OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga alemanya de futbol 2007-08

La Fußball-Bundesliga 2007-08 és la 45a temporada de la lliga alemanya de futbol, la primera competició futbolística del país. La primera jornada es jugà el 10 d'agost del 2007.
Borussia Mönchengladbach, FSV Mainz 05 i Alemannia Aachen foren els equips que varen descendir la temporada anterior. Karlsruher SC, Hansa Rostock i MSV Duisburg ascendiren de la 2. Fußball-Bundesliga.

## Màxims golejadors

| Pos. | Jugador | Equip | Gols |
| 1 | Luca Toni | Bayern München | 24 |
| 2 | Mario Gómez | VfB Stuttgart | 19 |
| 3 | Kevin Kurányi | Schalke 04 | 15 |
| 4 | Ivica Olić | Hamburger SV | 14 |
| | Markus Rosenberg | Werder Bremen | 14 |
| 6 | Diego | Werder Bremen | 13 |
| | Marko Pantelić | Hertha BSC Berlin | 13 |
| | Mladen Petrić | Borussia Dortmund | 13 |
| | Stanislav Šesták | VfL Bochum | 13 |
| 10 | Rafael van der Vaart | Hamburger SV | 12 |
| Dades a: 17 de maig del 2008 |||||
# Lliga alemanya de futbol 2003-04

La Fußball-Bundesliga 2003-04 va ser la 41a edició de la Lliga alemanya de futbol, la competició futbolística més important del país.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/bundesliga2004'
# Llinda i porta de Can Cargol

La Llinda i porta de Can Cargol és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És la típica llinda de les portes de les cases del segle xviii amb una data de la qual la meitat ja està esborrada pel deteriorament dels anys. La pedra picada a tot el marc de la porta i la llinda d'una sola peça dona un notable bellor arquitectònic. La porta que dona accés a l'escala que condueixen als diferents pisos que consta la casa és pintada de color vers i s'obre en dues fulles.

## Història

És un model de les cases de barri vell creat el segle xiii com a vila nova en el Vinyal del monestir que encara conserva el seu traçat dels carrers havent estat les cases refetes i restaurades cada vegada que hi havia un moment econòmic favorable. En la llinda de la porta d'entrada hi ha una inscripció que data de 17 […] d'una molt possible restauració de la casa durant aquest segle xviii. Datat parcialment.

## Referències

* 1 2 «Llinda i porta de Can Cargol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Llindar

«Llindar» té aquests significats:
* Llindar (percepció), nivell mínim d'un estímul per sobre del que es genera alguna resposta fisiològica o de conducta per part d'organismes vius
* Acústica:
** Llindar d'emmascarament, mínim nivell de pressió sonora que ha de tenir un senyal acústic perquè sigui audible en presència d'un so emmascarant
** Llindar d'emmascarament global
** Llindar d'audició, intensitat o nivell mínim de so que pot percebre l'oïda humana
* Arquitectura: llindar (arquitectura), part inferior d'un portal fet de pedra o fusta travessera sobre la qual descansen els dos brancals o muntats
* Economia:
** Llindar de rendibilitat, permet calcular la xifra de vendes a partir de la que una activitat productiva comença a generar beneficis
** Llindar de pobresa, nivell d'ingressos per sota del qual és impossible satisfer les necessitats vitals
** Llindar de producció, producció mínima d'un element que fa que resulti més barat produir-lo que comprar-lo
# Llindars

Llindars és un llogaret de 9 habitants pertanyent al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra). Està situat en un turó, a la part meridional del terme municipal.
Està format per un petit grup de cases, de les que destaca Can Colom. L'església de Sant Roc, refeta al segle xviii, fou sufragània tradicional de Santa Maria de Rubinat, fins que modernament s'uní a Sant Andreu de Vilagrasseta. Inicialment depenia de Rubinat, però el 1100 fou donat com a dotació pels Òdena al priorat de Sant Pere dels Arquells.
Aquest lloc tenia 9 famílies l'any 1369, 6 el 1381, i 10 el 1685. A mitjans del segle xix es va integrar a l'antic municipi de Sant Pere dels Arquells.

