OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco Fervenza Fernández

Francisco Fervenza Fernández (Santander, 15 d'agost de 1907- València, 13 de gener de 1998) va ser un sindicalista espanyol.

## Biografia

Va néixer a Santander el 15 d'agost de 1907. Treballador metal·lúrgic de professió, va ser activista sindical i membre de la Confederació Nacional del Treball (CNT).
Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les milícies anarcosindicalistes. Home carismàtic, va passar a manar un batalló de la CNT que va actuar en la zona muntanyenca. Posteriorment seria nomenat comandant de la 12a Brigada santanderina, amb la qual prendria part en la campanya del Nord. La seva unitat va resultar destruïda durant la batalla de Santander i després de la caiguda del Nord va tornar a la zona republicana, des d'on va continuar la lluita. L'abril del 1938 se li va lliurar el comandament de la 180a Brigada Mixta, amb la qual tindria una destacada participació en la campanya de Llevant. L'11 d'agost de 1938 va ser nomenat comandant de la 54a Divisió.
Al final de la contesa va ser detingut i empresonat a Alacant. Traslladat a Santander, va ser jutjat i condemnat a mort, si bé la pena li seria commutada gràcies als testimoniatges favorables que va rebre per part de civils, familiars de dretanes als quals havia salvat la vida.
Va morir a València el 13 de gener de 1998.

## Referències

* 1 2 3 Gutiérrez Flores, 2006, p. 334.
* ↑ Navarro, 2010, p. 24.
* ↑ Gutiérrez Flores, 2006, p. 333-334.
* ↑ Engel, 1999, p. 164.
* ↑ Palaia Gutiérrez, 2010, p. 324.
* ↑ Navarro, 2010, p. 78.
* ↑ Navarro, 2010, p. 78-80.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Gutiérrez Flores, Jesús. Guerra civil en Cantabria y pueblos de Castilla. Libros en Red, 2006.
* Navarro, Ramón Juan. Resistir es vencer. El frente de Viver en la Guerra Civil española. Lulu.com, 2010. ISBN 978-1-4466-9664-4.
* Solla Gutiérrez, Miguel Ángel. La República sitiada. Trece meses de Guerra Civil en Cantabria. Santander: Ediciones de la Universidad de Cantabria, 2010.
# Forçut de Xixona

El Forçut de Xixona és un personatge imaginari de la cultura popular valenciana amb un caire negatiu, ridícul i perillós.
Enric Valor ens parla d'ell en una de les seues rondalles, l'anomenada “El forçut de Xixona”, on el presenta com un ésser humà de característiques físiques extraordinàries, molt semblants a les dels gegants i inclús a les dels ogres. És un personatge amb molt poc de trellat, preocupat tan sols de menjar.
El “Forçut de Xixona” és un xiquet gran, que menja tot que troba, primer el del Forner, per al que porta llenya i després de tot el poble. Aquest personatge té diverses versions segons la zona geogràfica, així, és versemblant a “catorce panes”, en castellà, com a la versió de Ciudad Real, però també sembla a “En Pere Catorze” de la tradició catalana.
El personatge té un final ridícul i funest, ja que, com que tenia moltíssima set, es fica dintre d'una bóta o tonell on es dorm. Quan una raboseta li furga amb la pota, en voler-la matar, redola la bóta, cau per un barranc, i es mata.
Rafael Beltran el considera que pot relacionar-se amb el personatge mitològic destructiu anomenat Faetont.

## Referències

* 1 2 Belttrán 2007, p. 53
* ↑ Gisbert 2010, p. 122
* 1 2 3 Notes per a un catàleg tipològic de les rondalles de l'Alacantí. Beltrán, Rafael. Consulta 16 de novembre de 2016

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.
* Beltrán, Rafael. Rondalles populars valencianes. Antologia, catàleg i estudi dins la tradició del folklore universal.. València: Publicacions de la Universitat de València, 2007, p. 764. ISBN 978-84-370-6850-3.

