OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isabel de França i de Provença

Isabel de França i de Provença (1241 - Hieres 1271), princesa de França i reina consort de Navarra (1255-1270).

## Orígens familiars

Nasqué el 2 de març de 1241 sent la segona filla del rei Lluís IX de França i Margarida de Provença. Per línia paterna era neta de Lluís VIII de França i Blanca de Castella, i per línia materna del comte Ramon Berenguer V de Provença i Beatriu de Savoia. Fou germana del rei Felip III de França.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1258 a Melun amb el rei Teobald II de Navarra, comte de Xampanya. D'aquest matrimoni, però, no hi hagué fills.
Teobald II morí el 1270 en el seu retorn de Terra Santa de participar en la Vuitena Croada. Isabel de França morí el 17 d'abril de l'any següent a la localitat de Hieres.
Persones de les croades
# Ismaily Sporting Club

L'Ismaily Sporting Club (àrab: النادي الإسماعيلي الرياضي, an-Nādī al-Ismāʿīlī ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu d'Ismaïliyya’) és un club esportiu egipci de la ciutat d'Ismaïlia.

## Història

El club fou fundat el 1924 amb el nom de Nahda Sporting Club a la ciutat d'Ismaïlia. Tot i que no fou fins al 1926 que ingressà a la Federació Egípcia. Fou campió de la lliga egípcia el 1967, 1991 i 2002, i de la copa els anys 1997 i 2000. A més, l'any 1969 el club guanyà la Copa d'Àfrica de clubs de futbol. També arribà a la final d'aquesta competició el 2003, però fou derrotat per l'Enyimba FC de Nigèria.

## Estadi

* Estadi d'Ismailia
** Capacitat: 18.525 espectadors
** Lloc: Ismaïlia
** Inauguració: 1947

## Palmarès

* Lliga egípcia de futbol:
** 1967, 1991, 2002
* Copa egípcia de futbol:
** 1997, 2000
* Lliga del Canal de futbol:
* Lliga de Campions de la CAF:
** 1969

## Referències

* ↑ «Egypt - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Egypt - List of cup winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Ismaël Bangoura

Ismaël Bangoura (Conakry, 2 de gener de 1985) és un exfutbolista guineà de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea.
Pel que fa a clubs, destacà a Le Mans FC, FC Dinamo de Kíev, Stade Rennais FC i FC Nantes.

## Referències

* ↑ Ismaël Bangoura, Fitxa a Soccerway
* ↑ Ismaël Bangoura a worldfootball.net
* ↑ Ismael Bangoura's profile, stats & pics
* ↑ Ismaël Bangoura a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ixvarà

Ixvarà (en sànscrit ईश्वर īśvara, "controlador suprem") és un concepte del pensament indi que fa referència a Déu en tant que ésser suprem, en contrast amb l'impersonal transcendent braman. A vegades s'utilitza el terme femení ixvarí (īśvarī), en particular en xactisme, per a referir-se a la divinitat suprema femenina.
Aquest concepte implica una visió monoteista i sovint monista a la qual adhereixen, d'entre les sis doctrines hinduistes, les escoles del samkhya tardà, ioga, vaixesika, vedanta i nyaya. En canvi, el samkhya primerenc i mimamsa no associaven el concepte d'ixvarà a cap ésser suprem. Al Ioga Sutra de Patanjali es pot interpretar el significat d'Ixvarà tant d'una manera teista com no teista.
En les tradicions xivaïtes, el terme s'usa com un dels noms de Xiva en el mot compost Maheixvarà ("gran senyor"). En el budisme mahayana apareix com a part del mot "Avalokiteshvara", nom d'un bodhisattva venerat per la seva compassió (els bodhisattves són éssers il·lluminats que estan destinats a convertir-se en budes però posposen aquest estat final per ajudar a la humanitat). El nom en sànscrit Avalokiteshvara significa "Senyor que escolta els plors del món", "Senyor que mira cap avall amb compassió", o també "Senyor que mira en totes les direccions".

