OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leo Lesquereux

Charles Léo Lesquereux (18 de novembre de 1806 – 25 d'octubre de 1889) va ser un briòleg suís i un pioner de la paleobotànica als Estats Units. Nasqué a Fleurier, un municipi del cantó de Neuchâtel.
Eix d'una família d'hugonots francesos que van fugit cap a Suïssa després de l'edicte de Nantes de 1598. Son pare era un fabricant artesà de molles de rellotges. Degut a malaltia quan tenia vint-i-tres, i un tractament medical poc professional Lesquereux patí una sordesa progressiva i va haver d'abandonar la seva tasca docent.
De jove va fer expedicions botàniques a les Muntanyes del Jura fent recerca en torberes. Va analitzar la torba i el seu origen i es va fer amic de Louis Agassiz (1807-1873). El govern de Prússia va encarregar Lesquereux per a fer estudis sobre les torberes d'Europa.
L'any 1847 Lesquereux seguí Agassiz als Estats Units. Van viatjar cap a la ciutat de Columbus a l'estat d'Ohio, on van fer estudis de briologia amb William Starling Sullivant (1803-1873). Amb Sullivant, publicà dues edicions del tractat anomenat Musci Exsiccati Americani (1856, 1865). Un altre treball important que va publicar sobre les molses va ser Icones Muscorum (1864).
Lesquereux pel seu coneixement de les torberes desenvolupà teories sobre l'origen del carbó i sobre la flora del Paleozoic com la flora del Carbonífer a Pennsilvània, titulada Description of the Coal Flora of the Carboniferous Formation in Pennsylvania and throughout the United States (1879–84).
A la fi de la seva vida a poc a poc va perdre l'acuitat visual fins a esdevenir gairebé cec. Tot i això va continuar les recerques, però la qualitat en va baixar. Lesquereux morí a casa seva el 25 d'octubre de 1889 a Columbus a l'estat d'Ohio.
El gènere de plantes Lesquerella i el gènere d'amebes Lesquereusia l'honoren.

## Referències

* 1 2 Lesley, 1890, p. 188.
* ↑ Lesley, 1890, p. 190.
* ↑ Lesley, 1890, p. 197-198.
* ↑ Lesquereux, Léo. Description of the coal flora of the Carboniferous formation in Pennsylvania and throughout the United States (en anglès). Harrisburg: Board of Commissioners for the Second Geological Survey, 1879 (Geological Survey of Pennsylvania).
* ↑ Darrah, 1937, p. 117.
* ↑ Darrah, 1937, p. 118.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Bibliografia

* Lesley, J.P. National Academy of Sciences (U.S.). Memoir of Leo Lesquereux, 1806-1889 (en anglès). Washington DC: Judd & Detweiler, 1890.
* Darrah, William C. «Leo Lesquereux». Botanical Museum Leaflets, Harvard University, 2, 10, 1934, pàg. 113–119. ISSN: 0006-8098.
* Facsímil d'una sèrie de catorze lletres autobiogràfiques manuscrites adreçades a J.P. Lesley: Lesquereux, Leo. «Leo Lesquereux Autobiography». American Philosophical Society. [Consulta: 18 octubre 2022].
# Les Mosques

Les Mosques, és una muntanya de 1.031,8 metres d'altitud situat en el terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic municipi de Mur, al Pallars Jussà. És a la part nord-oest del terme, però bastant centrat. Té al costat mateix el lloc de Miravet.
És, de fet, l'extrem de ponent de la mateixa carena que allotja el castell de Mur i la col·legiata de Santa Maria de Mur.
Dalt del cim de les Mosques hi ha el vèrtex geodèsic 2570911001.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llista de funcions matemàtiques
## Funcions elementals

* Funcions polinòmiques: Són les funcions P (x), on P és un polinomi en x , és a dir una combinació finita de sumes i productes entre escalars (nombres) i la variable x . Normalment, els escalars són nombres reals, però en certs contextos, els coeficients poden ser elements d'un camp o anell arbitrari (per exemple, fraccions, o nombres complexos). Exemple: $4.5x^{3}-x$.
** Funció constant: f (x) = a
** Funció lineal: f (x) = ax+b és un binomi del primer grau
** Funció quadràtica: F (x) = ax ²+bx+c és un trinomi del segon grau. Exemple: $3x^{2}-5x+1$
* Funció racional: Són funcions obtingudes en dividir una funció polinomial per una altra, no idènticament nul.
* Funció arrel

## Funcions transcendents

Qualsevol funció que no es pot expressar com una solució d'una equació polinòmica se l'anomena funció transcendent.
* Funció exponencial
* Funció logarítmica
* Funcions trigonomètriques: Sinus, cosinus, tangent; secant, cosecant, cotangent; arcsinus, Arccosinus, arctangent.
* Funcions hiperbòliques: sinus hiperbòlic, cosinus hiperbòlic, tangent hiperbòlica.

