OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alejandro Massó

Alejandro Massó (Madrid, 17 de febrer de 1943) és un musicòleg i compositor espanyol de bandes sonores de pel·lícules. Sempre ha estat envoltat de certa polèmica quan se l'ha acusat d'usar sense acreditar música clàssica en les seves bandes sonores. Ha estat nominat quatre cops al Goya a la millor música original: el 1988 per Remando al viento i El Dorado, en 1990 per ¡Ay Carmela! i el 1991 per Don Juan en los infiernos. També ha fet bandes sonores per algunes sèries de televisió.

## Filmografia

* El nido (1980)
* Remando al viento (1988)
* Miss Caribe (1988)
* El olivar de Atocha (1989)
* La mujer de tu vida (1990)
* ¡Ay Carmela! (1990)
* Don Juan en los infiernos (1991)
* Turno de oficio: Diez años después (1996)
* Pajarico (1997)

## Referències

* ↑ Alejandro Massó a mundobso.com
* ↑ El Dorado al web dels Premis gOYA
* ↑ Ay Carmela al web dels Premis Goya
* ↑ Alejandro Massó a Internet Movie Database

## Enllaços externs

* Alejandro Massó a Discogs
* Alejandro Massó a itunes
* Alejandro Massó a last.fm
* Alejandro Massó al web de la Biblioteca Nacional d'Espanya
# American Rocket Society

La Societat Americana de Coets (originalment en anglès: American Rocket Society, ARS) va ser una associació fundada el 4 d'abril de 1930 amb el nom de American Interplanetary Society. Va ser fundada pels escriptors de ciència-ficció George Edward Pendray, David Lasser, Laurence Manning i d'altres. Originalment els membres van dur a terme els seus propis experiments amb coets a Nova York i Nova Jersey. La societat tenia la seva pròpia revista i va realitzar un treball pioner en provar les necessitats de disseny de coets propulsats per combustible líquid mitjançant una sèrie de llançaments reeixits. El nom de la societat va ser canviat a American Rocket Society el 6 d'abril de 1934. El diari, anomenat Journal of the American Rocket Society, va ser publicat de 1945 a 1953.
La quantitat de membres es va incrementar ràpidament en els anys 1950 a mesura que augmentava l'interès pels temes astronàutics i cap al final d'aquesta dècada la quantitat de membres va arribar a ser de 21.000. A principis de 1963, l'ARS es va fusionar amb l'Institut Americà d'Aeronàutica i Astronàutica (American Institute of Aeronautics and Astronautics, AIAA).

## Referències

* ↑ «the ARS ? early years (1930-1944)», 2009. Arxivat de l'original el 2006-02-16. [Consulta: 5 juny].
* ↑ «American Institute of Aeronautics and Astronautics - American Rocket Society Journals». Arxivat de l'original el 2008-06-28. [Consulta: 27 desembre 2012].
# Herm

Herm (guernseiès: Haerme) és una de les més petites de les illes Anglonormandes i forma part de la batllia de Guernsey. El seu nom deriva sia de la paraula nòrdica antiga arms ('braç'), en referència a la seva forma, sia del mot francès antic eremite ('ermità').

## Referències

* ↑ «Bailiwick of Guernsey». Crwflags.com. [Consulta: 4 octubre 2012].
* ↑ National Archives accessed 11 February 2016
# Alicia Bárcena Ibarra

Alicia Bárcena Ibarra (Ciutat de Mèxic, 5 de març de 1952) és una biòloga i diplomàtica mexicana.
Des de l'1 de juliol de 2008 exerceix com a secretària executiva de la Comissió Econòmica per a l'Amèrica Llatina i el Carib (Cepal), organisme de Nacions Unides amb seu a Santiago de Xile.

## Educació

Bárcena és biòloga per la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic i té un màster en administració de la Universitat Harvard.

