OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pentland Skerries

Les Pentland Skerries (en escocès «esculls o illots Pentland», en nòrdic antic: Pettlandssker) són un grup de quatre illes deshabitades, situades en el Pentland Firth, al nord-est de Duncansby Head (prop del territori dels Highlands), i al sud de l'illa de South Ronaldsay a Escòcia, a la qual pertanyen.
La més extensa de les Pentland Skerries és, amb diferència, Muckle Skerry, que alberga un far. Les altres illes són Little Skerry, Louther Skerry i Clettack Skerry.

## Referències

* ↑ Pedersen, Roy (January 1992) Orkneyjar ok Katanes (map, Inverness, Nevis Print)
# Pingala

Pingala (en devanagari पिङ्गल, Piṅgala) va ser un matemàtic de l'antiga Índia natural de l'actual estat de Kerala. És l'autor del Txanda-xastra, un llibre escrit en sànscrit sobre les mètriques vèdiques o síl·labes llargues i curtes, on hi va presentar la primera descripció coneguda d'un sistema de numeració binari. La seva obra també conté les idees bàsiques del Matra-meru (successió de Fibonacci) i el meru-prāstāra (el triangle de Pascal).
Es creia que va viure al segle iii aC, però segons la tradició hauria estat el germà menor de Pànini, el gran gramàtic indi del segle v aC, pel que va caldre situar Pingala dos o tres segles abans.

## Referències

* Amulya Kumar Bag, 'Binomial theorem in ancient India', Indian J. Hist. Sci. 1 (1966), 68–74. (anglès)
* George Gheverghese Joseph (2000). The Crest of the Peacock, p. 254, 355. Princeton University Press. (anglès)
* Klaus Mylius, Geschichte der altindischen Literatur, Wiesbaden (1983). (alemany)
* Van Nooten, B. «Binary numbers in Indian antiquity». Journal of Indian Philosophy, 21, 1, 01-03-1993, pàg. 31–50. DOI: 10.1007/BF01092744 [Consulta: 6 maig 2013]. (anglès)
# Clientelisme a l'URSS

El clientelisme a l'URSS és la pràctica de clientelisme, altrament dit patronatge, polític al govern de l'antiga URSS.
Després que el líder soviètic Vladimir Lenin es retirés de la política el març del 1923, va tenir lloc una lluita per posicionar-se entre el nou primer ministre Aleksei Ríkov, l'editor del diari Pravda Nikolai Bukharin, el líder bolxevic Mikhail Tomsky, el fundador de l'exèrcit Lev Trotski, l'anterior primer ministre Lev Kàmenev, el líder del Komintern Grigory Zinóviev i el secretari general Ióssif Stalin. Stalin va emprar el patronatge per nomenar delegats estalinistes (com ara: Vyacheslav Molotov, Lazar Kaganovich, Grigory Ordzhonikidze i Mikhail Kalinin) per càrrecs del Politburó i el Sovnarkom per tal de decantar el nombre de vots a favor seu, aconseguint així que Stalin fos el líder de fet al país a partir del 1929.

## Referències

* ↑ Hough, Jerry F; Fainsod, Merle. How the soviet union is governed, 1979, p. 111.
# Cascada de Sartari

La Cascada de Sartari és un salt d'aigua d'uns 80 metres d'alçada situat al Parc Natural de l'Alt Pirineu, que es troba entre l'Estany de Ventolau i el Planell de Sartari, a uns 2.200 metres.
Les seves aigües provenen de l'Estany de Ventolau i el conjunt lacustre dels Tres Estanys, coronats per cims com el Pic de Ventolau, el pic de Tres Estanys o el pic de la Coma del Forn.
El salt està format per dues parts diferenciades. La primera, un salt d'uns 25 metres que s'interromp al picar amb una roca que emergeix de la muntanya i que divideix el flux en dos. A partir d'aquí, es converteix en cascada per als pròxims 55 metres.
El seu cabal és molt estacional. El màxim sol ser al mes de maig amb el desgel i en altres èpoques pot ser molt moderat, tot i que sempre hi baixa aigua. Els anys que s'acumula una bona quantitat de neu durant l'hivern, al llarg de la primavera la cascada baixa amb un cabal important, fent que una part del flux salti tot el desnivell sense interrupcions.