## Funcions no elementals

* Funció mòdul
* Funció esglaó unitari: En alguns països anomenada Heaviside Step .
* Funció part entera
* Funció mantissa
* Funció signe
* Funció de Dirichlet
* Funció de Ackermann
* Transformacions lineals
* Transformada de Hilbert
* Transformada de Laplace
* Transformada de Fourier
* Funció hipergeomètrica
* Funció diferenciable

## Funcions de probabilitat

* Distribució de probabilitat
* Funció de densitat

## Vegeu també

* Funció matemàtica

## Enllaços externs

* Special functions a EqWorld (anglès)
# Llinda esculpida de l'antic hospital

La Llinda esculpida de l'antic hospital és una obra de Cervià de Ter (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Damunt la porta de la façana del que havia estat l'hospital de la població hi trobem aquesta llinda en la qual hi ha tres figures esculpides. La llinda està emmarcada per una decoració afegida a banda i banda. Les tres figures, de mig cos es troben separades per una decoració. A la part central tenim una figura nua amb la marca d'una ferida. A la dreta d'aquesta trobem un personatge amb barba i capa sostenint en una de les mans una mena de collar. A l'esquerra un altre personatge amb capa sembla estar desenbeinant l'espasa amb les dues mans. Els rostres són força toscos i la resta del cos presenta una gran senzillesa.

## Història

De l'antic hospital de Cervià de Ter es conserva la façana primitiva, on destaquen a la porta tres figures en relleu de caràcter rústec. Les varen fer esculpir els administradors l'any 1748. L'hospital de Cervià, durant les guerres de la Independència i civils del segle xix encara va prestar els serveis sanitaris pels quals fou creat. Darrerament havia estat seu de l'Ajuntament, però al traslladar-se aquest a l'edifici del monestir de Santa Maria, ha quedat com a Casa Cultural, Escola de músics i consultori mèdic.

## Referències

* 1 2 «Llinda esculpida de l'antic hospital». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Llindes de cases de Maià de Montcal

Les Llindes de cases de Maià de Montcal és una obra de Maià de Montcal (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Al poble de Maià de Montcal es conserven diverses cases amb inscripcions a les llindes que indiquen l'any en que es va construir o reformar i qui ho va fer fer.
Alguns exemples són:
* A l'habitatge del carrer Sant Vicenç nº 50 es pot llegir: "JOSEPH BRUGES 1793"
* Al nº 55 del mateix carrer hi ha la següent inscripció: "SALVADOR TRIAS 1776"
* Al nº34 hi ha: "1772 PERA VARDAGUER"
* Al nº 59 es pot veure: "17 IS 72 AVE MARIA"
* A Can Pep Vila, a la plaça Borda Nova nº 34 es pot llegir: "VICENS SABRESA 1782"
* A la rectoria hi ha les següents inscripcions: "IONESIO FERE HEBDO MODARIUS 1618" i "R PELPVS BOXEDA SATA 1638"

## Història

L'antic nucli del poble de Maià de Montcal es reunia a l'entorn de l'església parroquial, dedicada a Sant Vicenç. En el decurs de la segona dècada del segle xviii es construí un carrer de cases allunyades del centre medieval. Aquestes, han estat molt transformades i l'únic que conserven de remarcable són les llindes de la porta d'ingrés a l'habitatge.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Llindes de cases de Maià de Montcal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Llista d'alcaldes d'Atenes

L'alcalde d'Atenes és el cap del municipi d'Atenes, el districte més gran de la ciutat d'Atenes.

