OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Puigcercós

El Castell de Puigcercós és un castell medieval, d'època romànica, del poble de Puigcercós, situat a l'enclavament d'aquest nom de l'antic terme de Palau de Noguera i actual de Tremp.
Situat 700 metres a ponent del poble actual de Puigcercós, és dalt d'un turó de 550,5 m d'altitud que va començar a esllavissar-se pel costat de ponent el 1858 i amb el pas del temps va anar arrossegant cap a l'esvoranc el poble vell i restes del castell.

## Història

Molt possiblement és el «castro Poga Circuso» esmentat en una venda de l'any 941. També, com a extrem de la marca del comtat en una donació feta pel comte Ramon IV l'any 1012 («...castrum de Puiocercos»). En un principi apareix integrat dins del terme del castell de Mur i la seva trajectòria anirà vinculada a la dels feudataris del comtes de Pallars Jussà pel castell veí de Mur. El 1194, Bernat de Mur va lliurar-lo al rei Alfons I, el qual l'hi va tornar a infeudar. L'any 1200, fou venut per Ramon de Puigcercós a Acard II de Mur, baró de Mur. El 1288, Arcad IV de Mur el tornà a comprar i el 1304, el seu successor Arcad V el vengué a la Pabordia de Mur.
El 1842, amb la creació dels municipis, fou afegit a Palau de Noguera, però es mantingué en mans de Santa Maria de Mur pel que fa a la seva adscripció parroquial.

## Arquitectura

Resta una torre de planta circular. El diàmetre intern és de 2,35 m i el gruix del mur d'1,4 m a peu pla. La porta era situada a uns 4 m del sòl exterior, orientada a nord i hi ha vestigis del muntant est. Uns 4 m més amunt hi ha un relleix segurament d'un segon trespol. Encara un tercer nivell era situat 3,5 m més amunt i s'han conservat uns 2 m d'un pis superior. Fa uns anys encara hi havia dues espitlleres rectangulars acabades amb llinda monolítica, avui dia ensorrades. L'aparell està format per petits carreus, no gaire escairats però ben arrenglerats, units amb morter de calç. De datació difícil, per les seves característiques podria ser datada al segle xi o XII.

## Referències

* 1 2 BENITO I MONCLÚS, Pere cognom2= BOLÒS I MASCLANS; FITÉ I LLEVOT, Francesc. «Castell de Puigcercós». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 491-493 (Catalunya Romànica,XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Bibliografia

* BURON, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca; 10). ISBN 84-88294-28-X
* PLADEVALL, Antoni i CASTILLÓ, Arcadi. "Tremp. Palau de Noguera", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* ROIG I DEULOFEU, Albert. "Despoblat de Basturs", a El Pallars, Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
# AAG

AAG té els següents significats:
* Associació Arqueològica de Girona, centre d'estudis d'arqueologia amb seu a Girona
* Associació Americana de Geògrafs, associació professional dels geògrafs dels Estats Units
* Associació Atlètica Gaèlica, organització esportiva que s'encarrega de les competicions de hurling i futbol gaèlic a Irlanda
* Jocs Panafricans (del seu nom en anglès All-Africa Games), competició esportiva continental organitzada cada quatre anys a l'Àfrica
* American Airlines Group, holding estatunidenc propietari de les aerolínies American Airlines i US Airways
* AAG (Adenina-Adenina-Guanina) també és un dels triplets que codifica la lisina, aminoàcid que es troba a les proteïnes
# AAJ

AAJ té els següents significats:
* AAJ Blois (de l'acrònim en francès d'Association Amicale de la Jeunesse), club de futbol de la ciutat de Blois, a França
* American Alpine Journal, revista especialitzada en alpinisme
* All About Jazz, lloc web dedicat al jazz
* Aaj també significa avui en urdú, com ara a AAJ News, cadena de televisió del Pakistan
# 7 Monos

7 Monos és un col·lectiu de creadors d'historietes valencians format per Manuel Bartual, Jordi Bayarri, Manuel Castaño, Sergio Córdoba, Jesús Huguet, Joan Marín, Juan Pedro Quilón, Nacho Sanmartín i Víctor Santos. El grup fou molt actiu a finals de la dècada dels 90 La seva sèrie més popular va ser Los Reyes Elfos.
El grup estava integrat pel que en un inici eren dues colles d'amics procedents de diferents escoles d'art:
* Manuel Bartual, Manuel Castaño, Joan Marín i Nacho Sanmartín provenien de l'Escola d'Arts i Oficis de València
* Jordi Bayarri, Sergio Córdoba, Juan Pedro Quilón i Víctor Santos eren de la Facultat de Belles Arts de la Universitat Politècnica de València
Jordi Bayarri era el nexe entre tots dos grups
El 1998, arran de l'èxit de Freaks in Love, autoeditat per Sergio Córdona, decideixen unir-se sota un segell col·lectiu, i publiquen:
| Títol | Any | Autoria |
| Gaijin | 1998 | Víctor Santos |
| Magia y acero | 1999 | Jordi Bayarri |
| Morón el pollastre | 1999 | Manuel Bartual, Manuel Castaño |
| Retales from the Crypt | 1999 | Diversos autors |
| Los Reyes Elfos | 2000 | Víctor Santos |
| Álex | 2001 | Manuel Bartual, Manuel Castaño |
| Con amigos como éstos | 2002 | Manuel Bartual, Manuel Castaño |