## Referències

* ↑ «Ishvara | Hinduism» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2021].
* 1 2 «What is Ishvara? - Definition from Yogapedia» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «īśvara nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ «Avalokiteshvara | Buddhist Deity, Compassionate Bodhisattva | Britannica» (en anglès), 15-12-2023. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «Meet Avalokiteshvara, Buddhism's Bodhisattva of Infinite Compassion» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «Bodhisattva Avalokiteshvara (article)» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2024].
# 1360
## Esdeveniments

* 8 de maig: Se signa el Tractat de Brétigny, que atura temporalment la Guerra dels Cent Anys.
* Pesta a Anglaterra (pèrdua de més del 20% de la seva població)
* Es pinta el Retaule de Palau, obra de Jaume Serra

## Naixements

* 10 d'agost, Pàdua: Francesco Zabarella, cardenal i canonista italià.

## Referències

* ↑ «Traité de Brétigny» (en francès). Ministeri de Cultura de França. [Consulta: 7 maig 2020].
# 1251

1251 (MCCLI) fon un any començat en diumenge segons el calendari julià, corresponent a l'any 700 del calendari armeni.

## Esdeveniments

* Jaume I permet a la població de l'Ermita de la Magdalena el trasllat a la plana, per mitjà de la Carta Pobla. Aquest fet és conmemorat durant les Festes de la Magdalena.

## Necrològiques

* 12 d'octubre - Osca, Aragóː Violant d'Hongria, cònjuge de Jaume I, reina consort d'Aragó, de Mallorca i de València (n. ca. 1216).

## Referències

* ↑ García Edo, Vicent. «Les dones de la Casa de Na Violant». El Periódico Mediterráneo, 06-03-2015. [Consulta: 18 agost 2021].
# Iàgodnoie (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Iàgodnoie».
Iàgodnoie (en rus: Ягодное) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 5 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Iàkhroma

Iàkhroma - Яхрома (rus) és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia, és a 55 km al nord de Moscou.

## Història

Iàkhroma fou creada el 1841 com una vila al servei d'una fàbrica tèxtil, construïda a la vora del riu Iakroma. El 1901 s'hi construí una estació de tren. Aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1928 i el de ciutat el 1940.
# Minutemen

Minutemen va ser un grup estatunidenc de punk rock format a San Pedro l'any 1980. Compost pel guitarrista/vocalista D. Boon, el baixista/vocalista Mike Watt i el bateria George Hurley, va gravar quatre àlbums d'estudi i vuit EP abans de la mort de Boon en un accident de trànsit el 1985, fet que va comportar la seva dissolució.
Minutemen va influir en la comunitat punk de Califòrnia per la seva filosofia jamming econo: una sensació d'economia reflectida en les seves gires i cançons breus i ajustades, així com el seu estil eclèctic basat en el punk hardcore, el funk, el jazz i acid rock.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* The Punch Line (1981)
* What Makes a Man Start Fires? (1983)
* Double Nickels on the Dime (1984)
* 3-Way Tie (For Last) (1985)

### EP

* Paranoid Time (1980)
* Joy (1981)
* Bean-Spill (1982)
* Buzz or Howl Under the Influence of Heat (1983)
* Tour-Spiel (1984)
* Project: Mersh (1985)
* Minuteflag (1986)
* Georgeless (1993)
* Minutemen/Saccharine Trust Split (2011)

### Recopilacions

* The Politics of Time (1984)
* My First Bells (1985)
* Ballot Result (1987)
* Post-Mersh, Vol. 1 (1987)
* Post-Mersh, Vol. 2 (1987)
* Post-Mersh, Vol. 3 (1989)
* Introducing the Minutemen (1998)

## Referències

* ↑ Calvert, John. «An Econo History Of The Minutemen» (en anglès americà). The Quietus, 11-01-2012. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ Reft, Ryan. «Economic Hardcore: Remembering the Minutemen Nearly 30 Years Later» (en anglès americà), 10-01-2013. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ «Contemplating Mike Watt». [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ «mike watt's hoot page». [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ «10 Things You Might Not Have Known About D. Boon (Minutemen)» (en anglès americà), 20-11-2014. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ Molinero, Marcos. «Minutemen, el secreto mejor guardado de California». Le Cool Valencia. Arxivat de l'original el 2023-02-09. [Consulta: 9 febrer 2023].

