OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Couder (cràter)

Couder és un petit cràter d'impacte que es troba just darrere de l'extremitat occidental de la Lluna, en una zona de la superfície que es posa a la vista durant libracions favorables. Es troba a les faldes interiors dels Montes Cordillera, una cadena de muntanyes en forma d'anell que envolta la conca d'impacte de la Mare Orientale.
Aquesta regió manca relativament de grans cràters. El més proper és Schlüter, situat cap a l'est. Una mica més al sud de Couder apareix el cràter Maunder en la vora de la mar lunar. Couder va ser designat Maunder Z abans de ser canviat el nom per la UAI.
Es tracta d'un cràter en forma de bol, amb una vora afilada i una plataforma interior que ocupa aproximadament la meitat del seu diàmetre. Couder és lleugerament més llarg en el seu eix nord-oest, on la paret interior té també la seva part més ampla, constituint una formació notable.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Couder (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Couder» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-06-30. [Consulta: 5 juliol 2018].
# Festa mòbil

Una festa mòbil és una celebració que no té un dia concret assignat al calendari, sinó que varia segons els anys.

## En el Cristianisme

El calendari litúrgic cristià es calcula a partir de Nadal i del diumenge de Pasqua
* A partir del dia de Nadal, que sempre se celebra el 25 de desembre, es calcula:
** Advent, des del primer diumenge d'Advent, que és el quart diumenge anterior a Nadal, fins al 24 de desembre inclòs. Així l'Advent pot començar entre el 27 de novembre i el 3 de desembre i pot tenir entre 21 i 28 dies.
* A partir del diumenge de Pasqua, que és el primer diumenge que segueix a la primera lluna plena de la primavera, es determinen les altres festes:
** Carnestoltes, festivitat pagana que la tradició fa celebrar abans de la Quaresma
*** Dijous gras, primer dia de Carnestoltes, és el dijous anterior al dimecres de Cendra
** Quaresma,
*** Dimecres de Cendra, primer dia de la Quaresma, 46è dia abans del diumenge de Pasqua no inclòs
** Pasqua
*** Diumenge de Rams, diumenge anterior al diumenge de Pasqua
*** Dijous Sant, dijous anterior al diumenge de Pasqua
*** Divendres Sant, divendres anterior al diumenge de Pasqua
*** Diumenge de Pasqua, o de Resurrecció, entre el 23 de març i el 26 d'abril (primer diumenge després de primera lluna de primavera)
*** Dilluns de Pasqua o Pasqua Florida, endemà del diumenge de Pasqua
** Ascensió, 40è dia, sempre dijous, comptat des del diumenge de Pasqua inclòs
** Pentecosta, Segona Pasqua o Pasqua Granada, 50è dia, sempre dilluns, comptant des del diumenge de Pasqua no inclòs
** Corpus Christi, 60è dia, sempre dijous, comptant des del diumenge de Pasqua no inclòs

## Altres tradicions

Als Països Catalans
* Dia de la Mare
** A l'estat espanyol, primer diumenge de maig
** A l'estat francès, darrer diumenge de maig
Estats Units
* Dia d'acció de gràcies, en el quart dijous de novembre, encara que hi ha variants
* Black Friday o divendres negre, dia de compres a l'endemà del dia d'acció de gràcies

## Referències

* ↑ «Calendari de Festes Mòbils – El Santoral» (en castellà). [Consulta: 20 abril 2022].

## Vegeu també

* festa major
* Festa patronal
* Festes populars als Països Catalans
# Torrent Mal (Solsonès)

El Torrent Mal és un afluent per l'esquerra de la Riera de Gargallà que neix al terme municipal de Montmajor (Berguedà) però transcorre en la seva major part pel terme municipal de Navès (Solsonès).

## Termes municipals per on transcorre

Des del seu naixement, el Torrent Mal passa successivament pels següents termes municipals.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent Mal està integrada per un total d'11 cursos fluvials. D'aquests, 5 són subsidiaris de 1r nivell, 3 de 2n nivell i 2 ho són de 3r nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud d'11.815 m. dels quals 7.177 (60,7%) transcorren pel terme municipal de Navès i els restants 4.638 (39,3%) ho fan pel de Montmajor

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ D'acord amb l'inici d'aquest corrent fluvial que consta al mapa de l'ICC a escala 1:50.000
# Louisburg (Kansas)

Louisburg és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.576 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Louisburg tenia 2.576 habitants, 946 habitatges, i 687 famílies. La densitat de població era de 299,6 habitants/km².
Dels 946 habitatges en un 40,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.500 $ i la renda mediana per família de 51.729 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.783 $ mentre que les dones 29.250 $. La renda per capita de la població era de 21.560 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Louisburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Louisburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Museu Balmes

El Museu Balmes de Vic està ubicat a la casa Bojons i està dedicat a la figura del filòsof vigatà, Jaume Balmes.