## Referències

* 1 2 Pons, Álvaro. Viñetas a la luna de Valencia: historia del tebeo valenciano 1965-2007. Edicions de Ponent, 2007.
* ↑ «Víctor Santos a Tebeosfera» (en castellà). Tebeosfera, 2008. [Consulta: 2 octubre 2016].
Viccionari
# Castell de Benissanó

El Castell de Benissanó, un dels millor conservats del País Valencià, va ser edificat en la segona meitat del segle xv sobre el solar d'una antiga alqueria àrab denominada Benixanut, gràcies als desitjos de la família Cavanilles i Villarrasa, senyors de Benissanó.
Es pot considerar aquesta edificació com un castell-palau, on es conjuguen la fortalesa i la residencial senyorial. En el seu aspecte primitiu, el castell comptava amb un pont llevadís i un fossat; el remat de la torre central era triangular i amb punxa; aquests elements van ser eliminats en reformes posteriors. Les principals estades del Castell són el pati d'armes; el vestíbul, on s'accedeix als antics soterranis ara habilitats com cellers; la sala noble, en la que s'ha de destacar les portes blasonades, la ximenera, una vidriera i les rajoles, que van ser incorporats al final del Segle XIX en la reforma realitzada sota els designis de D. Luis Beltrán Escrivà de Romaní i l'habitació on residia el rei Francesc I de França quan va estar presoner durant divuit dies en nom de l'emperador Carles I.
Aquestes dues últimes estances tenen el sostre compost d'un fris amb els escuts dels Cavanilles Villarrasa alternant amb una inscripció amb la següent frase: "la supervía de vós matarà amos a dos", la qual fa al·lusió a una llegenda modificada amb el pas del temps i que té relació amb l'estada de Francesc I. El castell, a més, compta amb rajoles d'un gran valor històric, d'una banda hi ha les procedents de la fàbrica de Càrcer de finals del segle xiv, i per l'altra, hi ha les anomenades "ceràmica blava" de Manises, datada al final del segle xv. També, en una habitació, apareixen decorant el sostre els típics "socarrats" o "cremats" de Paterna.
Respecte a l'entorn exterior del Castell, antigament eixien tres muralles i en cadascuna d'elles hi havia quatre torres col·locades a la mateixa distància i tres portals (Bétera, Llíria i València), aquests encara mantenen el seu estat original.
El 1987 va ser adquirit per D. Vidal Vall amb l'objectiu de convertir-lo en un museu d'art contemporani que mai es va realitzar. A Vidal Valle, Caja Madrid li va embargar el castell en 1994. En 1996 ix a subhasta i entre la Generalitat Valenciana i l'Ajuntament el van comprar per valor de 90 milions de pessetes, sent alcalde Serafín Castellano i President de la Generalitat, Eduardo Zaplana, passant a ser propietat pública municipal. Des de 2016 s'hi celebra el Festival Internacional de Música "Castell de Benissanó".

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=161. Data de consulta: 29 agost 2023.
* ↑ Castell de Benissanó a unpaispararecorrerselo.blogspot
* ↑ Un castillo descomunal a Levante-EMV
* ↑ CAMPOS GONZÁLEZ, Carlos; HERRERO GARCÍA, Mariví; ALONSO GARCÍA, Ángel. El castillo de Benisanó. Ajuntament de Benissanó, 1998. ISBN 84-923484-0-2.
* ↑ Castell de Benissanó Arxivat 2016-08-28 a Wayback Machine. al web de l'ajuntament
* ↑ «1er Festival Internacional de Música "Castell de Benissanó"». Arxivat de l'original el 2016-08-26. [Consulta: 23 agost 2016].
# 38 d'Àries

38 d'Àries (38 Arietis) és una estrella de la constel·lació d'Àries. Té una magnitud aparent de 5,17.

