OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Myxus multidens

Myxus multidens és una espècie de peix de la família dels mugílids i de l'ordre dels mugiliformes.

## Reproducció

És ovípar i els ous pelàgics.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. Cat. Fishes v. 3. i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr., 2003. Family Mugilidae (Mullets). p. 655-656. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Harrison, I.J., 1995. Mugilidae. Lisas. p. 1293-1298. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Miquel Ferrer i Ramonatxo

Miquel Ferrer i Ramonatxo (Puigcerdà, Baixa Cerdanya, 1861 — Puigcerdà, Baixa Cerdanya, 1912) fou un compositor i organista català.
Els primers documents el situen com a organista i mestre de capella a la Puríssima Concepció de Sabadell, on assolí un gran renom i conreà amb intensitat la música religiosa. El 1892 feu oposicions al magisteri de la Catedral de Barcelona, on succeí a Josep Marraco i Ferrer i hi romangué quasi fins al seu traspàs. Compongué repertori de música eclesiàstica, allunyat ja de l'estil italianitzant, i escriví alguns treballs teòrics. És autor de la sarsuela en tres actes, La flor de la inmortalidad.

## Referències

* ↑ «Miquel Ferrer i Ramonatxo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Obres de Ferrer i Ramonatxo a l'IFMuC».
# Dário Monteiro

Dário Monteiro (Maputo, 27 de febrer de 1977) és un exfutbolista moçambiquès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Moçambic.
Pel que fa a clubs, destacà a Académica de Coimbra.
Com a entrenador ha dirigit el Grupo Desportivo de Maputo i la selecció de Moçambic sots 20.

## Referències

* ↑ Dário Monteiro Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Perfil a foradejogo
* ↑ Dário Monteiro a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Monteiro set to lead Mozambique at under 20». [Consulta: 7 novembre 2019].
# Cantó de Vierzon-2

El cantó de Vierzon-2 és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Vierzon. Té 9 municipis i part del de Vierzon.

## Municipis

* Massay
* Méry-sur-Cher
* Nançay
* Neuvy-sur-Barangeon
* Saint-Hilaire-de-Court
* Saint-Laurent
* Thénioux
* Vierzon (part)
* Vignoux-sur-Barangeon
* Vouzeron

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1985 | Léo Mérigot | PCF |
| 1985-1992 | Roger Coulon | PCF |
| 1992-1998 | Max Albizzati | UDF |
| 1998- | Jean-Pierre Piétu | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# BPS

BPS té els següents significats:
* BPS (motocicleta) (dels cognoms dels fundadors Boudet-Portal-Seraut), marca de motocicletes de França
* bps també és l'abreviatura de bit per segon, unitat de mesura de transmissió de dades
* Inicials de:
** Badan Pusat Statistik, institut estatal d'estadística d'Indonèsia
** Banc de Previsió Social, sistema de seguretat social de l'Uruguai
** Battle Programmer Shirase, sèrie d'anime produïda al Japó
** Bloc Popular Senegalès, partit polític del Senegal
** Brigada Político-Social, cos de policia política durant l'època franquista a Espanya
* En altres llengües:
** Partit Patriòtic Bosnià-Hercegoví-Sefer Halilovic (del seu nom en bosnià Bosanskohercegovacka Patriotska Stranka), partit polític de Bòsnia i Hercegovina
** Societat Britànica de Farmacologia (del seu nom en anglès British Pharmacological Society), associació professional de farmacologia del Regne Unit
# Carpòcrates

