OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicent Micó

Vicent Micó fon un activista i religiós valencià lligat a la comunitat de Turballos, de la qual va ser fundador.
Vicent Micó va nàixer l'any 1928 a l'Olleria (Vall d'Albaida): ordenat capellà, l'any 1968 va ser destinat a la parròquia de Santa Rosa d'Alcoi fins 1976 i, en acabant, traslladat a la Vall de Gallinera, on va traduir el Nou Testament al valencià; més tard es va establir al lloc de Turballos (terme de Muro d'Alcoi, el Comtat), on va fundar una comunitat ecologista, pacifista i valencianista. Micó morí l'11 de gener de 2018; el soterrar tingué lloc al sendemà a Turballos.

## Referències

* 1 2 «S'ha mort Vicent Micó, el capellà valencianista fundador de la comunitat de Turballos». VilaWeb, 11-01-2018 [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ Lorena Ferre, Damià Aparicio «Vicent Micó, de la comunitat de Turballos». Barcella, 49, 01-10-2013 [Consulta: 12 gener 2018].
# Oliveira de Azeméis

Oliveira de Azeméis és un municipi portuguès, situat al districte d'Aveiro, a la regió del Nord i a la subregió d'Entre Douro e Vouga. L'any 2004 tenia 71.243 habitants. Es divideix en 19 freguesies. Limita al nord-est amb Arouca, a l'est amb Vale de Cambra i Sever do Vouga, al sud amb Albergaria-a-Velha, a l'oest amb Estarreja i Ovar i al nord-oest amb Santa Maria da Feira i São João da Madeira.
Població del concelho d'Oliveira de Azeméis (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 16943 | 16899 | 29506 | 33072 | 46263 | 62821 | 66846 | 70721 | 71243 |

## Freguesies

* Carregosa
* Cesar
* Fajões
* Loureiro
* Macieira de Sarnes
* Macinhata de Seixa
* Madail
* Nogueira do Cravo
* Oliveira de Azeméis
* Ossela
* Palmaz
* Pindelo
* Pinheiro da Bemposta
* Santiago da Riba-Ul
* São Martinho da Gândara
* São Roque
* Travanca
* Ul
* Vila de Cucujães

## Enllaços externs

* @zeméis - Web sobre Oliveira de Azeméis
* Terras de La Salette - Portal sobre Oliveira de Azeméis Arxivat 2003-08-03 a Wayback Machine.
* oazonline - Periódico on-line Arxivat 2020-11-29 a Wayback Machine.
* Correio de Azeméis - Periódico on-line
* A Voz de Azeméis - Periódico on-line Arxivat 2018-04-29 a Wayback Machine.
# Josep Guarner i Vivancos

Josep Guarner i Vivancos (Barcelona, 7 d'octubre de 1899 - Mèxic 1972) fou un militar català, germà de Vicenç Guarner. Va lluitar a la guerra del Marroc del 1921 al 1928. Participà en els fets del sis d'octubre de 1934 i fou desterrat a França. El 1936 fou adscrit a la Secretaria General d'Ordre Públic i com a tal fou membre del Comitè de Milícies Antifeixistes de Catalunya i comandant cap de l'estat major de l'Exèrcit de Catalunya al front d'Aragó, assessor militar de la Columna «Los Aguiluchos», i, després, a la defensa de les costes. Va arribar a ser cap d'Estat Major de la 24a Divisió i del XXIV Cos d'Exèrcit. Poc abans d'acabar la guerra civil espanyola assolí el grau de tinent coronel.
El 1939 s'exilià a França, on fou internat al camp d'Argelers. Passà després a Mèxic amb el seu germà, d'on ja no va tornar. Va tenir un fill, José Luis, que va arribar a destacar com a crític de cinema.

## Obres

* —— (1975). Cataluña en la Guerra de España, 1936-1939. Madrid: G. del Toro.

