OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Àcid pinèl·lic

L'àcid pinèl·lic, i de nom sistemàtic àcid (E,9S,12S,13S)-9,12,13-trihidroxioctadec-10-enoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, un doble enllaç trans al carboni 10 i amb tres grups hidroxil ${\ce {-OH}}$ als carbonis 9, 12 i 13, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H34O5}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
Fou aïllat per primer cop el 2002 per l'investigador japonès Takayuki Nagai i col·laboradors dels tubercles de la Pinellia ternata, una herba perenne pertanyent a la família aràcies i originària del Japó. L'àcid pinèl·lic és el component actiu, i en derivaren el nom del gènere Pinellia. Aquests tubercles s'ha utilitzat àmpliament durant milers d'anys a la Xina per evitar vòmits i pels seus efectes analgèsics i sedants. També s'empra en la medicina tradicional japonesa. Posteriorment ha sigut aïllat de les parts aèries de Salsola tetrandra, del segó de blat, de la tija i de les arrels Ulmus davidiana var. japonica, dels rizomes de la serrana rodona o Cyperus rotundus.
L'àcid pinèl·lic mostra activitat adjuvant oral per administrar la vacuna nasal de la grip HA. S'ha demostrat també que presenta propietats antiinflamatòries.

## Referències

* 1 2 Nagai, Takayuki; Kiyohara, Hiroaki; Munakata, Kaori; Shirahata, Tatsuya; Sunazuka, Toshiaki «Pinellic acid from the tuber of Pinellia ternata Breitenbach as an effective oral adjuvant for nasal influenza vaccine». International Immunopharmacology, 2, 8, 01-07-2002, pàg. 1183–1193. DOI: 10.1016/s1567-5769(02)00086-3. ISSN: 1567-5769.
* ↑ Oueslati, M. Habib; Ben Jannet, Hichem; Mighri, Zine; Chriaa, J.; Abreu, Pedro M. «Phytochemical Constituents fromSalsola tetrandra» (en anglès). Journal of Natural Products, 69, 9, 01-09-2006, pàg. 1366–1369. DOI: 10.1021/np060222w. ISSN: 0163-3864.
* ↑ Hong, Seong Su; Oh, Joa Sub «Inhibitors of antigen-induced degranulation of RBL-2H3 cells isolated from wheat bran» (en anglès). Journal of the Korean Society for Applied Biological Chemistry, 55, 1, 01-02-2012, pàg. 69–74. DOI: 10.1007/s13765-012-0012-5. ISSN: 1738-2203.
* 1 2 Choi, Hyun Gyu; Park, Yu Mi; Lu, Yue; Chang, Hyeun Wook; Na, MinKyun «Inhibition of Prostaglandin D2Production by Trihydroxy Fatty Acids Isolated fromUlmus davidianavar.japonica» (en anglès). Phytotherapy Research, 27, 9, 12-11-2012, pàg. 1376–1380. DOI: 10.1002/ptr.4882. ISSN: 0951-418X.
* ↑ Shin, Ji-Sun; Hong, Yujin; Lee, Hwi-Ho; Ryu, Byeol; Cho, Young-Wuk «Fulgidic Acid Isolated from the Rhizomes of Cyperus rotundus Suppresses LPS-Induced iNOS, COX-2, TNF-α, and IL-6 Expression by AP-1 Inactivation in RAW264.7 Macrophages» (en anglès). Biological & Pharmaceutical Bulletin, 38, 7, 2015, pàg. 1081–1086. DOI: 10.1248/bpb.b15-00186. ISSN: 0918-6158.
# Al-Àdil

