OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cecidòmids

Els cecidòmids (Cecidomyiidae, de vegades escrit incorrectament Cecidomyidae) és una família de dípters nematòcers. La major part de les espècies presenten larves que s'alimenta dins dels teixits de les plantes provocant la formació d'agalles. Segons les darreres estimacions conté 761 gèneres i 6296 espècies. Algunes espècies són plagues de l'agricultura. Un gran nombre d'espècies de cedidòmids són, en canvi, enemics naturals d'altres plagues agrícoles, en alguns caos es consideren parasitoides i es fan servir en el control biològic.
Els cecidòmids són insectes molt fràgils que normalment només fan 2–3 mm de llargada; molts d'ells fan menys d'1 mm de llarg. Es caracteritzen per tenir les ales piloses i les antenes llargues.

## Referències

* ↑ Pape, T., Blagoderov, V., & Mostovski, M. B. (2011). Order Diptera Linnaeus, 1758. Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148(237), 222-229.
* Jahn, GC and B. Khiev. 2004. Gall midge in Cambodian lowland rice. pp. 71–76. In J. Benett, JS Bentur, IC Pasula, K. Krishnaiah, [eds]. New approaches to gall midge resistance in rice. Proceedings of the International Workshop, 22–24 November 1998, Hyderabad, India.
* Los Baños (Philippines): International Rice Research Institute and Indian Council of Agricultural Research. 195 p. ISBN 971-22-0198-8
* Heong, KL, YH Chen, DE Johnson, GC Jahn, M Hossain, RS Hamilton. 2005. Debate Over a GM Rice Trial in China. Letters. Science, Vol 310, Issue 5746, 231-233, 14 October 2005.
* Huang, J., Ruifa Hu, Scott Rozelle, Carl Pray. 2005. Insect-Resistant GM Rice in Farmers' Fields: Assessing Productivity and Health Effects in China. Science (29 April 2005) Vol. 308. no. 5722, pp. 688 – 690. doi:10.1126/science.1108972
* Mohn, E. 1966-1971. Cecidomyiidae (=Itonididae). Cecidomyiinae (part). In: Lindner, E. (Ed.) Die Fliegen der Palaearktischen Region 2(2): 1-248.

## Enllaços externs

* Diptera.info images
* Family description and images
# Otto Aasen

Otto Aasen (Fåberg, 1 de gener de 1894 - Rjukan, 20 d'octubre de 1983) fou un esquiador nòrdic noruec que va competir durant les dècades de 1910 i 1920.
Guanyà la combinada nòrdica al festival d'esquí de Holmenkollen el 1917 i 1918. Per aquestes victòries va rebre la medalla Holmenkollen el 1919, que compartí amb Thorleif Haug.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en la prova de salt d'esquí del Campionat del món d'esquí nòrdic de 1926. Va competir en esquí de fons a nivell nacional.

## Referències

* 1 2 J.V. «Otto Aasen». Aftenposten, 28-10-1983.
* ↑ Holmenkollen medalists Arxivat 18 December 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (noruec)
* ↑ Otto Aasen a International Ski Federation
# Txukanovita

La txukanovita o chukanovita és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la rosasita. Rep el seu nom en honor del físic i mineralogista rus Nikita V. Txukànov, especialista en espectroscòpia d'infraroig.

## Característiques

La txukanovita és un carbonat de fórmula química Fe₂(CO₃)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 3,5 a 4. És l'anàleg mineral amb ferro de la malaquita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la txukanovita pertany a «05.BA: Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb Cu, Co, Ni, Zn, Mg, Mn» juntament amb els següents minerals: atzurita, georgeïta, glaucosferita, kolwezita, malaquita, mcguinnessita, nul·laginita, pokrovskita, rosasita, zincrosasita, auricalcita, hidrozincita, holdawayita, defernita, loseyita i sclarita.