## Trajectòria

Per més de dues dècades, Bárcena ha treballat en diversos llocs públics relacionats directament amb el desenvolupament sostenible, el medi ambient i l'economia.
Al 1971, mentre estudiava la seva llicenciatura en biologia, va ser integrant del Comitè de Lluita de la facultat de ciències de la UNAM, i com tal va participar activament a l'anàlisi de la matança de Dijous de Corpus, succeïda a la Ciutat de Mèxic. Després va assumir el càrrec de directora del Institut Nacional d'Investigacions sobre Recursos Biòtics, situat a Yucatán, on va crear un centre de capacitació sobre botànica indígena.
Va treballar com a sots-secretària de medi ambient i directora general de l'Institut Nacional de Pesca, a l'aleshores Secretaría de Medio Ambiente y Recursos Naturales. També va ser directora fundadora del Consell de la Terra a Costa Rica fins 1995, i coordinadora del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA). Posteriorment va ser cap de la divisió de medi ambient i assentaments humans, i després Secretària Executiva Adjunta de la Comissió Econòmica per a l'Amèrica Llatina i el Carib (CEPAL), a Santiago de Xile, fins l'1 de juny de 2006, quan va ser nomenada cap de gabinet del secretari general de les Nacions Unides, Kofi Annan.
També ha estat professora i investigadora de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, responsable de la redacció de diversos articles sobre el desenvolupament sostenible. El 3 de gener de 2007 el nou secretari general de l'ONU, Ban Ki-moon, la va nomenar Sotssecretària General d'Administració. A l'any següent, va ocupar el càrrec de secretària executiva de la CEPAL. Al setembre de 2014, va rebre la distinció de doctora honoris causa per part de la Universitat d'Oslo, a Noruega.

## Referències

* 1 2 3 «Secretary-General Appoints Alicia Bárcena Ibarra of Mexico Chef de Cabinet» (en anglès). United Nations Information Service. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ http://www.un.org/spanish/sg/bios/Barcena_Ibarra_es.shtml
* ↑ «Alicia Bárcena, la funcionaria mexicana de mayor rango internacional» (en castellà). Zócalo de Saltillo. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ «Secretaría Ejecutiva - Biografía». Cepal.org. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ «Designan a mexicana subsecretaría en la ONU» (en castellà). El Universal, 04-01-2007. Arxivat de l'original el 2015-01-01. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ «La recipiendaria de la presea Sentimientos de la Nación recuerda “la rebeldía de Lucio y Genaro”» (en castellà). El Sur de Acapulco I Periódico de Guerrero [Consulta: 17 setembre 2017].
# Herensuge

Herensuge és un drac mític de la mitologia basca i el nom genèric per a "drac" en basc. La seva etimologia es relaciona sovint amb suge ("serp") i heren ("tercer", potser de "tres caps"). En la mitologia basca, els dracs apareixen amb moderació, de vegades amb set caps. L'herensuge també apareix sovint en forma de serp. Es creia que els set caps eren el brollador del drac Herensuge. Quan els petits dracs ja havien crescut, caurien del cap de la seva mare. Només el déu Sugaar està associat amb aquesta criatura, tot i que se l'associa més sovint amb una serp.
Una llegenda descriu un cavaller navarrès, Teodosio de Goñi, que mentre feia penitència per un doble parricidi a la serra d'Aralar rescata una dona que havia estat donada en rescat al drac. Quan el drac mossega les cadenes que li lliguen els turmells i ell no veu manera de vèncer-lo, el cavaller prega a Sant Miquel que el salvi. Al cel, l'arcàngel és notificat, però es nega a entrar en la lluita sense Déu. L'arcàngel arriba amb Déu sobre el seu cap i decapita el drac, alliberant Teodosio de les seves cadenes i acabant amb la seva penitència. La llegenda es va fer famosa arran de la inclusió dins l'obra Amaya o els bascos al segle VIII, de Navarro Villoslada.
La llegenda de Teodosio de Goñi i l'herensuge està associada al monestir de Sant Miquel d'Aralar. S'ha interpretat com una manera de justificar la ruptura amb la religió i els costums dels bascos pagans i l'adopció del cristianisme i, concretament, la veneració a Sant Miquel. En cas contrari, és molt semblant a altres llegendes europees de cavallers i dracs, que probablement hi van tenir una influència significativa.

## Referències

* ↑ Lurker, Manfred. The Routledge Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons, 2004-08-02. DOI 10.4324/9780203643518. ISBN 9780203643518.
* ↑ Urkixo, Julio «San Miguel in Excelsis y el Mayorazgo de Goñi». Euskomedia [Consulta: 17 desembre 2010].
* ↑ «Teodosio (edo Theodosio) de Goñi - Auñamendi Eusko Entziklopedia» (en basc).
# Herenni Sícul