## Enllaços externs

* Rondalla El forçut de Xixona. Xixona / Monòver
# Festival Internacional de Cinema de Guanajuato

El Festival Internacional de Cinema de Guanajuato és un esdeveniment anual celebrat a les ciutats de San Miguel de Allende i Guanajuato, Mèxic. Des de 1998, el festival es duu a terme durant l'última setmana de juliol, i exhibeix produccions cinematogràfiques mexicanes i internacionals.
Conegut inicialment com Expresión en Corto International Film Festival, l'esdeveniment opera com una organització sense ànim de lucre, ja que és una trobada cultural patrocinada per l'estat amb entrada lliure i gratuïta. El GIFF estima una assistència de més de 90000 persones i rep més de 3000 propostes de 109 països participants en la seva competència internacional. Presenta una varietat de pel·lícules, conferències, tallers, homenatges i activitats sense cost per al públic visitant.

## Escenaris

Més de 400 pel·lícules es projecten des de les 10 del matí fins a les 4 de la matinada cada dia en 20 llocs exòtics com el Jardí Principal de San Miguel de Allende, la clàssica escala a l'aire lliure de la Universitat de Guanajuato, els carrers subterranis i túnels sota la ciutat i el Museu de les Mòmies. També es realitzen projeccions en espais més convencionals com el Teatro Ángela Peralta, el Centro Cultural Ignacio Ramírez - El Nigromante, el Teatro Santa Ana, la Galeria Kunsthaus Santa Fe, l'Auditorio del Estado de Guanajuato i el Teatro Principal.

## Categories i premis

La competència internacional és una de les més grans de Mèxic, amb pel·lícules que competeixen en una varietat de categories que inclouen: Curtmetratge de ficció, curtmetratge d'animació, curtmetratge experimental, curtmetratge documental, llargmetratge documental i òpera preval, tant a Mèxic com a l'estranger. El GIFF premia als guanyadors amb pel·lícules en 35mm i 16mm, serveis de revelat, transferències de vídeo a pel·lícula, paquets d'equips de producció i serveis de postproducció, així com beques per a estudis de pregrau i postgrau.
Com a festival de cinema reconegut per la BAFTA, totes les pel·lícules acceptades i projectades al Festival Internacional de Cinema de Guanajuato qualifiquen per ser considerades als Premis de Curtmetratges de l'Acadèmia Britànica d'Orange.

## País convidat d'honor

Cada any el festival convida un país d’honor i presenta una selecció del millor cinema d'aquest país. En anys anteriors, Canadà, Espanya, Alemanya, Brasil, França, Índia, Ja`pó i els Estats Units han estat països d'honor convidats.

## Referències

* ↑ «Festival Internacional de Cine de Guanajuato 2019 – IMCINE» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-04-26. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «Festival Internacional de Cine de Guanajuato 2019: Entérate» (en anglès), 07-03-2019. [Consulta: 8 setembre 2019].
* 1 2 «Todo sobre las jornadas del Festival Internacional de Cine Guanajuato» (en castellà), 18-07-2019. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «Todo lo que debes saber sobre el Festival Internacional de cine Guanajuato» (en anglès), 22-07-2019. Arxivat de l'original el 2021-04-26. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ Japón, país invitado de honor la web del Festival
# Flux de treball

El flux de treball (workflow en anglès) és l'estudi dels aspectes operacionals d'una activitat de treball: com s'estructuren les tasques, com es fan, quin és el seu ordre correlatiu, com se sincronitzen, com flueix la informació que suporta les tasques i com se li fa seguiment al compliment de les tasques. Generalment els problemes de flux de treball es modelen amb xarxes de Petri.
Si bé el concepte de flux de treball no és específic a la tecnologia de la informació, una part essencial del programari per treball col·laboratiu (groupware) és justament el flux de treball. Una aplicació de fluxos de treball automatitza la seqüència d'accions, activitats o tasques utilitzades per a l'execució del procés, incloent el seguiment de l'estat de cadascuna de les seves etapes i l'aportació de les eines necessàries per gestionar.
Es poden distingir tres tipus d'activitat:
* Activitats col·laboratives: un conjunt d'usuaris treballen sobre un mateix fitxer de dades per obtenir un resultat comú. Té entitat el treball de cada un d'ells en si mateix.
* Activitats cooperatives: Un conjunt d'usuaris treballen sobre el seu propi conjunt particular, establint els mecanismes de cooperació entre ells. No té entitat el treball de cap d'ells si no és vist des del punt de vista global del resultat final.
* Activitats de coordinació.