Al-Àdil és el nom dels següents personatges:
* al-Àdil I (1145- 1218), soldà aiúbida de Damasc i d'Egipte, germà de Saladí
* al-Àdil II (1221-1248) sultà aiúbida d'Egipte
* al-Àdil ibn as-Salar, visir fatimita (1150-1153).
* al-Àdil Kitbughà, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire (1294-1296).
* al-Àdil Salàmix, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire (1279).
* al-Àixraf ibn al-Àdil, soldà de Damasc (1229-1237) i d'Haran (1218-1229).
* al-Kàmil ibn al-Àdil, soldà aiúbida d'Egipte (1218-1238) i Damasc (1237-1238).
* al-Muàddham ibn al-Àdil, soldà aiúbida de Damasc (1218-1227).
* as-Sàlih Ismaïl ibn al-Àdil, soldà aiúbida de Damasc (1237 i 1239-1245).
# Quebar

El riu Quebar o Kebar (en acàdic kobaru, en hebreu קְבָר [kəbār] i en grec Χοβάρ) es refereix probablement a un canal de l'Eufrates que passava prop de la ciutat de Nippur, com es pot comprovar en una inscripció del s. V a.C. (molts identificaven el Quebar amb el canal Shatt-en-Nil, que travessava Nippur, però en la citada inscripció queda clar que el Quebar passava relativament a prop, però no pel mig).
Junt al riu Quebar el profeta Ezequiel té la visió amb la qual comença el llibre de la seua profecia (Ez 1, 1). Per aquest llibre se sap també que la ciutat de Tel-Abib no devia estar molt lluny.

## Referències

* ↑ Vogt, E. «Kĕbār». A: Enciclopedia della Bibbia (en italià). Torí-Leumann: Elle Di Ci, 1970, p. 467.
# Rıza Tevfik Bölükbaşı

Rıza Tevfik Bölükbaşı (Mustafapaşa, Imperi Otomà, 1869 - Istanbul, Turquia, 1949) fou un polític, acadèmic i filòsof turc.
Va ser el primer escriptor turc que va publicar un article sobre danses folklòriques, l'any 1900. El seu estil folklòric i nacionalisme han influenciat a la poesia de Halide Nusret Zorlutuna, una escriptora dels anys republicans a Turquia.

## Referències

https://www.vanhavadis.com/haber/4774928/kirsaldaki-cocuklar-tiyatroyla-bulusuyor
* ↑ http://www.haberlerankara.com/halk-oyunlari-677yy.htm Arxivat 2016-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.dailysabah.com/portrait/2015/12/26/halide-nusret-zorlutuna-mother-of-female-writers
https://medyabaskent.com/guncel/googlein-doodle-yaptigi-turk-sinemasinin-unutulmaz-ismi-sadri-alisik-kimdir-3964h

## Vegeu també

* İoanna Kuçuradi
# Miguel Torrús Palomo

Miguel Torrús Palomo (m. 1957) va ser un militar espanyol.

## Biografia

Era natural de la localitat andalusa de La Carolina. Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les forces republicanes, passant a formar part de l'Exèrcit Popular de la República. El seu germà José, cap de la Guàrdia Civil, va morir durant el setge del Santuari de la Mare de Déu de la Cabeza. L'agost de 1938 va passar a manar la 43a Brigada Mixta, actuant en el front d'Extremadura. Al febrer de 1939 assumiria el comandament de la 52a Divisió.
Al final de la contesa va marxar a l'exili. Va morir al Marroc l'1 d'abril de 1957.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 52.
* ↑ Engel, 1999, p. 223.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
# Chamaeraphis

Chamaeraphis és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Chamaeraphis depauperata Nees
* Chamaeraphis glauca (L.) Kuntze
* Chamaeraphis hordeacea R. Br.
* Chamaeraphis italica (L.) Kuntze
* Chamaeraphis paucifolia Morong
* Chamaeraphis setosa (Sw.) Kuntze
# Lythrypnus zebra

Lythrypnus zebra és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Califòrnia (Estats Units) fins a l'Illa Clarión (Mèxic).

