OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serrat del Canonge

El Serrat del Canonge és un serrat del municipi de Gavet de la Conca, dins de l'antic terme d'Aransís, amb una altitud que varia entre els 950 i 105 metres. Es troba just a l'oest del Cinglo de les Solanes. És protegit pel valor paisagístic, geològic i biològic, com ara la roureda espessa al vessant obaga.

## Referències

* ↑ «Serrat del Canonge». Vissir3. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Turons testimoni». Anella verda. Victurisme.
# Serrat del Calbó

El Serrat del Calvó és una formació muntanyosa del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a l'extrem nord-oriental del terme, on forma un serrat que s'allargassa de nord a sud i conté les masies del Calvó, el Carner. És a l'esquerra del torrent del Sot del Calbó i de la seva continuïtat, el torrent de la Cua de la Guilla, i a la dreta del torrent de les Tutes. Pel costat sud, l'únic que no està limitat per un torrent, la carena enllaça amb les Gavinetes, la Serra dels Tudons i la Carena de Coll d'Ases, ja al límit sud-est del terme municipal.

## Enllaços externs

* El Serrat del Calvó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Simpsonichthys fasciatus

Simpsonichthys fasciatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Simpsonichthys fasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Castell de Santa Bàrbara (la Freixneda)

El castell de Santa Bàrbara és un castell medieval situat sobre el cim d'un tossal sobre el poble de la Freixneda (Matarranya). Actualment en queden poques restes.
El cim del tossal és un planell d'uns 40 metres de llarg per uns 17 d'amplada màxima. Tot el seu perímetre està recorregut per restes de murs defensius que en bona part limiten amb l'espadat. L'accés al castell era un pas estret tallat entre dues roques. A més hi ha al cim diferents zones aplanades que podien haver allotjat construccions, de datació incerta, i una cisterna d'uns 18 metres cúbics de capacitat.
Al voltant del cim hi ha diferents restes de parets, i es considera que l'espai on ara hi ha el cementiri de la Freixneda podria haver estat el recinte jussà del castell mentre que el cim era el recinte sobirà.
Les restes d'una torre que hi ha al cim són posteriors a l'edat mitjana.
L'origen del castell se situa al temps de la reconquesta del terme per Ramon Berenguer IV cap al 1157-1160, i uns anys més tard va pertànyer a l'orde de Calatrava, del que la porta en conserva un escut. Va ser utilitzat a la guerra de successió i a la primera guerra carlina va ser ocupat per les tropes de Ramon Cabrera, que el van modificar per adaptar-lo a les necessitats de l'artilleria i els fusells, i que el van destruir quan el van haver d'abandonar el 1839.

## Referències

* 1 2 3 4 «Castillo de Santa Bárbara». Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés. Govern Aragonès. [Consulta: 5 octubre 2014].
* 1 2 3 4 Castell de la Freixneda. Tortosa i Terres de l'Ebre, Llitera i Baix Cinca. Catalunya Romànica. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, pag. 226 Volum XXVI. ISBN 84-412-2515-X.
# Vaudier

Vaudier (italià Valdieri, piemontès Vaudié) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2008 tenia 972 habitants. Està situat a la Val Ges, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis d'Aison, lou Borg Sant Dalmatz, Demont, Entraigas, l'Isola (Alps Marítims), Moiòla, Roascha, Rocavion, Sant Martin de Vesúbia (Alps Marítims), Valdeblore (Alps Marítims) i Vinai.
És un centre de turisme termal per les fonts amb aigua sulfurosa que brollen del munt Matto (3088m).

## Referències

* 1 2 «Valdieri» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 13 abril 2023].
# Vochtenita

La vochtenita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser anomenada en honor de Renaud F.C. Vochten (1933-2012), professor de mineralogia belga.

## Característiques

La vochtenita és un fosfat de fórmula química Fe$^{2+}$Fe$^{3+}$(UO₂)₄(PO₄)₄(OH)·12-13H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic en cristalls, amb un contorn quadrat definit per {001} i {100}, de fins a 1 mm, en agregats subparal·lels. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vochtenita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeïta, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, metalodevita, abernathyita, chernikovita, metaankoleïta, natrouranospinita, trögerita, uramfita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaïta, arsenuranospatita, uranospatita, coconinoïta, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

La vochtenita és un mineral secundari rar que va ser descobert a Wheal Basset, a Carn Brea, (Camborne - Redruth - St Day District, Cornualla, Anglaterra) en la zona oxidada d'un dipòsit mineral hidrotermal de Cu-Sn amb contingut d'urani. També ha estat descrita a Alemanya, França, la República Txeca i Suïssa.
Sol trobar-se associada a bassetita.

