OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harle

El Harle és un riu de Frísia Oriental a Alemanya. Neix per l'aiguabarreig de dos rius-fonts, el Norder Tief i el Süder Tief i desemboca després de 23,5 km al Mar del Nord a Harlesiel.
És un típic riu de pòlders amb gaire desnivell. Fins a la construcció de la resclosa de desguàs Friedrichsschleuse era sotmés al moviment de la marea. Des de la resclosa terra endins es navegable amb canoa. L'estuari serveix de port esportiu, port de peix i per als transbordadors cap a les illes de Spiekeroog i Wangerooge.

## Referències

* ↑ Löser, C. «Harle» (pdf) (en alemany), agost-setembre 2011. [Consulta: 15 abril 2018].
* ↑ «Harle» (en alemany). Ostfriesland Tourismus GmbH. Arxivat de l'original el 2018-04-16. [Consulta: 15 abril 2018].
# Eriswil

Eriswil és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Trachselwald i a l'actual Districte administratiu d'Oberaargau.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Seidita-(Ce)

La seidita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom de Seidozero, literalment Llac Seid, el llac central del complex de Lovozero.

## Característiques

La seidita-(Ce) és un silicat de fórmula química Na₄(Ce,Sr)₂[TiSi₈O$_{18}$(OH)₂](O,OH,F)₄·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1993. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la seidita-(Ce) pertany a «09.DJ - Inosilicats amb 4 cadenes dobles i triples periòdiques» juntament amb els següents minerals: narsarsukita, laplandita-(Ce), caysichita-(Y), carlosturanita i jonesita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Yubileinaya, situada al mont Karnasurt, dins el districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita a pedrera Diamond Jo, al comtat de Hot Spring (Arkansas, Estats Units). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Seidite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2020].
# Stephen Boyd

Stephen Boyd (Glengormley, Irlanda del Nord, 4 de juliol de 1931 - Northridge, Califòrnia, EUA, 2 de juny de 1977) va ser un actor nord-irlandès, conegut per les seves interpretacions a Ben Hur (1959), Les Bijoutiers du clair de lune (1958), The Bravados (1958), Billy Rose's Jumbo (1962), Venus imperial (1962), La caiguda de l'Imperi Romà (1964), Genghis Khan (1965), Fantastic Voyage (1966) i Shalako (1968).

## Referències

* ↑ «Actor Stephen Boyd commemorated with blue plaque» (en anglès). BBC News, 04-07-2018.
* ↑ «Filmografia Stephen Boyd | MYmovies». [Consulta: 3 abril 2021].
# Serra de Cirera

La Serra de Cirera és una serra situada al municipi d'Odèn (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.147,1 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pout

Pout (de vegades Put) és un municipi de la regió de Thiès situada a 54 km de l'est de Dakar. És un municipi dit rural, conegut pel seu dinamisme en la producció i el comerç de productes agrícoles, més particularment les fruites i llegums.

## Història

Inicialement, aquesta localitat estava poblada de sereres que s'hi van instal·lar abans de l'època colonial. Pout significaria cimera o cim en serere. El 1861 es va estavlir una posició militar francesa al lloc per controlar el Diander. Pout fou la capital de la Comunitat rural que porta el seu nom de 1976 a 1990, any en què fou erigida en municipi de ple dret. Amb el començament de la seva industrialització l'any 1975, marcat per la instal·lació de SISCOMA i més tard de SIGELEC, la ciutat ha conegut un desenvolupament important marcat per la construcció de zones d'hàbitat ben estructurades i la millora de l'hàbitat espontani dels barris irregulars.

## Administració

Pout és un municipi (comuna) del departament de Thiès, una subdivisió de la regió de Thiès.
El Municipi de Pout se situa en una banda de 3.000 m de la SISMAR a la SIGELEC, o sigui 990 hectàrees. El Municipi es divideix en 11 barris. El Consell municipal està format per 46 electes locals, dels quals 8 són dones. El Secretari municipal és el coordinador de l'administració i dels serveis tècniques.
El municipi de Pout està limitat al nord pel llac Tamna situat a 10 km de la ciutat i pel llac Mbawane situat a 20 km. Però, aquests llacs que eren inicialment alimentats per rierols s'han assecat per causa dels dics que han estat construïts a diversos nivells de la trajectòria de les aigües en vista de facilitar les disposicions urbanes.

