OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coleraine Football Club

El Coleraine Football Club és un club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Coleraine.

## Història

El Coleraine FC va ser fundat el juny de 1927 com a resultat de la fusió de dos clubs locals, el Coleraine Olympic i el Coleraine Alexandra. El color original del club fou tot blanc, d'on prové el seu sobrenom de The Lilywhites. Guanyà la seva primera copa l'any 1965 i la primera lliga el 1973-74.

## Jugadors destacats

* Jimmy Kelly
* Willie McFaul
* Bertie Peacock
* Harry Gregg
* Gerry Mullan
* Gareth McAuley
* Jim Platt

## Palmarès

* Lliga nord irlandesa de futbol: 1
** 1973/74
* Copa nord irlandesa de futbol: 5
** 1964/65, 1971/72, 1974/75, 1976/77, 2002/03
* Copa de la Lliga nord irlandesa de futbol: 1
** 1987/88
* Lliga nord irlandesa-First Division: 1
** 1995-96
* Gold Cup: 4
** 1932, 1958, 1969, 1975
* Top Four Trophy
** 1968/69
* City Cup: 2
** 1953/54, 1968/69
* Ulster Cup: 7
** 1965/66, 1968/69, 1969/70, 1972/73, 1975/76, 1985/86, 1996/1997
* Blaxnit Cup: 2
** 1969, 1970
* North West Senior Cup: 17
** 1955, 1956, 1958, 1959, 1961, 1968, 1970, 1981, 1982, 1983, 1988, 1989, 1992, 1995, 2001, 2003, 2005

## Enllaços externs

* Web oficial
# Convolvulus

Convolvulus és un gènere de plantes fanerògames de la família de les convolvulàcies que conté unes 250 espècies. Aquestes plantes petites són conegudes vulgarment com a "corretjoles", "corrioles" o "campanetes". Són plantes anuals o perennes comunes a les regions temperades i subàrtiques. Algunes són enfiladisses i altres matolls de mesures més aviat menudes. Les flors tenen forma de trompeta i sovint tenen colors delicats, com blanc, rosa, viola o blau cel. Moltes d'aquestes espècies es consideren males herbes que ofeguen altres plantes apreciades, però hi ha qualque espècie que es cultiva com a flor de jardí.

## Espècies comunes

* Convolvulus althaeoides
* Convolvulus angustissimus
* Convolvulus arvensis – corretjola de conradís
* Convolvulus assyricus
* Convolvulus boissieri
* Convolvulus calvertii
* Convolvulus calycina
* Convulvulus canariensis
* Convolvulus cantabricus
* Convolvulus capensis
* Convolvulus cataonnicus
* Convolvulus chilensis
* Convolvulus cneorum
* Convolvulus compactus
* Convolvulus dorycnium
* Convolvulus equitans
* Convolvulus erubescens
* Convolvulus eyreanus
* Convolvulus floridus
* Convolvulus fractosaxosa
* Convolvulus graminetinus
* Convolvulus hermanniae
* Convolvulus holosericeus
* Convolvulus humilis
* Convolvulus incanus
* Convolvulus lineatus
* Convolvulus nodiflorus
* Convolvulus ocellatus
* Convolvulus oleifolius
* Convolvulus pentapetaloides
* Convolvulus persicus
* Convolvulus phrygius
* Convolvulus pilosellifolius
* Convolvulus remotus
* Convolvulus sabatius
* Convolvulus scammonia - glòria de matí.
* Convolvulus scoparius
* Convolvulus siculus
* Convolvulus suffruticosus
* Convolvulus tricolor – campaneta blava.
* Convolvulus verecundus
* Convolvulus waitaha
* Convolvulus wallichianus

## Enllaços externs

* Flora Europaea: Convolvulus.
* Flora de la Xina: Convolvulus Arxivat 2011-12-25 a Wayback Machine..
# Cop d'estat a Ruanda de 1973

El cop d'estat de 1973 a Ruanda, també conegut com a Cop del 5 de juliol va ser un cop militar encapçalat per Juvénal Habyarimana, llavors Cap d'Estat Major de l'Exèrcit Ruandès contra el President de la República de Ruanda Grégoire Kayibanda, que governava de manera autoritària des de la independència del país en 1962, en virtut d'una dictadura de partit únic. Va ocórrer el 5 de juliol de 1973 i va ser un cop no sagnant.