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-07-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Harold F. Levison «The USNO-B Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2003, pàg. 984–993. DOI: 10.1086/345888.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* HEASARC
* SIMBAD
* Aladin previewer
Viccionari
# Castell Vell (Brunyola)

El Castell Vell és una obra del municipi de Brunyola i Sant Martí Sapresa (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Actualment només queden les restes d'una antiga fortificació amb forma de torre circular i recinte rectangular adossat. El petit replà on se situen les restes del Castell Vell està a uns 225 metres d'altitud, una mica més baix que els turons més propers, el Puig del Castell (255 m) i el Puig de la Creu (301 m).
Les restes de la torre rodona arriben a una alçada màxima de tres metres i es pot apreciar perfectament l'aparell constructiu i el diàmetre. Les parets de la torre són fetes de pedra poc desbastada i lligades amb morter i tenen una amplada de més d'un metre. El diàmetre interior de la torre és d'uns 3 metres i, a l'exterior, es veuen algunes espitlleres.
Al voltant hi ha un perímetre de 20 metres de runes i petits panys de paret coberts per la vegetació. Tot el conjunt està encerclat per un fossat que aprofita el relleu de la zona.

## Referències

* 1 2 3 «Castell Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Restes del Castell Vell (Brunyola - La Selva)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].

## Bibliografia

* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: inventari històric, artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998-2001
* TEIXIDOR i PALAU, R.; Brunyola de Castell a Poble i de baronia a municipi., 2006
# A l'est de Java

A l'est de Java (Krakatoa, East of Java) és una pel·lícula del gènere d'aventura, drama i catàstrofe del 1968, produït per Cinerama Producciones, basat en els fets del cataclisme ocorregut el 1883 per una mega erupció de volcà Krakatoa. En aquesta pel·lícula intervenen els actors Maximilian Schell, Diane Baker, Rossano Brazzi, Brian Keith i Sal Mineo. Va tenir una nominació a l'Òscar de l'Acadèmia pels seus efectes visuals, està basat en una novel·la de Michael Avallone i es va doblar al català.

## Repartiment

* Maximilian Schell com a Captain Chris Hanson
* Diane Baker com a Laura Travis
* Brian Keith com a Harry Connerly
* Barbara Werle com a Charley Adams
* Sal Mineo com a Leoncavallo Borghese
* Rossano Brazzi com a Giovanni Borghese
* John Leyton com a Dr. Douglas Rigby
* J.D. Cannon com a Lester Danzig
* Jacqui Chan com a Toshi
* Rob't Hall com a guardia
* Victoria Young com a Kiko
* Marc Lawrence com a Mr. Jacobs
* Midori Arimoto com a Midori
* Niall Macginnis com a Cap del port
* Joseph Hann com a Mr. Kuan
* Sumi Haru com a Sumi
* Geoffrey Holder com a Smariner
* Alan Hoskins com a Jan
* Peter Kowalski com a Peter Travis

## Crítica

A l'est de Java no va tenir èxit comercial i va rebre crítiques generalment pobres, amb els crítics que van afirmar que la història era per a vianants, mal ritme i mal explicada, i els efectes especials tan constants i aclaparadors que et feien adormir. L'error geogràfic en el títol de la pel·lícula de situar l'illa condemnada a l'est de Java va ser àmpliament burlat a les crítiques.
No obstant això, alguns crítics van declarar que la pel·lícula era agradable i una vívida representació de llocs exòtics i de la vida al mar. El Los Angeles Times la va anomenar "una de les millors pel·lícules mai fetes a Cinerama... Excel·lent en tots els aspectes, és un triomf tant artístic com cinematogràfic"

## Referències

* ↑ «A l'est de Java». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 febrer 2023].
* 1 2 "Krakatoa, East of Java". Turner Classic Movies.
* ↑ Film review: 'Krakatoa' on Dome Screen Thomas, Kevin (16 May 1969). The Los Angeles Times. p. 16.

## Enllaços externs

* A l'est de Java a Goita què fan, ara!
# Casa Ricart

La Casa Ricart és una obra amb elements modernistes i eclèctics de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'una mitgera, amb pati a la part posterior. consta d'una planta baixa, un pis superior i golfes. A la façana principal s'obren dos portals, un d'arc rebaixat i l'altre escarser, adovellats. Les obertures es distribueixen asimètricament per tota la façana, essent totes de llinda plana. Destaca la capella, situada al carrer Parc Jaume Balmes, construïda amb llenguatge neogòtic, obra d'Antoni Ferrer.