### Població

En el moment dels cens de 1988 i 2002, la població era respectivament de 10.763 i 16.785 habitants. El municipi de Pout compte 29.600 habitants (Font: municipalité de Pout, 2004) dels quals 48% d'homes i 52% de dones

### Activitats econòmiques

És una zona mariscadora i fruitera on es produeixen sobretot mangos, mandarines i taronges.

## Notes i referències

* ↑ «Culture.gouv.sn». Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 19 març 2016].

## Bibliografia

* ((francès)) Kéou Sénégal, fàbrica de ceràmica a Pout (procediment Kermax), Dakar, SONEPI, 1971, 67-99 pàg.

## Enllaços externs

* (anglès) Maps, weather and airports for Pout
# Harlem Heights

Harlem Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.065 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harlem Heights tenia 1.065 habitants, 303 habitatges, i 236 famílies. La densitat de població era de 520,5 habitants/km².
Dels 303 habitatges en un 40,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 33,7% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 16,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,6% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.611 $ i la renda mediana per família de 27.056 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.826 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 8.963 $. Entorn del 27,4% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harlem Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harlem Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eristhavi

Eristhavi o Eristavi (en georgià: ერისთავი), traduït literalment: "cap del poble", fou un càrrec georgià creat a finals del segle iv aC, equivalent al de governador provincial. Amb el temps va esdevenir hereditari. El territori d'un eristhavi era l'eristhavad.
Malgrat el seu poder territorial, els eristhavis eren a la segona categoria entre la noblesa georgiana.
La revolta d'Armènia del 571 va fer decidir els eristhavis georgians a revoltar-se contra els perses. Sota la direcció de l'eristhavi Guaram (o Gurguèn) van ajudar els armenis i van demanar ajut a Justí II el Jove. Amb ajuda romana d'Orient la revolta es va estendre. Uns anys després els eristhavis tenien el control de Geòrgia, però van renunciar a restablir el poder reial i van proposar a Guram com a cap governador del país (Erismthavari). L'emperador romà d'Orient acceptà la proposta i donà en Guram el títol de Curopalata d'Ibèria. L'emperador també va reconèixer que els eristhavats eren hereditaris, cosa que de fet ja venia succeint. L'eristhavi designat com a cap no tenia el poder absolut i només era el primer entre iguals (el primer entre la noblesa local que tenia el poder); nogensmenys la situació va anar tendint cada cop més al reforçament del poder del cap, i acabà derivant en monarquia, alhora que la resta d'eristhavis conservaven el poder als seus feus però sense igualar al poder reial. El governador designat pels àrabs rebia també el nom d'Erismthavari. Quan va esdevenir rei els eristhavis van continuar dominant les regions pròpies gairebé sense intervenció reial, però van anant perdent poder a mesura que la monarquia es feia forta i se centralitzava.

## Referències

* Nodar Assiatiani i Alexandre Bendianachvili, Histoire de la Géorgie, París 1997, ISBN 2-7384-6186-7
# Leo Kinnunen

Leo Kinnunen (Tampere, 5 d'agost de 1943 - 26 juliol de 2017) va ser un pilot de curses automobilístiques finès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Leo Kinnunen va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1974 (la 25a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 12 de maig del 1974 el GP de Bèlgica al circuit de Nivelles.
Va participar en un total de sis curses puntuables pel campionat de la F1, disputades a la temporada 1974 no aconseguint finalitzar cap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Posició | Punts |
| 1974 | AAW Racing | Surtees | Ford | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL NVQ | MON Ret | SUE Ret | HOL | FRA NVQ | GBR NVQ | ALE | AUT NVQ | ITA NVQ | CAN | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* Web oficial de Leo Kinnunen Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Seient de sogra

El seient de sogra (Echinocactus grusonii) és un cactus de la tribu de les cèries, subtribu equinocactines, gènere echinocactus, espècie grusonii

## Etimologia

El nom Echinocactus procedeix del grec echinos, porc espí, i cactus, a causa de la presència de múltiples espines. El nom específic grusonii és en honor de Hermann Gruson, col·leccionista de cactus alemany del segle xix.