## Referències

* ↑ «Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya».
* ↑ «Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya».
* ↑ «món natura pirineus».
# Can Canonge (Corbera de Llobregat)

Can Canonge és una masia de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

En l'entroncament del camí vell de Corbera a Sant Andreu de la Barca i el traçat viari de la urbanització Canonja-Susalba, en un clos tancat hi ha la masia de Can Canonge. La casa té l'aspecte original exterior gairebé de l'època, probablement el segle xviii, salvant l'addició a la part esquerra, d'una galeria a doble arcada, muntada damunt un annexe (cort o corral) existent.

## Història

Per les referències donades per la propietat actual, sembla que antigament formava part de béns eclesiàstics: canongia (d'on li ve el nom).

## Referències

* 1 2 «Can Canonge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Carme Junqué i Plaja

Carme Junqué i Plaja (Torroella de Montgrí, 23 de maig del 1955) és una neuropsicòloga, investigadora i professora universitària catalana.
Doctorada en psicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona i catedràtica de psicobiologia a la Universitat de Barcelona, la seva tasca com a investigadora s'ha centrat en l'estudi a través de la ressonància magnètica de la relació entre el cervell i el comportament, amb especial èmfasi en els accidents cerebrovasculars, els traumatismes cranioencefàlics i les malalties neurodegeneratives; amb una àmplia producció d'articles i de publicacions. Junqué ha estat facultativa adjunta al Servei de Neurologia, cofundadora de la Societat Catalana de Neuropsicologia. També ha estat professora de grau, màster i doctorat, i directora d'una quarantena de tesis doctorals, i ha ocupat diversos càrrecs acadèmics, tot això en el si de la Facultat de Medicina (UB), com el de cap d'estudis del grau en Medicina.
Ha rebut diverses distincions per la seva trajectòria: el Premi Martí i Julià de Psiquiatria i Psicologia, la distinció de la Generalitat per a la Promoció i la Recerca Universitària i el Premi Ramon Bayés i Sopena.
És membre de la Secció de Ciències Biològiques l'Institut d'Estudis Catalans del 2020 ençà.

## Referències

* 1 2 Bartrons i Bach, Ramon. IEC. Nous membres: Secció de Ciències Biològiques: membres numeraris: Carme Junqué i Plaja, pàgs. 61-63 [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Carme Junqué». Institut de Neurociències de la Universitat de Barcelona. [Consulta: 8 setembre 2020].
* 1 2 «Carme Junqué (castellà)». XII Congreso de Nacional de Neuropsicología FANPSE. Arxivat de l'original el 2020-01-28. [Consulta: 8 setembre 2020].
# Faules d'Isop

Les faules d'Isop són un conjunt de faules en prosa atribuïdes a Isop, l'escriptor grec que va viure entre el final del segle vii aC i el principi del segle vi aC, probablement originari de la regió de Frígia.

## Origen

Dins de les faules d'Isop s'inclouen aquelles a ell atribuïdes i un grup d'històries que circulaven abans d'ell de manera oral i amb les mateixes característiques
El primer recull de faules d'Isop històricament testificat va ser fet per Demetri de Falèron al segle IV aC, més de dos-cents anys després de la mort d'Isop. Aquest recull es va perdre, però ha donat naixement a innumerables versions. La més important és el recull anomenat Augustana, que compta amb més de 500 faules, totes en prosa. Chambry, la seva edició crítica d'aquest recull, va recollir 358 faules. Algunes són molt populars, com:
* La cigala i la formiga
* El pastor mentider
* El Llop i el Xai
* La Tortuga i la Llebre
* El Llop i el Gos
* El Llop i la Garsa
* La Rata dels Camps i la Rata de Ciutat
* El Corb i la Guineu
* La Guineu i els Raïms.

