OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Discogràfica

Una companyia discogràfica, segell discogràfic o discogràfica és una empresa que es dedica a fabricar, comercialitzar i distribuir enregistraments de música.
Aquests tipus de companyies també poden tenir estudis propis de gravació per controlar la qualitat de la música que produeixen; poden proporcionar tot el necessari per fer videoclips; poden encarregar-se de fer publicitat dels seus enregistraments, per exemple amb contractes per fer sonar els seus discs a la ràdio; poden organitzar concerts i fins i tot poden disposar exclusivament d'artistes de qualsevol gènere musical mitjançant contractes o llançar nous artistes a la fama.
Generalment els contractes signats amb els artistes són per produir 5 discs, si les vendes d'aquests proporcionen prou beneficis, i si l'artista hi està d'acord els contractes es poden renovar.
Dins del món de la música és sovint motiu de controvèrsia el fet que la creativitat dels artistes pot ser coartada pels interessos econòmics de les discogràfiques amb què tenen contractes, aquestes poden obligar a un artista a variar els seus temes per obtenir unes cançons més comercials i assegurar més vendes. Existeix un moviment contrari a aquestes companyies, anomenat Indie, en què l'artista prova de fer tot el procés de gravació del disc sense la intervenció de cap discogràfica.

## Les discogràfiques i internet

D'un temps ençà les discogràfiques es queixeolan que amb Internet i els programes que permeten compartir fitxers estan perdent molts diners, ja que segons el seu parer es deixen de vendre molts discs. Ara bé, com es pot llegir en un article de José García-Montalvo, professor del departament d'economia i empresa a la Universitat Pompeu Fabra, Internet no té tota la culpa de la baixada de vendes de CD, sinó que hi ha altres factors a tenir en compte:
* Un estudi realitzat per dos professors de Harvard, Oberholzer i Strumpf, demostra que la influència d'Internet sobre la venda de CDs és pràcticament nul·la.
* Segons dades de la patronal britànica de la música (BPI), el major nombre d'usuaris que descarreguen música d'Internet són joves d'entre 12 i 17 anys, l'economia dels quals no els permet comprar ni tan sols un 30% del total de música descarregada.
* Crisi econòmica en què es troba el mercat internacional.
* El temps d'oci és limitat, i la música competeix amb altres formes d'oci.
L'autor també assenyala que les discogràfiques haurien de fer servir Internet per a reduir riscos, ja que gràcies a la xarxa poden saber quines cançons i autors tenen més èxit.

## Fonts

* ↑ Internet i la venda de CDs, Avui 2-5-2004 Arxivat 2006-10-13 a Wayback Machine.
# Bruc-sur-Aff

Bruc-sur-Aff (en gal·ló Bruc) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 827 habitants. Limita al nord-oest amb Quelneuc, al nord-est amb Saint-Séglin, a l'oest amb Sixt-sur-Aff, a l'est amb Pipriac i al sud amb Saint-Just.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 779 | 822 | 805 | 792 | 778 | 775 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Hélène Danion | Divers droite |

## Galeria d'imatges

* Església de Bruc-sur-Aff
* Església de Bruc-sur-Aff
* Gruta de Fréval
# Aquil·li