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W. 1896. A check-list of the fishes and fish-like vertebrates of North and Middle America. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 [1895] Append. 5. 207-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lythrypnus spilus

Lythrypnus spilus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida i les Bahames fins a les Grans Antilles.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W. 1896. A check-list of the fishes and fish-like vertebrates of North and Middle America. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 [1895] Append. 5. 207-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lèmur nan d'orelles peludes

El lèmur nan d'orelles peludes (Allocebus trichotis) és un lèmur nocturn endèmic de Madagascar. És l'únic membre del gènere Allocebus. L'espècie es troba en perill crític, amb una població estimada de 100-1.000 individus, que viuen tots en un únic lloc del nord-est del país.

## Referències

* ↑ Andrainarivo, C., Andriaholinirina, V. N., Feistner, A., Felix, T., Ganzhorn, J., Garbutt, N., Golden, C., Konstant, B., Louis Jr., E., Meyers, D., Mittermeier, R. A., Perieras, A., Princee, F., Rabarivola, J. C., Rakotosamimanana, B., Rasamimanana, H., Ratsimbazafy, J., Raveloarinoro, G., Razafimanantsoa, A., Rumpler, Y., Schwitzer, C., Thalmann, U., Wilmé, L. i Wright, P. Allocebus trichotis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 01-01-2009.
# Lèmur mostela dels James

El lèmur esportiu dels James (Lepilemur jamesorum) és un lèmur mostela que, com tots els lèmurs, és endèmic de Madagascar. És un dels lèmurs mostela més grans, amb una llargada total de 60-67 cm, 28-32 dels quals corresponen a la cua. És originari del sud-est de Madagascar, on viu en boscos de plana primaris i secundaris.
Originalment se l'anomenà L. jamesi, però més endavant es descobrí que aquest nom era incorrecte i fou reanomenat L. jamesorum el 2009.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 118–119.
* ↑ Hoffman, M.; Grubb, P.; Groves, C.P.; Hutterer, R.; Van der Straeten, E.; Simmons, N.; Bergmans, W. «A synthesis of African and western Indian Ocean Island mammal taxa (Class: Mammalia) described between 1988 and 2008: an update to Allen (1939) and Ansell (1989)» (PDF). Zootaxa, 2205, 2009, pàg. 1–36.
# Lèmur mostela de dors gris

El lèmur mostela de dors gris (Lepilemur dorsalis) és una espècie de lèmur de la família dels lèmurs mostela (Lepilemuridae). Com tots els altres lèmurs, és endèmic de Madagascar. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Hoffmann, M. Lepilemur dorsalis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 01-01-2009.
# Lèmur mostela dels Grewcock

El lèmur mostela dels Grewcock (Lepilemur grewcockorum) és un lèmur mostela endèmic de Madagascar. És un lèmur mostela de mida mitjana, amb una llargada total de 55-63 cm, dels quals 26-30 cm pertanyen a la cua. Viu en boscos caducifolis secs del nord-oest de l'illa.
Originalment se l'anomenà L. grewcocki, però es descobrí que el nom era incorrecte i fou canviat a L. grewcockorum el 2009.
També es descobrí que era sinònim amb el lèmur mostela de Manasamody (Lepilemur manasamody), conegut per la seva coloració principalment marró-grisosa i que només es coneix d'Ambongabe i Anjiamangirana I. S'arribà a aquesta decisió perquè els llocs on se'n trobaren els exemplars es trobaven a menys de 2 km l'un de l'altre i no estaven separats per cap barrera geogràfica.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 128.
* 1 2 3 Hoffman, M.; Grubb, P.; Groves, C.P.; Hutterer, R.; Van der Straeten, E.; Simmons, N.; Bergmans, W. «A synthesis of African and western Indian Ocean Island mammal taxa (Class: Mammalia) described between 1988 and 2008: an update to Allen (1939) and Ansell (1989)» (PDF). Zootaxa, 2205, 2009, pàg. 1–36.
* ↑ Mittermeier, R. A.; Louis, E. E.; Richardson, M. [et al.].. Lemurs of Madagascar (en anglès). S. D. Nash (il·lustrador). 3a ed.. Conservation International, 2010. ISBN 978-1-934151-23-5.
* ↑ Mathias Craul, Elke Zimmermann, Solofo Rasoloharijaona, Blanchard Randrianambinina and Ute Radespiel «Unexpected species diversity of Malagasy primates (Lepilemur spp.) in the same biogeographical zone: a morphological and molecular approach with the description of two new species». BMC Evolutionary Biology, 7, 31-05-2007, pàg. 83. DOI: 10.1186/1471-2148-7-83. PMC: 1913500. PMID: 17540016.
# MPD