## Tercera República Hel·lènica (1974–actualitat)

| Alcalde | Alcalde | Took office | Left office | Party | Coalició |
| 36 | Konstantinos Darras | 25 de setembre de 1974 | 6 de juny de 1975 | Independent | Independents 1974 – 1975 |
| 37 | Ioannis Papatheodorou | 6 de juny de 1975 | 1 de gener de 1979 | Unió de Centre-Noves Forces | Unió de Centre-Noves Forces 1975 – 1979 |
| 38 | Dimitris Beis | 1 de gener de 1979 | 31 de desembre de 1986 | Moviment Socialista Panhel·lènic | Moviment Socialista Panhel·lènic 1979 – 1987 |
| 39 | Miltiadis Evert | 1 de gener de 1987 | 15 de maig de 1989 | Nova Democràcia | Nova Democràcia 1987 – 1989 |
| 40 | Nikolaos Giatrakos | 15 de maig de 1989 | 31 de desembre 1990 | Independent | Nova Democràcia 1989 – 1991 |
| 41 | Antonis Tritsis | 1 de gener de 1991 | 22 d'abril de 1992 | Greek Radical Movement | Nova Democràcia - Greek Radical Movement 1991 – 1992 |
| 42 | Leonidas Kouris | 22 d'abril de 1992 | 31 de desembre de 1994 | Nova Democràcia | Nova Democràcia 1992 – 1995 |
| 43 | Dimitris Avramopoulos | 1 de gener de 1995 | 31 de desembre de 2002 | Nova Democràcia | Nova Democràcia 1995 – 2002 |
| 44 | Dora Bakoyannis | 1 de gener de 2003 | 23 de febrer de 2006 | Nova Democràcia | Nova Democràcia - Athens Tomorrow 2002 – 2006 |
| 45 | Theodoros Bechrakis | 23 de febrer de 2006 | 31 de desembre de 2006 | Nova Democràcia | Nova Democràcia - Athens Tomorrow 2006 – 2007 |
| 46 | Nikitas Kaklamanis | 1 de gener de 2007 | 31 de desembre de 2010 | Nova Democràcia | Nova Democràcia - LAOS 2007 – 2011 |
| 47 | Giorgos Kaminis | 1 de gener de 2011 | 2 de maig de 2019 | Independent | PASOK - DIMAR - Ecologist Athens - Drassi - Aliança Liberal 2011 – 2014 |
| 47 | Giorgos Kaminis | 1 de gener de 2011 | 2 de maig de 2019 | Independent | Olive Tree - DIMAR - Drassi - Recreate Greece 2014 – 2019 |
| 48 | Giorgos Broulias | 8 de maig de 2019 | En el càrrec | Independent | Olive Tree - DIMAR - Drassi - Recreate Greece 2019 – Incumbent |
# Moderato

El Moderato (de l'italià moderato que significa moderat) és un tipus de moviment musical moderato, a una velocitat moderada. Amb moviment a velocitat intermèdia (80 negres per minut) entre l'andante (60 negres per minut) i l'allegretto (100 negres per minut).
El 1950 moderato significava un tempo de 80 negres per minut. En els metrònoms electrònics de finals del segle xx moderato indicava des de 84 fins a 108 negres per minut (o sigui una mitjana de 96). Actualment se segueix considerant que moderato es troba al voltant de les 80 negres per minut. El terme moderato també s'usa després d'altra indicació de moviment (velocitat); per exemple allegro moderato implica un allegro més moderat, perquè el terme allegro no sigui pres amb el seu sentit exprés.
Viccionari
# Quercus pagoda

Quercus pagoda és una espècie de roure que pertany a la família de les Fagàcies i està dins de la secció Lobatae, dins del gènere Quercus.

## Descripció

És un arbre que assoleix els 36 m d'altura. L'escorça dels arbres envellits s'assembla amb l'escorça del cirerer (amb escates pelades en un tronc llis). Les branques són de color marró groguenc, pubescents. Les gemmes són de color marró clar, pentagonal en secció transversal, 4-9 mm de llarg. Les fulles fan 8-30 per 5-15 cm, cuneïforme base. L'àpex és agut amb 2-3 parells de lòbuls en angle recte o gairebé (gairebé mai encorbada), més regulars que les del Q. falcata, sense pèls, verd brillant per sobre, una mica glauc per sota, amb sedós, toment groguenc. El pecíol és de 2-5 cm de llarg, gruixut, lleugerament pubescents. Les flors surten de març a abril. Les glans fan 1-2 cm de llarg, arrodonides, de color marró negrós, tancat 1/3 de tassa, tassa poc profunda, assenyalat a la base, amb escates pubescents. Les glans es produeixen quan l'arbre té 25 anys i maduren al cap de 2 anys.

## Distribució

És un arbre que creix a la plana costanera del sud-est dels Estats Units, a Texas i Missouri, entre els 0 a 300 m. Creixen en hàbitats resistents, tota mena de sòls. Prefereixen els humits, i creixen molt ràpidament.