Aquil·li és el nom dels següents personatges:
* Gai Aquil·li Tusc, cònsol el 487 aC
* Mani Aquil·li, cònsol romà el 129.
* Mani Aquil·li el Jove, cònsol romà
* Aquil·li Sever, escriptor i poeta hispanoromà del grup considerat dels poetas minores.
* Gai Aquil·li Flor, magistrat romà, cònsol el 259 al sisè any de la Primera Guerra Púnica.
* Luci Aquil·li Gal, magistrat romà, que després d'ocupar magistratures menors va ser designat pretor el 170 aC.
* Marc Aquil·li Julià, magistrat romà, cònsol l'any 38.
* Gai Aquil·li Gal, jurista romà de finals de la república.
# Resolució 923 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 923 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de maig de 1994. Després de reafirmar la Resolució 733 (1992) i totes les seves resolucions posteriors sobre la situació a Somàlia, el Consell va adoptar mesures per resoldre la situació i va ampliar el mandat de la Segona Operació de les Nacions Unides a Somàlia (UNOSOM II) fins al 30 de setembre de 1994.
Es va instar als partits i faccions de Somàlia a treballar per a la reconciliació i complir els acords i els compromisos adquirits, i es va acollir amb satisfacció una declaració de les parts en aquest sentit. La declaració també establirà procediments per a la conferència de reconciliació, elegir un president de Somàlia, vicepresident i primer ministre, i completar i revisar la formació d'un sistema legal independent.
Hi va haver preocupació pels retards en el procés de reconciliació i la deterioració de la situació de seguretat a Somàlia. Van ser condemnats la lluita, el bandolerisme, la violència i els atacs armats a l'ajuda humanitària. La seguretat dels treballadors i el personal de les Nacions Unides era important, oferint homenatge a aquells de diversos països que havien perdut la seva vida a Somàlia. El Consell també va prendre nota que els líders somalis havien demanat el suport continu de la UNOSOM II durant els esforços de reconciliació i rehabilitació, mentre es preveu que la UNOSOM II estigui completa el març de 1995.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va prorrogar el mandat de la UNOSOM II fins al 30 de setembre de 1994 a propòsit d'una revisió presentada pel Secretari General Boutros Boutros-Ghali a tot tardar el 29 de juliol de 1994 sobre la situació humanitària, política i de seguretat a Somàlia i el seu futur. Totes les parts havien de cooperar amb la UNOSOM II i les seves obligacions, incloses les del desarmament voluntari, i immediatament negociar d'altres.
El Consell va exigir que finalitzés la violència i la intimidació contra els treballadors humanitaris, i va reafirmar que l'embargament d'armes a Somàlia era obligatori. Es va acollir amb satisfacció el progrés en l'establiment dels programes de justícia i policia de la UNOSOM II, juntament amb els estats membres que van proporcionar assistència d'aquesta manera. Finalment, es va destacar la importància contínua de la UNOSOM II amb les tropes necessàries, el personal civil, l'equipament, el suport financer i logístic per dur a terme el seu mandat.

## Referències

* 1 2 Mayall, James. The New interventionism, 1991–1994: United Nations experience in Cambodia, former Yugoslavia, and Somalia. Cambridge University Press, 1996, p. 194. ISBN 978-0-521-55856-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra Civil somali

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lekárovce

Lekárovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1400.
# Jemimah Kariuki

Jemimah Kariuki és una doctora kenyana especialitzada en medicina preventiva, salut materna i infantil. És la fundadora del Peace Club, iniciat com a resposta a la violència postelectoral el 2007, i del Club de Salut Pública (dedicat a la prevenció i la sensibilització contra el càncer de coll uterí). És resident en obstetrícia i ginecologia a l'Hospital Nacional Kenyatta, adscrit a la Universitat de Nairobi.
Com a estudiant d'obstetrícia i ginecologia, va notar un fort descens dels ingressos materns, però un augment de les complicacions durant la pandèmia de la COVID-19, especialment durant el toc de queda. El seu país ja era un dels països amb una mortalitat materna més alta, tant de les mares com dels fills; però el toc de queda va fer que augmentés, segons opinen els experts, a falta de dades oficials.
En adonar-se que l'accés a l'assistència sanitària es va retardar per les limitades opcions de transport, va proposar vehicles amb llicència que portaven les dones de casa a l'hospital. Aquesta idea va donar lloc a Wheels for Life, un servei gratuït d'ambulàncies.
El 23 de novembre del 2020 Kariuki va figurar a la llista de les 100 dones més influents de l'any que publica la BBC.