## Referències

* ↑ Castillo, Santiago. Historia de la UGT. Siglo XXI de España Editores, 2008, p. 331. ISBN 978-84-323-1385-1.
* ↑ Gabriel Cardona (2006). Historia militar de una guerra civil. Estrategias y tácticas de la guerra de España, Flor del Viento Ediciones, pàg. 62
* ↑ Carlos Engel (1999). Historia de las brigadas mixtas del Ejército Popular de la República, Almena Ediciones, pàg. 210
* ↑ Carlos Rojas (1980). La guerra en Catalunya, Plaza & Janés, pàg. 271
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. De la guerra i de l'exili: Mallorca, Montserrat, França, Mèxic, 1936-1975. L'Abadia de Montserrat, 2000, p. 45. ISBN 978-84-8415-228-6.
# San Gregorio da Sassola

San Gregorio da Sassola és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 30 km a l'est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.582 habitants.
San Gregorio da Sassola limita amb els següents municipis: Capranica Prenestina, Casape, Castel Madama, Ciciliano, Poli, Roma i Tívoli.
A l’antiguitat, la ciutat dels eques d’Aefula, esmentada per Plini el Vell i per Titus Livi, es trobava dins dels límits de l'actual municipi.

## Ciutats agermanades

* Hammonton, Estats Units

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 10 abril 2019].
* ↑ Princeton University Press. Barrington Atlas of the Greek and Roman World, 2000.

## Enllaços externs

* San Gregorio da Sassola - Lloc web oficial (italià)
# Alfrēds Rubiks

Alfrēds Rubiks (en rus: Альфред Петрович Рубикс) (Daugavpils, 24 de setembre de 1935) és un polític comunista letó, secretari general del Partit Comunista de Letònia entre l'abril i l'agost de 1990. Fou eurodiputat del Parlament Europeu entre 2009 i 2014, en representació de Letònia i adscrit al grup parlamentari de l'Esquerra Unitària Europea/Esquerra Verda Nòrdica.
Exercí com a president del Comitè executiu de la ciutat soviètica de Riga entre 1984 i 1990 sent, d'aquesta forma, l'últim batlle comunista de la ciutat. Va ser membre del Buró Polític del Comitè Central del Partit Comunista de la Unió Soviètica a partir de juliol de 1990 fins a la seva abolició el 24 d'agost de 1991. L'any 1991, com a cap del Partit Comunista de Letònia, es va oposar a la independència de Letònia de la Unió Soviètica, i va ser empresonat al juliol de 1995 pel seu paper a l'intent d'enderrocament del nou govern democràtic i donar suport al cop d'estat a la Unió Soviètica d'agost de 1991 a Moscou. Malgrat del seu empresonament, va ser candidat a president de Letònia a les eleccions presidencials de 1996, però va perdre davant Guntis Ulmanis. El novembre de 1997 excarceraren Rubiks per bona conducta, i l'any 1999 es va convertir en president del Partit Socialista Letó, el successor de facto del Partit Comunista de Letònia. A les eleccions al Parlament Europeu de 2009 fou escollit eurodiputat per la circumscripció de Letònia.
A causa de la seva antiga lleialtat al Partit Comunista de Letònia després de gener de 1991, se li prohibí aspirar a cap càrrec públic a Letònia, en aplicació del Dret letó. No obstant això, els seus dos fills, Artur i Raymond Rubiks, són membres de la Saeima pel Partit Socialdemòcrata «Harmonia».
En relació al Dia Internacional de l'Orgull LGBT, va expressar l'opinió que si ell fos el batlle de Riga, "tot aquest públic" no s'estaria manifestant pels carrers; afirmant que la gent amb una orientació sexual no tradicional innata constitueixen no més de l'1% i la resta són especuladors i "llibertins".

## Referències

* ↑ http://www.eiu.com/index.asp?layout=RKArticleVW3&article_id=1260944711&rf=0
* ↑ Latvian Mailer – January 27, 2001
* ↑ Latvian Communist Jailed For Coup Role The Spokesman-Review. 28 July 1995
* ↑ The other presidential election – Latvia | Contemporary Review | Find Articles at BNET.com
* ↑ LATVIA RELEASES RUBIKS. The Jamestown Foundation. 6 November 1997
* ↑ http://edition.cnn.com/2009/WORLD/europe/06/08/europe.elections.breakdown/
* ↑ Kaspar Näf 11 June 2009: Kaspar Näf: eurovalimised tugevdasid Läti venemeelseid, published by Postimees
# Harbor Hills (Ohio)

Harbor Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harbor Hills tenia 1.303 habitants, 575 habitatges, i 411 famílies. La densitat de població era de 184,3 habitants per km².
Dels 575 habitatges en un 19,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 35,1% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.510 $ i la renda mediana per família de 51.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.594 $ mentre que les dones 27.361 $. La renda per capita de la població era de 26.095 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harbor Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harbor Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Concepción Gasset Solis

Concepción Gasset Solis (Castelló de la Plana, País Valencià, 1887 - 1960) va ser una burgesa valenciana que es dedicà a la política relacionada amb el Partit Republicà Radical i l'Agrupació Femenina Radical.

