OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lotharmeyerita

La lotharmeyerita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la tsumcorita. Va rebre el mom per Pete J. Dunn el 1983 en honor de Julius Lothar Meyer (19 d'agost de 1830 Varel, Alemanya - 11 d'abril de 1895, Tübingen, Alemanya), un químic que va desenvolupar els primers conceptes per a la taula periòdica dels elements.

## Característiques

La lotharmeyerita és un arsenat de fórmula química CaZn₂(AsO₄)₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1985. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. La fórmula ideal és idèntica a les fórmules tant de la gaitita com de la zincroselita, però sembla que una mica de Mn(III) és necessàri per a l'estabilització. Visualment no es pot distingir de la manganlotharmeyerita, i és també molt semblant a la cobaltlotharmeyerita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lotharmeyerita pertany a «08.CG - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, RO₄:H₂O = 1:1» juntament amb els següents minerals: cassidyita, col·linsita, fairfieldita, gaitita, messelita, parabrandtita, talmessita, hillita, brandtita, roselita, wendwilsonita, zincroselita, rruffita, ferrilotharmeyerita, mawbyita, mounanaïta, thometzekita, tsumcorita, cobaltlotharmeyerita, cabalzarita, krettnichita, cobalttsumcorita, niquellotharmeyerita, manganlotharmeyerita, schneebergita, niquelschneebergita, gartrellita, helmutwinklerita, zincgartrel·lita, rappoldita, fosfogartrel·lita, lukrahnita, pottsita i niqueltalmessita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 149482.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Ojuela, situada a Mapimí, cap del municipi homònim de l'estat de Durango (Mèxic). També ha estat descrita a Xile, Alemanya i Grècia. Aquests quatre indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lotharmeyerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 novembre 2021].
# Club Deportivo Colonia

El Club Deportivo Colonia conegut com a Deportivo Colonia or Depor Colonia, és un club de futbol uruguaià de la ciutat de Juan Lacaze, al departament de Colonia. Els seus colors són vermell i blau.
El Depor fou fundat en 1999 per representar el futbol professional del departament, junt amb el Plaza Colonia, el club disputeix la segona divisió l'any seguent, fins 2003, on consegueix el accés a Primera División, El Depor disputeix la elite del futbol uruguaià fins 2006, en què desfiliò de l'Associació Uruguaiana de Futbol per problemes financers.
El club torna a estar actiu el 2021, per la disputa de la primera divisió amateur, tercera categoria del futbol uruguaià.
El club no guanyó cap títol.

## Referències

* ↑ «Deportivo Colonia comunicó que no juega más en la AUF» (en castellà), 12-08-2006. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Se hizo realidad: Deportivo Colonia regresa al fútbol de AUF con una apuesta fuerte por los jóvenes del departamento» (en castellà-uy), 03-08-2021. [Consulta: 13 agost 2021].

## Enllaços externs

* Deportivo Colonia al Transfermarkt (castellà)
# Dedham

«Dedham» té aquests significats:
* Dedham (Essex), a Anglaterra
* Dedham (Iowa), als Estats Units
* Dedham (Maine), als Estats Units
* Dedham (Massachusetts), als Estats Units
# Xifonier

Un xifonier (del francès chiffonier) és una còmoda alta i estreta que té calaixos des de dalt fins a baix (el fet que el distingeix de la calaixera és que és molt més alt que ample). El seu nom ve del francès chiffon, 'drap', per la qual cosa vindria a significar "lloc per draps". Suggereix que fos pensat originalment com un receptacle per retalls i altres estris que no tenien cap altre lloc on guardar, fins i tot s'empra com a bufet.
Actualment, s'utilitza per guardar tota mena de roba però, sobretot, llenceria i altres complements femenins. També és un moble habitual en els dormitoris infantils. Existeix un model amb set calaixos (un per cada dia de la setmana) que es diu semainier.
El xifonier va ser un dels molts progressos curiosos del gust mixt que va prevaler en els mobles durant l'Estil Imperi a Anglaterra. Els xifoniers més primerencs es troben a partir d'aquesta època, i són generalment de pal de rosa, la fusta preferida d'aquest moment. Les seves nanses (poms, tiradors i escuts) eren molt sovint de llautó i solien tenir un prestatge elevat amb una galeria de llautó groc perforada a la part posterior. Les portes estaven ben enteixinades i sovint vorejades o rematades amb llautó, mentre que els peus eren coixins o arpes d'animals, o, en casos selectes, esfinxs en bronze daurat.