## Referències

* 1 2 3 «Vochtenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Vochtenite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 26 setembre 2018].
# Partit de Ciutadans Lliures

El Partit de Ciutadans Lliures és un partit polític liberlandés amb seu a la ciutat de Liberland. El seu president és el polític Vít Jedlička que està al cap del partit des de la seva creació l'any 2009. El partit PCL, és l'única formació política que hi ha dins del territori autoproclamat de Liberland i assumeix les principals funcions d'estat, aquest mateix partit és el que governa tot el país des de fa 5 anys.
# Filónovskaia

Filónovskaia (en rus: Филоновская) és un poble (una stanitsa) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.227 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Filó el Pitagòric

Filó el Pitagòric (en llatí Philon, en grec antic Φίλων ὁ Πυθαγόρειος) fou un filòsof grec mencionat per Climent d'Alexandria i Hèrmies Sozomen, que segons antics autors podria ser el mateix personatge que Filó Jueu o potser Filó el Vell.
Fabricius també va compartir aquesta opinió, però després va veure que Sozomen designava amb aquest epítet a Filó Jueu.

## Referències

* ↑ 10.Philon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 309
# Filó el Vell

Filó el Vell (Philon Senior, Φίλων) fou un escriptor grec esmentat per Flavi Josep, que l'enumera entre els autors pagans d'història jueva. L'anomena el Vell (ὁ πρεσβύτερος) per distingir-lo de Filó Jueu o el Jove.
Eusebi de Cesarea fa menció de cinc obscurs hexàmetres fets per un Filó, que podria ser aquest mateix personatge, i diu que els treu d'Alexandre Polihistor. Pel que diuen els versos es fa evident que narren part de la història jueva, i van ser escrits o bé per un jueu pagà, o per un pagà que coneixia les Escriptures jueves. Climent d'Alexandria l'esmenta també com a autor d'un llibre sobre història jueva. Hauria viscut probablement al segle i aC.

## Referències

* ↑ 12.Philon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 309
# Fimbrina

La fimbrina és una proteïna d'unió a actina que intervé en la formación de retícules de microfilaments. És un membre de la família amb dominis CH (amb homologia a la calponina, com són l'actinina alfa o la distrofina), posseeix un element de 27 kDa d'unió a actina que consisteix en una duplicació en tàndem amb dos dominis CH. És capaç d'unir filaments intermedis. Es troba a molts tipus cel·lulars, destacant els que tenen microvil·lis intestinals, estereocilis, fil·lopodis de fibroblasts. La seva seqüència de proteïnes és molt similar en humans i els llevats, cosa que dona idea de la conservació en la filogènia. La fimbrina intervé en processos complexos com la citocinesi en llevats i la invasió per bacteris enteropatògens. El seu paper de creador de retícules d'actina deriva de la seva estructura proteica, estructura descrita per cristal·lografia en els organismes model Arabidopsis thaliana i Schizosaccharomyces pombe.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb fimbrina, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000120756 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000049493 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Goldsmith, S.C.; Pokala, N. & Shen, W. et al. (1997), "The structure of an actin-crosslinking domain from human fimbrin", Natural Structural Biology 4 (9): 708–712, <http://www.nature.com/nsmb/journal/v4/n9/abs/nsb0997-708.html>. Consulta: 19 abril 2009
* ↑ Preuss, M.L.; Kovar, D.R. & Lee, Y.R.J. et al. (2004), Plant Physiology 136 (4): 3945–3955, <http://www.plantphysiol.org/cgi/content/full/136/4/3945>. Consulta: 19 abril 2009
# Fernando Lalana

Fernando Lalana és un autor de literatura i juvenil, guardonat amb diversos premis de l'àmbit, incloent els Premi Nacional de literatura infantil i juvenil de les Lletres Espanyoles, Vaixell de Vapor i Gran Angular. Acumula més de cent títols dirigits a diverses edats, la majoria d'ells amb tocs de misteri i aventura.

## Alguns títols destacats

* Morirás en Chafarinas
* El Secreto de la arboleda
* Amnesia
* El castell d'Aniràs i no Tornaràs
* Enigma L'A.N.E.L.L.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'autor
# Fon (fonètica)

Un fon és la realització fonètica sistemàtica d'un fonema.