## Desenvolupament
### Antecedents i causes

Encara sota el domini belga entre 1950 i 1960, el ressentiment cap al govern colònia i l'elit tutsi entre la majoria hutu havia augmentat, donant lloc a la fundació del partit Parmehutu per Grégoire Kayibanda en 1957, amb intencions d'enderrocar la monarquia tutsi de Kigeli V i donar-li el control total als hutus. Això es va aconseguir mitjançant eleccions i un referèndum que va abolir la monarquia en 1961, però l'absència d'una oposició tutsi efectiva va portar a tensions regionals entre els polítics hutus. Els polítics del centre i del sud tenien una posició privilegiada dins del partit, i s'oposaven als subrepresentats del nord.
En els mesos previs al cop, el president Kayibanda havia intensificat la persecució governamental cap als tutsis mitjançant comitès hutus per vigilar que es complissin les "normes ètniques", la qual cosa va afeblir i va aïllar econòmica i diplomàticament a Rwanda, sobretot davant la veïna Uganda, que tenia una gran població de tutsis en l'exili. En conseqüència, el cop va ser recolzat per gran part de la població urbana de Rwanda i pres amb indiferència per la població rural.

### Conseqüències

Immediatament després del cop, Habyarimana va prohibir tots els partits polítics (que ja estaven prohibits de totes maneres des de 1965), i en 1974 va crear el seu propi partit únic, el Moviment Republicà Nacional per la Democràcia i el Desenvolupament. Mentre que el cop en si es va produir sense violència ni pèrdua de vides, entre 1974 i 1977, a conseqüència del mateix, cinquanta-sis ex-caps polítics de Ruanda van ser assassinats. Kayibanda va morir a la presó en 1976, considerant-se com a causa de la seva mort la inanició.

## Referències

* 1 2 Prunier, 1998, p. 61.
* ↑ Rwanda en la Enciclopèdia Britànica. (en anglès)
* ↑ Prunier, 1998, p. 75; 60.
* ↑ Prunier, 1998, p. 75.
* ↑ Prunier, 1998, p. 76.
* ↑ «Mission d'information sur le Rwanda» (en francès).

## Bibliografia

* Prunier, Gérard. The Rwanda Crisis: History of a Genocide (en anglès). Hurst, 1998. ISBN 978-1-85065-372-1.
# Miklós Kállay

Miklós Kállay de Nagy-Kálló, en hongarès Nagykállói dr. Kállay Miklós (Nyíregyháza, Hongria, 23 de gener de 1887 – Nova York, NY, 14 de gener de 1967), va ser un polític hongarès, primer ministre del seu país del 1942 al 1944.
Era d'una família de la petita noblesa del comtat de Szabolcs-Szatmár, del qual va ser governador entre 1921 i 1929. Aquell any fou reclamat pel primer ministre István Bethlen com a sotssecretari del ministeri de comerç. El 1932 fou nomenat ministre d'agricultura del govern de Gyula Gömbös, però el 1935 dimití per desacord amb el caràcter dretà i pro-nazi d'aquest i abandonà la política.
Ja en plena II Guerra Mundial (agost de 1942), el regent Miklós Horthy li demanà de formar govern. Tot i ser conservador, Kállay era profundament demòcrata i adversari declarat del nazisme. Refusà obertament la política anti-jueva d'aquest, alhora que permetia les activitats polítiques dels grups esquerrans. Tanmateix aleshores Hongria era formalment aliada d'Alemanya, i Kállay hagué de compaginar l'esforç bèl·lic al front de l'Est, més aviat de façana, amb converses de pau amb els aliats. Amb aquests pactà el lliure pas de l'aviació per l'espai aeri hongarès a canvi que el país no fos bombardejat.
El març de 1944 Alemanya envaí Hongria i destituí Kállay. Tot i que tingué la possibilitat d'escapolir-se, s'estimà més romandre al país, fins que els nazis el capturaren i el deportaren al camp de concentració de Dachau i més tard al de Mauthausen. D'allí fou alliberat per tropes americanes el 5 de maig de 1945 en un estat de salut molt precari. Refusà tornar al seu país, ara ocupat per l'exèrcit soviètic, i s'exilià voluntàriament a Itàlia. El 1951 emigrà als Estats Units d'Amèrica, on morí.