## Formació i jaciments

És un producte de l'alteració terrestre del ferro en meteorits. Va ser descoberta al meteorit Dronino, trobat al raion de Kassímov (Província de Riazan, Rússia). També ha estat descrita en el meteorit Morasko, trobat a Poznań (Voivodat de Gran Polònia, Polònia). Es tracta dels dos únics indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral; tot i que també ha estat observada com a producte de corrosió antropogènica al bescanviador d'aigua calenta d'una planta industrial a Beringen, Suïssa. Un anàleg sintètic també es va obtenir com a producte de les interaccions Fe-argila durant el refredament simulat de recipients en dipòsits de residus radioactius.

## Referències

* 1 2 3 «Chukanovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ Garrido Rufaste, J.L.; Ybarra Grande, J.M. «Nomenclàtor mineralògic GMC». Grup Mineralògi Català, 01-07-2023, pàg. 15 [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Rosasite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 maig 2017].
* ↑ Erdös, E.; Altorfer, H. Werkstoffe und Korrosion, 1976.
* ↑ Pignatelli, I.; Mugnaioli, E., Mosser-Ruck, R., Barres, O., Kolb, U., Michau, N. «A multi-technique, micrometer- to atomic-scale description of a synthetic analogue of chukanovite, Fe₂(CO₃)(OH)₂». European Journal of Mineralogy, 26(2), pàg. 221-229.
# Bisbat d'Havelberg

El Bisbat d'Havelberg (alemany: Bistum Havelberg) fou una diòcesi catòlica romana fundada pel Rei Otó I del Sacre Imperi Romanogermànic el 10 de maig del 946 quan es va assegurar el domini de la regió. La diòcesi era sufragània de l'Arquebisbat de Magdeburg. El seu bisbe més famós fou Anselm d'Havelberg. La seva seu era a Havelberg a la Marca del Nord i aproximadament cobria el Priegnitz (Prignitz) però el territori amb poder temporal del bisbe era més reduït. La catedral fou començada per Anselm i consagrada pel seu successor Walo el 16 d'agost de 1170. El 1270 la seu del bisbat fou traslladada d'Havelberg a Wittstock. La "Sang Sagrada de Wilsnack" (hòsties sacramentals que van escapar intactes a un devastador incendi que no va deixar res més) fou famosa en temps del bisbe Dietrich Man (1370-1385). El darrer bisbe catòlic fou Bussó von Alvensleben, mort el 4 de maig de 1548. Com a resultat del triomf de la Reforma Protestant, el bisbat fou secularitzat i unit al marcgraviat de Brandenburg el 1598.

## Llista de bisbes

| Nom | Des de | Fins a |
| Udó | 946 | 983 |
| Seu vacant | 983 | 991 |
| Hilderic | 991 | 1008 |
| Eric | 1008 | 1024 ? |
| Gottschalk | 1024 ? | 1085 |
| Wichmann | 1085 | 1089 |
| Heziló | abans de 1096 | 1110 ? |
| Bernat | 1110 ? | 1118 |
| Haimó | 1118 | 1120 |
| Gumbert | 1120 | 1125 |
| Anselm | 1126 | 1155 |
| Waló | 1155 | 1176 |
| Hugibert/Hubert | 1176 | 1191 |
| Helmbert | 1191 | 1206 |
| Sibodó de Stendal | 1206 | 1219 |
| Guillem | 1219 | 1244 |
| Enric I von der Schulenburg o potser von Kerkow | 1244 | 1270 |
| Enric II von Sternberg | 1270 | 1290 |
| Hermann de Brandenburg | 1290 | 1291 |
| Joan I de Brandenburg | 1291 | 1292 |
| Joan II | 1292 | 1304 |
| Arnold (possiblement von Plötz) | 1304 | 1312 |
| Rainer von Dequede | 1312 | 1319 |
| Enric III | 1319 | 1324 |
| Dietrich I Kothe | 1325 | 1341 |
| Burkhard I von Bardeleben | 1341 | 1348 |
| Burkhard II von Lindow-Ruppin | 1348 | 1370 |
| Dietrich Man | 1370 | 1385 |
| Johann III Wöplitz | 1385 | 1401 |
| Otto von Rohr I | 1401 | 1427 |
| Frederic I Krüger | 1427 | 1427 |
| Joan IV von Beust | 1427 | 1427 |
| Conrad von Lintorf | 1427 | 1460 |
| Witticó Gans Edler von Putlitz | 1461 | 1487 |
| Bussó I von Alvensleben | 1487 | 1493 |
| Otó II von Königsmarck | 1493 | 1501 |
| Joan von Schlabrendorf | 1501 | 1520 |
| Hieronymus Schulz, abans bisbe de Brandenburg | 1520 | 1522 |
| Bussó II von Alvensleben | 1522 | 1548 |
| Frederic II Brandenburg (Luterà) | 1548 | 1552 |
| Seu vacant | 1552 | 1554 |
| Joaquim Frederic, Elector de Brandenburg (Luterà) | 1552 | 1598 |