## Referències

* L'article incorpora text de l'Enciclopèdia Britànica 11a Edició, una publicació que es troba ara en el domini públic.

## Vegeu també

* Calaixera
* Bufet (moble)
* Credença
# Michel Combes

Michel Combes (Galhac, 25 de novembre de 1950) és un ex-pilot de motocròs occità que tingué ressò internacional durant la dècada del 1970. Guanyà dos campionats de França en la cilindrada dels 500 cc (1969 en categoria Nat i 1975 en la superior) i protagonitzà bones actuacions al Campionat del Món de motocròs, especialment durant les temporades de 1973 i 1974 a la Cup FIM 125cc (l'antecedent del Campionat del món d'aquesta cilindrada), on amb una Montesa Cappra ocupà places capdavanteres a la classificació final.
Durant la seva carrera esportiva, Combes coincidí als circuits amb Jean-Claude Nowak, amb qui entaulà una bona amistat. Fou justament per mitjà de Combes que Montesa contactà el normand per a fitxar-lo com a pilot oficial a començaments de la dècada de 1970. Igual que Nowak, Combes és especialment recordat com un dels principals pilots oficials de la marca catalana.

## Referències

* ↑ «Castelnau-de-Lévis. Deux épreuves de prestige pour les 50 ans du moto-cross» (en francès). ladepeche.fr, 24-02-2018. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Michel Combes» (en francès). leguidevert.com, 07-02-2014. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Michel Combes» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Nowak Jean-Claude. Triple Champion de France 250cc» (en francès). motocross-history.com, 06-07-2017. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ Pi, Pere. «Principals pilots oficials que Montesa va tenir». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 172. ISBN 9788461590353.
* ↑ «Apogeo del trial y el cross en los años "70"» (en castellà). montesaweb.com, 2007. [Consulta: 6 gener 2020].

## Enllaços externs

* Imatge de Combes amb la Montesa Cappra 125 cap a 1977 Arxivat 2020-02-25 a Wayback Machine.
# Palta

El palta és una llengua extinta de l'Amazònia equatoriana només testimoniada per unes poques paraules: yumé 'aigua', xeme 'moresc', capal 'foc', let 'fusta' (Jiménez de la Espada, 1586), i alguns topònims. Basant-se en això, Jacinto Jijón y Caamaño (1936) la va classificar com una de les llengües jívaro. Kaufman (1994) afirma que hi ha "poca semblança", però Adelaar (2004) considera que la connexió és raonable. A més d'aquestes quatre paraules hi ha topònims, que solen acabar en -anga, -numa, -namá. Aquests dos darrers suggereixen que el sufix cas locatiu jívaro -num ~ -nam, i Torero (1993) assenyala que s'assembla també a l'aguaruna (jívaro) namák(a) 'riu'.
Mason (1950) també llista Malacata com a nom alternatiu de palta.

## Referències

* ↑ Mason, John Alden. «The languages of South America». A: Handbook of South American Indians. 6. Washington, D.C., Government Printing Office: Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology Bulletin 143, 1950, p. 157–317.

## Bibliografia

* Jiménez de la Espada, Marcos, ed. (1965 [1586]): Relaciones geográficas de Indias: Perú, 3 vols. Biblioteca de Autores Españoles 183–5. Madrid: Atlas.
* Jijón y Caamaño, Jacinto (1936–8): Sebastián de Benalcázar, vol. 1 (1936) Quito: Imprenta del Clero; vol. 2 (1938) Quito: Editorial Ecuatoriana.
* Jijón y Caamaño, Jacinto (1940–5): El Ecuador interandino y occidental antes de la conquista castellana, vol. 1 (1940), vol. 2 (1941), vol. 3 (1943), vol. 4 (1945). Quito: Editorial Ecuatoriana (1998 edition, Quito: Abya-Yala).
# Pic de la Portella (Porta)