## Referències

* ↑ «Miklós Kállay, Prime minister of Hungary». Encyclopædia Britannica [Consulta: 5 agost 2016].
# Rattus salocco

Rattus salocco és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la península sud-oriental de Sulawesi (Indonèsia). El seu hàbitat natural són els boscos montans. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, salocco, significa 'de Tanke Salokko' en llatí.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. Rattus salocco. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 18 març 2018.
* ↑ Entrada «Rattus» d'Animalia (en anglès).
# Dario Antiseri

Dario Antiseri (Foligno, 9 de gener de 1940) és un filòsof i professor universitari italià. Es va retirar de la docència l'any 2010. És un important estudiós de l'obra de Karl Popper i Hans-Georg Gadamer, i en la seva recerca ha intentat mostrar els vincles entre el fal·libilisme i l'hermenèutica. El 1996 va publicar un llibre sobre el «pensament feble» de Gianni Vattimo. Conjuntament amb Giovanni Reale, és també autor d'un important tractat de filosofia en tres volums, Il pensiero occidentale dalle origini ad oggi, que és el llibre de text sobre història de la filosofia més utilitzat a les escoles d'Itàlia.

## Referències

* ↑ «Dario Antiseri: "È la linfa vitale di un mondo libero"». Il Giornale, 08-10-2008 [Consulta: 23 abril 2012].
* ↑ Petti, Edoardo. «Il centrodestra del futuro pratichi una robusta etica conservatrice. Parla Dario Antiseri» (en italià), 26-06-2014. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ D. Antiseri, The Weak Thought and its Strength Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (Ashgate, 1996).
* ↑ «Disputed Questions. A Catholic Philosopher Argues for Relativism». L'Espresso, 03-11-2005 [Consulta: 23 abril 2012].
# The Best of Depeche Mode Volume 1

The Best Of, Vol. 1, també conegut com a The Best of Depeche Mode, Vol. 1, és el dissetè disc del grup anglès de pop electrònic Depeche Mode, i la seva cinquena recopilació. Va aparèixer el dia 13 de novembre de l'any 2006.
The Best Of... inclou seleccions de quasi tots els discos del catàleg de Depeche Mode (l'únic disc que no aporta cap cançó és, curiosament, Black Celebration). A més, conté un tema nou, "Martyr", enregistrat durant les sessions del disc anterior, Playing the Angel, i que posteriorment va ser descartat de la selecció final. El senzill de "Martyr" aparegué poc abans de la recopilació, concretament a finals d'Octubre.
Juntament amb el disc s'edità un DVD amb vídeos del catàleg de Depeche Mode, titulat The Best Of Depeche Mode Videos. Quan la recopilació sortí a la venda, algunes còpies duien el DVD amb els vídeos en una edició doble; finalment, al mes de març del 2007, el DVD fou editat separadament.
L'àlbum va obtenir unes vendes superiors al milió d'unitats a Europa i fou guardonat amb el premi IFPI Platinum Europe Award.

## Llista de cançons
### Cançons extra Digital Deluxe (només iTunes)

* Les primeres quatre cançons també foren incloses en un doble vinil de 12" desplegable d'edició limitada, Remixes (L12BONG39).

## DVD

Una sèrie d'edició limitada de The Best of: Volume 1 contenia un DVD extra titulat The Best of Depeche Mode Videos. El 16 de març de 2007 es va publicar el DVD de forma individual.
* "Just Can't Get Enough" (Dirigit per Clive Richardson)*
* "Everything Counts" (Dirigit per Clive Richardson)*
* "People Are People" (Dirigit per Clive Richardson)**
* "Master & Servant" (Dirigit per Clive Richardson)*
* "Shake the Disease" (Dirigit per Peter Care)*
* "Stripped" (Dirigit per Peter Care)
* "A Question Of Time" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Strangelove" [Versió de 1987] (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Never Let Me Down Again" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Behind The Wheel" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Personal Jesus" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Enjoy the Silence" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "I Feel You" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Walking In My Shoes" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "In Your Room" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Barrel of a Gun" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "It's No Good" (Dirigit per Anton Corbijn)
* "Only When I Lose Myself" (Dirigit per Brian Griffin)
* "Dream On" (Dirigit per Stephane Sednaoui)**
* "I Feel Loved" (Dirigit per John Hillcoat)**
* "Enjoy the Silence 04" (Dirigit per Uwe Flade)**
* "Precious" (Dirigit per Uwe Flade)
* "Suffer Well" (Dirigit per Anton Corbijn)
(*) Primera edició en DVD.
(**) Primera edició oficial.