## Enllaços externs

* Giga-Catholic Information
* Catholic Hierarchy
# Bisbat d'Inchon

El bisbat d'Inchon (llatí: Dioecesis Inchonensis) és una diòcesi de l'Església catòlica a Corea del Sud, sufragània de l'arquebisbat de Seül. El 2006 tenia 397.256 batejats sobre una població de 4.240.000 habitants. Actualment està dirigida pel bisbe John Baptist Jung Shin-chul.

## Territori

La diòcesi compren les ciutats de Inchon, Gimpo, Bucheon, Siheung (en part) i Ansan, a la província de Gyeonggi.
La seu episcopal es troba a la ciutat d'Inchon, on es troba la catedral Dapdong.
El territori està dividit en 102 parròquies.

## Història

El vicariat apostòlic d'Inchon va erigir-se el 6 de juny de 1961 mitjançant la butlla Coreanae nationis orae del Papa Joan XXIII, escindint-se del territori del vicariat apostòlic de Seül.
El 10 de març de 1962 el vicariat apostòlic va ser elevat a diòcesi mitjançant Fertile Evangelii semen, també de Joan XXIII.

## Cronologia episcopal

* William John McNaughton (Gulielmo Kil-mo Na), M.M. (6 de juny de 1961 – 25 d'abril de 2002, retirat)
* Boniface Choi Ki-San (25 d'abril de 2002 - 30 de maig de 2016 mort)
* John Baptist Jung Shin-chul, des del 10 de novembre de 2016

## Estadístiques

A finals del 2019, la diòcesi tenia 517.105 batejats sobre una població de 4.433.292 persones, equivalent a l'11,7% del del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diàques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diàques | homes | dones | |
| 1970 | 54.983 | 951.662 | 5,8 | 29 | 10 | 19 | 1.895 | | 28 | 95 | 17 |
| 1980 | 79.290 | 1.491.484 | 5,3 | 50 | 28 | 22 | 1.585 | | 39 | 167 | 33 |
| 1990 | 202.562 | 2.709.130 | 7,5 | 85 | 52 | 33 | 2.383 | | 62 | 329 | 56 |
| 1999 | 327.866 | 3.553.613 | 9,2 | 141 | 100 | 41 | 2.325 | | 65 | 464 | 72 |
| 2000 | 340.008 | 3.609.282 | 9,4 | 157 | 110 | 47 | 2.165 | | 78 | 479 | 77 |
| 2001 | 353.219 | 3.674.009 | 9,6 | 165 | 120 | 45 | 2.140 | | 85 | 509 | 80 |
| 2002 | 363.681 | 3.657.511 | 9,9 | 167 | 128 | 39 | 2.177 | | 75 | 525 | 81 |
| 2003 | 372.213 | 3.686.925 | 10,1 | 177 | 134 | 43 | 2.102 | | 92 | 504 | 85 |
| 2004 | 375.313 | 3.753.748 | 10,0 | 181 | 138 | 43 | 2.073 | | 87 | 523 | 90 |
| 2006 | 397.256 | 4.240.000 | 9,4 | 200 | 168 | 32 | 1.986 | | 152 | 520 | 102 |
| 2013 | 465.496 | 4.516.050 | 10,3 | 293 | 247 | 46 | 1.588 | | 138 | 631 | 118 |
| 2016 | 496.364 | 4.361.610 | 11,4 | 309 | 259 | 50 | 1.606 | | 135 | 632 | 122 |
| 2019 | 517.105 | 4.433.292 | 11,7 | 345 | 290 | 55 | 1.498 | | 113 | 628 | 127 |