El Pic de la Portella és una muntanya de 2.593,5 metres d'altitud situada al límit entre els termes comunals de Lles de Cerdanya, a la Baixa Cerdanya i de Porta, a l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord. Està situat a prop de l'extrem nord-oest del terme de Porta i al nord-est del de Lles de Cerdanya. És just al sud de la Portella Blanca d'Andorra, al nord del Pic de Calm Colomer, o Tosseta de l'Esquella, i de la Serra de l'Esquella.
És destí freqüent de moltes de les rutes d'excursionisme del sud del Massís del Carlit.

## Referències

* ↑ El Pic de la Portella en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Vídeo de Wikiloc
* Esquiant al Pic de la Portella, de Youtube
# Luděk Lichnovský

Luděk Lichnovský (9 de febrer de 1995) és un ciclista txec, professional des del 2014. Actualment milita en l'equip SKC Tufo Prostějov. Combina la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en pista

* 2015
** Campió de Txèquia en Puntuació

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Dederkoi

Dederkoi - Дедеркой (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants del Caucas occidental, a la desembocadura del riu Dede a la riba nord-oriental de la mar Negra, a 6 km al sud-est de Tuapsé i a 110 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Xepsi.
# Xifra

Una xifra, guarisme o dígit (del llatí dit) és un signe o caràcter que serveix per a representar un nombre. En matemàtiques i ciència de la computació, un dígit numèric és un símbol, v.g. 3, usat en numerals (combinacions de símbols), v.g. 37, per a representar nombres (enters o reals) en sistemes de numeració posicionals.
El terme dígit ve del fet que els 10 dits corresponen als 10 dígits en el sistema numèric comú en base deu, ço és, un dígit decimal.
Exemples de dígits inclouen qualsevol dels caràcters decimals des de "0" fins "9", o dels caràcters del sistema binari "0" o "1", i els dígits "0"..."9", "A",...,"F" usats en el sistema hexadecimal. En un sistema de numeració donat, si la base (radical, en anglès radix) és un enter, llavors el nombre de dígits usats és sempre igual al valor absolut de la base.

## Símbols

En els sistemes de numeració, les xifres es combinen de forma que representen els nombres. Si tenen un valor fixat, com per exemple en la numeració romana, es parla de notació additiva. En canvi, si el valor està determinat per la posició del dígit, es parla de notació posicional.
| Valor | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 20 | 30 | 40 | 50 | 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 | 500 | 600 | 700 | 800 | 900 | 1 000 | 10 000 |
| Xifres àrabs, alfabet occidental | | ا | ب | ج | د | ه | و | ز | ح | ط | ي | ك | ل | م | ن | ص | ع | ف | ض | ق | ر | س | ت | ث | خ | ذ | ظ | غ | ش |
| Xifres àrabs, alfabet oriental | | ا | ب | ج | د | ه | و | ز | ح | ط | ي | ك | ل | م | ن | س | ع | ف | ص | ق | ر | ش | ت | ث | خ | ذ | ض | ظ | غ |
| Xifres àrabs oriental | ٠ | ١ | ٢ | ٣ | ٤ | ٥ | ٦ | ٧ | ٨ | ٩ |
| Xifres àrabs extrem orient | ۰ | ۱ | ۲ | ۳ | ۴ | ۵ | ۶ | ۷ | ۸ | ۹ |
| Xifres xines o japoneses | 〇 | 一 | 二 | 三 | 四 | 五 | 六 | 七 | 八 | 九 | 十 | | | | | | | | | 百 | | | | | | | | | 千 | 万 |
| Xifres europees | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Xifres gregues ióniques | | α | β | γ | δ | ε | ϛ | ζ | η | θ | ι | κ | λ | μ | ν | ξ | ο | π | ϟ | ρ | σ | τ | υ | φ | χ | ψ | ω | ϡ |
| Xifres hebrees | | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח | ט | י | כ | ל | מ | נ | ס | ע | פ | צ | ק | ר | ש | ת | (ך) | (ם) | (ן) | (ף) | (ץ) |
| Xifres romanes | | Ⅰ | | | | Ⅴ | | | | | Ⅹ | | | | Ⅼ | | | | | Ⅽ | | | | Ⅾ | | | | | M | |
| Xifres thaï | ๐ | ๑ | ๒ | ๓ | ๔ | ๕ | ๖ | ๗ | ๘ | ๙ |

## Vegeu també

* bit
* Digit (revista) és una revista índia de tecnologia de la informació (informàtica).