## Dades

* Temes cantats per David Gahan.
* Temes escrits per Martin Gore, excepte "New Life" i "Just can't get enough" (escrits per Vince Clarke) i "Suffer well" (escrit per Gahan/Eigner/Phillpott).

## Informació addicional

* A la recopilació dels vídeoclips no hi apareix cap tema del disc "A Broken Frame".

## Enllaços externs

* Depeche Mode: The Best Of, Volume 1 (anglès)
# Conferència Internacional sobre Infants Africans

La Conferència Internacional sobre Infants Africans fou una conferència internacional feta a Ginebra el juny de 1931. Va ser organitzada per Save the Children International Union amb l'objectiu d'universalitzar la Declaració dels Drets del Nen.
El 1924 la Lliga de les Nacions adoptà la Declaració dels Drets del Net, de la qual l'esborrany va ser escrit per la Unió el 1923. La Conferència es va centrar en les condicions que vivien els nens a l'Àfrica, específicament en les àrees de mortalitat infantil, treball infantil i l'educació.
La conferència tingué lloc a Ginebra entre el 22 i 25 del mes de juny de 1931. És considerada un gir radical en les actituds occidentals cap a la infantesa a Àfrica: "aquesta conferència reconstruí les imatges de la infantesa a l'Àfrica entre missioners, humanitaris pel benestar dels nens i científics socials". Hi participaren soles cinc africans, cosa inusual en l'època. Un d'aquests africans era Jomo Kenyatta de l'Associació Central Kikuyu. Altres foren Gladys Casely-Hayford, professora, escriptora i filla del polític de Ghana J. E. Casely Hayford i l'educador nigerià Henry Carr. L'activista negre dels Estats Units James W. Ford de la Lliga Contra l'Imperialisme donà un discurs criticant la conferència perquè merament donava suport a l'ordre colonial.
La secretària de la conferència va ser l'escriptora Evelyn Sharp, qui va escriure un llibre al respecte amb el títol The African Child. Altra contribuïdora fou la missionera, Dora Earthy.

## Referències

* ↑ Marshall, Dominique «Children's Rights in Imperial Political Cultures: Missionary and Humanitarian Contributions to the Conference on the African Child of 1931». The International Journal of Children's Rights, 12, 3, 2004, pàg. 273–318. DOI: 10.1163/1571818042885994.
* ↑ Nielssen, Hilde; Okkenhaug, Inger Marie; Skeie, Karina Hestad. Protestant missions and local encounters in the nineteenth and twentieth centuries : unto the ends of the world. Leiden: Brill, 2011, p. 237. ISBN 9789004202986.
* ↑ Ame, Robert Kwame [et al.].. Children's rights in Ghana : reality or rhetoric?. Lanham: Lexington Books, 2011, p. 23. ISBN 9780739169100.
* ↑ Holton, Robert J. Global Networks. Basingstoke: Palgrave Macmillan, 2007, p. 160. ISBN 9780230521049.
* ↑ George, Abosede A. Making modern girls : a history of girlhood, labor, and social development in colonial Lagos. Athens, Ohio: Ohio University Press, 2014. ISBN 9780821445013.
* ↑ Weiss, Holger. Framing a radical African Atlantic : African American agency, West African intellectuals, and the International Trade Union Committee of Negro Workers. Leiden: Brill, 2014, p. 405. ISBN 9789004261631.
* ↑ Harries, Patrick; Maxwell, David. The spiritual in the secular : missionaries and knowledge about Africa. Grand Rapids (Michigan): W.B. Eerdmans Pub. Co., 2012, p. 205. ISBN 9780802866349.
# Gévezé

Gévezé (en bretó Gevrezeg, en gal·ló Jaebevae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.460 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.311 | 1.327 | 1.650 | 1.983 | 2.434 | 2.759 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Paul Cordonnier | |
| 2008- | Jean-Claude Rouault | Divers droite |
# Moviment Infantil i Juvenil d'Acció Catòlica