## Referències

* ↑ «Two Kenyan women featured on BBC’s most influential list» (en anglès). PD Online. Njeri Maina, 27-11-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «The repercussions of Covid-19 fight» (en anglès). Standard Media. Judith Mukiri Mwobobia, 01-06-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Free ambulance helps save mothers and babies in Kenya lockdown» (en anglès). Reuters. Ayenat Mersie, 07-07-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Coronavirus in Kenya: 'I couldn't let women die in childbirth during curfew'» (en anglès). BBC. Esther Akello, Anthony Irungu, 17-06-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Pregnant women at risk of death in Kenya's COVID-19 curfew» (en anglès). acces WDUN. Associated Press, 25-07-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
* 1 2 «BBC 100 Women 2020: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 23-11-2020.
# Aeroport Internacional de Šiauliai

L'Aeroport de Šiauliai (també conegut com a Aeroport Zokniai, en lituà: Šiaulių tarptautinis oro uostas) (IATA: SQQ, OACI: EYSA) es troba a 7 quilòmetres al sud-est de la ciutat de Siauliai, al nord de Lituània. Cobreix una àrea de 471 hectàrees.

## Història

L'actual aeroport civil de Šiauliai va ser una de les més grans bases aèries soviètiques a la zona. En aquest lloc van estar les bases, fins començaments dels 90 i de manera simultània, d'una ala d'avions cisterna i d'alerta primerenca amb avions Miasíshchev M-4 que donava suport a una ala d'avions de combat i una ala de bombarders estratègics, totes dues també amb seu en la mateixa base aèria. La base disposava d'un polvorí de bombes atòmiques per ésser llançades des dels avions En [aquest enllaç | aquest assistent] es pot veure, ja fora de servei, un dipòsit soviètic de bombes atòmiques de l'aeroport de Šiauliai.
L'aeroport té un ús mixt militar i civil. La part militar rep el nom de Base Aèria de Ðiauliai i la civil és l'aeroport civil de Šiauliai. Les dues parts es troben cada un dels costats de les pistes d'enlairament respectivament, a l'estil de l'aeroport de Gando a les Illes Canàries o Zaventem/Melsbroek a Brussel·les. No té serveis regulars de passatgers, encara que és usat per l'aviació privada. L'aeroport és massa petit per ésser usat per les companyies de càrrega o com a aeroport de trànsit. També és la base de la petita Força Aèria Militar Lituana, que no disposa d'avions de combat i només té una petita flota de transport lleuger, part d'aquest material és antic d'origen soviètic, que ara com ara s'està renovant amb material occidental.

## Destacament aeri de l'OTAN

L'aeroport de Šiauliai, és ara com ara l'única presència aèria de l'OTAN a les tres repúbliques bàltiques. En acceptar als països bàltics com a membres de l'OTAN, l'OTAN es va comprometre davant de Rússia a no establir bases o armes nuclears en terra bàltica. Tanmateix, ara com ara les repúbliques bàltiques no tenen capacitat econòmica i humana per disposar d'avions de combat propis per defensar-se. Davant la impossibilitat d'establir bases permanents i la pròxima necessitat de protegir l'espai aeri dels països bàltics, al febrer del 2004 l'OTAN va decidir establir, de manera provisional, un destacament aeri rotatori que ha de durar fins a la compra d'avions de combat per cada un dels països bàltics. A Šiauliai hi ha cada tres mesos un país de l'OTAN amb un destacament de quatre avions de combat.

## Referències

* ↑ ««Encara que al principi es va pensar a enviar F-18»».
* ↑ ««l'Exèrcit de l'Aire va ser a Šiauliai el 2006 amb avions Mirage F1»».

## Bibliografia

* Gordon, Yefim. MiG-23/27 Flogger: Soviet Swing-Wing Fighter/Strike Aircraft. Midland, 2005. ISBN 185780211X.

## Enllaços externs

* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Mor Karbasi

Mor Karbasi (hebreu: מור קרבסי‎) (Jerusalem, 23 d'abril de 1986) cantautora israeliana en judeocastellà establerta a Londres amb la seva parella. De mare d'origen marroquí nascuda a Natzaret —Shoshana Karbasi— i pare d'origen persa, en la música que compon mescla aquestes influències amb música europea i llatinoamericana. A més ha arreglat diversos temes de música andalusa a l'hebreu.