## Descripció

La casa Bojons és una casa senyorial del segle xvii que du el nom de la família que en va ser propietària entre els anys 1769 i 1864, en la qual va morir Jaume Balmes. L'amistat que unia els Bojons amb Balmes els va portar a acollir-lo durant els darrers mesos de la seva malaltia. Actualment és propietat de l'Ajuntament i conserva salons i alcoves de profusa decoració barroca al pis noble, que és la part museïtzada.
Aquest petit museu dedicat a Jaume Balmes va ser inaugurat el 1998, en ocasió del 150è aniversari de la seva mort, en record del filòsof.

## Jaume Balmes

Jaume Llucià Antoni Balmes i Urpià va ser un filòsof i sacerdot que va participar activament en la política espanyola i que va ser reconegut com un dels principals pensadors catòlics del segle xix. L'amistat que unia la família Balmes amb els propietaris de la Casa Bojons va fer que l'acollissin durant els últims mesos de la seva malaltia i fins al dia de la seva mort.

## Referències

* Museu Balmes a Vic
# Didier Opertti

Didier Opertti Badán (Montevideo, 1937) és un advocat i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado.

## Biografia

Nascut a Montevideo, la capital de l'Uruguai, Opertti va ser ministre de l'Interior del president Julio María Sanguinetti Coirolo entre 1995 i 1998. Va deixar el càrrec de ministre per ocupar el de president de l'Assemblea de les Nacions Unides (1998–1999).
Des del 2 de febrer de 1998 fins a l'1 de març de 2005, Opertti va ser ministre d'Afers Exteriors de l'Uruguai durant les presidències de Sanguinetti i de Jorge Batlle Ibáñez (2000–2005).
Un cop va deixar el Ministeri d'Afers Exteriors, Opertti va servir com a Secretari General de l'Associació Llatinoamericana d'Integració (ALADI), amb seu a Montevideo.

## Referències

* ↑ ALADI. «Biografia de Didier Opertti» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 24 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina web del Ministeri de l'Interior de l'Uruguai (castellà)
* Biografia Arxivat 1999-10-05 a Wayback Machine. (castellà)
# Fairland (Oklahoma)

Fairland és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.025 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairland tenia 1.025 habitants, 415 habitatges, i 292 famílies. La densitat de població era de 430,2 habitants per km².
Dels 415 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.240 $ i la renda mediana per família de 28.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.155 $ mentre que les dones 15.208 $. La renda per capita de la població era de 12.024 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Fons de pantalla

Fons de pantalla en informàtica és el grafisme o la imatge de fons que es produeix darrere totes les altres informacions, icones que apareixen a la pantalla d'un ordinador, un telèfon intel·ligent o una tauleta.
En l'argot informàtic anglès, es diu wallpaper, paper d'emparerar. Des d'un fons de color neutre va evolucionar cap a qualsevol element gràfic, stàtic o dinàmic, que l'usuari pot triar i canviar com vulgui. És la primera imatge que apareix quan encén el seu giny. Canviar el fons de pantalla de fosc cap a blanc, color del full de paper verge als anys 1980 va ser una intervenció «revolucionària» per augmentar l'efecte Wysiwyg: que l'usuari veiès a la plantilla el mateix del que després sortiria de la impressora. Des del primer fons de pantalla uniforme, llançat el 1975, molt senzill, s'ha evolucionat a una llibertat total, que permet a l'usuari triar qualsevol element gràfic.
Fora de l'àmbit personal, on regna la llibertat total, s'aconsella utilitzar fons de pantalla senzills, i mantenir un mateix estil areu una presentació.