## Biografia

Concepción Gasset Solis va nàixer a Castelló de la Plana el 1887 dins d'una família acomodada. Va ser la segona dels nou fills del matrimoni format per l'advocat i polític Fernando Gasset Lacasaña, líder del Partit Republicà Radical de Castelló i que va arribar a presidir el Tribunal de Garanties Constitucionals el 1934, amb Ramona Solís Claras, nascuda a València. El 1914 es va casar a Castelló amb José Morelló del Pozo, advocat de professió, que va ser alcalde de Castelló el 1920, vicepresident del comitè provincial del Partit Radical de Castelló el 1930 i diputat provincial. No van tenir fills.
Concepció va ser, d'entre tots els fills de Fernando Gasset, la més activa i més compromesa amb l'ideari del Partit Republicà Radical. Era molt freqüent veure-la en mítings i manifestacions donant suport amb la seua presència a la intervenció dels candidats radicals. El juliol del 1932, amb motiu de la presentació de l'Agrupació Femenina Radical, es va celebrar un acte polític al cinema Capitol de Castelló presidit per Carlos Selma, dirigent republicà. Era costum que en els actes de proselitisme polític dels republicans, es reclamara la presència de l'esposa o dels fills del militant o de la família republicana al complet. Concepción, filla i esposa de polítics radicals, va presidir l'acte des de la tribuna i prompte va ocupar llocs de responsabilitat en l'Agrupació. Com a organisme autònom de l'Agrupació Femenina Radical es va crear el rober "Mariana Pineda", que concretava aquesta labor benèfica i assistencial de l'Agrupació i on Concepción va desenvolupar la seua labor. Concepción va morir a Castelló de la Plana el 27 de febrer de 1960.

## Referències

* ↑ «Concepción Gasset Solis». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Reguillo Simón, Germá (2001). El Partido Republicano de Castellón (1868-1936). Castelló de la Plana: Diputació de Castelló.
# Enric VIII

Enric VIII és el nom dels següents personatges:
* Enric VIII d'Anglaterra (1491 - 1547), rei d'Anglaterra i senyor d'Irlanda (1509 -47)
* Enric VIII de Baviera (1050, Saxònia -Lieja, 1106), duc de Baviera (1053-1054 i 1055-1061), rei d'Alemanya (1054-1056) i emperador del Sacre Imperi
* Enric VIII de Caríntia (~1265 -1335), membre de la dinastia dels Meinardins, comte de Tirol o Gorízia-Tirol, duc de Caríntia i Carniola des de (1295 -1335) i rei de Bohèmia (1306 i 1307-1310).
També pot voler dir:
# Solidaridad Española

Solidaridad Española (SE) va ser un partit espanyol d'extrema dreta format per Ángel López Montero i que proposà l'ex tinent coronel Antonio Tejero Molina el 1982, després de l'intent de cop d'estat del 23-F com a cap de llista per a concórrer a les eleccions generals espanyoles de 1982. Després dels mals resultats aconseguits (28.451 vots, 0,14%) va acabar desapareixent.

## Referències

* ↑ Ministerio del Interior, Elecciones generales de 1982 Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine.: Solidaridad Española (SE), 28 451 votos válidos (0.14%)
# Oliveira