MPD té els següents significats:
* Movimiento Popular Democrático, partit polític de l'Equador
* Moviment per a la Democràcia, partit polític de Cap Verd
* Propulsor magnetoplasmadinàmic, motor iònic per a la propulsió espacial
* Metilfenidat (del seu nom en anglès Methylphenidate), fàrmac psicoestimulant usat en el tractament del TDAH
# Mabra

Mabra és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Mabra charonialis (Walker, 1859)
* Mabra elephantophila Bänziger, 1985
* Mabra eryxalis (Walker, 1859)
* Mabra fauculalis Walker, 1859
* Mabra fuscipennalis Hampson, 1897
* Mabra haematophaga Bänziger, 1985
* Mabra lacriphaga Bänziger, 1985
* Mabra metallescens
* Mabra nigriscripta Swinhoe, 1895
* Mabra russoi

## Espècies antigues

* Mabra garzettalis (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 25 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Crambidae genus list a Butterflies and Moths of the World del Natural History Museum.
# Magnesiotaaffeïta-2N'2S

La magnesiotaaffeïta-2N’2S és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la taaffeïta.

## Característiques

La magnesiotaaffeïta-2N’2S és un òxid de fórmula química Mg₃Al₈BeO$_{16}$. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 8 i 8,5. Va ser anomenada com a taaffeïta en honor del comte Edward Charles Richard Taaffe, gemòleg de Dublín (Bohèmia, Àustria-Hongria, 1898 - Dublín, Irlanda, 1967), qui va descobrir el mineral el 1945. Va ser el primer cas d’un mineral nou descobert com a gemma facetejada. El sufix va ser afegit per Armbruster et al. (2002) per indicar el polisoma.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesiotaaffeïta-2N'2S pertany a «04.FC: Hidròxids (sense V o U), amb OH, sense H₂O; octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: bernalita, dzhalindita, söhngeïta, burtita, mushistonita, natanita, schoenfliesita, vismirnovita, wickmanita, jeanbandyita, mopungita, stottita, tetrawickmanita, ferronigerita-2N1S, magnesionigerita-6N6S, magnesionigerita-2N1S, ferronigerita-6N6S, zinconigerita-2N1S, zinconigerita-6N6S i magnesiotaaffeïta-6N'3S.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Niriella, a Ratnapura (Sabaragamuwa, Sri Lanka). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Magnesiotaaffeite-2N’2S» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 març 2021].
# Magnesiozippeïta

La magnesiozippeïta és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la zippeïta. Rep el seu nom pel seu contingut en magnesi i per la seva relació amb la zippeïta.

## Característiques

La magnesiozippeïta és un sulfat de fórmula química Mg(UO₂)₂(SO₄)O₂·3,5H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesiozippeïta pertany a «07.EC: Uranil sulfats amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: cobaltzippeïta, niquelzippeïta, natrozippeïta, zinczippeïta, zippeïta, rabejacita, marecottita, sejkoraïta-(Y) i pseudojohannita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Lucky Strike No. 2, situada al districte de San Rafael, al comtat d'Emery (Utah, Estats Units). També ha estat descrita a altres indrets dels Estats Units, a la República Txeca, al Canadà, a França, a Alemanya, a Hongria, al Marroc i a Suïssa.