## Vegeu també

* So de la parla

## Referències

* ↑ fon a Diccionari de la llengua catalana
Viccionari
# Font del Magre

La Font del Magre és una font de l'antic terme de Sant Serni, actualment pertanyent al municipi de Gavet de la Conca. És dins del territori del poble de Sant Serni.
Està situada a 731 m d'altitud, a llevant del poble, al vessant nord-occidental de la Serra del Magre.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Frañsez Vallee

Frañsez Vallee (Plounevez-Moedeg, 1860 - Rennes, 1949), en francès François Vallée, fou un escriptor i lingüista bretó. Fou professor a Sant-Brieg i tingué com a alumne Taldir Jaffrennou. L'agost del 1898 participà a Montroulez en la creació de la Societat Nacional de Bretanya, presidida per Anatole Le Braz. Ell en serà cap de la secció de llengua i literatura bretones, amb François Taldir-Jaffrenou com a secretari. El 1911 es passaria al nou grup Unió Regionalista Bretona.
El 1908, François Vallée i Émile Ernault crearen l'Emglev ar Skrivagnerien (Entensa dels escriptors bretons) que proposà una ortografia comuna a partir del dialecte de Bro Leon tot millorant la proposada per Jean-François-Marie Le Gonidec. La majoria dels escriptors decidiren que s'anomenés KLT en referència als dialectes de Bro Kernev, Bro Leon i Bro Dreger), però mancà un acord amb els escriptors de Bro Gwened, que continuaren escrivint a la seva manera. Més tard, amb Meven Mordiern, es dedicà ala recerca de neologismes amb arrel bretona per a modernitzar la llengua.
La seva obra més important fou el Grand dictionnaire français-breton, amb ajut deRené Le Roux (Meven Mordiern) i Émile Ernault, publicat el 1931. També dirigí el setmanari Kroaz ar Vretoned d'inspiració cristiana publicada a la fi de la Primera Guerra Mundial. També fou membre del Gorsedd de Bretanya i secretari de l'Académie bretonne.

## Publicacions

* Sketla Segobrani. 3 levr moulet e ti Rene Prud'homme. Saint-Brieuc, 1923, 3 volumes (avec Meven Mordiern et Émile Ernault, illustrations de James Bouillé)
* La langue bretonne en 40 leçons, diverses edicions entre 1909 i 1944.
* Grand dictionnaire français-breton, el 1931
* Supplément au Grand dictionnaire français-breton, 1948
* Mots Français et bretons classés d'après le sens - Geriou Gallek Ha brezonek, reizet dioc'h ar ster - 2 volumes (T. II, avec Notes sur l'histoire de la philosophie Carhaix, Ed. Armorica - 1936 & 1937
* Notennou Diwar-Benn ar Gelted Koz - O Istor hag o Sevenadur Paris, ed. de Bretagne - 1946 (amb René Le Roux)

## Referències

* ↑ Transactions of the Celtic Congress (en anglès). Celtic Congress, 1921, p. 88.
* ↑ Choplin, Cédric. Le chouan et le sauvage: la représentation des peuples exotiques et des missions dans Feiz ha Breizh, 1865-1884 (en francès). TIR, 2011, p. 55. ISBN 9782917681152.
# Ferdinand Karl Schweikart

Ferdinand Karl Schweikart (Erbach, 28 de febrer de 1780 - Königsberg, 17 d'agost de 1857) va ser un jurista i matemàtic aficionat alemany, conegut pels seus treballs pioners sobre geometria no euclidiana.

## Vida i Obra

Schweikart, fill d'un advocat de Hessen, va anar a l'escola de la seva ciutat natal. Va fer els estudis secundaris a Hanau i Waldeck abans d'ingressar el 1796 per estudiar dret a la universitat de Marburg, on va assistir a les classes de matemàtiques del professor J.K.F. Hauff. Va obtenir el doctorat en dret a la universitat de Jena el 1798.
Després d'exercir l'advocacia uns anys a Erbach, va ser, des de 1803 a 1807, preceptor del jove príncep de Hohenlohe-Ingelfingen. A partir de 1809 va ser professor de dret a les universitats de Giessen (1809-1812), Khàrkiv (1812-1816), Marburg (1816-1821) i Königsberg (1821 i endavant).
Però Schweikart és, més conegut pels seus treballs matemàtics: el 1807 va publicar Die Theorie der Parallellinien, nebst dem Vorschlage ihrer Verbannung aus der Geometrie (La teoria de les paral·leles, juntament amb els suggeriments pel seu desterrament de la geometria). Després, el 1818 va escriure a Gauss, a través del seu deixeble Christian Ludwig Gerling, parlant d'una nova geometria, que va anomenar geometria astral, en la que la suma dels angles d'un triangle seria menys de 180°. Va influir en l'obra del seu nebot, el matemàtic i jurista Franz Taurinus.