## Referències

* ↑ «Població Llindars». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Llindars». Consell Comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 30 de juny 2019. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Llindars». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842». Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 18 juliol 2019].
# Lo Morant

Lo Morant-Benissaudet és un barri de la ciutat d'Alacant. Segons el cens de l'any 2008, compta amb un total de 4.953 habitants (2.374 homes i 2.579 dones). Està delimitat pels barris de la Mare de Déu del Remei al nord, Altossano-Comte Lumiares al sud, els Àngels a l'oest, i la Mare de Déu del Carme i les Quatre-centes Vivendes a l'est. El seu codi postal és el 03005.
# Llista d'alcaldes d'Estrasburg

Aquesta és la Llista d'alcaldes de la ciutat d'Estrasburg, capital d'Alsàcia:
* Baró Philippe-Frédéric de Dietrich (1790-1792)
* Jean Turckheim (1792-1793)
* Pierre Monet (1793-1794)
* Jean-Frédéric Hermann (1800-1806)
* Wangen de Geroldseck (1806-1810)
* Jacques-Frédéric Brackenhoffer (1810-??)
* François Xavier Antoine de Kentzinger (1815-1830)
* Jean Frédéric de Turckheim (1830-1835)
* Antoine François Thomas Lacombe (1835-1837)
* Georges-Frédéric Schützenberger (1837-1848)
* Wilhelm Lauth (1848)
* Édouard Kratz (1848-1851)
* Désiré François Alexandre Chastelain (1851-1852)
* Charles Louis Coulaux (1852-1864)
* Theodor Humann (1864-1870)
* Émile Kuss (1870-1871)
* Ernst Lauth (1871-1873)
* Otto Back (1873-1880)
* Georges Stempel (1880-1887)
* Otto Back (1887-1907)
* Rudolf Schwander (1907-1918)
* Jacques Peirotes (1919-1929)
* Charles Hueber (1929-1935)
* Charles Frey (1935-1940)
* Robert Ernst (1940-1944)
* Charles Frey (1945-1955)
* Charles Altorffer (1955-1959)
* Pierre Pflimlin (1959-1983)
* Marcel Rudloff (1983-1989)
* Catherine Trautmann (1989-1997)
* Roland Ries (1997-2000)
* Catherine Trautmann (2000-2001)
* Fabienne Keller (UMP, 2001-2008)
* Roland Ries (PS, 2008-2020)
* Jeanne Barseghian (EELV, des de juliol de 2020)
# Llista d'alcaldes de Badajoz

Aquesta és la llista d'alcaldes de Badajoz, encarregats de presidir l'Ajuntament de Badajoz (Extremadura) segons la Llei de Bases de Règim Local. Actualment Francisco Javier Fragoso (PP) ocupa el càrrec d'alcalde de Badajoz des de 2013.

## Segle xviii

* Luis Portél (1742-1752)
* Carlos Witte y Pau (1795-1807)

## Segle xix

* José María López y Rastrollo
* Tiburcio García Gallardo (1834-1836)
* Juan González Anleo (1834-1836)
* Gabriel Rodríguez Barrientos (1899-1901)