## Referències

* ↑ «Casa Ricart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Cesarò

Cesarò (sicilià Risarò) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2006 tenia 2.815 habitants. Limita amb els municipis d'Alcara li Fusi, Bronte (CT), Capizzi, Caronia, Cerami (EN), Longi, Maniace (CT), Militello Rosmarino, San Fratello, San Teodoro i Troina (EN).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Antonio Caputo | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Vincenzo Leanza, president de Sicília
# Cedar Lake

Cedar Lake és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 9.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Lake tenia 9.279 habitants, 3.394 habitatges, i 2.450 famílies. La densitat de població era de 527,6 habitants per km².
Dels 3.394 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.987 $ i la renda mediana per família de 50.431 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.825 $ mentre que les dones 24.861 $. La renda per capita de la població era de 17.825 $. Entorn del 4% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cedar City

Cedar City és una ciutat al Comtat d'Iron a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 20.527 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Cedar City tenia 20.527 habitants, 6.486 habitatges, i 4.682 famílies. La densitat de població era de 394,5 habitants per km².
Dels 6486 habitatges en un 39% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 16,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 27,4% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.403 $ i la renda mediana per família de 37.509 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.192 $ mentre que les dones 19.601 $. La renda per capita de la població era de 14.057 $. Entorn del 14,5% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Cedar City - Lloc web oficial
* Vist Cedar City · Brian Head
* Cedar City Chamber of Commerce
* Cedar City Photos in Sherratt Library Digital Collection, fotos antigues de Cedar City incloent Main Street, aèries i operacions mineres.
# Cedar Creek

Cedar Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 396 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Creek tenia 396 habitants, 168 habitatges, i 133 famílies. La densitat de població era de 218,4 habitants per km².
Dels 168 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,9% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 31,8% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.479 $ i la renda mediana per família de 54.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 22.030 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cedar Fort

Cedar Fort és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 341 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Fort tenia 341 habitants, 101 habitatges, i 83 famílies. La densitat de població era de 82,8 habitants per km².
Dels 101 habitatges en un 43,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,2% hi vivien parelles casades, en un 4% dones solteres, i en un 17,8% no eren unitats familiars. En el 16,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,1% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.773 $ i la renda mediana per família de 45.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.000 $ mentre que les dones 25.500 $. La renda per capita de la població era de 14.266 $. Entorn del 5,4% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Fort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Fort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Plantilla:Comtat de Utah
# Mashad de Sayyida Ruqayya

El màixhad de sayyida Ruqayya (àrab: مـشـهـد الـسـيـدة رقـيـة, maxhad as-sayyīda Ruqayya) és un dels monuments fatimites més importants del conjunt arquitectònic conegut com a Caire Històric, al Caire (Egipte), declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Porta el número 273 del catàleg de monuments islàmics gestionat pel Supreme Council of the Antiquities. Està situat a l'antiga necròpolis de la ciutat fatimita, al sud de la mesquita d'Ibn Tulun.

## Història

Ruqayya era una de les filles d'Alí, gendre i cosí de Mahoma, ja que s'havia casat amb la seva filla Fàtima. Tanmateix, Ruqayya no era filla d'aquesta esposa, sinó d'una altra esposa d'Alí. La tradició diu que Ruqayya i la seva germanastra Zainab es traslladaren al Caire, però hom no té constància documental d'aquest fet i es considera aquest edifici un màixhad, és a dir una capella funerària, més que una tomba o mausoleu.
No s'ha de confondre aquest edifici amb el mausoleu de sayyida Ruqayya de Damasc, dedicat a una neta d'Alí, filla de l'imam al-Hussayn, i neboda d'aquesta Ruqayya.
El màixhad de Ruqayya és considerat un lloc sagrat i centre d'atracció dels devots que s'hi atansen per demanar la seva intercessió. Hom li atribueix intervencions miraculoses. L'edifici es va aixecar el 1133 i es va restaurar al segle xix i començament del xx.

## L'edifici

Es tracta d'una construcció de reduïdes dimensions precedida d'un porxo. L'interior està ocupat per la tomba de Ruqayya recoberta per una reixa d'argent. Antigament la reixa era de fusta però es va traslladar a la tomba de sayyida Nafissa, també tenia un mihrab portàtil de fusta però tampoc es conserva aquí, ara és al Museu Islàmic de la mateixa ciutat. Als costats d'aquest cos central hi ha dues cambres que també tenen el seu mihrab.
Són interessants els mihrabs d'època fatimita tancats per un arc esplèndidament decorat, inspirat en la porta de la mesquita d'al-Àqmar. Tot i que presenten decoració similar, el mihrab central té una decoració més acurada. Exteriorment presenta una cúpula sobre un tambor octogonal amb finestrons amb gelosies d'estuc.

## Bibliografia

* Doris Behrens-Abouseif. Islamic architecture in Cairo. American University in Cairo Press. El Caire, 1998. ISBN 977-424-203-3
* Caroline Williams. Islamic Monuments in Cairo. American University in Cairo Press. El Caire i Nova York, 2004. ISBN 977-424-695-0