Carpòcrates d'Alexandria (grec antic: Καρποκράτης) va ser el fundador d'una secta gnòstica primitiva de la primera meitat del segle ii anomenada carpocratisme.
Era un filòsof i teòleg del segle ii. Un dels membres de la comunitat gnòstica d'Alexandria contemporani de Valentí. Les seves opinions són una barreja de cristianisme i platonisme. Sostenia que el món era una creació d'àngels caiguts privats de la seva puresa originària. Per això, la creació era dolenta, i l'home només podia alliberar-se d'ella professant la gnosi o ciència i coneixement dels temes divins. En les seves opinions es troben a faltar creences essencials dins del gnosticisme, com ara l'element diví i el Salvador.
Com en el cas d'altres sectes gnòstiques només sabem dels carpocracians basant-nos en les escriptures dels Pares de l'Església, en el cas de Carpòcrates, principalment d'Ireneu de Lió i de Climent d'Alexandria. Les opinions sobre Carpòcrates d'Hipòlit, Tertulià i Epifani que trobem en els seus escrits, depenen totes de Climent. Donat que aquests escriptors es van oposar fermament a la doctrina gnòstica, aquestes fonts només expliquen les parts negatives de les seves opinions. No obstant això, mentre que les diverses referències als carpocracians divergeixen en alguns detalls, hi ha unanimitat pel que fa al llibertinatge practicat per la secta. Ireneu explica que una tal Marcel·lina, deixeble de Carpòcrates, va causar estralls a l'Església de Roma en temps del Papa Anicet (154-156). Climent d'Alexandria parla d'un fill seu, Epífanes, que va escriure un llibre titulat La Justícia en la línia utòpica d'alguns estoics i cínics.

## Referències

* ↑ Montserrat Torrents, Josep (ed.). Los Gnósticos: I. Madrid: Gredos, 1990, p. 63. ISBN 8424908848.

## Vegeu també

* Neoplatonisme
* Pare de l'Església

## Enllaços externs

* filosofia.org
# Lingula

En astrogeologia, lingula (plural lingulae, abr. LN) és una paraula llatina que significa «llengua petita» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar una característica superficial que inclou totes aquelles estructures geològiques que acaben amb una forma arrodonida similar a un lòbul.
Actualment, aquestes formacions s'han identificat únicament a la superfície de Mart.
| Lingula | Latitud | Longitud | Diàmetre (km) | Epònim | Referències |
| Australe Lingula | 84,05 S | 68,56 E | 436,33 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 484 |
| Gemina Lingula | 81,87 N | 2,59 E | 772,89 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 14287 |
| Hyperborea Lingula | 124,8 N | 306,46 E | 124,8 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 14155 |
| Promethei Lingula | 82,8 S | 119,89 E | 571,63 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 4831 |
| Ultima Lingula | 76,32 S | 142,56 E | 551,28 | Nom clàssic de les característiques d'albedo | 6203 |

## Referències

* ↑ «Descriptor Terms (Feature Types)]» (en anglès). Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
* ↑ Sistema de coordenades: Planetocèntric, +E (+Est, 0 - 360)
# Juhani Peltonen

Juhani Peltonen (Valkeakoski, 16 de juny de 1936) fou un futbolista finlandès de la dècada de 1960.
Fou 68 cops internacional amb la selecció finlandesa.
Pel que fa a clubs, destacà a Valkeakosken Haka i Hamburger SV.

## Referències

* ↑ Pietarinen, Heikki. «Finland – International Player Records». RSSSF, 18-04-2013. [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ Pietarinen, Heikki. «Finland – Player of the Year Awards». RSSSF, 07-02-2013. [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ «Juhani Peltonen». worldfootball.net. [Consulta: 17 juliol 2013].
# Mina de Can Xirot

La Mina de Can Xirot era una mina de ferro situada a la finca Can Xirot, al turó del Carmel de Barcelona. S'anomenava també Mina de ferro de Gràcia perquè en el moment d'iniciar-se l'explotació, cap el 1875, l'indret pertanyia a la vila de Gràcia. La va explotar la foneria Font, Alexander y Cia, establerta al Clot, fins al 1862.
Es tracta d'una mina amb dues galeries superposades, de més de 200 metres de longitud, que s'entrecreuen a diferents alçades aprofitant els desnivells del terreny, amb dues entrades independents.
La seva explotació, com la de la propera mina de les Coves d'en Cimany, es degué a la necessitat de ferro per a la indústria siderúrgica, i va ser afavorida per la Llei de mines de 1859, que defensava els interessos del descobridors de jaciments, declarant-los propietaris de les extraccions encara que els terrenys no fossin seus. L'excavació es feia manualment amb l'ajut de piolets o altres estris semblants. Tanmateix, l'explotació va durar pocs anys, ja que el material extret era escàs i tenia poca qualitat.