## Discografia

* Hija de la Primavera (2011)
* The Beauty and the Sea (2008)

## Enllaços externs

* MySpace - Mor Karbasi
* Homepage of Mor Karbasi

## Referències

* ↑ «CD: Mor Karbasi, The Beauty and the Sea» (en anglès). The Guardian, 24-04-2008. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ «Tarbut San Fernando reconoce como miembro de honor a la cantante Mor Karbasi» (en castellà). Tarbut Sefarad, 22-07-2010. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ «Mor Karbasi y su «Hija de la primavera»» (en castellà). Radio Sefarad. [Consulta: 26 febrer 2022].
# Tractat de la Haia (1720)

El Tractat de la Haia de 1720 és un tractat signat el 17 de febrer de 1720 a la ciutat neerlandesa de la Haia. Mitjançant la signatura d'aquest tractat es va posar fi a la Guerra de la Quàdruple Aliança entre Felip V d'Espanya i els Regnes de la Gran Bretanya i França, l'Imperi austríac i les Províncies Unides.

## Antecedents

Felip V d'Espanya va ser confirmat rei d'Espanya pel Tractat d'Utrecht l'any 1713, possant així fi a la Guerra de Successió Espanyola. Mitjançant la signatura d'aquest tractat Felip va renunciar a les seves reclamacions sobre els territoris d'Itàlia i els Països Baixos.
Amb la intenció de recuperar aquests territoris l'any 1718 l'exèrcit espanyol va envair Sicília, que en virtut del tractat d'Utrecht havia estat cedida al ducat de Savoia. En resposta a aquesta agressió la Quàdruple Aliança entre la Gran Bretanya, França, Àustria i les Províncies Unides es van unir i van lluitar contra Espanya en l'anomenada Guerra de la Quàdruple Aliança.

## Efectes del tractat

Per la signatura d'aquest tractat es posà fi a la Guerra de la Quàdruple Aliança i Felip V abandonà totalment les seves reclamancions sobre Itàlia, assegurant-se però que el Ducat de Parma seria succeït pel seu fill Carles (que posteriorment també seria rei de les Dues Sicílies i Espanya) a l'extinció de la dinastia Farnese, fet que va ocórrer el 1731 a la mort d'Antoni I de Parma. En una altra disposició del Tractat, el duc Víctor Amadeu II de Savoia va acordar intercanviar Sicília per Sardenya amb l'Imperi austríac, per la qual cosa fou coronat rei de Sardenya.
Finalment Felip V d'Espanya va trencar el tractat l'any 1733 durant la Guerra de Successió de Polònia, quan les forces espanyoles van envair novament Sicília, sent reconegut Carles de Borbó nou rei del Regne de les Dues Sicílies el 1735.

## Referències

* ↑ Hargreaves-Mawdsley, W.N. Spain Under the Bourbons, 1700-1833 (en anglès). Macmillan, 1973, p. 69. ISBN 978-0333106846.
* ↑ Colletta, Pietro. History of the kingdom of Naples, 1734-1825, 1858, p. 41-42.

## Vegeu també

* Tractats de la Barrera
# Bruc vagant

El bruc vagant, (Erica vagans) —Cornish heath o wandering heath en anglès— és una espècie de bruc de la família de les ericàcies i és planta nativa d'Irlanda, Cornualla (Gran Bretanya), oest de França i Espanya (és molt rar a Catalunya). És un bruc vigorós que arriba a fer 75 cm d'alt i té les flors rosades.Floreix a l'estiu i la tardor. El seu epítet específic vagans literalment significa en llatí, "vagant"; i en aquest context significa "àmpliament distribuït".

## Ecologia i distribució

El bruc vagant és una espècie de distribució atlàntica que viu habitualment a les landes de bruguerola del Cantàbric i la part atlàntica de França. A la Gran Bretanya només es troba a Cornualla (Cornish heath significa bruc de Cornualla) on hi ha sòls alcalins que són els que prefereix aquesta espècie de bruc (la majoria de les espècies de brucs són en canvi calcífugs). A Cornualla la consideren la flor nacional.
Les espècies de distribució atlàntica poden arribar als Països Catalans de manera escadussera. Habitualment penetren per la Vall d'Aran (la única vall atlàntica de Catalunya). El bruc vagant, en canvi, té comptadíssimes poblacions al Pallars Jussà i al Moianès. Atesa la seva raresa a Catalunya ha estat catalogada com espècie "en perill d'extinció" per la Generalitat.