## Referències

* ↑ «Les 10 pàgines web on trobar fons de pantalla originals i divertits». Nació Digital, 27-08-2015. Arxivat de l'original el 2015-10-28 [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ Isaacson, Walter. Steve Jobs. Penguin Random House Grupo Editorial España, 2011. ISBN 9788401388026.
* ↑ Expressa't a la teva manera: exàmens, treballs i exposicions audiovisuals. volum 5 de Quaderns de treball personal. ISEP, 2008, p. 71. ISBN 9788495647412.
# Anacroneuria ofaye

Anacroneuria ofaye és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2007. Zootaxa 1461:16.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):164.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Righi-Cavallaro & Lecci, 2010. Zootaxa 2683:36-37.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Lori de Mindanao

El lori de Mindanao (Trichoglossus johnstoniae) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les muntanyes del sud de Mindanao, a les Filipines.
# Qoppa

La qoppa (en grec ϙόππα i més tard κόππα) va ser una lletra de l'alfabet grec que servia per a escriure el so [ḵ], al·lòfon velaritzat de /k/. Té un valor numèric de 90. El signe usat per a aquesta funció ("qoppa numeral", Ϙ, ϙ) va desaparèixer en l'era preclàssica grega però es va conservar un signe diferent ("qoppa numeral" Ϟ, ϟ) per a notar el número 90 usat en documentació legal grega moderna.
La lletra va ser un manlleu de la qof de l'alfabet fenici, usada per al fonema /q/. Després va passar a l'alfabet etrusc i d'allà a l'alfabet llatí en la seva forma actual (Q). També va passar a l'antic alfabet ciríl·lic com a koppa (Ҁ, ҁ).
# Mylomys dybowskii

Mylomys dybowskii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.300 msnm al Camerun, el Congo, Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Kenya, Malawi, la República Centreafricana, la República del Congo, Ruanda, el Sudan del Sud, Tanzània i Uganda. El seu hàbitat natural són els herbassars. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie fou anomenada en honor del botànic i explorador francès Jean Dybowski.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Mylomys dybowskii. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 119. ISBN 978-0801893049.
# Didier Martiny

Didier Martiny, nascut el 2 de desembre de 1951, és un director de cinema i televisió i guionista de còmics.

## Biografia

En el marc dels seus estudis universitaris (Història i Sociologia), va cursar els cursos de Henri Langlois a la Cinémathèque Française i va participar en el laboratori audiovisual de Jean Rouch.
El seu migmetratge Il Biscione (1978) va tenir un cert ressò. Didier Martiny va fer després documentals, sobretot sobre la construcció del Gran Louvre. De 1994 a 2000 va produir el programa La 25e Heure. Company de Yasmina Reza, va col·laborar amb ella en diverses pel·lícules, com À demain i Le Pique-nique de Lulu Kreutz.
Com a autor de còmics, Didier Martiny va escriure diversos àlbums per a Philippe Petit-Roulet.

## Filmografia
### Cinema

* 1978 : Il Biscione
* 1983 : Jusqu'à la nuit
* 1986 : Le Goûter chez Niels
* 1992 : À demain
* 2000 : Le Pique-nique de Lulu Kreutz

### Televisió

* 1982 : Le plus grand cinéma du monde
* 1985 : Naissance du Grand Louvre
* 1993 : Érythrée, 30 ans de solitude
* 2004 : Qui a tué Massoud ?
* 2005 : Auschwitz, le monde savait-il ?
* 2011 : Les Misérables, du roman à la réalité
* 2016 : La fin des chrétiens d'Orient ?

### Film muséographique

* 1988 : Le Jour J, rojectat al Mémorial de Caen. Composta en gran part per documents d'arxiu i extractes de pel·lícules de ficció, aquesta pel·lícula produïda per Jacques Perrin recorre el desembarcament del 6 de juny de 1944. Gràcies a una doble imatge, evoca d'una banda les forces de les forces alemanyes la vigília de el desembarcament i, d'altra banda, els preparatius aliats als ports britànics.

## Obres

(dibuix: : Philippe Petit-Roulet)
* Papa Dindon, éd. Futuropolis, 1989 ISBN 2737626560
* Le Syndrome du hérisson, Les humanoïdes associés, 1988 ISBN 2731606444
* Zou sur le Toit du Monde, Dargaud, 1988 ISBN 2205036351, Mango 1992 ISBN 2740401299
* Le cirque Flop, Carton éditions 1987 ISBN 2868750176
* Bruce Predator, Casterman, 1985 ISBN 220333522X
* Macumba River, Dargaud, 1985 ISBN 2205027689
* Face aux embruns, Les Humanoïdes Associés, 1984 ISBN 2731602686

## Referències

* ↑ Didier Martiny a unifrance.org
* ↑ Un cuadro en blanco, Página/12, 4 octubre 2002
* ↑ Yasmina Reza : qui est son mari Didier Martiny ?, gala.fr, 3 d'abril de 2021
* ↑ Philippe Petit-Roulet a Tebeosfera
* ↑ El Memorial de Caen: un museo de la paz al web de la UNESCO
# Fastovetskaia

Fastovetskaia - Фастовецкая (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes de Kuban-Priazov, a la vora del riu Tikhonkaia, tributari del Txelbas. És a 7 km al nord-est de Tikhoretsk i a 131 km al nord-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Tikhonki i Krinitsa.