## Referències

* 1 2 3 Bou Roura, Lluís M.; Gimeno Cases, Eva. El Carmel ignorat. Història d'un barri impossible. Ajuntament de Barcelona, 2007. ISBN 978-84-611-7914-5.
* ↑ «Mines de Can Xirot, vestigis de la febre del ferro al Carmel». Betevé, 26-04-2012.
# Dársena Sur

Dársena Sur és una pel·lícula de l'Argentina filmada en colors dirigida per Pablo Reyero que va fer les entrevistes sobre la recerca que realitzés en col·laboració amb María Ester Gilio que es va estrenar el 23 d'abril de 1998.

## Sinopsi

Amb testimoniatges de veïns del barri de Dock Sur, tracta sobre la contaminació del riu, el fum nociu de les xemeneies, les destil·leries, els potreros inundables, basurales i caselles precàries.

## Comentaris

Luciano Monteagudo a Página 12 va escriure:
| « | «No solament els espectadors europeus quedaran sorpresos de saber que “el Docke” com es coneix a aquest énclave de misèria i brutal explotació social, està a menys de 50 quadres de la casa de govern.» | » |
En el programa Vértigo al Canal de la Mujer Moira Soto va opinar:
| « | «Enorme sensibilitat. Amb pudor…una actitud que és com el contrari del que habitualment solem veure en la televisió quan tracta de reflectir un drama social» | » |
Alejandro Ricagno a El Amante del Cine va escriure:
| « | «No sols registra una realitat incontestable, sinó que parla també de les maneres en què aquesta realitat modifica el registre documental que mai és innocent.» | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | «Filmada…amb el context d'un país amb somnis de Primer Món, aquest vídeo exhibit en cinema i després en la televisió per cable parla amb l'idioma del desencantament i de la misèria La cerca no és precisament estètica, en tot cas mostra amb ulls misericordiosos l'enorme cost del capitalisme de fi de segle en aquests marginats colpejats per la desocupació, la contaminació ambiental, l'alcohol i l'abandó social.» | » |

## Premis

La pel·lícula va ser distingida al Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana de 1997 amb un esment especial en la rúbrica Documental.

## Notes

* 1 2 3 4 Manrupe i Portela, 2003, p. 68.

## Referències

* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos II 1996-2002. Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2003, p. 68. ISBN 950-05-1525-3.

## Enllaços externs

* Información sobre Dársena Sur a Cine Nacional
* Dársena Sur a Vimeo
# Louhans

Louhans és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira, a la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2020 tenia 6.451 habitants.
# Azofra

Azofra és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta,

## Etimologia

En una butlla de 1199 per la que es concedien privilegis al monestir de San Millán de la Cogolla ja apareixia amb el nom Azofra, que segons Asín, provendria de l'àrab as-suxra, "el tribut", cosa que recordaria la forma en la que algú obté la seva propietat o la funció que hi desenvolupava.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Asín, 1944, 80
# Carquinyoli

Els carquinyolis o carquinyols són bescuits dolços típics de Catalunya, les Balears, el País Valencià, l'Aragó, Occitània, Sicília i la Toscana (cantuccini), totes les variants es fornegen dues vegades.
En indrets de València es fan els rosegons, un dolç de pasta seca amb ametlles, típic de les comarques d'interior, que s'assembla molt al carquinyoli. A Menorca els carquinyols són diferents, ja que l'ametlla que contenen és picada, però en canvi existeixen els tatis, que són carquinyolis de xocolata. Els occitans solen estar tallats molt més prims que els catalans. Els sicilians són idèntics als catalans, alhora que hi ha uns dolços pràcticament idèntics a la regió de la Toscana anomenats cantuccini.
A Catalunya destaquen per la seva anomenada els de Sant Quintí de Mediona, els de l'Espluga de Francolí, els de Caldes de Montbui i els de Rupit i Pruit.