## Un èxit durable

Les faules d'Isop han inspirat a molts autors que han perfeccionat el gènere durant 2.500 anys, entre ells:
* Fedre, fabulista llatí del segle i.
* Babri, fabulista romà de llengua grega del segle II al segle III.
* Avià, poeta llatí del segle IV.
* Djalâl ad-Dîn Rûmî, místic i poeta persa del segle xiii.
* Maria de França, poeta del segle XII.
* Jean de La Fontaine al segle xvii.
* És una de les primeres obres literàries europees que va ser impresa al Japó, a finals del segle xvi. Una altra traducció al japonès, les Faules de Isoho, fou feta al segle xvii.

## Efecte Isop

De la mateixa manera que a la faula d'Isop, la gent crida «Que ve el llop!» (sobretot els qui volen alertar a algú) i els no crèduls no escolten als qui ho fan. En el cas contrari aquest efecte de manipulabilitat de les creences fou anomenat "efecte Isop" pel sociòleg Gérald Bronner.

## Referències

* ↑ Canvat, Karl. Didier Hatier. La fable, 1993. Canvat 1993. , p. 10.
* ↑ On peut lire la traduction intégrale de ce recueil par Émile Chambry sur Wikisource.
* ↑ Ninomiya, Hiroyuki. CNRS Éditions. Le Japon pré-moderne (en français), 2017, p. 231. ISBN 978-2-271-09427-8.
* ↑ Presses universitaires de France. [[[:Plantilla:Google Livres]] La Démocratie des Crédules], 2013.

## Vegeu també

* Liber de similitudinibus et exemplis
* Faules de La Fontaine
* Endevinalla de l'Esfinx

## Enllaços externs

* (francès) Fables d'Ésope (traduites par Emile Chambry) sur le site archive.org
* (francès) Ses fables sur Ebooks libres et gratuites
* (francès) Traduction de dix fables illustrées par Arthur Rackham a Wikiversité
* (francès) Atlas sonore des langues régionales de France: La bise et le soleil .
# Copa del Món de Futbol de 1930 - Grup 2

El Grup 2 de la Copa del Món de Futbol 1930, disputada a l'Uruguai, estava compost per tres equips, que s'enfrontaren en tres partits. L'equip amb més punts es classificà per a les semifinals.

## Integrants

El grup 2 està integrat per les seleccions següents:
| Iugoslàvia | Brasil | Bolívia |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Iugoslàvia | 2 | 2 | 0 | 0 | 6 | 1 | +5 | 4 | Avança a semifinals |
| 2 | Brasil | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 2 | +3 | 2 | |
| 3 | Bolívia | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 8 | −8 | 0 | |

## Partits
### Iugoslàvia vs. Brasil

| Iugoslàvia | 2–1 | Brasil |
| Tirnanić 21' Bek 30' | Informe | Preguinho 62' |

### Iugoslàvia vs. Bolívia

| Iugoslàvia | 4–0 | Bolívia |
| Bek 60', 67' Marjanović 65' Vujadinović 85' | Informe | |

### Brasil vs. Bolívia

| Brasil | 4–0 | Bolívia |
| Bek 60', 67' Marjanović 65' Vujadinović 85' | Informe | |

## Referències

* 1 2 Aquest és un dels diversos gols que estan en disputa. Els golejadors i els minuts emprats aquí són els de la FIFA, els oficials. Altres fonts, com ara RSSSF, estableixen un marcador o un minut diferent. Vegeu: «World Cup 1930 finals». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF). [Consulta: 15 agost 2010].
# Fairlee

Fairlee és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 967 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairlee tenia 967 habitants, 395 habitatges, i 265 famílies. La densitat de població era de 18,5 habitants per km².
Dels 395 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.018 $ i la renda mediana per família de 48.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.736 $ mentre que les dones 25.217 $. La renda per capita de la població era de 18.454 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairlee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairlee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fairlawn (Ohio)