El MIJAC és un moviment d'infants d'edats entre 6 i 18 anys, que juguen i actuen plegats, revisen el que fan i viuen i celebren la presència de Jesucrist enmig d'ells. Els infants del MIJAC normalment es troben els dissabtes (matí o tarda segons el centre) per jugar, fer tallers, danses i cançons, fer sortides, trobades i excursions de cap de setmana... A l'estiu es fan colònies i/o casals d'estiu, tenint sempre el joc com a eina principal de les activitats. S'agrupen dins del seu centre segons l'edat i aprenen a prendre responsabilitats al servei d'altres infants, d'acord amb la seva sensibilitat i possibilitats.
El que el MIJAC pretén bàsicament és potenciar la presència i veu de l'infant, oferint-li l'oportunitat perquè, a través dels jocs i les activitats que fa al seu grup, actuï al barri o poble on viu, a l'escola, a la parròquia, a la família i a la colla d'amics i així transformar-lo i millorar-lo tenint sempre com a referència la figura de Jesús. Els infants del MIJAC aprenen a veure i comprendre la realitat en què viuen i es mouen a més aprenen a descobrir com la veuen els altres infants de la seva edat i els adults, per a poder-la transformar i per possible així un món nou a partir del model proposat a l'Evangeli.
La utopia del Moviment és formar persones que siguin conscients de la realitat que els envolta i capaces d'implicar-s'hi, lliures i protagonistes de la seva pròpia vida, conscients de les seves possibilitats i limitacions; sensibles a les injustícies que impedeixen créixer l'ésser humà com a persona, solidàries i capaces de donar-se als altres com ho va fer Jesús, i que formin part d'una comunitat cristiana oberta i corresponsable.
El nom de MIJAC prové de les sigles Moviment Infantil Juvenil d'Acció Catòlica. De moviments d'Acció Catòlica n'hi ha diversos a Catalunya (JOC, JARC, MUEC, ACO, GOAC, etc.), cadascun amb la seva idiosincràsia pròpia, però el MIJAC és l'únic centrat a l'àmbit de la infantesa Segons les 4 notes de l'Apostolat dels Laics del Concili Vaticà II, un moviment d'Acció Catòlica es defineix com un moviment evangelitzador, organitzat i coordinat per laics i cooperador amb bisbe diocesà; en aquest sentit, el MIJAC és un Moviment d'Acció Catòlica amb la missió específica de promoure la participació organitzada dels infants en l'acció evangelitzadora de l'Església diocesana, dins els seus propis ambients.

## Diòcesi de Barcelona

* Bufalà
* Esquirols
* Roquetes
* La Pau
* Llefià
* Bon Pastor
* Mataró
* Sant Andreu

## Diòcesi de Lleida

* Mijac Balàfia

## Diòcesi de Mallorca

Mijac So n'Espanyolet

## Diòcesi de Terrassa

Mijac Mollet
Mijac Bellavista

## Diòcesi de Vic

Mijac Navarcles

## Vegeu també

* Acció Catòlica
* Joventut Obrera Cristiana

## Referències

* ↑ «Pàgina oficial del MIJAC».
* ↑ MIJAC Arxivat 2016-12-30 a Wayback Machine. al Consell Nacional de la Joventut de Catalunya
* ↑ MIJAC Arxivat 2016-10-22 a Wayback Machine. a esplais i caus
* ↑ Pastoral obrera de Barcelona

## Enllaços externs

* Web del MIJAC Catalano-Balear
# Ratpenat de cua de beina d'ales llargues

El ratpenat de cua de beina d'ales llargues (Taphozous longimanus) és una espècie de ratpenat de la família dels embal·lonúrids que es troba a Bangladesh, Cambodja, l'Índia, Indonèsia, Malàisia, Myanmar, Sri Lanka i Tailàndia.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Balasch

Balasch és el nom dels següents personatges:
* Albert Balasch (1971, Barcelona), poeta
* Manuel Balasch i Recort (Cornellà de Llobregat, 1928 - 2009), eclesiàstic i hel·lenista català
* Manuel Balasch i Suñé (Sant Julià de Vilatorta, 1916 - 2008?), compositor de sardanes i instrumentista de violí, piano i flabiol
* Ramon Balasch i Cortina (Vic, 1940), futbolista català de les dècades de 1950 i 1960
* Ramon Balasch i Pinyol (Cornellà de Llobregat, 1950), editor, poeta i filòleg català
# SPQR

SPQR és la sigla de Senatus Populusque Romanus, corresponent a la frase llatina que significa el Senat i el Poble Romà, i que fa referència al govern de l'antiga Roma. Va ser forjada a l'època republicana i va perdurar fins a la caiguda de l'Imperi d'Occident (476). Avui dia encara és representativa de la ciutat de Roma, (de fet, forma part del seu escut heràldic), i es pot veure en llocs com les tapes del clavegueram.
# The Broken Butterfly

The Broken Butterfly és una pel·lícula muda dirigida per Maurice Tourneur i protagonitzada Lew Cody, Mary Alden i Pauline Starke. Basada en la novel·la “Marcene” de Penelope Knapp, la pel·lícula es va estrenar el 2 de novembre de 1919.