## Referències

* ↑ Quercus pagoda Oaks of the world
# Amara Carmona Camacho

Amara Carmona Camacho (Madrid, 16 de maig de 1977) és una actriu espanyola d'ètnia gitana. És filla de Luis Carmona "El habichuela" cosina dels Carmona, membres del grup musical Ketama. Va debutar com a actriu el 1996 amb 18 anys a la pel·lícula Alma gitana de Chus Gutiérrez, amb la que fou nominada al Goya a la millor actriu revelació. Poc després va protagonitzar Cachito d'Enrique Urbizu amb Jorge Perugorría i Sancho Gracia. Després ha participat en petits papers a episodis de les sèries de televisió Compañeros (2000), Hospital Central (2002) i El comisario (2005).
El 2014 va participar en el telefilm L'últim ball de Carmen Amaya de Judith Colell Posteriorment ha aparegut en alguns episodis de Ciega a citas (2014) i Arde Madrid (2018).

## Referències

* ↑ Chus Gutiérrez indaga en los valores de la cultura gitana, El País, 10 de novembre de 1995
* ↑ Alma gitana al web dels Premis Goya
* ↑ Enrique Urbizu lleva al cine 'Cachito', un relato de Arturo Pérez-Reverte, El País, 19 de setembre de 1995
* ↑ Batabat estrena ‘L´últim ball de Carmen Amaya’ a TV3 Arxivat 2021-11-29 a Wayback Machine. al web del grup Clade
* ↑ ‘Arde Madrid', un simpático retrato de los años 60 en España Arxivat 2019-11-01 a Wayback Machine. a elrincontv.

## Enllaços externs

* Entrevista a Amara Carmona a gitanos.org
# José Bondía Román

José Bondía Román ha estat un sindicalista espanyol.
Originari de Salamanca, treballà a IBM i fou secretari de propaganda en el Comitè Nacional de la CNT dirigit per Juan Gómez Casas. El 1979 fou nomenat secretari de la FAI i Secretari General de la CNT, confirmat en el V Congrés celebrat a Saragossa el juny de 1980. Ocupà el càrrec fins a gener de 1983 i fou qui inicià les reclamacions al govern espanyol del patrimoni històric del sindicat.
Sempre havia estat un dels representants del sector més ortodox, però des de 1983 es mostrà partidari de participar en eleccions sindicals i s'apropà al PSOE (va mantenir contactes amb Alfonso Guerra). L'octubre de 1983 fou expulsat de la CNT acusat de mala gestió econòmica i de la pèrdua deliberada d'arxius històrics. Posteriorment la seva fracció es va unir el 1986 a la del Congrés de València, i ambdues el 1989 formaren la Confederació General del Treball (CGT). El fou nomenat gerent de l'organisme encarregat de la Celebració del Cinquè Centenari del Descobriment d'Amèrica i conseller tècnic de la Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre.

## Referències

* ↑ La CNT reclama al Gobierno 151 inmuebles de su patrimonio histórico a El País, 12 de febrer de 1985
* ↑ La corriente 'aperturista' de la CNT estudia la reunificación con el sector Congreso de Valencia El País, 25 d'octubre de 1983
* ↑ CNT de Cataluña pide la expulsión de José Bondía a El País, 18 d'octubre de 1983
* ↑ «Història de la CNT-AIT». Arxivat de l'original el 2012-07-12. [Consulta: 1r juliol 2012].
# Mare Insularum

Mare Insularum (Mar de les Illes) és una mar lunar localitzada en la conca Insularum, just al sud de Mare Imbrium. Té uns 513 km de diàmetre.
El material de la conca és del període Ímbric Inferior, juntament amb material del període Ímbric Superior. La mar està envoltada pel cràter Copèrnic a l'est, i el cràter Kepler. L'Oceanus Procellarum se li uneix al sud-oest.
Copèrnic és un dels cràters més visibles de la Lluna. Els rajos tant de Copèrnic com de Kepler s'estenen cap a la mar. Es localitza proper al cràter Fra Mauro.
Sinus Aestuum forma una extensió al nord-est de la mar.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* "Mare Insularum". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Mare Insularum» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-02-25. [Consulta: 23 juny 2018].
# Hessen-Kassel

El landgraviat de Hessen-Kassel va ser un antic estat independent del Sacre Imperi Romanogermànic, situat a l'actual Alemanya.
S'originà l'any 1567 quan, amb la mort del landgravi Felip I de Hessen, el landgraviat de Hessen va repartir-se entre els seus quatre fills. El primogènit de Felip I, Guillem, va rebre el landgraviat de Hessen-Kassel, situant la capital a la ciutat de Kassel.
Amb l'arribada de Napoleó, l'any 1803, el landgraviat va ser elevat a la categoria d'electorat de Hessen.