## Preparació

Aquestes pastes s'elaboren amb una mescla de sucre, farina, ou i ametlles torrades. Per confeccionar-los es forma un tronc aplanat d'uns 6 cm d'ample per 2 cm d'alçada que després es talla en llesques primes, d'1 cm de gruix com a màxim (els carquinyolis), que acabaran de torrar-se. Aquestes pastes es mengen fredes. Es poden servir amb vi dolç, en gots petits de vidre, on es mulla el carquinyoli.
L'ametlla ha de ser sencera i sense pelar. S'hi pot afegir anís molt (matafaluga), essència de llimona o essència de vainilla. No s'hauria d'utilitzar cap mena de llevat, encara que si es vol se n'hi pot afegir una mica.

## Vegeu també

* Rosegons
* Cantuccini

## Referències

* ↑ «Catalana de Turisme Carquinyolis». Catalunya Experience. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ «Ricetta Cantucci o biscottini di Prato» (en italià). [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ Carquinyolis de Sant Quintí de Mediona

## Enllaços externs

* Vídeo de la recepta Arxivat 2009-06-10 a Wayback Machine.
* Els carquinyolis a gastroteca.cat
* Recepta (castellà)
* Recepta i fotos dels cantuccini (castellà)
Viccionari
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Juhan Aavik

Juhan Aavik (Tallinn, Estònia, 29 de gener de 1884 - Estocolm, Suècia, 26 de novembre de 1982) fou un compositor estonià. Va estudiar composició al Conservatori de Sant Petersburg. Fou director a Tartu, Estònia (1911-1925), professor de conservatori i director a Tallinn (1928-1944), i director del festival de la cançó estoniana a Suècia (1948-1961) (després d'arribar-hi el 1944). Va escriure gairebé dues-centes obres, entre les quals dues simfonies, un concert de violoncel (1949), un concert de contrabaix (1950), un trio de piano (1957), un Rèquiem (1959), i diversos treballs corals, cançons i música de cambra. A Estocolm a l'edat 81 (1965 - 1969), va publicar una història de la música estoniana en quatre volums.

## Referències

* ↑ Slonimsky, Nicolas. Baker's Biographical Dictionary of Musicians. 7a ed.. Nova York: Schirmer Books, 1984. ISBN 0-02-870270-0.
# Dániel Böde

Dániel Böde (hongarès: Böde Dániel) (Szekszárd, 24 d'octubre de 1986) és un futbolista professional hongarès que juga com a davanter pel Ferencvárosi TC.
El 31 de maig de 2016 es va anunciar que el seleccionador Bernd Storck l'havia inclòs en l'equip definitiu d'Hongria per disputar l'Eurocopa 2016.

## Referències

* ↑ «Gera, Dzsudzsak and Kiraly lead Hungary at Euro 2016». Daily Mail, 31-05-2016. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Bernd Storck szövetségi kapitány kijelölte a magyar válogatott 23 fős Eb-keretét.» (en hongarès). Magyar Labdarugó Szövetség. [Consulta: 31 maig 2016].

## Enllaços externs

* Paksi FC Official Website Arxivat 2009-09-04 a Wayback Machine.
* HLSZ Arxivat 2016-09-19 a Wayback Machine.
# Barranc de Vinebre

El Barranc de Vinebre és un corrent fluvial del Ribera d'Ebre.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Roman Zozúlia

Roman Viatxeslavovitx Zozúlia, (en ucraïnès: Роман В'ячеславович Зозуля; Kíiv, Ucraïna, 17 de novembre de 1989) és un futbolista internacional ucraïnès. Juga com a davanter, actualment al CF Rayo Majadahonda.

## Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol d'Ucraïna en setze ocasions aconseguint tres gols. Va debutar amb el combinat nacional el 2 de juny de 2010 en un partit amistós contra la Selecció de futbol de Noruega, aconseguint l'únic gol de la trobada.

### Gols com a internacional

| # | Data | Lloc | Rival | Gol | Resultat | Competició |
| 1 | 2-06-2010 | Ullevaal Stadion, Noruega | Noruega | 0-1 | 0-1 | Amistós |
| 2 | 7-09-2012 | Estadi Nacional de Polònia, Polònia | Polònia | 1-3 | 1-3 | Classificació Mundial Brasil 2014 |
| 3 | 15-11-2013 | Estadi Olímpic de Kíev, Ucraïna | França | 1-0 | 2-0 | Classificació Mundial Brasil 2014 |