## Referències

* ↑ «"Guarisme" al DIEC». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 24 juliol 2018].
Viccionari
# Palthebos

El Palthebos ('bosc de Palthe') és una zona de prats de pastura i camins del poble de Nieuwleusen, a la província d'Overijssel (Països Baixos). Es troba al carrer Dommelerdijk, al costat de l'església. El Palthebos té una superfície de 5 hectàrees i es fa servir com a zona de passeig.

## Història

El Palthebos fou anomenat en honor de la família Palthe. El 1754, Jan Arend Palthe va ser nomenat ministre a Nieuwleusen i ho va ser durant 50 anys. Durant aquest període, va obtenir molta influència i propietats, incloent-hi el Palthebos. Fins a l'any 1928 va estar en mans de la família Palthe, quan Gulia Palthe va morir sense hereus i va deixar el bosc a l'església.
Antigament hi havia un teatre a cel obert al bosc. El Museu Palthehof hi va obrir les portes el 3 d'abril del 1998. A la vora del bosc hi ha algunes escultures. El Palthebos té diversos prats de pastura on hi ha diferents animals, depenent de la temporada. Les cabres i els cérvols s'hi estan tot l'any i a l'estiu també hi ha vaques i cavalls. També s'hi organitzen activitats durant l'any.

## Batalla de Nieuwleusen

El 21 i 22 d'abril del 2007 es va escenificar una batalla entre els exèrcits de Napoleó Bonaparte i els aliats al Palthebos. Es va anomenar la «batalla de Nieuwleusen», tot i que no té cap base històrica.

## Referències

* ↑ Palthehof.nl - UIT DE HISTORIE.
* ↑ «Het gaat weer spoken in het Palthebos bij Nieuwleusen» (en neerlandès). De Stentor, 05-11-2019. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ «Kerstavond: wandeling Palthebos en kerstnachtdienst» (en neerlandès). De Dalfser Marskramer, 09-12-2019. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ «Slag om Nieuwleusen in pocketuitgave» (en neerlandès). De Stentor, 23-04-2007. [Consulta: 2 gener 2023].
# Pic de la Portella de Bac d'Hortell

El Pic de la Portella de Bac d'Hortell és una muntanya de 2.558,5 m d'altitud situada al Massís del Carlit, concretament al límit entre els termes comunals d'Dorres, Enveig i Portè, tots tres de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situat al nord-oest del terme comunal de Dorres, al nord-est del d'Enveig i al sud-est del de Portè. És al sud-oest del Puig Occidental de Coll Roig, al sud-oest del Massís del Carlit.
És destí freqüent de moltes de les rutes d'excursionisme del Massís del Carlit.

## Referències

* ↑ El Pic de la Portella de Bac d'Hortell en els ortofotomapes de l'IGN
# Club Atlético Ñuñorco

El Club Atlético Ñuñorco és un club de futbol argentí de la ciutat de Monteros, en la província de Tucumán.
El club fou fundat en 1941 degut a mobilizació dels esportistes per representar la ciutat. El nóm deriva de la fàbrica de sucre local anomenada Ingenio Nuñorco. En la sua história, el club ascendeix al Torneig Argentí A en 1998, tercera divisió del futbol argentí on competeix fins a 2005, quan descendeix per al Torneig argentí B, on disputeix fins avui i guanyó quatre lligas tucumanas.
El Tigre juga a l'estadi Jorge Abel, fundat en 1945, amb a capacitat per a 15.500 espectators.

## Palmarés

* 4 Campionat tucumà: 1997, 2000, 2015, 2018.
* 1 Torneo Argentino B: 1997-98.