## Segle XX

* José Muñiz Rodríguez (c. 1902)
* Alberto Merino de Torres (1905)
* Alfonso Soriano de Salas (?-1909)
* Leopoldo Robles Cuellar (1909)
* José Galache Hoyuelos (1910)
* Braulio Tamayo Zamora (1912)
* Leopoldo Robles Cuellar (1913)
* Emilio Martínez González de la Riva(1913)
* Juan Antonio Rodríguez Machín (1916-1917).
* Juan Antonio Gervas Cubillo (1923)
* Antonio del Solar y Taboada (1924-1928)
* Francisco Eladio López Alegría (1931). Alcalde elegit a les eleccions d'abril de 1931. Fou afusellat pels militars revoltats al començament de la Guerra Civil.
* Juan Antonio Rodríguez Machín (1932-1933). Fou afusellat pels militars revoltats al començament de la Guerra Civil.
* Sinforiano Madroñero Madroñero (1933-1934, 1936). Alcalde en produir-se la revolta militar que donà origen a la Guerra Civil Espanyola. Fou afusellat pels militars revoltats al començament de la Guerra Civil.
* Fernando Calzadilla Maestre (1941-1944)
* Antonio Masa Campos (1944-1954)
* Ricardo Carapeto Burgos (1954-1961)
* Emilio García Martín (1961-1970)
* Antonio Cuéllar Casalduero (1970-1972)
* Jaime Montero de Espinosa (1972-1975)
* Luis Movilla Montero (1975-1983). Últim alcalde franquista i primer alcalde de la democràcia, elegit en 1979, per la UCD.
* Manuel Rojas Torres (1983-1991), pel PSOE.
* Gabriel Montesinos (1991-1995), pel PSOE.
* Miguel Ángel Celdrán Matute (des de 1995), pel PP.
* Francisco Javier Fragoso (des de 2013), pel PP.

## Referències

* ↑ «Un discurso, una vida». Arxivat de l'original el 2010-03-23. [Consulta: 6 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Miguel Celdrán, el alcalde de Badajoz Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Loc-Eguiner

Loc-Eguiner (en bretó Logeginer-Plouziri) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 325 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 388 | 357 | 316 | 296 | 280 | 290 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Billon | |
# Ludeca

Ludeca va ser rei de Mèrcia del 826 al 827. Va assumir el poder a la mort Beornwulf, assassinat quan intentava sufocar una rebel·lió dels angles de l'est, però ell també va morir en les mateixes circumstàncies l'any següent, provant de subjugar aquell territori.
Es desconeixen els seus orígens, Guillem de Malmesbury diu que era un propinquus de Beornwuf, paraula tant pot voler dir que era cosí, com que era un amic proper.
A la Crònica anglosaxona només diu que Ludeca «va morir assassinat i els seus cinc ealdormen amb ell», però John de Worcester (que, igual com en les primeres cròniques comet l'error de situar aquests fets l'any 825 en comptes del 827) farceix el relat amb més contingut: «Ludeca, rei de Mèrcia, va aplegar les seves forces i va menar un exèrcit cap a la província d'Ànglia de l'Est, amb l'objectiu de prendre venjança per la mort del rei Beornulf, el seu predecessor. Els nadius amb el seu rei ràpidament li van sortir a l'encontre, qui en una severa batalla va matar-lo a ell i als sues cinc ealdormen i a molts de les seves tropes i va fer fugir la resta. Wiglaf el va succeir en el seu esplèndid reialme».
Abans de ser rei, Ludeca és esmentat com a dux en dues cartes de donacions de l'any 824, durant el regnat de Beornwulf (Scriptum 1433 i 1434). Al Museu Fitzwilliam, de la Universitat de Cambridge, es conserva una moneda del regnat de Ludeca, un penic de plata que es creu que va ser encunyat a Ipswich i el nom de la seca era Wærbeald.

## Referències

* 1 2 North, 2006, p. 301.
* ↑ Darlington i McGurk, 1992, p. 224—225.
* ↑ Higham i Ryan, 2013, p. 240.

## Bibliografia

* North, Richard. The Origins of Beowulf: From Vergil to Wiglaf. Oxford University Press, 2006.
* Darlington, R R; McGurK, P. The Chronicle of John of Worcester. Volume II. Clarendon Press, 1992.
* Higham, N; Ryan, M J. The Anglo-Saxon World. Yale University Press, 2013.
# Lynn Kimsey

