OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Epping (Nou Hampshire)

Epping és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 6.169 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Epping tenia 5.476 habitants, 2.047 habitatges, i 1.473 famílies. La densitat de població era de 81,2 habitants per km².
Dels 2.047 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 34,6% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.739$ i la renda mediana per família de 54.722$. Els homes tenien una renda mediana de 40.273$ mentre que les dones 25.440$. La renda per capita de la població era de 21.109$. Entorn del 2,6% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Epping». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Epping». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tour de Flandes 1989

El Tour de Flandes 1989 fou la 73a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 2 d'abril de 1989, amb inici a Sint-Niklaas i final a Meerbeke i un recorregut de 264 quilòmetres. El vencedor final fou el belga Edwig van Hooydonck, que s'imposà en solitari en la meta de Meerbeke. Herman Frison i Dag Otto Lauritzen completaren el podi.
Era la segona cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1989

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Edwig van Hooydonck (BEL) | Superconfex-Yoko | 7h 01' 00" |
| 2 | Herman Frison (BEL) | Histor-Sigma | + 22" |
| 3 | Dag Otto Lauritzen (NOR) | 7 Eleven-American Airlines | + 22" |
| 4 | Rolf Sorensen (DEN) | Ariostea | + 22" |
| 5 | Mathieu Hermans (NED) | Caja Rural | + 22" |
| 6 | Marc Sergeant (BEL) | Hitachi | + 22" |
| 7 | Allan Peiper (AUS) | Panasonic-Isostar | + 22" |
| 8 | Dirk de Wolf (BEL) | Hitachi | + 1' 45" |
| 9 | Johan Lammerts (NED) | ADR-Santini | + 1' 53" |
| 10 | Steve Bauer (CAN) | Helvetia-La Suisse | + 1' 53" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a les-sports.info
# Les Comes (Castellbell i el Vilar)

Les Comes, també conegut com la Riereta, és una caseria del municipi de Castellbell i el Vilar, a la comarca del Bages. És situada a l'extrem oriental del terme a la vall de la riera de Rellinars, vora la confluència amb el torrent del Cellers, entre la serra de l'Obaga Fosca i el Llom dels Pivers, tocant al municipi de Rellinars. S'hi accedeix per la carretera local B-122.
És a 4 km del Burés i a 5 km del Vilar i del Borràs, i a 3 km de Rellinars.
Les Comes tenia 56 habitants censats el 2006.

## Referències

* ↑ Raval de Les Comes. Topònims de Castellbell i El Vilar
# Stoystown

Stoystown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 428 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stoystown tenia 428 habitants, 184 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 869,7 habitants/km².
Dels 184 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.313$ i la renda mediana per família de 36.250$. Els homes tenien una renda mediana de 27.361$ mentre que les dones 21.667$. La renda per capita de la població era de 14.629$. Entorn de l'11,7% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stoystown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stoystown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Racing Club de Bobo

El Racing Club de Bobo (RC Bobo-Dioulasso) és un club de futbol burkinès de la ciutat de Bobo Dioulasso. Disputa els seus partits a l'Stade Municipal de Bobo Dioulasso.
Els seus colors són el blanc i el negre. Va ser fundat el 1948.

## Palmarès

* Lliga burkinesa de futbol:
** 1972, 1996, 1997, 2014–15
* Copa burkinesa de futbol:
** 1961, 1962, 1984, 1987, 1995, 2007, 2014
* Copa Leaders burkinesa de futbol:
** 1993, 1997, 1998
* Supercopa burkinesa de futbol:
** 1994/95, 2014

## Referències

* ↑ «Burkina Faso – List of Champions». RSSSF, 2010.
* ↑ «Burkina Faso - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Burkina Faso - List of Finals Coupe des Leaders». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Burkina Faso - List of Super Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Muntanyes de Trascău