Fairlawn és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 7.307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairlawn tenia 7.307 habitants, 2.986 habitatges, i 1.976 famílies. La densitat de població era de 636,9 habitants per km².
Dels 2.986 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 23,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 62.180 $ i la renda mediana per família de 78.947 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.303 $ mentre que les dones 35.136 $. La renda per capita de la població era de 34.927 $. Aproximadament el 0,6% de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Strix sartorii

Strix sartorii és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Aquest gamarús és endèmic del centre de Mèxic.
El nom científic de l'espècie commemora Christian Sartorius, activista polític, botànic i col·leccionista alemany.

## Taxonomia

Anteriorment aquest tàxon era considerat una subespècie del gamarús ratllat (Strix varia), però va ser elevat al rang d'espècie després del resultat d'estudis de filogenètica molecular publicats el 2011.
Altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del gamarús ratllat.

## Referències

* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 263. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Key to Scientific Names in Ornithology» (en anglès). Handbook of the Birds of the World Alive. Barcelona: Lynx Edicions, 2019. [Consulta: 26 gener 2019].
* ↑ Plantilla:HBW
* ↑ «Phylogeography of the Barred Owl (Strix varia): Species Limits, Multiple Refugia, and Range Expansion». The Auk, 128, 4, 01-10-2011, pàg. 696–706. DOI: 10.1525/auk.2011.11057.
* ↑ Frank Gill & David Donsker (eds). «Owls» (en anglès). IOC World Bird List v 9.1. Congrés Ornitològic Internacional, 2019. [Consulta: 25 gener 2019].
# Striptease (pel·lícula de 1977)

Striptease és una pel·lícula espanyola de drama eròtic del 1977 escrita i dirigida per Germán Lorente Guarch, i que gaudí d'un repartiment internacional encapçalat per Terence Stamp i Corinne Cléry.

## Sinopsi

Patricia és una prometedora actriu que treballa en el rodatge d'una pel·lícula. Però com no accedeix a les proposicions sexuals del productor, és acomiadada i ha de buscar desesperadament un altre treball com a ballarina.

## Repartiment

* Terence Stamp... Alain
* Corinne Cléry... Anne
* Pilar Velázquez... Silvia
* Alberto de Mendoza... George
* Fernando Rey ... Alfonso
* Verónica Miriel... Gatita
* George Rigaud ... Director
* Gérard Tichy ... Play Boy
* Manuel Zarzo ... Amo del local de striptease

## Recepció

Fou una de les 13 pel·lícules candidates a alguns dels Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1976, encara que finalment no en va rebre cap.

## Referències

* ↑ Películas presentadas al premio del Sindicato del Espectáculo, El País, 16 de gener de 1977

## Enllaços externs

* Començament de la pel·lícula a YouTube
# Fastrada

Fastrada nascuda cap a 765 i morta el 10 d'agost del 794, fou una aristòcrata de l'època carolíngia, esposa de Carlemany de 783 a 794.
Fastrada era la filla de Raül III de Francònia i d'Eda (Aeda o Ida) de Baviera. Es va casar amb Carlemany l'octubre de 783 a Worms, en resposta a la defunció d'Hildegarda de Vintzgau. D'aquest matrimoni van néixer dues filles: Teodrada (vers 785 - 844/853), abadessa d'Argenteuil, i Hiltruda.
Durant la campanya contra els àvars el 791, Carlemany li va adreçar una carta, l'única carta de Carlemany que ha arribat fins a nosaltres.
El 792, una conspiració contra Carlemany, formada per nobles al voltant de Pipí el Geperut, fill d'Himiltruda o Amaldruda, primera esposa o concubina de Carlemany, tenia entre diferents motius, la "crueltat de Fastrada".
Hauria fundat l'abadia de Münsterschwarzach.
Va morir a Frankfurt i fou inhumada a l'abadia de Sant Albà de Magúncia. Després de la destrucció d'aquesta abadia el 1552, la seva sepultura fou transferida a la catedral de Sant Martí de Magúncia on la seva làpida és encara visible avui dia.