Lynn Kimsey és una entomòloga, taxonomista, directora del Museu Bohart d'Entomologia i professora de la Universitat de California a Davis des de l'any 1989. Les seves especialitats són les abelles i les vespes; i la diversitat d'insectes. Va rebre un doctorat en entomologia de la Universitat de California el 1979 i va unir-se a la facultat el 1989. Has descrit com a mínim 300 noves espècies. El seu marit, Robert Kimsey és un entomòleg forense del departament d'Entomologia de la UC Davis.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «UC Davis Entomologist Discovers New Species of Wasp: Gigantic Wasp with Long, Powerful Jaws» (en anglès). Dept. Entomologia UC Davis, 19-08-2011. [Consulta: 24 agost 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina UC Davis Arxivat 2011-09-11 a Wayback Machine.
# Lynn Moroney

Lynn Moroney és una escriptora chickasaw d'Oklahoma. Contadora i recollidora d'històries, passà cinc anys al Planetari Kirkpatrick d'Oklahoma per a recollir llegendes sobre el sistema solar. Autora d’Elinda Who Danced in the Sky: An Estonian Folktale (1990), Moontellers: Myths of the Moon from Around the World (1995), The Boy Who Loved Bears: Adapted from a Traditional Pawnee Tale (1994) i Viborita de cascabel (1996) en espanyol.

## Enllaços externs

* Biografia
* Contistes indis
# Lynn Ngugi

Lynn Ngugi (Kenya) és una periodista i influenciadora de Kenya especialitzada en les històries inspiradores d'interès humà, que va treballar al canal Tuko i des del 2021 directament a Youtube.
Va créixer a Haruma de Nairobi compartint una habitació amb la seva mare, que es guanyava la vida venent sabates, i les seves tres germanes. El 2004 va acabar els estudis de secundària i va començar a estudiar periodisme a l'East Africa School of Media Studies. Va treballar uns anys al Qatar i en tornar a Kenya va començar un programa televisiu d'entrevistes.
Va atendre pacients de càncer de manera voluntària. El 2011 va començar a guanyar influència a les xarxes socials, primer amb Kiwo films i després amb la Fundació Qatar. Va treballar a Tuko fins al 2021. A l'octubre del 2021 va tenir un accident de cotxe sense conseqüències.
El juliol del 2021 va ser nomenada ambaixadora pel canvi de la comunitat de nacions. Va formar part de la llista de les 100 dones més influents per la BBC del 2021.

## Referències

* ↑ Witness, Citizen. «Lynn Ngugi on why she left TUKO news (Video)» (en anglès americà), 03-09-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ «Lynn Ngugi: Why I left Tuko and where I'm going next» (en anglès britànic), 04-09-2021. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ «Lynn Ngugi Biography, Tuko, Career, And Children» (en anglès americà), 28-10-2021. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021.
* ↑ BellaNaija.com. «Chimamanda Ngozi Adichie, Oluyemi Adetiba-Orija, Lynn Ngugi named BBC 100 Most Inspiring Women for 2021» (en anglès americà), 08-12-2021. [Consulta: 5 febrer 2022].
* 1 2 Milimo, Dennis. «Yes, I’m Leaving- Lynn Ngugi confirms Exit from Tuko» (en anglès), 20-08-2021. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ «Popular talk show host Lynn Ngugi survives grisly road accident» (en anglès americà), 17-10-2021. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ «Opera News Detail». [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ Koech, Kevin. «Lynn Ngugi among BBC's 2021 100 most inspiring and influential women - GOTTA.news» (en anglès britànic), 08-12-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Lovro Dobričević

Lovro Marinov Dobričević o Lorenzo Bon, Lorenzo di Marino da Cattaro (c. 1420, a Kotor, República de Venècia (actual Montenegro) – 1478, a Ragusa, (ara Dubrovnik a Croàcia) va ser un pintor venecià de Kotor Va estudiar art a Venècia abans de tornar a Ragusa (l'actual Dubrovnik) per treballar. Va començar a pintar per primera vegada al monestir ortodox serbi Savina a Zeta i al Despotat serbi (avui Montenegro) a mitjans del segle XV. Així mateix, les seves pintures encara es poden veure tant als monestirs dominics com als franciscans de la ciutat de Ragusa; un dels seus retaules encara es pot veure en una església de Slano. Va formar part d'un grup anomenat Escola de Pintura Ragusana que incloïa Blaž Jurjev Trogiranin, Jovan Ugrinović, Mihajlo Hamzić (Michael Joannis Theutonici) i Nikola Božidarević (Nicolò Raguseo). Es van especialitzar en la pintura d'icones i iconostasis tant per a esglésies com per monestirs de l'Església Ortodoxa Sèrbia a Montenegro i Bòsnia-Hercegovina, i Políptics de la tradició de l'Església Romana a Ragusa.
* Mare de Déu amb el nen
* Donador i Crist, 1461
* Detall del rei Stjepan Tomašević de Donador i Crist
* Mare de Déu i el Nen