## Referències

* ↑ «ÑUÑORCO CUMPLE 71 AÑOS DE VIDA | Fulbolero», 02-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Estadio de Ñuñorco de Monteros» (en castellà), 15-05-2014. [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web antic (castellà)
* Ñuñorco al ceroacero.es (castellà)
# Imagina't tu i jo

Imagina't tu i jo (títol original en anglès: Imagine Me & You) és una pel·lícula dirigida per Ol Parker l'any 2005. És una coproducció britànica, estatunidenca i alemanya, i ha estat doblada al català.
Es va presentar al Festival Internacional de Cinema de Toronto el 9 de setembre de 2005, i es va estrenar comercialment l'any següent. Va estar nominada al Premi GLAAD de 2007.
La pel·lícula va ser rodada a Anglaterra.

## Argument

Rachel i Heck, que han estat amics i parella durant molts anys, finalment es casen. En el moment d'entrar a l'església, els ulls de Rachel es troben amb els de Luce, que és la florista del casament.
Cooper, l'amic íntim de Heck, està segur que es podrà lligar la Luce durant la festa, però aquesta no li fa gens de cas. Posteriorment, el matrimoni convida tots dos a sopar a casa seva amb la intenció d'emparellar-los, però la florista sembla que s'hi segueix resistint: és lesbiana.
Les noies s'han anat fent amigues; Luce està clarament enamorada de Rachel, alhora que aquesta està una mica confosa amb els seus propis sentiments. La seva mare i el seu marit encara ho compliquen més preguntant-li si es quedarà embarassada aviat, i Rachel i Heck semblen distanciar-se.
Finalment, Rachel no pot resistir-se a l'atracció que sent per Luce; però aquesta no vol trencar una parella, i Rachel torna amb el seu marit i se'l troba begut. Amb sentiment de culpabilitat, li confessa que està enamorada d'una altra persona, però aquest s'ha fet l'adormit. Trasbalsat, li ho explica tot al seu amic Cooper perquè li doni suport; aquest s'adona que l'altra persona és Luce i, enfadat, va a parlar-hi per tal de demanar-li explicacions.
Luce s'adona que estar prop de Rachel sense poder-la tenir és massa dur i, decidida a fugir de la situació, fa les bosses per marxar de viatge ben lluny durant un temps, deixant la seva mare a càrrec de la floristeria.
Quan Rachel és conscient que amb qui realment vol estar és amb ella, deixa en Heck i va a la botiga a intentar recuperar-la. Però Luce ja ha marxat, i la seva mare l'anima a anar a trobar-la. Es retroben enmig d'un embús de trànsit a Londres.

## Repartiment

* Piper Perabo: Rachel
* Lena Headey: Luce
* Matthew Goode: Heck
* Celia Imrie: Tessa
* Anthony Head: Ned
* Darren Boyd: Cooper
* Sue Johnston: Ella
* Boo Jackson: H (Henrietta)
* Sharon Horgan: Beth
* Eva Birthistle: Edie
* Vinette Robinson: Zina
* Ben Miles: Rob
* John Thompson: capellà

## Referències

* 1 2 «Imagina't tu i jo». Ésadir.cat. [Consulta: 4 gener 2019].
* ↑ «Imagine Me & You, Nominada al GLAAD Media Award».
* ↑ BBC - UK MOVIES - Get Set... Imagine Me & You (anglès)
* ↑ «Imagine Me & You». rottentomatoes.
# Paltruc

Un paltruc (poltruc, peltruc, poltrú) o bull o donegal és la botifarra cuita més gruixuda. És un embotit fet a partir de la bufeta o de l'intestí gros (paltruc) del porc, farcit de carn de porc capolada i adobada.
Segons el tipus de carn n'hi ha de diferents menes:
* Paltruc negre (anomenat també bisbe negre, o de sang, o bisbot negre): és aquell en què la carn i sang del porc, un cop cuita, agafa un color negre.
* Paltruc blanc (anomenat també bisbe blanc, o bull blanc o bisbot): és aquell en què s'emboteix carn magra i greix sense sang. També s'hi pot posar fetge o llengua anomenant-se, a vegades, de fetge o de llengua.
* Paltruc d'ou: és la variant on el farcit és una barreja de carn magra bullida, greix i ou. Al paltruc d'ou també se l'anomena normalment paltruc blanc.

