als dos costats del riu Níger.
Formava part dels dominis d'al-Hadjdj Umar fins que el 1878 va passar a mans de Samori Turé. La regió fou evacuada per Samori el 1891 passant llavors a França. Fou inclosa al cercle de Kankan però el 1903 es va formar el cercle de Kouroussa i la major part de l'Amana i va quedar integrada.

## Referències

* Un fils d'El Hadj Omar : Aguibou, roi du Dinguiray et du Macina (1843 ?-1907), per Yves Saint-Martin, Cahiers d'études africaines Année 1968 Volume 8 Numéro 29, mapa
# Nabu-shuma-ukin I

Nabu-shuma-ukin I o Nabû-šuma-ukin I va ser el cinquè rei d'una dinastia coneguda amb el nom de Dinastia E, que va regnar a Babilònia probablement entre els anys 900 aC i 888 aC. El temps que va regnar és desconegut, però se sap que governava a inicis del segle ix aC.
Va succeir a Xamaix-mudammiq i se suposa que n'era fill. El rei d'Assíria Adadnirari II va dur a terme diverses incursions en territori de Babilònia ja en temps del seu predecessor, i havia atacat quatre vegades el país de Nairi, entre el Tigris i l'Eufrates, sotmetent algunes regions i entrant a les muntanyes a la regió del riu Zab Inferior. Aprofitant una petita provocació de Xamaix-mudammiq va imposar per la força al regne de Babilònia tant a ell com després a Nabu-shuma-ukin, dures condicions sobre les relacions entre els dos països. Es va annexionar una part del territori de Babilònia, va sotmetre a tribut el país de Laqi i les fortaleses d'Arrapha (Kirkuk) i Lubda. Nabû-šuma-ukin I i Adadnirari II van signar un acord sobre les fronteres, es van donar les filles respectives en matrimoni i es van prometre de mantenir la pau.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo Oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 4. ISBN 8432301183.

## Vegeu també

* Història de Mesopotàmia
* Període postcassita
# Ansiktet

Ansiktet és una pel·lícula sueca d'Ingmar Bergman, estrenada el 1958.

## Argument

El 1846, a Suècia, la tropa de teatre del «Doctor Vogler», especialitzada en prestidigitació i venda de filtres diversos, arriba a Estocolm. Els membres de la petita tropa són interceptats pel cònsol, que els convida a passar la vesprada a casa seva, en companyia del prefecte i del director de la salut, per tal de verificar els seus pretesos talents.
Vergerus no creu en els dons sobrenaturals de Vogler i l'hi manifesta amb ironia i menyspreu. En canvi, Ottilia, la dona del cònsol és convençuda, com el seu marit, que el "mag" li podrà explicar la mort de la seva filla.
Vergerus ha descobert que Aman, l'ajudant de Vogler, és en realitat una dona, Manda, l'esposa d'aquest últim. Intenta en va seduir-la i atreu la còlera de Vogler que treu la seva màscara i revela una cara de vell.
La representació té lloc l'endemà. Antonsson, empleat del cònsol, és sotmès als poders hipnòtics de Vogler però es revolta contra aquest, l'escanya i es penja. Vergerus fa l'autòpsia del cadàver de Vogler mentre que es tracta en realitat del d'un cert Spegel, comediant alcohòlic mort la nit abans als braços de Vogler.

## Repartiment

* Max von Sydow: Albert Emanuel Vogler
* Ingrid Thulin: Manda Vogler i Aman
* Ake Fridell: Tubal
* Naima Wifstrand: l'àvia de Vogler
* Lars Ekborg: Simson
* Gunnar Björnstrand: el doctor Vergérus
* Erland Josephson: el cònsol Egerman
* Gertrud Fridh: Ottilia Egerman
* Toivo Pawlo: Starbeck (el cap de la policia)
* Ulla Sjöblom: Henrietta
* Sif Ruud: Sofia Garp
* Bibi Andersson: Sara
* Birgitta Pettersson: Sanna
* Oscar Ljung: Antonsson
* Axel Düberg: Rustan
* Tor Borong
* Arne Mârtensson
* Harry Schein i Frithiof Bjärne: els duaners

## Premis

* Gran Premi del jurat a la Mostra de Venècia

## Música

* Hi ha una òpera titulada The Magician, escrita per Joseph Mazzinghi (1768-1844).