## Referències

* ↑ Ekserdjian, David. «The Renaissance in Croatia and Italy: The Chapel of the Blessed Giovanni Orsini». A: Croatia: Aspects of Art, Architecture and Cultural Heritage. Frances Lincoln Ltd, London, 2009, p. 98. ISBN 978-0-7112-2921-1.
* ↑ «Monastery Savina». [Consulta: Sep 21, 2019].
* ↑ https://www.artexpertswebsite.com/pages/dobricevic.php

## Bibliografia

* Robin Harris: Povijest Dubrovnika, Golden marketing-Tehnička knjiga, Zagreb 2006.

## Enllaços externs

* Monestirs: Regne de la Muntanya Negra - Històries d'imatges - ESI
# Lovčica-Trubín

Lovčica-Trubín és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1488.
# Lovča

Lovča és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1278.
# Lycodon jara

Lycodon jara, tambien coneguda com a Serp llop de taques bessones, és una espècie de serp del gènere Lycodon, de la família dels colúbrids.

## Troballa i distribució

La serp va ser descrita per primera vegada pel zoòleg britànic George Shaw l'any 1802, i habita en l'Índia: (Assam, Ganjam, Arunachal Pradesh (Chessa, Itanagar – Papum Pari districte), Uttar Pradesh (Dehradun – Mukherjee), i també ha estat trobada a Nepal, Java i Bangladesh.

## Hàbitat i característiques

* Longitud: 40 centímetres.
* Color: Blanco, groc i marró.

## Referències

* Shaw, G. 1802 General Zoology, or Systematic Natural History. Vol.3, part 1 + 2. G. Kearsley, Thomas Davison, London: 313-615]).
* Boulenger, G. A. The Fauna of British Índia, Including Ceylon and Burma. Reptilia and Batrachia. Taylor & Francis, London, xviii, 541 pàg.
# Línia telefònica

Una “línia telefònica” o “circuit telefònic” és un circuit elèctric d'un sistema de telecomunicacions per telèfon. Típicament, es refereix a un cable elèctric físic o un altre mitjà de transmissió de senyals que connecti l'aparell telefònic de l'usuari a la xarxa de telecomunicacions, i normalment suposa també un únic número de telèfon associat a aquest usuari per poder facturar el servei prestat.
El 1876 les primeres línies era un simple conductor de coure directament connectat a un telèfon a un altre fil connectat a una presa de terra. Més tard, el 1878, la companyia telefònica Bell va començar a instal·lar unes línies (conegudes com a bucle local) des del telèfon de cada usuari a la centraleta, que portava a terme tots els intercanvis elèctrics necessaris per permetre que els senyals de veu fossin transmesos a telèfons més llunyans. Quan es realitza una trucada a llarga distància, la centraleta connecta el bucle local, a través d'una línia de llarga distància i centres de commutació, a la centraleta de destí que disposa del bucle d'abonat del número marcat.
Aquests cables eren normalment de coure (encara que també s'ha fet servir alumini) i es portaven de dos en dos, separats aproximadament 25 cm, en pals, i més tard com parells trenats. Les línies modernes poden anar sota terra a un convertidor analògic-digital que converteix el senyal analògic a digital per poder-lo transmetre per fibra òptica
La majoria de les llars estan connectats mitjançant conductors de coure acabats en connectors RJ-11. Quan es realitza una trucada loca dins la mateixa centraleta, aquesta connecta el bucle local al bucle d'abonat del número marcat.