## Història

A la mort del landgravi Felip I de Hessen el 1568, el landgraviat de Hessen va ser dividit entre els seus quatre fills:
* Guillem va rebre Hessen-Kassel
* Lluís va rebre Hessen-Marburg
* Felip va rebre Hessen-Rheinfels
* Jordi va rebre Hessen-Darmstadt
Amb la mort sense descendència de Felip, Hessen-Kassen va incorporar els territoris de Hessen-Rheinfels. Una segona expansió es produí l'any 1604, quan Lluís morí sense descendència i les possessions de Hessen-Marburg es van repartir entre Hessen-Kassel i Hessen-Darmstadt.
Hessen-Kassel va ser un dels principals estats alemanys aliats de Suècia durant la Guerra dels Trenta Anys. El landgraviat, calvinista, va donar suport de manera important la causa protestant brindant ajuda militar a l'exèrcit suec, tot i que el seu territori va ser ocupat per tropes imperials durant la guerra.
El 1730, Hessen-Kassel i Suècia constituïren una unió personal sota el govern de Frederic I de Suècia.
El landgraviat es va fer famós per les seves tropes mercenàries al servei d'altres països durant els segles xvii i xviii. El landgravi Frederic II va prestar tropes a Gran Bretanya, que van servir en les colònies d'Amèrica del Nord.
En l'actualitat, el territori del que va ser Hessen-Kassel es troba integrat dins de l'estat alemany de Hessen.

## Referències

* ↑ «Hessen-Kassel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Historical Map of Northern Hesse 1789 - Historische Karte von Nord-Hessen 1789 - Carte historique de la Hesse du Nord 1789». Höckmann. [Consulta: 6 desembre 2013].
* http://www.hoeckmann.de/germany/hesse-south.htm.
# Hoskins

Hoskins és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 283 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoskins tenia 283 habitants, 112 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 364,2 habitants per km².
Dels 112 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.679 $ i la renda mediana per família de 39.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.063 $ mentre que les dones 22.596 $. La renda per capita de la població era de 14.526 $. Aproximadament el 5,3% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoskins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoskins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hoslundia

Hoslundia és un gènere d'angiospermes pertanyent a la família de les lamiàcies. La seua única espècie: Hoslundia opposita Vahl (1804), és originària de l'Àfrica tropical.

## Sinònims

* Hoslundia verticillata Vahl, Enum. Pl. 1: 213 (1804).
* Hoslundia oppositifolia P.Beauv., Fl. Oware 1: 53 (1806).
* Hoslundia decumbens Benth. in A.P.de Candolle, Prodr. 12: 54 (1848).
* Orthosiphon physocalycinus A.Rich., Tent. Fl. Abyss. 2: 180 (1850).
* Micranthes menthoides Bertol., Mem. Reale Accad. Sci. Ist. Bologna 9: 172 (1858).
* Clerodendrum micranthum Gilli, Ann. Naturhist. Mus. Wien 77: 29 (1973).

## Descripció

Són plantes herbàcies perennes, i de vegades petits arbustos, que creixen fins a 1,2 metres d'alçada. Les fulles són oposades o, de vegades disposades en grups de tres. Les plantes tenen flors petites, blanques o crema, florint a partir d'octubre fins a febrer. Els fruits són carnosos, amb forma de baia amb un atractiu color taronja-rogenc.

## Distribució

Aquestes plantes tenen una distribució natural generalitzada, estan presents tant en boscos oberts tropicals i com subtropicals. A l'Àfrica meridional es troben naturalment en zones del nord de Namíbia i Botswana, així com a Eswatini. A Sud-àfrica, es poden trobar creixent de manera natural des de les zones costaneres de KwaZulu-Natal, que s'estén a Mpumalanga i Limpopo. Les plantes són molt comuns a tota l'Àfrica tropical, en països com el Senegal, el Sudan i Etiòpia.
# Hollis (Oklahoma)

Hollis és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 2.264 habitants. Hollis és la seu de comtat (capital) del Comtat de Harmon (Oklahoma).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hollis tenia 2.264 habitants, 845 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 615,6 habitants per km².
Dels 845 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.421 $ i la renda mediana per família de 23.103 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.791 $ mentre que les dones 14.792 $. La renda per capita de la població era de 10.408 $. Entorn del 29,4% de les famílies i el 36,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hollis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hollis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].