## Etimologia

Al País Valencià i a una part del territori català se l'anomena bull i al Ripollès, el Gironès, l'Empordà, la Garrotxa, les Guilleries, Osona, al Vallès Oriental, al Maresme i cap a Girona també paltruc. Alguns diuen que el nom bull prové de botulu, el nom llatí que designa la botifarra. D'altres afirmen, però, que com que els seus components són la llengua i altres òrgans interns que costen més de coure, antigament es feien bullir en una olla a foc fort i amb el primer bull abans de fer els embotits. Al Solsonès se l'anomena donegal.

## Vegeu també

* Botifarra
* Camaiot
* Sobrassada poltrú
* Cuina catalana
* Bull de donja
* Poltrú (sobrassada embolicada de forma similar)

## Enllaços externs

* Recepta de bull blanc i bull negre

## Notes i referències

* ↑ «Paltruc». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Paltruc». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bull negre». Gastroteca. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ «Bull blanc». Gastroteca. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ Villalonga, J.C. «Un mot fantasma: poltre d'eruga». Estudis Romànics, Vol. 32, 2010, pàg. 363-367. DOI: 10.2436/20.2500.01.61 [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ Bull i bisbe
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Santiago del Teide

Santiago del Teide és un municipi de l'illa de Tenerife, a les illes Canàries.

## L'economia

Igual que la població, l'economia està diversificada entre les localitats del municipi, encara que el turisme és la seva principal font de recursos. Així és en els nuclis costaners de Port de Santiago i Penya-segats dels Gegants, mentre que en les poblacions de l'interior (Santiago del Teide, Tamaimo i Arguayo) aquesta es fonamenta en l'agricultura. En l'agricultura pren importància amb cultius de plàtans i tomàquets, i el turisme predominant és l'europeu, sobretot ciutadans del Regne Unit, Alemanya i Escandinàvia. Símbol d'això és l'existència d'hotels i apartahoteles com l'Hotel Los Gigantes, inaugurat pels llavors Prínceps d'Espanya, o l'Hotel Playa de la Arena, l'últim a ser construït i el més gran del municipi.

## La població

La població del municipi ha variat en les últimes dècades, ara es podria dir que la Vila de Santiago del Teide és un municipi multicultural, ja que en el conviuen ciutadans de diversos països, tals com argentins, britànics, etc. La majoria són catòlics havent minories musulmanes, anglicanes, etc. Cap destacar que en Los Gigantes hi ha una església anglicana on es reuneixen nombrosos creients. La resta d'edificis religiosos pertanyen al catolicisme, no existint mesquites. Les seves entitats de població són:
* Valle de Arriba
* Santiago del Teide
* Las Manchas
* Arguayo
* El Molledo
* El Retamar
* Tamaimo
* Acantilados de los Gigantes
* Puerto de Santiago
# Lucien Choury

Lucien Choury (Courbevoie, 26 de març de 1898 - Neuilly-sur-Seine, 18 de maig de 1987) va ser un ciclista francès, que es dedicà principalment al ciclisme en pista. Va córrer durant els anys 20 i 30 del segle xx.
Va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924, guanyant una medalla d'or en la prova de tàndem, fent parella amb Jean Cugnot. En aquests mateixos Jocs va disputar també la prova de persecució per equips, junt a René Guillemin, René Hournon i Marcel Renaud, en què quedà quart i els 50 quilòmetres, en què es desconeix la seva posició final.

## Palmarès

* 1922
** 1r al Gran Premi cicloesport de velocitat
* 1924
** Medalla d'or en Tàndem als Jocs Olímpics de París
* 1928
** 1r als Sis dies de Saint-Étienne (amb Louis Fabre)

## Referències

* ↑ «CHOURY Lucien». [Consulta: 16 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Lucien Choury». [Consulta: 16 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Lucien Choury a sitiodeciclismo.net