«Oliveira» té aquests significats:
* Toponímia:
** Oliveira, municipi brasiler a l'estat de Minas Gerais
** Oliveira de Azeméis, municipi portuguès al districte d'Aveiro (subregió d'Entre Douro e Vouga, regió del Nord)
** Oliveira de Frades, municipi portuguès al districte de Viseu (subregió Dão-Lafões, regió del Centre)
** Oliveira do Bairro, municipi portuguès al districte d'Aveiro (subregió de Baixo Vouga, regió del Centre)
** Oliveira do Hospital, municipi portuguès al districte de Coïmbra (subregió de Pinhal Interior Norte, regió del Centre)
* Biografies:
** Alberto de Oliveira (Saquarema, Rio de Janeiro, 1859 — Niterói, 1937), poeta brasiler
** António de Oliveira Salazar, professor universitari, estadista i dictador portuguès, 13è President de Portugal (1932-1974)
** Augusto de Oliveira Machado (Lisboa, 1845 - 1924), compositor portuguès
** Baldwina d'Oliveira Sayâo (Niterói, Estat de Rio de Janeiro, 1902 - Lincolnville, Maine, 1994), soprano brasilera nacionalitzada estatunidenca
** Carlos Alberto de Oliveira Secretario (São João da Madeira, 1970), futbolista portugués que jugava de defensa
** Carlos Manuel Oliveira (Porto, 1974), futbolista portuguès que ocupava la posició de defensa
** Carlos Roberto de Oliveira (Duque de Caxias, 1954), futbolista i polític de Rio De Janeiro
** Denílson de Oliveira (1977), futbolista brasiler
** Donizete Oliveira (Bauru, 1968), futbolista brasiler que disputà sis partits amb la selecció del Brasil
** Genilson Andres de Oliveira (Joao Pessoa, 1974), futbolista brasiler
** Gérson de Oliveira Nunes (Niterói, 1941), futbolista brasiler
** Guilherme Oliveira Santos (Jequié, 1988), futbolista brasiler
** João Baptista de Oliveira Figueiredo (Rio de Janeiro, 1918 — 1999), general i polític brasiler
** João Carlos de Oliveira (Pindamonhangaba, Estat de São Paulo, 1954 - 1999), atleta brasiler especialista en triple salt i salt de llargada
** Jorge Miguel De Oliveira Ribeiro (Lisboa, 1981), futbolista portuguès que ocupa la posició de defensa
** Mazinho Oliveira (Rio de Janeiro, 1965), futbolista brasiler
** Nuno Ricardo de Oliveira Ribeiro (Lisboa, 1977), futbolista portuguès que ocupa la posició de migcampista
** Pablo Oliveira Serrano (Puebla de Guzmán, 1987), futbolista andalús que ocupa la posició de defensa
** Ricardo Oliveira (São Paulo, 1980), futbolista brasiler que juga en la posició de davanter centre
** Rui de Oliveira, professor, escriptor i il·lustrador brasiler
** Valdemar Oliveira (Recife, Pernambuco, 1900 - 1977), professor, escriptor, músic, compositor, home de teatre, folklorista i periodista brasiler
# Mas de Soquet (Santa Bàrbara)

El Mas de Soquet és un mas del terme municipal de Santa Bàrbara, a la comarca catalana del Montsià.
Està situat a 48,5 metres d'altitud, en el sector nord-est del centre del terme, i també al nord-est, bastant a prop, de la població de Santa Bàrbara. És a l'esquerra del barranc de Pelós. És al sud-oest del Mas de Picard i del Mas Nou, i al nord-oest del Mas del Corderer.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Mas de Soquet (Santa Bàrbara)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# San Ignacio (Texas)

San Ignacio és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 853 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Ignacio tenia 853 habitants, 253 habitatges, i 198 famílies. La densitat de població era de 215,3 habitants/km².
Dels 253 habitatges en un 44,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,6% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.563 $ i la renda mediana per família de 19.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.344 $ mentre que les dones 12.188 $. La renda per capita de la població era de 6.968 $. Aproximadament el 48,2% de les famílies i el 54,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Ignacio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Ignacio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Colibrí de cua metàl·lica negre

El colibrí de cua metàl·lica negre (Metallura phoebe) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva humida i zones obertes del Perú.

## Referències

* ↑ «Colibrí de cua metàl·lica negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Soldeu