## Història

La vila fou fundada el 1829 com el poble de Tikhorétskoie. El 1848 rebé l'estatus de stanitsa amb el nom de Tikhorétskaia. Entre el 1888 i el 1902 fou capital del raion de Kavkàzskaia de la província de Kuban. El 1924 s'integrà al raion de Tikhoretsk i el 1930 fou rebatejada amb el nom actual.

## Enllaços externs i referències

* El municipi al lloc web del raion Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (rus).
* L'stanitsa, amb el nom de Tikhorétskaia al Diccionari Enciclopèdic Brockhaus i Efron (rus)
* Mapa topogràfic a vlasenko.net (rus).
# Filandre cuanegre

El filandre cuanegre (Philander melanurus) és una espècie de marsupial de l'ordre dels didelfimorfs. Viu a l'oest de l'Equador, l'oest de Colòmbia i l'est de Panamà. En comparació amb el filandre pàl·lid (P. pallidus), que és el seu parent més proper, té el pelatge més fosc i la punta blanca de la cua és més curta o fins i tot inexistent. Se n'ha vist un exemplar atacant una serp corall.

## Referències

* ↑ Voss, Robert S.; Díaz-Nieto, Juan F.; Jansa, Sharon A. «A Revision of Philander (Marsupialia: Didelphidae), Part 1: P. quica, P. canus, and a New Species from Amazonia» (en anglès). American Museum Novitates, 3891, 3.891, 2018, pàg. 1–70. DOI: 10.1206/3891.1. ISSN: 0003-0082.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Frontera entre l'Uzbekistan i el Tadjikistan

La frontera entre Uzbekistan i Tadjikistan és la frontera de 1.312 kilòmetres en sentit est-oest que separa l'oest de l'Uzbekistan (províncies de Surjandarin, Kaixkadar, Jizzakh, Samarcanda i Sirdaryo, Fergana, Taixkent i Namangan) de l'est de Tadjikistan (província de Sughd, districte de Subordinació Republicana i Khatlon). Fou establerta com a frontera internacional amb la dissolució de la Unió Soviètica en 1991.

## Traçat

La frontera comença a l'est, al trifini entre Uzbekistan, Tadjikistan i Kirguizstan, tres antigues repúbliques de la Unió Soviètica. Segueix tres tres trams curts a l'est, després al nord, a l'oest i al nord. Des del seu extrem septentrional continua sinuós cap a l'est i després cap al sud, passant per Istarawshan (Tadj), Denov i Termez (Uzbk.), fins a arribar a un altr trifini entre els dos països amb Afganistan (gairebé al paral·lel 37° nord).
Ambdues nacions, juntament amb Kirguizstan i Turkmenistan, eren, des del segle xix, part de l'Imperi Rus. Van lluitar per no romandre integrats a la Unió Soviètica des de 1917. Finalment, es van integrar el 1925 (República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan) i el 1929 (República Socialista Soviètica del Tadjikistan), i es van definir així les fronteres que es van convertir en fronteres internacionals el 1991, amb la dissolució de la Unió Soviètica.
Per tal d'evitar infiltracions de narcotraficants i terroristes del Moviment Islàmic de l'Uzbekistan, el govern usbec ha instal·lat camps de mines a la zona fronterera entre ambdós estats. El 2004 Tadjikistan i l'Uzbekistan havien resolt gairebé el 86% de la seva disputa fronterera de 1.312 km després del col·lapse de la Unió Soviètica el 1991.

## Referències

* ↑ «Uzbekistan». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Tajikistan: Victims of Uzbek land mines increasing». Integrated Regional Information Networks, 07-05-2001. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 7 juny 2007].
* ↑ «Tajikistan: Focus on demining efforts». Integrated Regional Information Networks, 13-07-2004. Arxivat de l'original el 2007-08-06. [Consulta: 7 juny 2007].
* ↑ Uzbekistan, Tajikistan discuss boundary delimitation in Dushanbe, The Tashkent Times, 2 de juny de 2017