Herenni Sícul (en llatí Herennius Siculus) va ser un harúspex etrusc del que només es coneix la circumstància de la seva mort l'any 121 aC.
Vel·lei Patercul explica que quan Marc Fulvi Flac va organitzar una revolta al Capitoli per defensar les lleis de Gai Semproni Grac del que era partidari, el cònsol Luci Opimi va aconseguir poders del senat per actuar en contra seva. Gai Grac va intentar un diàleg, però Opimi va avançar amb les seves forces sense compassió. Fulvi Flac i el seu fill gran van ser morts per les tropes, mentre Grac fugia cap al bosc sagrat de la deessa Furina, on un esclau seu el va matar. El fill petit de Fulvi Flac, "jove de notable bellesa" que encara no havia complert els divuit anys, i que no tenia cap relació amb els successos, havia estat enviat pel seu pare per negociar una rendició. Opimi el va fer presoner i el va enviar a la presó Mamertina. L'harúspex Herenni Sícul, amic seu, va veure com plorava i li va dir: "Perquè no fas el que faig jo en lloc de plorar?". I tot seguit, sense pensar-ho més, va esclafar el seu cap contra el brancal de pedra de la porta de la presó, es va fer saltar el cervell i va morir. El fill petit de Flac va ser executat immediatament.

## Referències

* ↑ Vel·lei Patercul. Historia Romana II, 7,2
# Anaa

Anaa, Nganaa-nui (o Ara-ura) és un atol de les Tuamotu, a la Polinèsia Francesa. És el cap de la comuna d'Anaa que inclou la comuna associada de Faaite. Està situat al nord-oest de l'arxipèlag en una posició relativament aïllada, a 350 km a l'est de Tahití.

## Geografia

És un atol allargat de 29,5 km de llarg i 6,5 km d'ample, amb una superfície total de 38 km². L'escull coral·lí està format per onze illots amb un terra més profund i més fèrtil que els altres atols de les Tuamotu. La llacuna és poc profunda, sense cap pas navegable a l'oceà, i formada per tres conques principals. Encara que no disposa de cap pas navegable l'aigua de la llacuna es renova per diversos canals poc profunds que es poden creuar caminant.
La vila principal és Tukuhora, o Tuuhora. La població total de l'atol era de 530 habitants al cens del 2022. La població viu principalment de la pesca, el cultiu de nacre i la producció de copra.

## Història

Anaa era conegut per la llegendària ferocitat dels seus guerrers que, al segle xvii, van dominar i saquejar el nord-oest de les Tuamotu. Antigament era conegut com a Ganaia o Ganā.
L'expedició espanyola de Pedro Fernández de Quirós va desembarcar a Conversión de San Pablo el 10 de febrer de 1606, identificada des d'aleshores com Anaa o Hao. L'albirament d'Anaa va ser registrat per l'explorador francès Louis Antoine de Bougainville el 1768. James Cook la va albirar el 1769. A causa de la seva forma l'anomenà Chain Island, l'illa de la Carena. Després, fou visitat per Domingo Bonaechea, l'1 de novembre de 1772, anomenant-la Isla de Todos los Santos. Al començament del segle xix va passar a la sobirania dels Pomare del Regne de Tahití. De fet, la família Pomare relacionava la seva genealogia amb el guerrer Tumakinomakino d'Anaa.
Al voltant de 1850 era un centre actiu del comerç de nacre i copra, amb una població màxima de 2.000 habitants. La lluita per l'evangelització entre els mormons nord-americans i els catòlics francesos fa provocar una revolta el 1852, i la intervenció de les tropes colonials franceses. Els anys 1878 i 1906 va patir les conseqüències de dos ciclons que van negar tota l'illa. Després del cicló del 1983, es va traslladar i reconstruir l'única vila, incorporant un refugi anti-ciclons amb capacitat per a tota la població.

## Referències

* ↑ Young, J.L. «Names of the Paumotu Islands, with the old names so far as they are known.». Journal of the Polynesian Society, vol. 8, 4, 1899, pàg. 264–268. Arxivat 10 de febrer 2012 a Wayback Machine.
* ↑ «scriptol.com». Arxivat de l'original el 2014-08-10.
* ↑ «Les résultats du recensement de la population 2022 de Polynésie française» (en francès). Institut de la statistique de la Polynésie française, 01-01-2023.
* ↑ Langdon, Robert The Lost Caravel Sidney, 1975, p.47; Maude, H. E. Spanish discoveries in the Pacific, JPS 1959, 68:4 p.285-326.
* ↑ Tahiti et ses archipels par Pierre-Yves Toullelan, éditions Karthala, 1991, ISBN 2-86537-291-X, p.61.
* ↑ Salmond, Anne. Aphrodite's Island. Berkeley: University of California Press, 2010, p. 241. ISBN 9780520261143.
# Hou Xuan

Hou Xuan :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 侯選 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 侯选 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Hou.
Hou Xuan va ser un general militar servint sota el senyor de la guerra Han Sui durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.
Quan Ma Chao va anar a reclutar un exèrcit contra Cao Cao, Hou Xuan va lluitar al costat del seu senyor, Han Sui. En el moment en què Han Sui va enemistar-se amb Ma Chao, tant Hou Xuan com Han Sui es van rendir a Cao Cao.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Allal al-Fassi