## Referències

* ↑ «Magnesiozippeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juliol 2017].
# Macrostomorfs

Els macrostomorfs (Macrostomorpha) constitueixen una subclasse de platihelmints de vida lliure que habiten a l'aigua dolça i marina.

## Filogènia

Posició filogenètica dels macrostomorfs dins l'embrancament dels platihelmints segons el treball de Laumer i col·laboradors publicat l'any 2015:
| Platyhelminthes | Catenulida Rhabditophora Macrostomorpha Trepaxonemata Polycladida Prorhynchida Gnosonesimida Euneoophora Rhabdocoela Proseriata Adiaphanida Fecampiida Prolecithophora Tricladida Bothrioplanida Neodermata Cestoda Monogenea Digenea |

## Referències

* ↑ «Turbellarian Taxonomic Database». [Consulta: 17 gener 2021].
* 1 2 Christopher E Laumer, Andreas Hejnol, Gonzalo Giribet, 2015. Nuclear genomic signals of the 'microturbellarian' roots of platyhelminth evolutionary innovation. eLife 2015;10.7554/eLife.05503.
* Doe DA, 1986. Ultrastructure of the copulatory organ of Haplopharynx quadristimulus and its phylogenetic significance (Plathelminthes, Haplopharyngida). Zoomorphology 106: 163-173.
# Macrosphenus

Macrosphenus és un gènere d'ocells, de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae).
Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere conté cinc espècies:
* Macrosphenus flavicans - becudet groc.
* Macrosphenus kempi - becudet de Kemp.
* Macrosphenus concolor - becudet gris.
* Macrosphenus pulitzeri - becudet de Pulitzer.
* Macrosphenus kretschmeri - becudet de Kretschmer.
# Loznica

Loznica (en serbi: Лозница) és una ciutat i municipi situat al districte de Mačva, Sèrbia, tot i que no està geogràficament ubicat a Mačva, sinó a Podrinje. Es troba juntament al riu Drina, a 44,53º de latitud nord i 19,22º de longitud est. El monestir de Tronoša (del segle xiv), un dels més importants del país, es troba a Loznica. És també el lloc on va néixer Vuk Karadžić (Вуκ Κараџић), el reformador de l'idioma serbi. Jovan Cvijić, un conegut geògraf de Sèrbia i del món, també va néixer-hi. La ciutat té un important desenvolupament turístic.
El 2002 la ciutat tenia una població total de 19572 habitants, mentre que el municipi tenia 84925.
Des de l'any 900 aC al 300 aC la zona va estar habitada pels il·liris, que donaren a la ciutat el nom de Jadar. Durant l'època romana fou anomenada Ad Drinum (literalment: tocant el Drina). El gener del 2008, d'acord amb la legislació sèrbia, Loznica va rebre l'estatus de ciutat.

## Nom

El seu nom deriva de la paraula "loza" (que significa "vid" en serbi). Originalment el seu nom fou Lozica (paraula sèrbia per a "vid-petita"), que més endavant es convertí en Loznica.

## Demografia

Els grups ètnics de Loznica eren, segons el cens del 2002, l'últim realitzat a Sèrbia (per tant amb un gran marge d'error degut a les guerres iugoslaves) els següents:
* Serbis = 83.729
* Musulmans de nacionalitat = 555
* Romanís = 428
* Iugoslaus = 210
* Montenegrins = 118
* Altres = s/d

## Ciutats agermanades

* Płock, Polònia

## Galeria d'imatges

* Vista exterior del famós Monestir de Tronoša
* Estàtua de Vuk Stefanović Karadžić
* Museu de la Ciutat Loznica
* Carrer Svetog Save
* Cors a Loznica
* Església a Loznica
* Rierol Stira
* Primaria Anta Bogicevic
* L'estació central d'autobusos de Loznica
* Estàtua de Stepa Stepanovic
* Fàbrica Viskoza

## Referències

* ↑ Lo Cafe: Portal Grada Loznice.