## Referències

* ↑ «Diocese of Incheon». Catholic-Hierarchy. [Consulta: 12 febrer 2014].
* ↑ «Diocese of Incheon». Giga Catholic. [Consulta: 12 febrer 2014].

## Fonts

* Anuari pontifici del 2007 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diòcesi d'Inchon (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi Arxivat 2016-11-14 a Wayback Machine. (coreà)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Coreanae nationis orae, AAS 54 (1962), p. 265 (llatí)
* Butlla Fertile Evangelii semen, AAS 54 (1962), p. 552 (llatí)
# Blau@Ictínea

Blau@Ictínea és un projecte de barri tecnològic que estaria situat al districte barceloní de Sants-Montjuïc, ubicat a la zona portuària del Morrot: entre l'Avinguda del Paral·lel, la Zona Franca, la muntanya de Montjuïc i el mar Mediterrani.

## Història

La primera proposta d'aquest barri va ser realitzada per Xavier Trias durant la campanya a les eleccions municipals del 2007, època en què el mercat immobiliari encara estava a l'alça. Posteriorment ja durant la crisi econòmica de la segona mitat de la dècada del 2000, es va reformar la proposta. Durant una visita de l'alcaldable a Nova York, es va entrevistar amb l'Autoritat Portuària de Nova York i Nova Jersey, amb qui va signar un preacord de col·laboració per establir un grup de treball.

## Referències

* ↑ «Trias retoma su proyecto de barrio tecnológico en los muelles del Morrot» (en castellà). El Mundo, 18-05-2011. [Consulta: 14 juny 2011].
* ↑ «Trias vol un barri tecnològic al Morrot amb 2.000 vivendes». El Periódico de Catalunya, 19-05-2011. [Consulta: 14 juny 2011].
* ↑ «Trias proposa una oficina per captar capital forà». El Periódico de Catalunya, 04-03-2011. [Consulta: 14 juny 2011].

## Vegeu també

* Districte 22@
* Granvia L'H
# Blau cel

Blau cel, blau celestí o blau pàl·lid és el nom d'un color del camp cromàtic del blau. El seu codi RGB és el 77B5FE en el sistema hexadecimal.
El terme blau cel fa referència al color del cel. És un blau clar i lluminós.
L'expressió blau cel és invariable en gènere i en nombre, exemple: Una roba i vetes blau cel.

## Vegeu també

* Blau
* Llista de colors

## Referències

* ↑ «Chroma - Diccionari dels colors». Arxivat de l'original el 2016-12-08. [Consulta: 3 agost 2010].
* 1 2 Dictionnaire de l'Académie française (9ème édition)
# Berner Alpkäse

El Berner Alpkäse és un formatge suís produït a l'Oberland bernès i les regions veïnes dels prealps de Vaud i Lucerna. Compta amb una AOC a Suïssa des del 26 de març de 2004. Quan el formatge es madura durant 12 mesos, la pasta s'endureix i pot ser raspallada per convertir-se en el Berner Hobelkäse AOC.

## Referències

* ↑ Office fédéral de l'agriculture (OFAG)
* ↑ AOC Suïssa

## Enllaços externs

* Berner Alpkäse - Lloc web oficial
# Bolborhynchus

Bolborhynchus és un gènere d'ocells de la família dels psitàcids.