## Objectius d'un sistema de flux de treball

* Reflectir, mecanitzar i automatitzar els mètodes i organització en el sistema d'informació
* Establir els mecanismes de control i seguiment dels procediments organitzatius
* Independitzar el mètode i flux de treball de les persones que l'executen
* Facilitar la mobilitat del personal
* Suportar processos de reenginyeria de negoci
* Agilitzar el procés d'intercanvi d'informació i agilitzar la presa de decisions d'una organització, empresa o institució

## Sistemes de flux de treball

El propòsit dels sistemes de flux de treball, o BPMS - Business Process Management Systems, és apropar persones, processos i màquines, per tal de reduir temps i accelerar la realització d'un treball. Aquests sistemes permeten treballar en equip des de diferents llocs físics.
Els sistemes de flux de treball faciliten l'automatització dels fluxos de treball entre processos i permeten integrar els processos de l'empresa, redissenyats d'acord amb ajuda de noves estratègies.
Existeixen en el mercat diversos productes com ser FlowMind, openEDMS, wf.com.mx, cardiff, IBM, etc.
Hi ha moltes metodologies que culminen en la implementació d'un sistema d'aquest tipus com són Diagrama de Rols, BPMN, IDEF0, Cicles de treball, etc.

## Bibliografia

* Workflow patterns Conjunt de patrons de disseny de fluxos de treball; avaluació comparativa de llenguatges de definició de processos de negoci
* "Knowledge Based Techniques to Increase the Flexibility of Workflow Management" Barbara Dellen, Frank Maurer, Gerhard Pews

## Enllaços externs

* Workflow Management Coalition
# Font dels Gossos (Cabrils)

La Font dels Gossos es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual és una antiga font reconstruïda i organitzada per l'ADF Burriac l'any 2004.

## Descripció

Anomenada també La Fonteta, és una font senzilla i situada molt a prop del poble, sota una alzina de tres soques i amb un banc de fusta a cada banda. Té una aixeta de polsador amb un bon flux d'aigua, la qual és de la xarxa pública i, per tant, potable.

## Accés

És ubicada a Cabrils: al poble, cal prendre la pista dels Quatre Camins, que va des del final del carrer Quatre Camins fins al coll de Gironella. La font és a la dreta, on la pista travessa el torrent de Can Xinxa. Coordenades: x=447600 y=4599129 z=345.

## Referències

* ↑ Inauguració de l'antiga Font dels Gossos de Cabrils - Consell Comarcal del Maresme Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)
* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 128.

## Enllaços externs

* Panoramio Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)
# Forn de calç Font dels Lleons

El forn de calç Font dels Lleons és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta de les restes d'un forn de calç en molt mal estat de conservació, vestigis de l'olla amb murs paredats de mala qualitat i mides reduïdes. Per la construcció van aprofitar els materials de la zona.

## Referències

* ↑ «Forn de calç Font dels Lleons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Forn de calç d'en Ton

El Forn de calç d'en Ton és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Forn situat a l'anomenat Pla dels Caçadors, a l'est del Forn del Corcola, destinat a la transformació de roca calcària en calç.. Està totalment excavat en el marge natural, amb algun element d'obra a la porta, la volta i les parets de la qual estan fetes amb pedra. El frontal és un mur de pedra que fa de contenció de les terres del marge. Al forn es conserven l'olla, amb una escala adossada a la paret construïda quan el forn es va adaptar per fer-lo servir com a cabana; la corona i la banqueta perimetral. La plaça de maniobres, situada davant del forn, és de dimensions reduïdes.

## Història

El Forn de calç d'en Ton forma part d'un conjunt industrial juntament amb els forns de calç del Corcola i del Camí d'en Girabau, i tots ells semblen estar relacionats amb la propietat de Can Solà del Racó. La cronologia dels forns és difícil d'establir, però probablement siguin de mitjans del segle xix coincidint amb una gran demanda de calç deguda al fort creixement de les ciutats veïnes de Sabadell i Terrassa gràcies a la industrialització. La presència d'una pedrera, una xarxa de camins i una barraca de vinya a les proximitats mostren una explotació lligada en els seus orígens al món rural.
L'any 2008, després de la signatura d'un conveni de col·laboració entre la Diputació de Barcelona i Caixa Catalunya, es va redactar el projecte "Posada en valor d'elements de patrimoni rural a la costa del Tet i Mont-Rodó", el qual s'articula entorn a la recuperació del patrimoni rural construït, especialment els forns de calç, murs i construccions de pedra seca. El fet que aquest forn estigués inclòs en el Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic i Arqueològic de Matadepera va motivar la intervenció arqueològica de l'any 2009.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de calç d'en Ton». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Forn de la plana del Rei