## Bibliografia

* Joe Carducci, Rock and the Pop Narcotic (Los Angeles: 2.13.61, 1993). ISBN 0-9627612-1-4
* Leland, John. «Minutemen». A: Robbins. The Trouser Press Record Guide (en anglès). 4th. Collier Books, 1991, p. 431–432.
* Mike Watt, Spiels of a Minuteman (Quebec, Canada: L'Oie De Cravan, 2003) ISBN 2-922399-20-6
* Michael Azerrad, Our Band Could Be Your Life: Scenes From the American Indie Underground 1981–1991 (USA: Little Brown, 2001). ISBN 0-316-78753-1
* Michael T. Fournier, Double Nickels On The Dime – 33$^1$⁄$_3$ Series (USA: [Continuum], 2007) ISBN 0-8264-2787-1

## Enllaços externs

* We Jam Econo: The story of the Minutemen (VOSE) a YouTube
# Miquel Parera Pizá

Miquel Parera Pizá (Manacor, 18 de maig de 1996) és un futbolista professional mallorquí que juga al Racing de Santander com a porter.

## Carrera de club

Parera va néixer a Manacor, Mallorca, Illes Balears, i es va incorporar al planter del RCD Mallorca l'any 2007, procedent del CE Manacor. Va fer el seu debut sènior amb el filial el 31 d'agost de 2014, com a titular en una derrota a Segona Divisió B per 1-2 contra el CD Alcoyano.
Parera va jugar amb moderació amb l'equip B en les campanyes següents, i va renovar el seu contracte el 3 d'abril de 2017. Va ascendir a la primera plantilla al començament de la campanya 2017-18 a Segona B, i va actuar com a substitut de Manolo Reina l'any que el seu equip va tornar a Segona Divisió al primer intent.
Parera va fer el seu debut professional l'11 de setembre de 2018, com a titular en una victòria a casa per 1-0 contra el Real Oviedo en partit de Copa del Rei 2018-19. El 25 d'octubre, va renovar el seu contracte fins al 2021.
Parera va debutar a segona divisió el 4 de novembre de 2018, jugant els 90 minuts sencers en un empat 1-1 contra el Reial Oviedo. Encara com a substitut de Reina, va participar en set partits durant la temporada, en la qual el club va aconseguir un segon ascens consecutiu.
Parera va debutar a la Lliga el 19 de juliol de 2020, com a titular en un empat 2-2 fora de casa contra el CA Osasuna, en un moment en què l'equip ja estava descendit. El 15 de juny de 2021, Parera va fitxar pel Racing de Santander de tercera divisió amb un contracte d'un any.

## Referències

* ↑ «Miquel Parera, la perla de Manacor» (en castellà). Última Hora, 15-11-2017. [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ «(Crónica) Segunda B: CD Alcoyano 2–1 RCD Mallorca B» (en castellà). Fútbol Mallorca, 01-09-2014. [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ «El Real Mallorca renueva a Parera» (en castellà). RCD Mallorca, 03-04-2017. [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ «El Mallorca apuesta más fuerte» (en castellà). Diari AS, 11-09-2018. [Consulta: 11 setembre 2018].
* ↑ «Miquel Parera renueva con el RCD Mallorca hasta 2021» (en castellà). RCD Mallorca, 25-10-2018. [Consulta: 12 novembre 2018].
* ↑ «Match Report: CA Osasuna 2–2 RCD Mallorca». RCD Mallorca, 19-07-2020. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ «Miquel Parera refuerza la portería del Racing 2021/22» (en castellà). Racing Santander, 15-06-2021. [Consulta: 1r agost 2021].

## Enllaços externs

* Miquel Parera Pizá a BDFutbol
* Miquel Parera Pizá, Fitxa a Soccerway
# Miquel Parets i Serra

Miquel Parets i Serra (Santa Maria del Camí, 1932 - Lima (Perú), 2016). Missioner al Burundi i el Perú. Estudià al Seminari Conciliar de Sant Pere de Palma i fou ordenat prevere el 1957. Estudià a la Facultat d'Antropologia de l'Institut Catòlic de París. Ha viscut a Burundi (Àfrica Central) (1961-1979), on va estar molt d'anys a la parròquia de Gitongo. Promogué l'ajuda de Mallorca Missionera a la diòcesi de Gitega. El 1973 fou sotmès a judici pel Governador de Gitega que l'expulsà de la província. Estigué uns anys a Bujumbura, durant els quals preparà un catecisme i unes homilies per tot l'any litúrgic en kirundi "c’abasokuru". El 1978 anà a treballar a la Diòcesi de Muyinga, essent delegat diocesà per la catequesi. El 1979 fou expulsat conjuntament amb 60 missioners més.
Després d'una etapa a Cajamarca (Perú) (1986-1989), tornà al Burundí el 1990 per treballar a la parròquia Gitaramuka (Muyinga), però el conflicte que esclatà l'octubre de 1993 entre els hutus i els tutsis, l'obligà a retornar a Mallorca, després de passar uns mesos a Ruanda. El 1999 tornà al Perú, a la Parròquia de San Cristobal (Diòcesi de Chosica) amb un encàrrec especial per a la Pastoral Penitenciària als 'penals' de Lurigancho i Castro Castro. Va morir a Lima el 2016. Va ser un bon coneixedor de la llengua kirundi. Ha escrit sis obres en kirundi, entre 1971 i 1977, i en català Els pobres i la Trinitat (1991), traduït al castellà amb el títol Los pobres nos evangelizan (1994).