## Llistat d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* periquito front-rogenc (Bolborhynchus ferrugineifrons)
* periquito llistat (Bolborhynchus lineola)
* periquito andí (Bolborhynchus orbygnesius)

## Referències

* ↑ «Bolborhynchus (Bolborhynchus sp.) - Avibase». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Bolborhynchus lineola (Cassin, 1853)» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Parrots, cockatoos – IOC World Bird List». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Catita Frentirrufa - eBird» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Catita Barrada - eBird» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Catita Andina - eBird» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
# Borda Castèth

La Borda Castèth és una obra d'Es Bòrdes (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Escala orientada al nord-est que dona accés a la primera planta de la bòrda. L'escala s'assenta en una base feta en pedra del país. Els graons es disposen en grans lloses de pissarra. La porta d'accés al paller s'ha situat en la part anomenada penau i es troba perpendicular a la capièra del llosat. La llinda rectangular de la porta construïda mitjançant una biga de fusta recolzada els seus extrems en el marc de fusta de l'obertura.

## Referències

* ↑ «Borda Castèth». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Bossa (bolet)

La bossa (Clavariadelphus pistillaris) és un bolet d'estranya fesomia en forma de mà de morter.

## Morfologia

Arriba als 15 o 20 cm d'alçària i 5 de gruix, de superfície llisa o bé solcada de dalt a baix, d'un groc net en els exemplars joves, ocraci en els més desenvolupats, amb taques rogenques en els llocs fregats o ferits.
L'himeni recobreix tota la superfície del bolet.
Carn ferma, blanquinosa, s'enfosqueix en contacte amb l'aire, d'olor suau i gust amarg.

## Hàbitat

Ix a la tardor, solitari o en grupets, en boscos caducifolis i mixtos.

## Comestibilitat

És un bolet comestible de molt baixa qualitat, tant per la textura de la seua carn com pel seu gust amarg. A més, és purgant.

## Possibles confusions amb altres espècies

Hi ha una espècie propera, Clavariadelphus truncatus, que se'n diferencia per ser eixamplat i pla a la part superior i pel gust dolcet de la seua carn, cosa que fa que se'l consideri comestible de millor qualitat.

## Referències

* ↑ Cuello Subirana, Josep. Els noms dels bolets. Bellaterra: Lynx, 2007, p. 493. ISBN 978-84-96553-39-2.

## Bibliografia

* Pascual, Ramon; Llimona, Xavier; Nistal, Miquel; Cuello, Pilar i Cuello, Josep: Els bolets. Edicions Intercomarcals, S.A, Col·leccions Temàtiques, volum I, Manresa, 1994. ISBN 84-88545-06-1, plana 62.

## Enllaços externs

* Fotografia i descripció d'aquest bolet. (italià)
Viccionari
# Blunt (Dakota del Sud)

Blunt és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 370 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blunt tenia 370 habitants, 153 habitatges, i 106 famílies. La densitat de població era de 291,5 habitants per km².
Dels 153 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,8% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.571 $ i la renda mediana per família de 31.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.727 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era de 14.155 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blunt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blunt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Botoșani

Botoşani (pronunciat, en romanès, [botoˈʃanʲ]) és una ciutat del nord de la regió de Moldàvia, a Romania, capital del judeţ (o província) del mateix nom. Té una població de 106.847 habitants (2011). És un nucli industrial –indústria tèxtil, de la confecció, alimentària i metal·lúrgica– i agrícola.
Està situada a la cruïlla de diverses rutes comercials i, inicialment, la ciutat va actuar com a vila mercantil. Al segle xvi ja era coneguda perquè hi tenia lloc «la fira més gran i més antiga de Moldàvia». Hi van residir grans comunitats de mercaders jueus i armenis a partir del segle xvii.
Botoşani és el lloc de naixement del famós historiador Nicolae Iorga (1871-1940), i a la vila veïna d'Ipoteşti hi va néixer l'important poeta romanès Mihai Eminescu (1850-1889).

## Orígens del nom

El nom de la ciutat probablement prové del nom d'una família de boiars, els Botaş, que van habitar la ciutat a partir del segle xi. El nom d'aquesta família apareix en registres que daten dels temps del príncep Ştefan cel Mare (Esteve el Gran) com una de les més importants de Moldàvia. Segons una altra hipòtesi, el nom provindria del cap mongol Batus o Batu Khan, net de Genguis Kan, que hauria ocupat aquesta regió durant el segle xiii.