## Lloc d'origen

Mèxic central, des de l'estat de San Luis Potosí fins al d'Hidalgo.

## Descripció

Planta esfèrica, aplanada a l'àpex, coneguda a casa nostra per seient de la sogra i als països anglosaxons per "golden barrel". De creixement molt lent, la tija pot arribar als 80 cm de diàmetre i a 1 m d'alçària. Els exemplars joves estan recoberts de tubercles, que aviat s'alineen i es converteixen en unes costelles agudes, en nombre de fins a trenta. De les arèoles, que tenen una mena de llana groguenca que es torna grisosa amb el temps, en surten 8-10 espines radials d'aproximadament 3 cm de llargada i 3-5 espines centrals de fins a 5 cm. Les espines, en forma d'alena de sabater, al principi són de color groc or i es van tornant blanquinoses. Les flors, petites i de color terrós, groguenques a l'interior, es disposen en corona al voltant de l'àpex i només apareixen en exemplars d'una certa edat. A Catalunya, se'n poden veure bones col·leccions a l'aire lliure als jardins botànics Pinya de Rosa, Marimurtra i Mossèn Costa i Llobera.

## Cultiu

Suporta temperatures mínimes d'entre 0 i 3 °C. Només els exemplars més vells produeixen brots nous. Normalment, la propagació es fa per llavor. Per arribar a uns 10 cm de diàmetre calen uns quatre anys. Sota el sol intens de l'estiu es crema amb facilitat quan es cultiva en torreta, per la qual cosa li convé protecció.

## Referències

* «Seient de sogra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Mariella Pizzetti; Cactus, Guías de la naturaleza (Grijalbo, 2003); ISBN 84-253-3364-4
# Stephen Carpenter (guionista)

Stephen Carpenter, nascut a Weatherford (Texas) i criat a Kansas City (Missouri), és un escriptor, director i cinematògrafamb nou pel·lícules i dues obres de televisió al seu crèdit, i més en desenvolupament.
Carpenter escriu des de 7è. Es va graduar a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles School of Theatre, Film and Television. Imparteix conferències sobre l'escriptura i l'estructura de la història a la School of Cinematic Arts de la University of Southern California.
Els seus guions inclouen El cap protagonitzada Samuel L. Jackson i Eugene Levy, De lladre a policia protagonitzada per Martin Lawrence, i altres. Ha escrit i dirigit diversos thrillers, inclosos Fugint de la foscor protagonitzat per Eliza Dushku i Casey Affleck. La seva creació més recent (2011) és la sèrie de televisió de la NBC Grimm, que es va estrenar la tardor del 2011.
La primera novel·la de Carpenter, Killer, publicada el 2010 a Amazon Kindle va ser el número 1 a les llistes de misteri/thrillers d'Amazon, i es va caracteritzar com "un debut de gran èxit" per Entertainment Weekly. El seu darrer llibre, Killer in the Hills, va ser publicat per Amazon el desembre de 2011.El desembre de 2011 estava desenvolupant una sèrie de misteri d'una hora per a NBC.
Actualment treballa en diverses sèries de Kindle Vella, Killer be Killed i The Grimm Curse.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Stephen Carpenter» (en anglès americà). [Consulta: 14 octubre 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Blogger: User Profile: Stephen Carpenter». [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Stephen Carpenter». [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Movies» (en anglès). The New York Times [Consulta: 14 octubre 2022].
* 1 2 Stevens, E. J. «Guest Author Interview: Stephen Carpenter». [Consulta: 14 octubre 2022].
# Selmer (Tennessee)