El Forn de la plana del Rei és una obra de Colldejou (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura arquitectònica de planta circular, paredada. Actualment l'obertura que es corresponia amb la boca del forn es troba enderrocada, però resten en peu els murs, bastits amb blocs de pedra escairada. La coberta no es conserva, però era possible que els mateixos mestres calciners l'enderrocaren per efetuar l'extracció de la calç.

## Referències

* ↑ «Forn de la plana del Rei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Forn de la costa del Pont

El Forn de la costa del Pont és una obra de Pont de Molins (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al sud-oest del nucli urbà de la població de Pont de Molins, a la riba esquerra de la Muga, a la zona de la costa del Pont.

## Descripció

Edifici de planta més o menys rectangular amb la coberta plana, format per dues grans cambres circulars descobertes, que actualment es troben delimitades per un enreixat de ferro. Cada estructura presenta un accés disposat en esbiaix cobert amb una petita volta de canó, que conserva restes de l'encanyissat utilitzat per bastir-la. L'estructura presenta dos contraforts de reforç i diverses refeccions fetes amb maons i totxos.
La construcció és bastida en pedra de diverses mides sense treballar, lligada amb morter de calç. Alguns trams del parament encara conserven restes d'un revestiment arrebossat.

## Història

Es coneix l'existència d'uns vells recs situats a la mateixa zona que l'element, que actualment reguen una zona d'horta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de la costa del Pont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Forn de la Vila

El Forn de la Vila és una obra del municipi de Bellaguarda (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat als baixos de la casa de Maria del Vendrell. Era l'antic forn de la vila, avui en desús, però que es conserva en molt bon estat. La cara frontal està posada dins d'una construcció en forma d'arcada rebaixada de pedra a la que s'hi adjunta una de menor, potser de fusta.
El més peculiar de tot és la magnífica volta amagada en part per les mateixes edificacions de la casa. És de tipus hemisfèric, feta de blocs regulars de pedra, disposats uniformement en fileres, tancades el cercle.

## Història

L'edifici on està ubicat ha estat totalment reformat per adaptar-se a les noves necessitats com a habitatge. En temps anteriors allotjà la seu de l'Ajuntament i l'Escola de nens.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2016].
# Francesc Femenies Febrer "Gurries"

Francesc Femenies Febrer "Gurries" (Artà, 1907-1976). Glosador, poeta i dramaturg.
De formació autodidacta, mai no va anar a escola, i des de petit feia feina de jornaler pel camp i de missatge a les possessions de la vila. Membre del partit socialista, va col·laborar a la revista satírica "Foc i fum", fins a 1936. Va ser empresonat pels falangistes. Com a glosador, és autor de dècimes desbaratades i de diversos diàlegs i monòlegs en vers, que han restat inèdits. Entre 1927 i 1972, escrigué 21 arguments de Sant Antoni. En el terreny teatral, és autor de Rencor i arrepentiment, Dos germans molt diferents, Amor i dever, Un xiflat, En Catxassa i Una sogra maleïda, obres totes estrenades a Artà a partir de 1930.

## Els arguments

Va ser l'autor d'un nombre important d'arguments. El primer el va compondre l'any 1927, a mitges amb en Joan López Llull; però no es va poder fer públic, ja que va ser censurat per les autoritats militars. Fins al 1948, no en tornà a compondre cap altre. L'any 1949 en va compondre un amb un fort contengut crític, per la qual cosa va ser marginat per les autoritats locals franquistes. Tot i així, l'any 1952 va tornar a aparèixer en el Sant Antoni artanenc amb un nou argument i, a partir d'aleshores, la seva tasca d'argumentaire no es va deturar fins a la seva mort, el 1975. De 1967 a 1975 va ser l'únic glosador que deia arguments.