Les muntanyes Trascău (en romanès: Munții Trascăului) es troben a la serralada Apuseni dels Carpats romanesos occidentals, a Romania.
Les muntanyes Trascău estan travessades per la pintoresca vall del riu Arieș. La cota més alta del massís és el pic Dâmbău, amb 1.369 metres.
El massís té una longitud de 43 quilòmetres del nord-est al sud-oest i una amplada entre 2 a 4 km. El sector nord té una durada de 25 km, des del riu Arieș, a Buru, fins al riu Rimetea, amb els cims més alts (Iaru, Cireșu, Bedeleu, Prislop, Secu, Geamănu, Tarcău, etc.) entre 1.200 i 1.300 metres. El sector mitjà continua fins al riu Galda, amb cims que amb prou feines arriben als 1.100 metres. El sector sud, que conté l'altiplà de Ciumerna (amb una altitud de 1.200 metres) i els cims Dâmbău i Piatra Caprii, desemboca al riu Ampoi.

## Cims

* Dâmbău, 1.369 m
* Piatra Caprii, 1.307 m
* Vârful Ugerului, 1.285 m
* Ardașcheia, 1.250 m
* Vârful Cornu, 1238 m
* Vârful Piatra Ceții, 1.233 m
* Măgulicea, 1.128 m
* Piatra Secuiului, 1.128 m
* Piatra Craivei, 1.078 m

## Referències

* ↑ Orășeanu, Iancu. «Munții Trascău» (en romanès). [Consulta: April 14, 2021].

## Vegeu també

* Congost de Tuda (Cheile Turzii)
# Croissant

El croissant (AFI [kru'zan(t)] o [kru(e)'san(t)]) és un pastís petit i de forma de mitja lluna. És fet a base de mantega (margarina o saïm de porc) i pasta de full.
Hi ha una gran diversitat de mides i tipus de croissants. Alguns estan farcits de xocolata, de crema, fins i tot d'embotits. En comptes de farcir-los també és molt corrent banyar-los per la superfície, decorar-los amb espurnetes de xocolata al damunt.
Els seus orígens semblen remuntar-se a la ciutat de Viena, on es van crear per a commemorar la fi del setge de 1683 pels turcs. La paraula croissant significa 'creixent' en francès, per raó de la seva forma de lluna creixent, que és el símbol de l'islam. Al segle xix la invenció vienesa es va adaptar i propagar a la França, i fins i tot integrada a la cuina francesa.
Actualment els croissants són típics en els esmorzars, sobretot a França, per a acompanyar la llet o el cafè.
La paraula en català normalment guarda l'ortografia francesa. També existeix una forma localitzada però rarament utilitzada – crusant.

## Història

La història dels croissants és força interessant i està plena de mites. Tot i que és comú llegir que Maria Antonieta va introduir els croissants a França, la realitat és una mica diferent, el croissant modern és una evolució posterior. De fet, el croissant té els seus orígens a Àustria, on es coneixia com a kipferl, un brioix en forma de mitja lluna. La llegenda diu que els forners vienesos van crear el kipferl per celebrar la derrota dels otomans al setge de Viena el 1683.
Maria Antonieta, que era austríaca, probablement gaudia dels kipferl i podria haver jugat un paper en la introducció d'aquesta delícia a la cort i l'alta societat francesa, ajudant a popularitzat-los quan es va casar amb Lluís XVI. No obstant això, el croissant tal com el coneixem avui, fet amb massa pasta de full, no es va popularitzar a França fins al segle XIX, quan el pastisser austríac August Zang va obrir un forn a París el 1838.