Selmer és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 4.541 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Selmer tenia 4.541 habitants, 1.935 habitatges, i 1.234 famílies. La densitat de població era de 179,3 habitants/km².
Dels 1.935 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.494 $ i la renda mediana per família de 38.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.176 $ mentre que les dones 21.989 $. La renda per capita de la població era de 21.350 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Selmer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Selmer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eleccions presidencials de l'Uruguai de 2019

Les eleccions presidencials de l'Uruguai de 2019 es van celebrar el diumenge 27 d'octubre del 2019, després d'haver-se realitzat unes eleccions internes el juny del mateix any, amb l'objectiu d'escollir els candidats oficials i definitius a la presidència de la República Oriental de l'Uruguai pels seus respectius partits polítics.
Les eleccions internes (o primàries) es van incloure amb la reforma constitucional del 1997, on es feia necessària la seva celebració abans de les eleccions nacionals d'octubre, on només poden ésser candidats presidencials els polítics més votats del seu partit. Després de les victòries de l'esquerra en les eleccions de 2004, 2009 i 2014, el país va viure una etapa històrica, ja que sempre havia estat governat per partits tradicionals de centre i de dreta.
Actualment, les intencions de vot es reparteixen entre el partit governant Front Ampli (candidat: Daniel Martínez Villamil), seguit dels opositors Partit Nacional (amb Luis Alberto Lacalle Pou), Partit Colorado (amb Ernesto Talvi) i Cabildo Abierto (amb Guido Manini Ríos).

## Referències

* ↑ «Eleccions de l'Uruguay 2019-2020». Corte Electoral. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ «Posibilidades de un balotaje competitivo, según Opción» (en castellà). [Consulta: 8 agost 2019].

## Enllaços externs

* Corte Electoral - Uruguay
* Resultados oficiales (castellà)
Eleccions a l'Uruguai :
# Leo Kottke

Leo Kottke (11 de setembre de 1945 en Athens) és un guitarrista acústic de folk estatunidenc, reconegut pel seu característic estil virtuós de fingerpicking. És un dels referents principals del estil anomenat Guitarra Primitiva Americana, junt amb altres músics com John Fahey i Robbie Basho. Va aconseguir superar una sèrie d'obstacles personals, incloent una pèrdua parcial de la seva audició i un problema de tendons a la seva mà dreta que gairebé li va obligar a abandonar la música. Actualment resideix en l'àrea de Minneapolis.
Kottke s'enfoca en la composició i interpretació instrumental, encara que també canta de manera esporàdica. En concert, el músic combina còmics monòlegs amb peces vocals i instrumentals acústiques.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

| Any | Àlbum | Billboard 200 | Discogràfica |
| 1969 | 6- and 12-String Guitar | | Takoma |
| 1970 | Circle Round the Sun | | Symposium |
| 1971 | Mudlark | 168 | Capitol |
| 1972 | Greenhouse | 127 | Capitol |
| 1974 | Hissi Water | 69 | Capitol |
| 1974 | Dreams and All That Stuff | 45 | Capitol |
| 1975 | Chewing Pine | 114 | Capitol |
| 1976 | Llegeixo Kottke | 107 | Chrysalis |
| 1978 | Burnt Lips | 143 | Chrysalis |
| 1978 | Balanç | | Chrysalis |
| 1981 | Guitar Music | | Chrysalis |
| 1983 | Time Step | | Chrysalis |
| 1986 | A Shout Toward Noon | | Private Music |
| 1988 | Regards from Chuck Pink | | Private Music |
| 1989 | My Father's Face | | Private Music |
| 1990 | That's What | 24 | Private Music |
| 1991 | Great Big Boy | | Private Music |
| 1994 | Peculiaroso | | Private Music |
| 1997 | Standing in My Shoes | | Private Music |
| 1999 | One Guitar, No Vocals | | Private Music |
| 2004 | Try and Stop Em | | RCA Victor |

## Referències

* 1 2 Ankeny, Jason; 2008 All Music Review
* ↑ «Leo Kottke» (en anglès americà). [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ «American Primitive Guitar» (en anglès americà). [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ 1994 James Jensen interview with Kottke Arxivat 2007-12-02 a Wayback Machine., solidairrecords.com; 29 de abril de 2008.
# Sense pèrdua de generalitat