## Vegeu també

* Argument de Sant Antoni a Artà

## Referències

* ↑ «Femenias Febrer, Francesc». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 19. Palma: Promomallorca, p. 19-20. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Vives Riera, Antoni. Modernització i pervivència de la vila rural com a subjecte històric durant el segle xx; Les festes de Sant Antoni i el cant de l'argument a la vila d'Artà a Mallorca (tesi). Universitat de Barcelona.
# Francesc Fadre (músic)

Francesc Fadre fou un mestre de capella i organista de la segona meitat del segle xvii.
Va ser canonge de la seu de Manresa i temps després va començar a exercir com a mestre de capella des de 1636 fins a 1643, i posteriorment va seguir exercint la mateixa funció de forma interina entre 1654 i 1656. A més, abans de fer-se mestre de capella, va ser organista entre 1635 i 1660.

## Referències

* ↑ Vilar, Josep Mª. La Música a la Seu de Manresa en el segle XVIII. Manresa: Centre d'Estudis del Bàges, 1990.
* ↑ Vilar, Josep Mª. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Vol. 4. Madrid: SGAE, 1999, p. 879. ISBN 84-8084-307-5.
# Franziska Weber

Franziska Weber (Potsdam, 24 de maig de 1989) és una esportista alemanya que competeix en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu, obtenint en total tres medalles, or i plata a Londres 2012 i dues plates a Rio de Janeiro 2016. Als Jocs Europeus de Bakú 2015 va aconseguir una medalla de plata.
Ha guanyat 10 medalles al Campionat Mundial de Piragüisme entre els anys 2009 i 2015, i 16 medalles al Campionat Europeu de Piragüisme entre els anys 2009 i 2016.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 1 | K2 500 m |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 2 | K4 500 m |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 2 | K2 500 m |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 2 | K4 500 m |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2009 | Dartmouth ( Canadà) | 2 | K1 1000 m |
| 2010 | Poznań ( Polònia) | 1 | K1 1000 m |
| 2011 | Szeged ( Hongria) | 2 | K2 500 m |
| 2011 | Szeged ( Hongria) | 2 | K4 500 m |
| 2013 | Duisburg ( Alemanya) | 1 | K2 200 m |
| 2013 | Duisburg ( Alemanya) | 1 | K2 500 m |
| 2013 | Duisburg ( Alemanya) | 2 | K4 500 m |
| 2014 | Moscou ( Rússia) | 2 | K2 200 m |
| 2015 | Milà ( Itàlia) | 3 | K2 500 m |
| 2015 | Milà ( Itàlia) | 3 | K4 500 m |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 2 | K4 500 m |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 2 | K1 1000 m |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 3 | K2 500 m |
| 2010 | Corvera ( Espanya) | 2 | K1 1000 m |
| 2011 | Belgrad ( Sèrbia) | 2 | K2 200 m |
| 2011 | Belgrad ( Sèrbia) | 2 | K2 1000 m |
| 2011 | Belgrad ( Sèrbia) | 3 | K4 500 m |
| 2012 | Zagreb ( Croàcia) | 1 | K2 200 m |
| 2012 | Zagreb ( Croàcia) | 1 | K4 500 m |
| 2013 | Montemor-o-Velho ( Perú) | 2 | K2 500 m |
| 2013 | Montemor-o-Velho ( Perú) | 2 | K4 500 m |
| 2014 | Brandenburg ( Alemanya) | 2 | K1 500 m |
| 2015 | Račice ( Txèquia) | 1 | K1 1000 m |
| 2015 | Račice ( Txèquia) | 2 | K1 500 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 1 | K2 200 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 2 | K1 500 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 3 | K4 500 m |

## Referències

* ↑ «Franziska Weber» Arxivat 2013-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Franziska Weber» en Canoeresults.eu (anglès)

## Enllaços externs

* Canoe09.ca profile Arxivat 2009-08-18 a Wayback Machine.
# Fred Roche

Fred Roche va ser un ciclista australià que combinà tant la carretera com el ciclisme en pista. Els seus millors resultats foren dos Campió nacionals en ruta.

## Palmarès en pista

* 1961
** 1r als Sis dies de Launceston (amb Ron Grenda)

## Palmarès en ruta

* 1959
** Campió d'Austràlia en ruta
* 1960
** Campió d'Austràlia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it