## Com a planta ornamental

N'hi ha nombrosos cultivars amb flors de diferents colors: blanques, rosades, malves i porpra. Els següents cultivars han guanyat el premi de la Royal Horticultural Society:Award of Garden Merit:-
* E. vagans f. alba 'Cornish Cream' (white-flowered variety)
* E. vagans f. alba 'Kevernensis Alba' (white-flowered variety)
* E. vagans f. aureifolia 'Valerie Proudley' (gold-leaved variety)

## Referències

* ↑ RHS A-Z encyclopedia of garden plants. United Kingdom: Dorling Kindersley, 2008, p. 1136. ISBN 1405332964.
* ↑ Harrison, Lorraine. RHS Latin for gardeners. United Kingdom: Mitchell Beazley, 2012, p. 224. ISBN 9781845337315.
* ↑ Plantlife website County Flowers page Arxivat 2015-04-30 a Wayback Machine.
* ↑ James Minahan, The complete guide to national symbols and emblems, Volume 1, 2009
* ↑ «Atlas de la Flora de los Pirineos». [Consulta: 18 abril 2024].
* ↑ «RESOLUCIÓ AAM/732/2015, de 9 d'abril, per la qual s'aprova la catalogació, descatalogació i canvi de categoria d'espècies i subespècies del Catàleg de flora amenaçada de Catalunya». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2024].
* ↑ «RHS Plant Selector - Erica vagans f. alba 'Cornish Cream'». Arxivat de l'original el 18 d'octubre 2019. [Consulta: 19 juny 2013].
* ↑ «RHS Plant Selector - Erica vagans f. alba 'Kevernensis Alba'». Arxivat de l'original el 18 d'octubre 2019. [Consulta: 19 juny 2013].
* ↑ «RHS Plant Selector - Erica vagans f. aureifolia 'Valerie Proudley'». [Consulta: 19 juny 2013].
# Aquil·leu

Aquil·leu és el nom dels següents personatges:
* Aquil·les o Aquil·leu és un heroi de la mitologia grega, va participar en la Guerra de Troia i és un dels personatges principals de la Ilíada d'Homer.
* Aureli Aquil·leu, usurpador del tron imperial romà
* Aquil·leu i Nereu, sants màrtirs a Roma
* Aquil·leu, Fèlix i Fortunat de Valença, llegendaris sants màrtirs.
# Jemison

Jemison és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 2.248 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jemison tenia 2.248 habitants, 840 habitatges, i 636 famílies. La densitat de població era de 106,9 habitants/km².
Dels 840 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.250 $ i la renda mediana per família de 41.202 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.958 $ mentre que les dones 21.083 $. La renda per capita de la població era de 15.288 $. Aproximadament el 12,4% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Aidan Dodson

Aidan Mark Dodson (Londres, 11 de setembre de 1962) és un egiptòleg i historiador anglès. És professor honorari d'egiptologia a la Universitat de Bristol des de l'1 d'agost de 2018.

## Carrera acadèmica

Dodson va estudiar a la Langley Grammar School (1975–1981), abans de traslladar-se al Collingwood College, de Durham (1981-1982). Va completar una llicenciatura a la Universitat de Liverpool (1985), i un MPhil (1986, pràctica de museus i arqueologia) i un doctorat (1995, en egiptologia) al Christ's College, Cambridge. Va començar a ensenyar a la Universitat de Bristol l'octubre de 1996, ocupant també el càrrec de professor Simpson d'egiptologia a la Universitat Americana del Caire de gener a juliol de 2013.
Els seus principals interessos en la recerca van enfocats a l'Antic Egipte, amb especial atenció a la història i la cronologia dinàstica, l'arquitectura de les tombes, disseny de sarcòfags i taüts, equipament canòpic i història de l'egiptologia. Altres camps d'estudi que ha desenvolupat han estat les marines de guerra de finals del segle XIX i principis del XX i les tombes reials de la Gran Bretanya.
És autor de més de vint llibres i 300 articles i ressenyes.
Dodson va ser escollit membre de la Society of Antiquaries de Londres el 2003.