## Enllaços externs

* Mallorquins a Burundi.

## Notes

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca Vol. 12. Promomallorca SA: Palma, 1989
# Miquel Torroella i Plaja

Miquel Torroella i Plaja (Fitor, 1858 - Fitor, 1936) fou un escriptor empordanès.
Començà a col·laborar a El Teléfono Catalán, i el 1881 fundà El Palafrugellense. Publicà els assaigs Cuestión corchera (1880), Breves observaciones a la Historia del Ampurdán del señor Pella y Forgas (1892), obres de creació, Ensayos literarios. Artículos y poesías (1884), La pubilla del mas Carbó (1905), Qüentos que són històries: Fitor 1904 (1905), Realitats de la vida (1906), Margarideta (1907) i Coses de casa (1907), una Història de Palafrugell i la seva comarca (1929) i, en col·laboració, El santuario de San Sebastián (1881). El 1853 la seva família va fer construir Can Torroella de Palafrugell

## Referències

* ↑ «Miquel Torroella i Plaja». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Molinas, Lluís «Miquel Torroella i Plaja, cronista de les Gavarres». Revista de Girona, 204, 2001, pàg. 36–39. ISSN: 2339-8868.
# Miquel Urdangarin i de Borbó

Miquel Urdangarin i de Borbó (Barcelona, 30 d'abril de 2002) és un biòleg marí i aristòcrata espanyol, fill de la infanta Cristina i d'Iñaki Urdangarin, així com nebot del rei Felip VI d'Espanya. És novè en la successió de la corona espanyola.
Va néixer a la Clínica Teknon de Barcelona el 30 d'abril de 2002, fill de la infanta Cristina de Borbó i d'Iñaki Urdangarin, antics ducs de Palma. El 24 de juny va ser batejat al Palau de la Zarzuela, on va actuar com a padrí el seu oncle, Felip VI, llavors encara príncep d'Astúries.
Va iniciar els seus estudis al Liceu Francès de Barcelona. Quan tenia set anys va traslladar-se a Washington, i després a Ginebra, amb la seva família per allunyar-se de l'escàndol arran del cas Nóos. Durant aquells anys, va fer el batxillerat a un col·legi internacional de Ginebra. Després va abandonar Suïssa i va instal·lar-se al Regne Unit, on el 2023 va llicenciar-se en Ciències del Mar en la Universitat de Southampton. A finals de 2023, va tornar a Ginebra a residir a casa de la seva mare, amb l'objectiu de cursar estudis per ser monitor d'esquí, una de les seves passions. El març de 2024 va patir un accident d'esquí mentre feia el curs, que va provocar-li un cop al genoll, del qual està previst que sigui operat.
De la mateixa manera que el seu germà Joan, ha procurat dur una vida discreta i allunyada dels focus mediàtics.

## Títols

* 30 d'abril de 2002-present: Excel·lentíssim senyor don Miguel de Tots Sants Urdangarin i Borbó, gran d'Espanya.

## Referències

* 1 2 3 Font, Consuelo «Miguel Urdangarin, de ahijado del rey a cumpleaños 'exiliado'». El Mundo, 30-04-2015.
* ↑ Noguer, Miquel «La infanta Cristina dio a luz a Miguel, otro niño». El País, 01-05-2002.
* ↑ Arriaza, Helena «De sus estudios al amor: así es la vida de Miguel Urdangarin, el hijo más desconocido de Cristina e Iñaki». Lecturas, 02-08-2023.
* 1 2 Merino, Maria «Miguel Urdangarin i la seva discreta vida: on és el fill de la infanta Cristina». e-notícies, 26-09-2023.
* ↑ Romo, Luis Fernando «Juan y Miguel, los misteriosos hijos de la Infanta Cristina de cuya vida actual apenas se sabe nada». El Mundo, 13-06-2023.
* ↑ Lecha, Olivia «Miguel Urdangarin se licencia en Ciencias del Mar». Pronto, 26-07-2023.
* ↑ Merino, Maria «Miguel Urdangarin i l'accident que va tenir lluny de la infanta Cristina». e.Notícies, 07-04-2024.
* ↑ Gtres «Miguel Urdangarin tendrá que ser operado tras sufrir una aparatosa caída mientras esquiaba en Suiza». El Mundo, 25-03-2024.
# Monowi (Nebraska)