## Referències

* ↑ Halsted, 1896, p. 105.
* ↑ Winter, 1891, p. 358.
* ↑ Meyer, 1909. Meyers Großes Konversations-Lexikon.
* ↑ Bardi, 2009, p. 127.
* ↑ Gray, 2006, p. 66.

## Bibliografia

* Bardi, Jason Socrates. The fifth postulate: how unraveling a two-thousand-year-old mystery unraveled the universe (en anglès). Wiley, 2009. ISBN 978-0-470-14909-6.
* Gray, Jeremy. «Gauss and Non-Euclidean Geometry». A: András Prékopa; Emil Molnár (eds.). Non-Euclidean Geometries (en anglès). Springer, 2006, p. 61-80. ISBN 978-0-387-29554-1.
* Halsted, George Bruce «Subconscious Pangeometry» (en anglès). The Monist, Vol. 7, Num. 1, 1896, pàg. 100-106. DOI: 10.5840/monist1896713. ISSN: 0026-9662.
* Winter, Georg. «Schweikart, Ferdinand Karl». A: Allgemeine Deutsche Biographie (en alemany). Historischen Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, 1891, p. 358.

## Enllaços externs

* «Schweikart». Meyers Großes Konversations-Lexikon, 1909. [Consulta: 13 octubre 2018]. (anglès)
# Freixenet

«Freixenet» té aquests significats:
* Freixenet, lloc poblat de freixes.
* Toponímia:
** Sant Guim de Freixenet, municipi de la Segarra
** Freixenet (Camprodon), abans Freixenet de Camprodon, poble de Camprodon, al Ripollès
** Freixenet de Segarra, poble de Sant Guim de Freixenet
** Freixenet o Freixinet, poble de Riner, al Solsonès
* Organitzacions:
** Freixenet (empresa), empresa de producció de cava
** CE Noia Freixenet, entitat esportiva de Sant Sadurní d'Anoia dedicada a la pràctica de l'hoquei patins
* Persones
** Josep Freixenet, compositor català de finals del barroc (1730-1762)
# Francisco José Segovia Ramos

Francisco José Segovia Ramos (Granada, 9 de gener de 1962) és un escriptor i poeta granadí.
Va estudiar Dret a la Universitat de Granada. A partir de 2006 comença a participar en certàmens i premis de narrativa i poesia, en els quals la seva obra obté nombrosos reconeixements.
Col·labora en diversos diaris i revistes literàries (Revista Kalepsia, Revista Alkaid, Ravista digital Palabras Diversas), és membre de l'Associació Cultural Naufragio, Lucena (Còrdoba) i ofereix recitals poètics i participa en xerrades-taller a col·legis i instituts.

## Publicacions

Novel·la i narrativa
* El hombre tras el monstruo. Zaragoza. Saco de Huesos Ediciones, 2017
* El Secret. Adaptació a lectura fàcil: Eugènia Salvador. Barcelona : La Mar de Fàcil, 2015
* La Promesa. Adaptació a lectura fàcil: Eugènia Salvador ; il·lustracions: Gemma Capdevila. Barcelona : La Mar de Fàcil, 2015
* Los Náufragos del Aurora. A Coruña: The Black House Editorial, 2015
* Viajero de todos los mundos. Madrid: Ediciones Irreverentes, 2014.
* Los sueños muertos. Sevilla: Premium Editorial, 2013
* Lo que cuentan las sombras. Valladolid: ALKAID ediciones, 2010
* El Aniversario. León: Hontanar, 2007

## Referències

* ↑ Segovia Ramos, Francisco José. El secret. Barcelona: La mar de fàcil, 2017, p. 79 p.. ISBN 978-84-944993-0-2.
* ↑ «Arte Poética: Antología de Poesía Universal» (en castellà). [Consulta: 25 setembre 2017].
# Francisco José Tenreiro

Francisco José Tenreiro (São Tomé, São Tomé i Príncipe, 20 de gener de 1921 - Lisboa, 30 de desembre de 1963), fou un geògraf i poeta de São Tomé. Fou docent a l'Institut de Ciències Socials i Política Ultramarina, actual Institut Superior de Ciències Socials i Polítiques (ISCSP) de la Universitat de Lisboa.
Va publicar assajos sobre temes polítics i socials en diversos diaris i revistes. El seu principal tema era el patiment dels negres durant el colonialisme i els problemes de la diàspora negra a Portugal i arreu del món. Amb la seva poesia que volia establir una mena de "Novo Àfrica", una nova literatura i cultura africanes. Fins i tot amb els problemes dels afroamericans li inspiaren el poema Fragmento de Blues, dedicat a Langston Hughes. El seu poema més famós és Negro de todo o mundo.