## Bibliografia

* Georges Minois, Charlemagne, Perrin, París, 2010, pàgs, 222 (matrimoni), 276 (carta de Carlemany), 280-281 (conspiració de Pipí el Geperut).

## Notes i referències

* ↑ la seva genealogia a Medieval Lands
* ↑ Certament dictada, i no escrita, per ell.
* ↑ Citada per Georges Minois, 2010, pàgina 276.
* ↑ Que podria ser una acusació dels conspiradors ja que no hi ha proves de fets concrets
* ↑ Germans Avanzo, Guia viatgers pel Rin des de Magúncia fins a Colònia - Necessari per explicar el panorama del Rin, 1827, pàg. 4
* ↑ Franz Dumont, Ferdinand Scherf, Friedrich Schütz Mainz: Die Geschichte der Stadt (Magúncia, història de la ciutat), Edicions Philipp Von Zabern, Magúncia, 1998.
# Creu Monumental de Montoliu de Segarra

La Creu Monumental de Montoliu de Segarra és una creu de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu situada a la plaça de l'Església, davant de l'església parroquial de Sant Salvador. Aquesta creu no presenta la típica estructura aplicada a les creus monumentals, a partir de graonada, fust, nus i creu, sinó que s'assenta a terra a partir d'un sòcol monolític de forma cilíndrica, i disposa d'un collarí motllurat a la seva part superior, però molt erosionat. Damunt seu, se situa l'estructura una creu llatina de forja i amb decoració geomètrica, a modus de sanefa, present al seu tronc.

## Història

Les creus de la Santa Missió són el testimoni predicació de la fe cristiana per part dels Pares Claretians molts llocs de la comarca de la Segarra, durant l'interval de temps entre els anys 40 i 50 del passat segle xx. La seqüència d'aquesta acte podia variar però anava entre un i tres dies. Durant aquest període, dos Pares Claretians s'encarregaven de reunir la gent d'un poble concret i mitjançant la predicació reafirmaven la fe cristiana dels seus veïns. Els actes finalitzaven amb una missa, viacrucis, processó i s'erigia una creu amb un lloc ben visible, com podia ser l'entrada al poble.

## Referències

* 1 2 «Creu Monumental de Montoliu de Segarra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Creu Malosa

La Creu Malosa és una muntanya de 1.383 metres que es troba al municipi de Sant Jaume de Frontanyà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Corydoras treitlii

Corydoras treitlii és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras treitlii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Steindachner, F. 1906. Ueber zwei neue Corydoras-Arten aus dem Parnahyba und Parahimflusse im Staate Piauhy. Anz. Akad. Wiss. Wien 1906: 478-480.
# Federació Txadiana de Futbol Associació

La Federació Txadiana de Futbol Associació (FTFA) —en francès: Fédération Tchadienne de Football Association— és la institució que regeix el futbol al Txad. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga txadiana de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol del Txad absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1962.
* Afiliació a la FIFA: 1964
* Afiliació a la CAF: 1964

## Referències

* ↑ «Federació a fifa.com». Arxivat de l'original el 2018-11-23. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Chad at the CAF website.

## Enllaços externs

* Federació Txadiana de Futbol Associació - Lloc web oficial
# Federació Sud-africana d'Hoquei Sobre Patins

La Federació Sud-africana d'Hoquei Patins (en anglès: South African Roller Hockey Federation) és l'organisme rector de l'hoquei sobre patins a Sud-àfrica. És membre de la Federació Internacional de Patinatge, així com de la Federació Africana de Patinatge. Joaquim Coimbra és l'actual president (2008). Per la resta d'esports de patinatge s'encarrega la Federació Sud-africana de Patinatge.

## Enllaços externs

* (anglès) Llistat de federacions de la FIRS