Monowi (/ˈmɒnoʊwaɪ/ MON-oh-wy) és un poble incorporat al comtat de Boyd, Nebraska, Estats Units. Va obtenir reconeixement nacional i internacional després que el cens dels Estats Units de 2010 establís que només comptava amb un resident del poble, Elsie Eiler. El cens de 2020 va informar que la població de Monowi havia augmentat a dos. Segons la tradició, el nom Monowi significa "flor" en una llengua nativa americana no identificada. Monowi va rebre el nom de les moltes flors silvestres que creixen al lloc original del poble.

## Referències

* ↑ «US Board on Geographic Names». United States Geological Survey, 25-10-2007. [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ «Welcome to Monowi, Nebraska: population 1». BBC, 02-05-2020 [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «This 83-Year-Old Woman Is the Mayor, Bartender, Librarian and Sole Resident of Monowi, NE», 31-03-2017. [Consulta: 21 juliol 2019].
* ↑ «Second resident of Nebraska’s one-person town just a figment of Census Bureau’s imagination». Lincoln Journal-Star, 22-08-2021 [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ Bright, William. Native American Placenames of the United States. University of Oklahoma Press, 2004, p. 296. ISBN 978-0-8061-3598-4.
* ↑ Chicago and North Western Railway Company. A History of the Origin of the Place Names Connected with the Chicago & North Western and Chicago, St. Paul, Minneapolis & Omaha Railways, 1908, p. 104.
* ↑ Fitzpatrick, Lillian L.. Nebraska Place-Names. University of Nebraska Press, 1960, p. 22. ISBN 0803250606.
# Morcourt

* Per a altres significats, vegeu «Morcourt (Somme)».
Morcourt és un municipi francès al departament de l'Aisne, dels Alts de França. Forma part de la Communauté d'agglomération de Saint-Quentin.

## Administració

Des del 2001, l'alcalde és Jean-Jacques Licette.

## Demografia

* 1962: 429 habitants.
* 1975: 586 habitants.
* 1990: 580 habitants.
* 1999: 578 habitants.
* 2007: 589 habitants.
* 2008: 590 habitants.

## Personalitat lligades al municipi

* Louis Brassar-Mariage (1875-1933), arquitecte que va construir l'església.

## Turisme

Morcourt va guanyar tres flors al Concurs de ciutats i pobles florits del 2007.

## Referències

* ↑ « PDF Recensement de la population de l'Aisne au 1er janvier 2008». [Consulta: 2 gener 2011].
* ↑ «Le palmarès des villes et villages fleuris». Le Courrier picard édition de l'Oise, 05-07-2008.
* ↑ Villes et Villages Fleuris

## Enllaços externs

* Morcourt a la web de l'Insee Arxivat 2012-10-16 a Wayback Machine.(francès)
* Clochers.org(francès)
# Museu aan de Stroom

El Museum aan de Stroom (MAS; Neerlandès per: Museum by the Stream) és un museu situat al costat del riu Escalda al districte d'Eilandje d'Anvers, Bèlgica. Es va inaugurar el maig de 2011 i és el museu més gran d'Anvers.

## Història

L'any 1998 l'ajuntament d'Anvers va decidir construir el museu a la Hanzestedenplaats. El 14 de setembre de 2006 es va col·locar el primer maó de l'edifici. L'any 2010 van arribar objectes de museu de diversos altres museus com el Museu Etnogràfic i el Museu Marítim, quan tots dos van deixar d'existir. El museu va obrir al públic el 17 de maig de 2011.

## Disseny

Amb 60 m d'alçada, el MAS va ser dissenyat per Neutelings Riedijk Architects. La façana està feta de pedra arenisca vermella de l'Índia i de panells de vidre corbat. És un exemple d'arquitectura art déco postmoderna. El MAS acull 470.000 objectes, la majoria dels quals es guarden al magatzem. La primera galeria del visitant és la "botiga visible", que conté 180.000 articles. L'edifici es troba al lloc on hi havia la Hanzehuis. Els comerciants internacionals treballaven i residien a la Hanzehuis. Al segle xix un incendi va destruir l'edifici.