## Argument

Marcene Elliot, una noia innocent que passeja per un bosc al Canadà, es troba amb Darrell Thorne, un compositor que busca inspiració per escriure una simfoniai s’enamoren un de l’altre. Darrell escriu una simfonia a la que posa el nom de Marcene i li demana que l’acompanyi a Nova York per a la seva estrena. Ella però s’hi nega, tement la ira de la seva tia Zabie. Ell marxa i ella descobreix que està embarassada. Després que dóni llum a una filla, els retrets de la seva tia i les seves pròpies pors la condueixen a intentar suïcidar-se. Quan Darrell torna la tia Zabie li explica que Marcene és morta. Per tal d’allaegerir el seu patiment, Darrell marxa de viatge i per casualitat coneix Julie, la germana de Marcene, que està a la Riviera dirigint la seva simfonia. Es casen i tornen a casa de Marcene per descobrir que Marcene encara viva però que està morint amb el cor destrossat. Darrell, davant de la seva dona, li demana que es casi amb ell i Marcene mor feliç. Darrell i Julie reprenen la seva vida ara amb la filla de Marcene.

## Repartiment

* Lew Cody (Daniel Thorn)
* Pauline Starke (Marcène Elliot)
* Mary Alden (Julie Elliot)
* Peaches Johnson
* Nina Byron

## Referències

* ↑ «Laurence Reid “The Broken Butterfly”». Motion Picture News, 08-11-1919, pàg. 3505.
* ↑ «Robertson-Cole special Maurice Tourneur presents The Broken Butterfly». Motion Picture News, 22-11-1919, pàg. 3696.
* ↑ «Release dates». The Film Daily X, 72, 14-12-1919, pàg. 30.

## Enllaços externs

* The Broken Butterfly al catàleg de l'American Film Institute
# Ardón

* Per a altres significats, vegeu «Ardon».
Ardón és un municipi de la província de Lleó, enclavat en la comarca natural del Páramo Leonés.

## Pedanies del municipi

* Ardón,
* Benazolve,
* Cillanueva,
* Fresnellino del Monte,
* San Cibrián de Ardón,
* Villalobar.

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Aristó d'Esparta

Aristó (en grec Ἀρίστων Ariston) va ser rei d'Esparta (560 aC-510 aC). Era el 14è dels euripòntides. Fill d'Agasicles i contemporani d'Anaxàndrides II.
Va pujar al tron vers el 560 aC i va regnar un cinquanta anys i a la seva mort va ser reconegut com un bon rei. Es va casar tres vegades, però les dues primeres esposes eren estèrils, i el poble va fer rogatives perquè tingués un fill. De la tercera muller va tenir a Demarat, encara que es van aixecar dubtes sobre qui era el pare.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/324?rgn=full+text;view=image;q1=AristonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 309. ]
# Arnaldo Sentimenti

Arnaldo Sentimenti (Bomporto, 24 de maig de 1914 - Nàpols, 12 de juny de 1997) també conegut com a Sentimenti II, fou un jugador de futbol i entrenador italià, que va jugar com a porter.
La major part de la seva carrera de club va jugar al S.S.C. Napoli, on s'hi va estar sobre una dècada, i va arribar a ser capità de l'equip, amb el qual va disputar un total de 227 partits.
Sentimenti era conegut per la seva habilitat de parar penals, i una vegada en va aturar nou de consecutius durant la seva carrera.
Els Sentimenti són una família prominent en el futbol italià, amb diversos dels seus membres destacats, especialment Lucidio.

## Referències

* ↑ «Napoli Player Statistics». ClubAngloNapulitano. Arxivat de l'original el 2016-12-31. [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ «Sentimenti IV è morto: Juve in lutto, addio al primo portiere goleador» (en italian). La Gazzetta dello Sport, 28-11-2014. [Consulta: 1r setembre 2016].
# Ratpenat de cua de beina africà

El ratpenat de cua de beina africà (Coleura afra) és una espècie present a Àfrica i al Iemen.
Habita la sabana i els deserts.