## Vegeu també

* Ay çöreği

## Referències

* 1 2 3 "croissant". dic.iec.cat. Consulta 13 de juny 2016.
* ↑ "El croissant – ¿Origen vienés o francés?". hoy.com.do. Consulta 13 de juny 2016. (castellà)
* ↑ Letters. «A short history of the croissant shows it’s Viennese, not French» (en anglès), 23-02-2016. [Consulta: 18 agost 2018].
* ↑ Heather Arndt Anderson. Breakfast: A History. AltaMira Press, 11 juliol 2013, p. 52–. ISBN 978-0-7591-2165-2.
* ↑ "estrangerismes (pronunciació)". Optimot / llengua.gencat.cat. Consulta 13 de juny 2016.
* ↑ Rull, Xavier: "Aspectes socials i lingüístics dels manlleus (i 11)". raco.cat. Consulta 13 de juny 2016.
* ↑ Monaco, Emily. «The new croissant taking Paris by storm». BBC Home, 05-03-2024. [Consulta: 16 setembre 2024].
* ↑ Xiong, Marissa. «A Brief History of the Croissant». Institute of Culinary Education, 30-01-2024. [Consulta: 16 setembre 2024].
# Espermàtida

Una espermàtida o espermàtide és un cèl·lula haploide de la línia germinal masculina que resulta de la meiosi d'un espermatòcit de segon ordre i que, després de diverses transformacions dels seus compartiments cel·lulars, dona lloc a un espermatozoide. Com a resultat de la meiosi, cada espermàtida conté només la meitat del material genètic present en l'espermatòcit primari.

## Imatge addicional

* Esquema que mostra analogies en el procés de maduració de l'òvul i el desenvolupament dels espermàtides (jove espermatozoide)

## Referències

* TERMCAT

## Enllaços externs

* BUHistology|17804loa - "Male Reproductive System: testis, early spermatids"
* BUHistology|17805loa - "Male Reproductive System: testis, late spermatids"
# Microtus afghanus

Microtus afghanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids que es troba a l'Afganistan, el Tadjikistan, el Turkmenistan i l'Uzbekistan.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Baillie, J. 1996. Microtus afghanus. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN (edició del 2006). Consulta: 7 d'abril 2008.
# Les Comes (Esplugafreda)

Les Comes és una coma allargassada del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Sapeira.
Està situada a llevant del poble d'Esplugafreda, sota i a ponent de l'extrem meridional de la Serra de Castellet, al nord-oest dels Rocs de la Serra i al sud-est de Roca Mosquera.
# Exobasidiomicets

Els Exobasidiomicets (Exobasidiomycetes) són una classe de fongs que de vegades estan associats amb creixement anormals dels teixits vegetals coneguts com a agalles. Aquesta classe inclou l'espècie Exobasidium camelliae Shirai, l'agalla de la camèlia i Exobasidium vaccinii Erikss, que fa una agalla de fulla i de flor.

## Referències

* ↑ Begerow D, Stoll M, Bauer R. «A phylogenetic hypothesis of Ustilaginomycotina based upon multiple gene analyses and morphological data». Mycologia, 98, 6, 2007, pàg. 906–16. DOI: 10.3852/mycologia.98.6.906. PMID: 17486967.

## Enllaços externs

* Forestry Images - Exobasidiomycetes
# Racing Club de Beirut

El Racing Club de Beirut (àrab: الراسينغ بيروت, ar-Rāsīnḡ Bayrūt) és un club de futbol libanès de la ciutat de Beirut.

## Palmarès

* Lliga libanesa de futbol:
** 1955–56, 1964–65, 1969–70
* Copa Challenge libanesa de futbol:
** 2016, 2017
* Segona Divisió del Líban
** 1938–39, 1999–2000, 2006–07

## Referències

* ↑ Montague, James «In Lebanon, even soccer is tainted by sectarian strife». The New York Times, 24-10-2007.
* ↑ «الراسينغ: نادي الأشرفية ومحيطها... يعاند التاريخ».
* ↑ «Lebanon - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Lebanon - List of Cup Winners». RSSSF.
# Muntanyes de Tenasserim

Les muntanyes de Tenasserim (birmà: tənɪ̀ɴθàjì tàuɴdáɴ; tailandès ทิวเขาตะนาวศรี, Thiokhao Tanaosi; malai: Banjaran Tenasserim) són una serralada de l'Àsia sud-oriental, d'uns 1.700 km de longitud.
Des de la serralada de Dawna formen una frontera natural entre Birmània i Tailàndia en la part septentrional i s'estenen en direcció meridional al llarg de l'istme de Kra i la península de Malaca gairebé fins a Singapur. El punt més alt de la serralada és el mont Tahan o Gunung Tahan (2.187 m), a Malàisia.
Les muntanyes es troben cobertes amb boscos tropicals humits. Hi ha molt poques vies de comunicació entre Birmània i Tailàndia a través de la serralada, llevat del pas de les Tres Pagodes.