## Referències

* ↑ línia telefònica a Optimot

## Vegeu també

* Bucle local
* Cable de parell trenat
* Central de commutació
* Telèfon
# Línia successòria al tron d'Espanya

Espanya utilitza el sistema de primogenitura cognatícia amb preferència masculina per la seva Corona. Les dinasties que es casen contra la prohibició expressa del rei i de les Corts Generals queden excloses de la successió juntament amb els seus descendents, encara que una prohibició manifestada només pel rei o només per les Corts no tindrà conseqüències sobre la successió. Les disputes sobre dita successió es resolen mitjançant la legislació.

## Línia successòria

** Felip VI, rei d'Espanya (n. 1968)
*** (1) Elionor de Borbó i Ortiz, princesa d'Astúries (n. 2005)
*** (2) Sofia de Borbó i Ortiz, infanta d'Espanya (n. 2007)
** (3) Helena de Borbó i Grècia, infanta d'Espanya i duquessa de Lugo (n. 1963)
*** (4) Felip Joan Froilan de Marichalar i Borbó (n. 1998)
*** (5) Victòria Frederica de Marichalar i Borbó (n. 2000)
** (6) Cristina de Borbó i Grècia, infanta d'Espanya (n. 1965)
*** (7) Joan Valentí Urdangarin i de Borbó (n. 1999)
*** (8) Pau Nicolau Sebastià Urdangarin i de Borbó (n. 2000)
*** (9) Miquel Urdangarin i de Borbó (n. 2002)
*** (10) Irene Urdangarin i de Borbó (n. 2005)

## Referències

* ↑ «El orden de sucesión: Artículo 57 de la Constitución Española».
# Lèmur gris oriental

El lèmur gris oriental (Hapalemur griseus) és un petit lèmur endèmic de Madagascar. Se'n coneixen tres subespècies diferents. S'alimenta principalment de bambú. Els lèmurs del gènere Hapalemur tenen una millor coordinació manual-visual que la majoria d'altres lèmurs. És de color gris i a vegades té una taca vermella al cap. Fa una mitjana de 284 mm de llargada, amb una cua de 36,6 mm.

## Referències

* ↑ «Duke Lemur Center». Arxivat de l'original el 2008-03-21. [Consulta: 13 juliol 2011].
# Lúcia Mendonça Previato

Lúcia Mendonça Previato (nascuda el 1949) és una biòloga brasilera. Va ser guardonada amb els premis L’Oréal-UNESCO per a dones en ciència el 2004 per la seva investigació sobre la prevenció de la malaltia de Chagas.
Lucia Mendonça Previato va néixer el 1949, a Maceió, i es va traslladar amb la seva família a Rio de Janeiro als 5 anys. Es va graduar a la Universidat de Santa Úrsula el 1971 i es va doctorar a la Universitat Federal de Rio de Janeiro en Microbiologia i Immunologia, el 1976. En la seva investigació, Previato i el seu equip van descobrir el mecanisme que permet al Trypanosoma cruzi, el protozou que transmet la malaltia de Chagas, evitar el sistema immunitari infectant un organisme humà. Aquest descobriment li va valer el premi L'Oreal per a les dones en ciència el 2004. També va rebre el premi TWAS en biologia i l' Orde Nacional del Mèrit Científic (comendador) el 2002.
Està casada amb Jose Osvaldo Previato i té dos fills, Anna i Peter. Es va graduar a la Universitat de Santa Úrsula i es va doctorar a la Universitat Federal de Rio de Janeiro en Microbiologia i Immunologia. També és guardonada amb el premi TWAS en biologia.

## Referències

* ↑ «Glycobiologist Lucia Mendonça-Previato Receives Prestigious UNESCO-L'OREAL Award for Women in Science». Glycobiology. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «Lucia Mendonça Previato». Brazilian Academy of Sciences. Arxivat de l'original el 21 novembre 2015. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «Prizes and Awards». The World Academy of Sciences, 2016.