Allal al-Fassi (àrab: علال الفاسي, ʿAllāl al-Fāsī) (Fes, 10 de gener de 1910 - Bucarest, 13 de maig de 1974) va ser un polític, escriptor, poeta i estudiós islàmic marroquí. Va fundar el partit nacionalista Istiqlal que era una força política que propugnava la independència del Marroc del colonialisme francès. Va ser professor universitari a la Universitat de Fes el 1932, encara que a l'any següent es va haver d'exiliar del país a causa del seu activisme polític nacionalista.
Va ser president del Consell Constitucional l'any 1961 i ministre d'afers islàmics el 1962, després de la independència del Marroc. Tanmateix, dos anys després, el 1963, passà a l'oposició.

## Referències

* ↑ (anglès) Biographie de Allal El Fassi
* ↑ Encyclopedia of World Biography, Gale Research Inc, Edition: 2, Published by Gale Research, 1998, ISBN 9780787625412, p. 167

## Enllaços externs

* World biography Biography of Mohammed Allal al-Fassi
# Hidaka (Hokkaidō)

Hidaka (日高町, Hidaka-chō) és una vila i municipi de la subprefectura de Hidaka, a Hokkaido, Japó. La vila de Hidaka també forma part del districte de Saru. Hidaka disposa d'instal·lacions per practicar l'esquí, sent un destí per a la pràctica d'aquest esport.

## Geografia

El municipi de Hidaka es troba a la subprefectura de Hidaka, al sud-est de Hokkaido. Dins de la subprefectura, la vila de Hidaka es troba al nord-est i nord-oest d'aquesta, dividint-se en dues parts. El terme municipal de Hidaka limita amb el de Biratori al sud i al nord de cada part i amb Mukawa, a la subprefectura d'Iburi, al nord.
La vila de Hidaka està dividida en dues parts que coincideixen amb els antics termes municipals de Hidaka i Monbetsu. El terme municipal de Biratori es troba just al mig de les dues parts i divideix el terme de Hidaka en dos. La part de l'antic municipi de Hidaka limita amb la serralada de Hidaka, a la cruïlla de camins que condueixen a Sapporo, Furano, Obihiro i Biratori. Aquesta cruïlla també du als passos de muntanya de Hidaka i Nisshô. La part que abans pertanyia al ara desaparegut municipi de Monbetsu limita amb l'oceà pacífic i el delta del riu Saru a aquest.

## Història

Tot i que ja existia un municipi de Hidaka, l'1 de març de 2006 es va crear l'actual vila de Hidaka fruit de la unió entre els antics municipis de Hidaka i Monbetsu de Hidaka.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 10.699 | 12.825 | 13.826 | 19.242 | 24.885 | 21.228 | 18.875 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 16.976 | 15.783 | 13.615 | 11.648 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils de Hokkaido (JR Hokkaido)
** Tomikawa - Hidaka-Monbetsu - Toyosato - Kiyohata - Atsuga

### Carretera

* Nacional 235 - Nacional 237 - Nacional 274
* Prefectural 71 - Prefectural 80 - Prefectural 208 - Prefectural 289 - Prefectural 351 - Prefectural 847 - Prefectural 1026

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=1&city=1016010&cmp=1
* ↑ http://www.hidaka.pref.hokkaido.lg.jp/gyosei/machi/index.htm
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Amenemopet

Amenemopet va ser una princesa egípcia de la XVIII dinastia. Es creu que podria ser filla de Tuthmosis IV.
Amenemopet surt representada a la tomba del seu tutor Horemheb (la tomba TT78), asseguda a la seva falda. Horemheb (no cal confondre'l amb el faraó homònim) va servir sota els regnats d'Amenofis II, Tuthmosis IV i Amenofis III, per tant qualsevol d'ells podria ser el pare de la princesa. Tanmateix Tuthmosis n'és el més probable.
Va morir durant el regnat d'Amenofis III. Més tard, van traslladar la seva mòmia a l'amagatall de Xeikh Abd el-Qurna juntament amb la d'altres princeses: les seves probables germanes Tiaa i Petepihu, la seva neboda Nebetia i les princeses Tatau, Henutiunu, Merytptah, Sithori i Wiai. La tomba va ser descoberta el 1857.
Amenemopet en jeroglífic :