## Obres

* A Ilha de São Tomé (Estudo Geográfico), Junta de Investigações do Ultramar (Colecção "Memórias"), 1961.
* Ilha do Nome Santo, Coleção "Novo Cancioneiro", Coimbra, 1942.
* Poesia Negra de Expressão Portuguesa, Lisboa, 1953.
* Espelho do Invisível, 1959, Essayband.

## Referències

* ↑ lusofonia.com.sapo.pt. «Biografia de Francisco José Tenreiro». Arxivat de l'original el 2015-03-31. [Consulta: 24 abril 2016].
* ↑ Antonio Miranda. «Francisco José Tenreiro (1921-1963)».
* ↑ Biografia Arxivat 2008-08-03 a Wayback Machine. al web de l'Institut Camoes

## Vegeu també

* Llista d'escriptors africans
# Francisco Craviotto Blanco

Francisco Craviotto Blanco (Motril, 10 de maig de 1953) és un assessor legal, polític i sindicalista català d'origen andalús establert a Lleida.

## Biografia

Quan tenia nou anys es va establir amb els seus pares a Malpàs (Alta Ribagorça), on el seu pare treballava a les mines de carbó i a la fàbrica de ciment de Xerallo per a l'ENHER. Va estudiar comptabilitat i organització administrativa a Lleida.
El 1967 començà a treballar en una joieria amb 14 anys, i el 1969 començà a freqüentar els mítings de l'HOAC. Posteriorment ingressà a la UGT, de la que en fou responsable del Sindicat de Comerç, i fou impulsor de l'Associació de Veïns del Secà de Sant Pere. A les eleccions municipals de 1979 fou escollit paer de Lleida pel PSC, en el que fou responsable dels Mercats Municipals.
També fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 per la circumscripció de Lleida, càrrec que compaginà amb el de president de la Intercomarcal de les Terres de Lleida de la UGT. Fou membre de la comissió d'Economia, Finances i Pressupost del Parlament de Catalunya.
El 1984 va deixar els seus càrrecs sindicals i polítics i treballà en una gestoria. Des del 1990 es dedica a l'assessoria jurídica i fiscal. És soci de Greenpeace.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la I Legislatura p. 58

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2009-03-10 a Wayback Machine. amb dades biogràfiques i retalls de diari.
# Fromental

«Fromental» té aquests significats:
* Fromental gros, planta
* Fromental petit o Trisetum flavescens, planta
* Fromental (Alta Viena), municipi al departament de l'Alta Viena (regió de Nova Aquitània, França)
* Bessais-le-Fromental, municipi al departament de Cher (França)
* Grézieux-le-Fromental, municipi al departament del Loira (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Jacques Fromental Halévy (París, 1799 - Niça, 1862), compositor francès
# Font de Terrades

La Font de Terrades és una obra de Terrades (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al sud del nucli urbà de la població de Terrades, a l'extrem de llevant del barri del Mas, adossada a un dels edificis que conformen el barri.
Es tracta d'una font de planta rectangular bastida amb maons lligats amb morter. A la part frontal presenta una petita pica quadrada i un brollador encastat al mig d'un plafó rectangular de rajola vidrada verda. Aquest parament està rematat per un coronament esglaonat motllurat, que presenta un motiu decoratiu en ceràmica vidrada a mode d'acroteri.

## Referències

* 1 2 «Font de Terrades». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Front per l’Alternança i la Concòrdia del Txad

El Front per l’Alternança i la Concòrdia del Txad (en francès: Front pour l’alternance et la concorde au Tchad), o FACT, és una organització política i militar creada pel SG Mahamat Mahdí Ali al març de 2016 a Tanua, en el nord del Txad, amb l'objectiu d'enderrocar al govern del Txad. És un grup escindit de la Unió de Forces per a la Democràcia i el Desenvolupament.
Ali va declarar la seva preparació per a operacions militars contra el president Idriss Déby. El grup va ser responsable de la mort de Déby a l'abril de 2021, quan va ser assassinat mentre comandava les tropes en la línia de front que lluitaven contra els militants.

## Referències

* 1 2 «El president del Txad mor en un combat contra forces rebels». [Consulta: 21 abril 2021].
* 1 2 «Front for Alternation and Concord in Chad (FACT) - Chad | Terrorist Groups | TRAC» (en anglès).
* ↑ El-Gamaty, Guma. «Regional interference is threatening Libya's future as one state».