## Col·lecció i exposicions

El focus del MAS és Anvers i la seva connexió amb el món. La col·lecció MAS va des d'objectes marítims que documenten el comerç internacional i el transport marítim, a la història, l'art i la cultura de la ciutat portuària d'Anvers i a l'art i la cultura d'Europa, Àfrica, Amèrica, Àsia i Oceania. El MAS desenvolupa exposicions temàtiques que connecten cultura, art i història locals i mundials. El museu es compromet a informar el públic utilitzant nous mitjans i presentacions immersives. El museu va ser guardonat internacionalment per la seva iniciativa MAS IN YOUNG HAND, que involucra joves d'orígens molt diversos com a organitzadors i curadors d'esdeveniments.

## Referències

* ↑ «Tall tales». , 12-05-2011.
* ↑ «Browse our collection | Museum MAS».
* ↑ MAS team. Getting to know the MAS. Antwerpen: Carl Depauw, Museum aan de Stroom, 2012 [Consulta: 27 desembre 2021].
# Museu a l'aire lliure de Parakou

El Museu a l'aire lliure de Parakou és un museu situat 1,5 km al sud del centre de la ciutat de Parakou, Benín, als suburbis. El complex del museu consta de cinc espais que representen l'habitatge tradicional dels pobles locals Batanou. El 2006 el museu tenia problemes derivats de la manca de fons pel seu manteniment.
Les col·leccions del museu contenen:
* Fotografies d'alguns caps
* Mobiliari domèstic
* Instruments musicals
* Maquetes i objectes de metal·lúrgia

## Bibliografia

* Joubert, Hélène. Dieux, rois et peuples du Bénin (en francès), 2008, p. 304. ISBN 978-2-7572-0185-5.
* Agence intergouvernementale de la francophonie. Agence de Coopération Culturelle et technique. [[[:Plantilla:Google livres]] Musée de plein air de Parakou (République populaire du Bénin)] (en francès), 1981, p. 38. OCLC 493620496.

## Referències

* ↑ Butler, Stuart. Benin. Bradt Travel Guides, The Globe Pequot Press, Guilford, Connecticut, 2006.
* ↑ Joubert & Vital 2008, p. 141

## Enllaços externs

* Tourisme Bénin Arxivat 2018-04-01 a Wayback Machine.
# Múscul adductor mitjà de la cuixa

El múscul adductor mitjà de la cuixa, primer adductor, o adductor llarg (musculus adductor longus), és un múscul esquelètic situat a la cuixa. És un dels músculs adductors del maluc i la seva funció principal és l'adducció de la cuixa. Està innervat pel nervi obturador. Forma la paret medial del triangle femoral.

## Origen i inserció

Té l'origen en l'angle del pubis entre la símfisi i l'espina del pubis, medial al múscul pectini i, per dalt, del múscul adductor curt.
Pel que fa a les insercions, cal diferenciar:
* les superiors, inserint-se a l'angle del pubis, entre la símfisi i l'espina del pubis, també en una inserció en un pla medial al múscul pectini i una darrera inserció per sobre del múscul adductor curt o menor.
* les inferiors, que se situen en la proporció mitjana de l'interstici de la línia aspra, per mitjà d'una aponeurosi travessada pels vasos sanguinis, immediatament per darrere del múscul vast intern.

## Innervació i vascularització

És innervat pel nervi obturador i una branca muscular del nervi femoral. La vascularització depèn de l'artèria femoral profunda per mitjà de l'artèria circumflexa femoral medial per la part superior i per les artèries perforants.

## Acció

És rotador lateral i medial i en aquest es sintetitzen l'adducció i la rotació medial. També és flexor de la cuixa, amb el punt fix en el fèmur, i intervé en la flexió de la pelvis sobre la cuixa

## Notes

* ↑ En el Diccionari enciclopèdic de medicina apareixen les denominacions de múscul adductor mitjà de la cuixa i primer adductor. En canvi, el Termcat considera la denominació de múscul adductor llarg —que és la principal i en consonància amb la denominació llatina—, i les altres dues denominacions són una sinonímia complementària, com apareix al Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 7 març 2015].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC adlg
* PTCentral Arxivat 2010-07-15 a Wayback Machine.