## Palmarès
### Campionats estatals

| Títol | Club | País | Any |
| Lliga Premier d'Ucraïna (1) | FC Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2008/09 |
| Supercopa d'Ucraïna (1) | FC Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2009 |

### Campionats internacionals

| Títol | Equip | País | Any |
| Eurocopa Sub-19 | Ucraïna | Ucraïna | 2009 |

## Vincle amb la ultradreta

El desembre de 2019 es va suspendre de forma extraordinària un partit de la Lliga Espanyola pels càntics de l'afició del Rayo Vallecano "Zozúlia eres un nazi".
Zozúlia està implicat en el conflicte ucraïnès arran la proclamació d'independència de les províncies de Donetsk i Luhansk emparada per Rússia. El jugador ha prestat suport econòmic als combatents ucraïnesos i va crear una fundació per recaptar fons per equipar les unitats militars que lluitaven a l'est del país. Va subhastar la samarreta que havia vestit en el partit Espanya-Ucraïna per recaptar fons per la 25a Brigada de l'Aire. Per tot això, el Cap d'Estat Major de l'exèrcit va guardonar-lo pels seus "serveis a les Forces Armades d'Ucraïna".
A través de la fundació Narodna Armiya ("Exèrcit Popular") que, segons el Servei d'Intel·ligència ucraïnès el mateix Zozúlia hauria creat, va ajudar els ultres del Dnipro, vastament vinculats a la ultradreta, a reclutar voluntaris per unir-se a l'exèrcit que opera a la zona de Donbàs contra les forces prorusses. Aquest ens paramilitar, finançat per Igor Kolomoisky i dependent del govern ucraïnès, va unir sota una mateixa causa ultranacionalistes, neonazis, militants d'extrema dreta i voluntaris neofeixistes d'arreu d'Europa.
A banda d'aquest lligam directe amb els ultres del Dnipro, Zozúlia ha difós a les seves xarxes socials fotografies amb imatges d'Stepam Bandera, col·laborador del Tercer Reich.

## Galeria

* Roman Zozulya el 2010.

## Referències

* ↑ Fitxa del jugador
* ↑ «El origen del conflicto entre el Rayo y Zozulia» (en castellà), 15-12-2019. [Consulta: 16 desembre 2019].
* 1 2 3 Viñas, Carles «Vallecas no és lloc per a nazis». Diari Ara, 01-02-2017.
* ↑ Herguedas, Miguel «¿Es Roman Zozulya un neonazi o un mecenas del Ejército del Pueblo?». El Mundo, 02-02-2017.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador al web de la UEFA Arxivat 2016-08-25 a Wayback Machine.
* Roman Zozúlia, Fitxa a Soccerway
# Lemmecourt

Lemmecourt és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 28 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lemmecourt era de 28 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 15 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. Tots els 15 habitatges eren cases. Dels 13 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 9 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lemmecourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 20 persones, 15 eren actives i 5 eren inactives. Les 15 persones actives estaven ocupades(10 homes i 5 dones).. De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Lemmecourt hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lemmecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lemmecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# John Cassidy

John Cassidy és el nom dels següents personatges:
* John Cassidy (artista) (1860–1939), pintor i escultor irlandès.
* John Cassidy (jugador de beisbol) (1855–1891), jugador de beisbol estatunidenc.
* John Cassidy (jugador de basquetbol) (1947), jugador de basquetbol olímpic canadenc.
* John Cassidy (periodista) (1963), periodista i escriptor.
* John Cassidy (màgic) (1967), mag estatunidenc.
* John Cassidy (escriptor), escriptor i publicista estatunidenc.
* John Cassidy (empresari), empresari i rector universitari australià.
* John Cassidy (sismòleg) (1959), sismòleg canadenc.
* John Cassidy (patinador de velocitat sobre gel) (1952), patinador de velocitat sobre gel olímpic canadenc.
* John Edward Cassidy (1896–1984), jurista estatunidenc, fiscal general d'Illinois.
* John F. Cassidy, empresari estatunidenc, vicepresident de Cincinnati Bell Inc.
* John Joe Cassidy (?-1995), jugador de futbol gaèlic.
* John P. Cassidy (1912–?), polític estatunidenc, regidor de l'Ajuntament de Los Angeles 1962–1967.