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 137.
* ↑ Dodson i Janssen, 1989, p. 137.
* ↑ Fletcher, 2000, p. 144.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 135.
* ↑ Dodson i Janssen, 2000, p. 138.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Dodson, Aidan; Janssen, Jac. J.. A Theban Tomb and Its Tenants. vol. 75. The Journal of Egyptian Archaeology, 1989.
* Fletcher, Joann. Egypt’s Sun King – Amenhotep III (en anglès). Londres: Duncan Baird Publishers, 2000. ISBN 1-900131-09-9.
# Amenemopet (fill de Ramsès II)

Amenemopet ("Amon és a Opet", nom egipci del temple de Luxor) va ser un príncep egipci de la XIX dinastia. Era fill de Ramsès II.
Amenemopet en jeroglífic :
Amenemopet apareix en la 19a posició entre els fills de Ramsès II. Va rebre honors, però a diferència d'alguns dels seus nombrosos germans mai no va assolir posicions importants.
Va rebre una sòlida formació militar que li va permetre participar en diverses campanyes.

## Referències

* ↑ Chatel, 2001.

## Bibliografia

* Chatel, Philippe. Dictionnaire historique de l'Égypte antique (en francès). Berg International Editeurs, 2001. ISBN 2-911289-33-1.
# Hoffman (Minnesota)

Hoffman és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 672 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoffman tenia 672 habitants, 274 habitatges, i 164 famílies. La densitat de població era de 123,6 habitants per km².
Dels 274 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 31% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.464 $ i la renda mediana per família de 42.955 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.818 $ mentre que les dones 18.333 $. La renda per capita de la població era de 16.725 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoffman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoffman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Alàtir (riu)

* Per a altres significats, vegeu «Alàtir».
El riu Alàtir - Алатырь (rus) - és un riu de Rússia, és un afluent per l'esquerra del Surà. Neix a l'óblast de Nijni Nóvgorod, travessa la República de Mordòvia i desemboca prop de la ciutat d'Alàtir (a la República de Txuvàixia) al riu Surà. Té una llargària de 307 km i drena una conca de més d'11.200 km². Es glaça generalment de novembre fins a abril. Les ciutats principals per on passa el riu són Alàtir i Ardàtov. Els seus afluents principals són el Rúdnia per la dreta i l'Insar per l'esquerra.

## Referències

* ↑ «Государственный водный реестр РФ: Алатырь». Arxivat de l'original el 2012-07-16.
# Ametlla (desambiguació)

«Ametlla o l'Ametlla» té aquests significats:
* Ametlla, fruit de l'ametller, esdevingut popular fruit sec
* Ametlla de l'Índia, arbre gros de la família tropical de les Combretaceae
* Ametlla garrapinyada, aliment dolç a base ametlla i sucre
* Ametlla mística, en arquitectura marc o aurèola en forma oval
* L'Ametlla del Vallès, població del Vallès
* Ametlla d'Arenys
* L'Ametlla de Casserres, colònia tèxtil entre Gironella i Cal Rosal al municipi de Casserres (Berguedà)
* L'Ametlla (Guàrdia de Noguera)
* L'Ametlla de Segarra, població al municipi de Montoliu de Segarra
* L'Ametlla de l'Aragonès, paratge al municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà)
* L'Ametlla de Mar, població del Baix Ebre
* L'Ametlla de Merola, població del Berguedà
* L'Ametlla de Montsec, població al municipi de Camarasa
* Fontllonga i Ametlla, entitat municipal descentralitzada del municipi de Camarasa
# Andrei Vedérnikov

Andrei Vedérnikov (Ijevsk, 1 d'octubre de 1959 - Ijevsk, 29 de febrer de 2020) va ser un ciclista rus que va passar la major part de la seva carrera representant la Unió Soviètica.

## Palmarès

* 1980
** 1r a la Transpeninsular i vencedor de 4 etapes
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Iugoslàvia
* 1981
** Campió del món en ruta amateur
** 1r a la Volta a Eslovàquia
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Cuba
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sotxi
* 1982
** Vencedor de 2 etapes al Girobio
* 1990
** Vencedor d'una etapa a la Ronda de l'Isard d'Arieja

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1985. Abandona
* 1986. 60è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Amphipogon

Amphipogon és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre Poales, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Amphipogon caricinus F. Müll.

## Sinònims

Gamelythrum Nees, Pentacraspedon Steud.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 04.07.08». Arxivat de l'original el 2009-05-08. [Consulta: 4 juliol 2008].

## Enllaços externs

* Pàgina de la GRIN sobre el gènere Amphipogon Arxivat 2009-05-08 a Wayback Machine..
* Plant systematics
* PPP-index
* The International Plant Names Index