Soldeu és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia de Canillo. L'any 2022 tenia 622 habitants. Ubicat en un pendent enfront de la confluència de la Valira amb la Vall d'Incles és a 1.826 m d'altitud, cosa que fa que sigui el poble més alt d'Andorra i dels Pirineus. Del principi del segle XX fins als anys 1930 ací acabava la carretera procedent de l'estat francès i Soldeu era l'unic poble d'Andorra que tenia una estació telegràfica francesa. Per a la gent de les valls, Soldeu era l'últim poble d'Andorra i gairebé la fi del món. Es curiosa la descripció que en fa Zamora, que si va allotjar el 25/26 de setembre de 1788, procedent d'Ordino, amb la intenció d'anar a veure les anelles de ferro que segons tradició Lluís el Pietós havia fixat a la muntanya de Juclar com a fermança de les llibertats atorgades als andorrans. Val a dir que ni zamora ni els seus acompanyants no pogueren atènyer el seu desig i després de vagar pels estanys de Juclar van haver de retornar a Soldeu mullats i amb roba i sabates malmeses. Cal dir que el tema de les anelles ha estat sempre molt popular i divulgat. El periodista Bladé creu que al segle XVIII encara hi eren. Potesr hom hi podria relacionar el costum de les comunitats pastorals dels Pirineus d'afitar amb anelles els límits dels seus territoris.
Segons l'il·lustre Zamora aleshores Soldeu era un lloc de sis a vint cases, amb una capella molt petita, sufragània de Canillo. Era lloc de molt bestiar, que s'enviava a hivernar a l'Urgell. Junoy diu, el 1838, que tenia uns cent habitants i Victorín Vidal, el 1866, diu que tenia vuit o deu cases. Zamora en el seu viatge a aquest poble es va allotjar a la casa de Josep Calbó i Areny, casa que recorda un mític general Calbó, fill de Soldeu, que militava en les tropes del rei francès Lluís XIV i en el qual el rei, es diu, tenia plena confiança, que no perdia mai cap plaça que ell defensava.
El 1963 les famílies Baró, Salvans i Torrallardona van crear les pistes d'esquí de Soldeu, posteriorment anomenades Soldeu-el Tarter. Amb el temps, el comú de Canillo i Credit Andorrà es van convertir en els accionistes majoritaris d'ENSISA, que després es fusionaria amb Pas de la Casa-Grau Roig, creant Grandvalira. El 1965 el Consell general de les Valls, va declarar l'esquí com l'esport nacional d'Andorra, i avui dia Soldeu s'ha transformat. A la població s'han construït blocs d'apartaments, hotels botigues i bars i un nou barri, de grans i noves edificacions, ha sorgit a poca distancia del poble a l'indret on comença la telesella que puja a les pistes, que s'inicien al pla dels Espiolets.

## Referències

* ↑ «Soldeu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «POBLACIÓ PER POBLE». [Consulta: 10 juliol 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Gran Enciclopedia Comarcal de Catalunya, Volum 16, pàg. 387
* ↑ «Història». Grandvalira. [Consulta: 3 desembre 2010].
# Oihane Zabaleta Mujika

Oihane Zabaleta Mujika (Zumarraga, 8 de juny de 1979) és una política basca que va ser alcaldessa d'Urretxu.

## Trajectòria

Va néixer al barri d'Eitza de Zumarraga. Es va llicenciar en Humanitats i Ciències Empresarials a la Universitat de Mondragón. Abans de ser alcaldessa, va treballar al viver d'empreses d'Arrasate i després va cofundar la cooperativa EMUN com a assessora lingüística i dinamitzadora.
A les eleccions a les Juntes Generals del País Basc de 2011 va ser elegida alcaldessa d'Urretxu, amb 32 anys, convertint-se en la primera alcaldessa d'aquesta ciutat. El mateix any es va convertir en la presidenta de la mancomunitat de l'Alt Urola. D'ençà de l'any 2021 és la directora de Serveis Socials del municipi d'Hernani.

## Referències

* 1 2 3 , <https://www.otamotz.eus/2011/06/11/oihane-zabaleta-eta-mikel-serrano-dira-urretxuko-eta-zumarragako-alkateak/>
* ↑ , <https://www.uik.eus/eu/node/6352/pdf>
* 1 2 3 , <https://www.otamotz.eus/2011/07/26/oihane-zabaleta-urretxuko-emakumezko-lehenengo-alkatea-169-alea/>
* ↑ , <https://goierri.hitza.eus/2011/10/12/oihane-zabaleta-da-urola-garaiko-mankomunitateko-lehendakari-berria/>
* ↑ Manjarrés, Juan F. «Más de la mitad de la población de Hernani ha acudido a los Servicios Sociales» (en castellà), 26-03-2024. [Consulta: 27 abril 2024].
# Mas de Tomaset (Reus)

El Mas de Tomaset és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida dels Plans de Quart, molt a la vora del Mas de Badia i a ponent seu, a poca distància, hi ha la Boella. Arran del mas hi passa el camí del Mas de Tomaset. És una masieta amb dos pisos d'alçada, d'aspecte antic, deshabitada i mig malmesa.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 589. ISBN 8486387655.
# Salvacañete

Salvacañete és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Està format pels llogarets de La Hoya del Peral, El Masegar, Masegarejo, Casas Nuevas, La Hondonada i la Nogueruela.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 361 | 351 | 336 | 335 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].