## Referències

* ↑ «Ansiktet». The New York Times.
# Narros del Castillo

Narros del Castillo és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 246 | 271 | 234 | 213 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# António Vieira

António Vieira (Lisboa, 6 de febrer de 1608 - Bahia, 18 de juliol de 1697) va ser un escriptor, músic, capellà i orador portuguès de la Companyia de Jesús. Professà en l'Orde Trinitari el 1644, en el convent dels quals morí el 1697. Va escriure moltes obres del gènere religiós (misses, motets, salms, himnes, etc.) i diverses obres per a orgue.

## Bibliografia

* História do Futuro, (Lisbona, 1718)
* Cartas, (Lisbona, 1735-1746)
# Antonio Bertoloni

Antonio Bertoloni (Sarzana 1775- Bolonya 1869) va ser un metge i botànic italià.

## Biografia

L'any 1793 va iniciar els estudis de medicina a la Universitat de Pavia i després passà a la de Gènova on es va doctorar el 1796. Després d'exercir la medicina durant un temps s'interessà per la botànica.
El 1815 obté la càtedra de botànica de la Universitat de Bolonya, va ser considerat el botànic italià més famós del segle xix. Va desenvolupar el jardí botànic de Bolonya que ja existia des del 1568 i en va fer un centre d'excel·lència.
La seva obra principal porta el títol de Flora italica (nom complet «Flora italica sistens plantas in Italia et in insulis circumstantibus sponte nascentes») publicada en deu volums.
Li van dedicar l'orquídia Ophrys bertolonii endèmic també als Països Catalans i el gènere Bertolonia.

## Obres principals

* Rariorum Italiane plantarum decas tertia. Accedit speciment zoophytorum Portus Lunae (1810)
* De re herbaria (1820)
* Praelectiones rei herbariae quae et prolegomeni ad floram italicam (1827)
* Flora italica sistens plantas in Italia et in insulsi circumstantibus sponte nascentes, 10 volums. (1833-1854)
* Plantae novae vel minus cognitae horti botanici bononiensis, 2 volums, (1838)
* Flora italica cryptograma, 2 volums (1858-1862)

## Referències

* 1 2 Giacomini, Valerio. «Bertoloni, Antonio». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). volum 9, 1967.
* ↑ «Personaggi Storici» (en italià). Ajuntament de Santo Stefano di Magra.
* ↑ Matha, Thomas. «Storia postale ed archivio dell'orto botanico ci Bologna» (pdf) (en italia).
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Bibliografia

* V. Cesati, Cenni biografici sovra Antonio Bertoloni e Giuseppe Giacinto Moris, Tip. Regia Accademia delle Scienze, Napoli 1881.
* G. Sforza (a cura di), Lettere erudite di Antonio Bertoloni sarzanese, Canovetti, Lucca 1876.
* E. Mattiuzzi, Alcuni cenni sul prof. Antonio Bertoloni naturalista, medico e matematico e sulla famiglia di lui, estratto da «Il Comune di Bologna» (n° 9-10 del 1927), Tip. Mareggiani, Bologna 1927.
* W. Rossi, Antonio Bertoloni tra storia della botanica e storia del servizio postale, in «Informatore botanico italiano», XXIII (1991), n° 2-3, pp. 171-179.
# Aluminur

Un aluminur és un compost químic que resulta de la combinació de l'alumini, Al{\textstyle Al}, amb un altre metall menys electronegatiu, o amb diversos. Els aluminurs són composts intermetàl·lics.

## Nomenclatura

Els aluminurs són combinacions de l'alumini amb elements més electropositius o, cosa que és el mateix, menys electronegatius. La IUPAC ha establert que, a efectes d'anomenar els aluminurs, els elements més electropositius són el gal·li, l'indi, el tal·li, tots els dels grups 1 a 12 de la taula periòdica o metalls de transició, els lantànids i els actínids. És a dir, el gal·li, l'indi, el tal·li i els que estan a grups més a l'esquerra del grup 13 de l'alumini.
Per anomenar aquests composts s'empra la nomenclatura de composició estequiomètrica, preferint-se la que indica la proporció de cada element mitjançant prefixos de quantitat. Els noms es formen començant per aluminur precedit per un prefix, si cal, que indica la proporció de l'alumini al compost; després la preposició de, i s'acaba amb el nom de l'altre element, també precedit del prefix que indiqui la proporció, si cal. Exemples:
* TiAl{\textstyle TiAl}: aluminur de titani
* Ti$_3$Al{\textstyle Ti_{3}Al}: aluminur de trititani
* TiAl$_3${\textstyle TiAl_{3}}: trialuminur de titani

## Aplicacions

Alguns aluminurs són uns materials que presenten unes característiques que els fan molt atractius com a materials per a la fabricació d'estructures en la indústria aeroespacial, per la seva baixa densitat i alta resistència a altes temperatures. Els més importants són els aluminurs de titani (Ti$_3$Al, TiAl, TiAl$_3${\textstyle Ti_{3}Al, TiAl, TiAl_{3}}), de níquel (NiAl, Ni$_2$Al$_3$, Ni$_3$Al{\textstyle NiAl, Ni_{2}Al_{3}, Ni_{3}Al}) i de ferro (FeAl, Fe$_3$Al{\textstyle FeAl, Fe_{3}Al}), tots ells composts intermetàl·lics.