## Obra publicada
### Egiptologia

* Egyptian Rock-cut Tombs (1991)
* The Canopic Equipment of the Kings of Egypt (1994)
* Monarchs of the Nile (1995) (editcions revisades el 2001 i 2015)
* After the Pyramids (2000)
* The Hieroglyphs of Ancient Egypt (2001)
* The Pyramids of Ancient Egypt (2003)
* The Complete Royal Families of Ancient Egypt (amb Dyan Hilton) (2004) (2010, editció revisada)
* Ancient Egypt: Pyramids and Hieroglyphs (2006)
* The Tomb in Ancient Egypt (with Salima Ikram) (2008)
* Amarna Sunset: Nefertiti, Tutankhamun, Ay, Horemheb, and the Egyptian Counter-Reformation (2009) (2018, editció revisada)
* Poisoned Legacy: The Fall of the Nineteenth Egyptian Dynasty (2010) (2016, editció revisada)
* Afterglow of Empire: Egypt from the Fall of the New Kingdom to the Saite Renaissance (2012) (2020, editció revisada)
* Amarna Sunrise: Egypt from Golden Age to Age of Heresy (2014)
* The Royal Tombs of Ancient Egypt (2016)
* Sethy I, King of Egypt: His Life and Afterlife (2018)
* Rameses III, King of Egypt: His Life and Afterlife (2019)
* Nefertiti, Queen and Pharaoh of Egypt: Her Life and Afterlife (2020)
* The First Pharaohs, Their Lives and Afterlives (2021)
* Tutankhamun, King of Egypt: His Life and Afterlife (2022)

### Altres llibres

* The Royal Tombs of Great Britain (2004) (2017, editció revisada)
* The Kaiser's Fleet: German Capital Ships 1871-1918 (2015)
* Before the Battecruiser: The Big Cruiser in the World's Navies 1865-1910 (2018)
* German Battleship Helgoland (2019)
* Spoils of War: The Fate of Enemy Fleets after the Two World Wars (amb Serena Cant) (2020)

## Referències

* ↑ «Professor Aidan M Dodson» (en anglès). Universitat de Bristol. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Aidan Dodson» (en anglès). ORCID. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Professor Aidan M Dodson - Research output» (en anglès). Universitat de Bristol. [Consulta: 14 juny 2023].
# Mor och dotter

Mor och dotter (literalment "mare i filla") és una pel·lícula muda dramàtica sueca estrenada el 1912 i dirigida per Mauritz Stiller. Aquesta és la primera pel·lícula de Stiller que apareix públicament.

## Sinopsi

El comte Raoul de Saligny visita Elvira que després esdevindrà la seva amant; però la filla d'Elvira s'enamora d'ell... Això porta a un drama de gelosia, perquè Elvira mata Raoul amb una pistola. És declarada culpable del crim i condemnada a vuit anys de presó. La seva filla, que mentrestant s'ha unit a la Creu Roja], va a la presó i mare i filla es reconcilien abans que la mare mori.

## Repartiment

* Anna Norrie: Elvira Sylva
* Mauritz Stiller: Raoul de Saligny
* Lilly Jacobsson: la filla d'Elvira
* Nils Elffors: el maître d'hôtel
* Mabel Norrie

## Producció

La pel·lícula es va rodar a la segona meitat de juny de 1912. Es va projectar per primera vegada el 30 de setembre de 1912 al cinema Röda Kvarn de Sveasalen a Estocolm. La pel·lícula es va rodar a l'estudi del teatre suec Biograft a Lidingö. La fotografia de la pel·lícula és de Julius Jaenzon. La pel·lícula va ser exportada a Alemanya amb el títol Mutter und Tochter i projectada a Berlín, però va ser prohibida pels censors a Baviera a causa de la seva llicència moral.

## Notes i referències

* ↑ (suec) Svenska Filmdatabas
* ↑ (anglès) IMDb
* ↑ (suec) Svenska Filmdatabas

## Enllaços externs

* (suec) Svenska Filmdatabas