Sense pèrdua de generalitat és una expressió usada en demostracions matemàtiques que s'utilitza abans d'introduir una suposició particular, de tal manera que el cas general pugui mostrar-se que és equivalent a aquest cas particular. Quan això succeeix, aquesta suposició o elecció particular és irrellevant per a la demostració, i presenta l'avantatge que permet reduir l'extensió de la demostració reduint el nombre de casos que cal analitzar.
De vegades és recomanable indicar per què no existeix pèrdua de generalitat. Per exemple, si una funció és simètrica o periòdica pot ser més fàcil analitzar-la en un interval més petit. Així mateix, quan diverses variables tenen un paper similar, de vegades no fa falta treballar amb totes sinó que n'hi ha prou amb treballar amb una d'elles o amb unes poques.

## Exemple

Considereu el següent teorema (el qual és un exemple clàssic de l'ús del principi de les caselles):
Si hi ha tres pomes, cadascuna de les quals pot ser verda o vermella, necessàriament dues d'elles han de ser del mateix color.
Demostració:
    Suposeu, sense pèrdua de generalitat, que la primera poma és vermella. Si qualsevol de les altres dues pomes és vermella, hem acabat; en cas contrari les altres dues pomes són verdes i també hem acabat.
Podem suposar sense pèrdua de generalitat que la primera poma és vermella perquè no hi ha cap diferència entre que sigui vermella o verda per a l'objectiu de la demostració. De fet, podem invertir el noms dels colors en la demostració i aquesta segueix sent vàlida.
# Stephen Carmichael

Stephen Carmichael (nascut el 28 de març de 1994) és un futbolista neozelandès que actualment juga com a davanter per a l'Auckland City del Campionat de Futbol de Nova Zelanda.

## Trajectòria per club

Carmichael inicià la seva carrera esportiva amb l'equip juvenil de l'Auckland City de Nova Zelanda. Va formar part de l'equip juvenil fins al juliol de 2011, data en què fou transferit a l'equip oficial de l'Auckland City.
Després de ser transferit a l'equip oficial, va debutar per l'equip el 27 de novembre de 2011 en un partit local a Kiwitea Street contra el YoungHeart Manawatu. El partit acabà 5 a 0, amb Carmichael marcant l'últim gol del partit i el primer gol seu pel club. Des d'aleshores ha jugat pel club en 5 partits més.

## Trajectòria internacional

Va formar part de la selecció neozelandesa sub-17 que se n'anà a Mèxic per a participar en el Campionat del Món de la FIFA sub-17 de 2011. En el primer partit de Nova Zelanda debutà contra l'Uzbekistan i en un partit en què guanyaren 4 a 1 Carmichael marcà un hat-trick. Carmichael acabà jugant en els 3 partits que quedaven en la competició per a la selecció neozelandesa.

## Palmarès

* Lliga de Campions de l'OFC (1): 2011-12.

## Referències

* ↑ (anglès) «Stephen Carmichael – Player profile». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Player Information – Stephen Carmichael Arxivat 2012-04-16 a Wayback Machine.». Aucklandcityfc.com. [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Stephen Carmichael – Player changes, player transfers». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) Pearce, Bob: «Five of the best farewell for Auckland». Campionat de Futbol de Nova Zelanda. [Publicació: 27/11/2011.] [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Stephen Carmichael – Performance data – 11/12». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) «FIFA U-17 World Cup: Uzbekistan 1:4 (1:2) New Zealand Arxivat 2012-06-25 a Wayback Machine.». FIFA.com. [Consulta: 19/03/2012.]
* ↑ (anglès) «FIFA Player Statistics: Stephen Carmichael Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine.». FIFA.com. [Consulta: 19/03/2012.]

## Vegeu també

* El futbol a Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Informació i estadístiques de Stephen Carmichael a la pàgina web oficial de la FIFA Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació i estadístiques de Stephen Carmichael a la pàgina web oficial de l'Auckland City FC Arxivat 2012-04-16 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació i estadístiques de Stephen Carmichael a transfermarkt.co.uk