## Referències

* 1 2 Connelly, N.G; Damhus, T.; Hartshorn, R.M.; Hutton, A.T. Nomenclature of Inorganic Chemistry - IUPAC Recommendations 2005. RSC Publishing, 2005. ISBN 978-0-85404-438-2 [Consulta: 28 octubre 2015]. Arxivat 2015-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ Molera i Solà, P.; Cruells Cadevall, M.; Llorca i Isern, N.; Viñals Olià, J. Ciència dels materials. 2ª. Edicions Universitat Barcelona, 2011. ISBN 9788447535125.
# Apogon latus

Apogon latus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És una espècie marina.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1828. Histoire naturelle des poissons. Tome second. Livre Troisième. Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 2: i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* «Apogon latus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Narrowsburg

Narrowsburg és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 414 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Narrowsburg tenia 414 habitants, 189 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 115,8 habitants/km².
Dels 189 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 24,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.694 $ i la renda mediana per família de 44.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.500 $ mentre que les dones 26.563 $. La renda per capita de la població era de 19.577 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Narrowsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Narrowsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Apogon jenkinsi

Apogon jenkinsi és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Evermann, B. W. & A. Seale. 1907. Fishes of the Philippine Islands. Bull. Bur. Fish. v. 26 (for 1906): 49-110.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Musaranya costanera

La musaranya costanera (Crocidura littoralis) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba al Camerun, la República Centreafricana, la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Kenya i Uganda.

## Referències

* ↑ Hutterer, R. Crocidura littoralis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 maig 2015.
# Aphyosemion christyi

Aphyosemion christyi és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Es troba a Àfrica: República Centreafricana, República del Congo i República Democràtica del Congo. Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion christyi» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1915. Catalogue of the fresh-water fishes of Africa in the British Museum (Natural History). London. Cat. Fresh-water Fish. Africa v. 3: i-xii + 1-526.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aquatunnel

Aquatunnel (en luxemburgués: Tunnel ënner der Stad Lëtzebuerg) es troba a la ciutat de Luxemburg i connecta el Pétrusse amb Pfaffenthal. És de 900 metres de longitud, 4,40 m d'amplada, 3,25 m d'alçada i està en una mitjana de 60 m per sota el terra de la ciutat. La temperatura al túnel, està tot l'any, entre els 12 a 14 °C.

## Història

El 1950 hi havia un col·lector per a les aigües residuals de la zona de Merl, Belair i Cessange pel Pétrusse, Grund, Clausen i Pfaffenthal fins després arribar a Beggen, però va resultar massa petit per portar totes les aigües residuals, per la qual cosa es va haver de cercar una solució.
El recorregut llarg d'uns 3.300 metres era sota les cases, una extensió massa difícil i cara. Per això es va idear un pla per a un nou túnel recte sota la ciutat.
El juliol de 1961, va començar l'obra, i quasi dos anys més tard, a l'agost de 1963, el túnel es va acabar canviant la ruta del canal. També protecció civil va mostrar interès, pel túnel com un refugi antiaeri.
El túnel sota la ciutat també té una connexió a la fortalesa de Luxemburg: hi ha un accés a l'antiga font de la Plaça d'Armes. Avui dia els alumnes de les classes de les escoles o les persones poden participar en visites guiades a través del túnel.

## Aquatunnel 2011

Entre el 23 de gener i el 13 de febrer de 2011, el departament d'aigua de la ciutat de Luxemburg va organitzar una exposició sobre el cicle de l'aigua dins el túnel. Els visitants podien passar per tot el túnel, l'exposició va tenir uns 8.500 espectadors.

## Referències

* ↑ «L'AquaTunnel déborde de visiteurs» (en francès). wort.lu vom 14, 01-02-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-12. [Consulta: 29 setembre 2015].
# Arabiyya

«Arabiyya» té aquests significats:
* Al-Arabiyya, canal de TV de Dubai
* Djazirat al-Arabiyya, illes de l'Aràbia Saudita