## Ciutats agermanades

La ciutat de Botoşani està agermanada amb les localitats de:
* Brest, Belarús
* Laval, Québec (Canadà)

## Referències

* ↑ «Botoșani». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Ajuntament de Botoşani (romanès)
# Botris (desambiguació)

«Botris» té aquests significats:
Geografia:
Onomàstica:
* Botris de Messana, poeta grec
* Botris (metge), metge grec.
# Brigitte Broch

Brigitte Broch (Köslin, Pomerània, 21 de novembre de 1943) és una dissenyadora de producció germànico-mexicana.

## Vida personal

Broch és una ciutadana naturalitzada mexicana. Ha estat nominada a la categoria de l'Oscar al millor disseny de producció.
* Nominada als Premis Oscar de 1996 per Romeo + Juliet. Nominació compartida amb Catherine Martin. Va ser derrotada per El pacient anglès.
* Guanyadora dels Premis Oscar de 2001 Moulin Rouge!. Victoria Compartida amb Catherine Martin.

## Filmografia

* Romeo + Juliet (1996)
* Amores perros (2000)
* Moulin Rouge! (2001)
* Las mujeres de verdad tienen curvas (2002)
* 21 grams (2003)
* Babel (2006)
* The Reader (2008)
* Vantage Point (2008)
* Biutiful (2010)
* Safe House (2012)

## Referències

* ↑ «Hollywood ve a Cuarón como un trabajador más». El Financiero. [Consulta: 11 novembre 2017].
* ↑ «The 69th Academy Awards (1997) Nominees and Winners». oscars.org. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: novembre 2017].
* ↑ «The 74th Academy Awards (2002) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences. AMPAS [Consulta: novembre 2017].
# The Big House

The Big House és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George W. Hill, estrenada el 1930.

## Argument

Un pres s'enamora amb la germana del seu nou company de cel·la, només per embolicar-se en una fuga que tindrà conseqüències letals.

## Producció

La pel·lícula va ser produïda per Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) (controlat per Incorporated Loew) (A Cosmopolitan Production)

## Distribució

Distribuït per la Metro-Goldwyn-Mayer (MGM), la pel·lícula va ser estrenada als cinemes dels EUA el 14 juny de 1930. A Nova York, la pel·lícula va ser presentada el 24 de juny. Distribuida en el mercat mundial, la pel·lícula va ser estrenada a Turquia el 1932 amb el títol Demir kapi. A Alemanya, va ser reposada per la TV alemanya el 7 de juliol de 1991 sota el títol Hölle hinter Gittern.

## Repartiment

* Chester Morris: John Morgan
* Wallace Beery: 'Machine Gun' Butch Schmidt
* Lewis Stone: Warden James Adams
* Robert Montgomery: Kent Marlowe
* Leila Hyams: Anne Marlowe
* Karl Dane: Olsen
* Claire McDowell: Mrs. Marlowe
* Robert Emmett O'Connor: Sergent de policia Donlin
* Tom Wilson: Sandy, guarda

## Premis i nominacions
### Premis

* 1930: Oscar a la millor edició de so per Douglas Shearer (director de so) (M-G-M Studio Sound Department)
* 1930: Oscar al millor guió adaptat per Frances Marion

### Nominacions

* 1930: Oscar a la millor pel·lícula
* 1930: Oscar al millor actor per Wallace Beery

## Crítica

* "The Big House", aconsegueix el seu clímax amb les escenes d'un intent de fuga de la presó. És una pel·lícula en la qual la direcció, la fotografia, el treball de so i la magnífica representació agafen protagonisme sobre el negligible guió. No obstant això, és una pel·lícula que se'n surt ràpidament, amb alguns episodis bons i altres on l'humor no està massa forçat.

## Referències

* ↑ # Akas IMDb Release
* ↑ HALL, MORDAUNT. «The Big House» (en anglès). The New York Times, 25-06-1930. [Consulta: 15 febrer 2012].