## Vegeu també

* Istme de Kra.
* El pont del riu Kwai.

## Referències

* ↑ «About Gunung Tahan». Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 5 gener 2012].
* ↑ «International Boundary Study No. 63 - Burma-Thailand Boundary». Arxivat de l'original el 2012-03-31. [Consulta: 5 gener 2012].
* ↑ Tenasserim-South Thailand semi-evergreen rain forests (IM0163)

## Enllaços externs

* Kayah Karen Tenasserim Ecoregion.
* Myanmar Protected Areas - Context, Current Status and Challenges Arxivat 2012-04-17 a Wayback Machine..
* Nam Tok Huai Yang National Park Arxivat 2011-11-26 a Wayback Machine..
# Cycling Team Bert Story-Piels

El Cycling Team Bert Story-Piels (codi UCI: BSP) va ser un equip ciclista neerlandès professional en ruta.
No s'ha de confondre amb el posterior equip Cyclingteam Jo Piels.

## Principals resultats

* Groningen-Münster: Tom Cordes (2001)
* ZLM Tour: Peep Mikli (2001)
* Circuit del País de Waes: Peter van Agtmaal (2002)
* Memorial Philippe Van Coningsloo: Peter van Agtmaal (2002)
* Ronda van Midden-Nederland: Marvin van der Pluijm (2003)
* Gran Premi Criquielion (Beyne-Heusay): Reinier Honig (2003)
* Ronde van Midden-Brabant: Germ van der Burg (2004)
* Dorpenomloop Rucphen: Fulco van Gulik (2005)
* Tour d'Overijssel: Arno Wallaard (2005)
* Gran Premi Eaux Minérales de Beckerich: Arno Wallaard (2005)

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2002 | 27è (GSIII) | Peter van Agtmaal (931è) |
| 2003 | 40è (GSIII) | Marvin van der Pluijm (904è) |
| 2004 | 50è (GSIII) | Fulco van Gulik (842è) |
A partir del 2005, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme.

### UCI Europa Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 67è | Arno Wallaard (84è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Estació de trens de Wasserbillig

L'Estació de trens de Wasserbillig (en luxemburguès: Gare Waasserbëlleg; en francès: Gare de Wasserbillig, en alemany: Bahnhof Wasserbillig) és una estació de trens que es troba a Wasserbillig a l'est de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 30 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb l'est del país i amb Trèveris.

## Servei

Wasserbillig rep amb relació a la línia 30 CFL, els serveis ferroviaris pels trens de Regional Express (RE) entre Ciutat de Luxemburg i Trèveris i Regionalbahn (RB) entre Ciutat de Luxemburg i Wasserbillig.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-03-19. [Consulta: 17 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Wasserbillig Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Wasserbillig
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Wecker | | RE Chemins de Fer Luxembourgeois línia 30 CFL | | Igel | Trèveris o Koblenz |
| Luxemburg | Mertert | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 30 CFL | | Fi de recorregutl | Fi de recorregut |
# Alta subtropical

En meteorologia, alta subtropical o cresta subtropical és una gran zona d'alta pressió anticiclònica situada propera al paral·lel 30°, en tots dos hemisferis de la Terra. L'alta subtropical es caracteritza per vents calmats al seu interior i per vents anticiclònica a les seves vores. L'aire al seu centre tendeix a anar cap a les vores en sentit anticiclònic, és a dir, horari en l'Hemisferi Nord i antihorari en l'Hemisferi Sud. A l'oceà Atlàntic nord, la cresta subtropical es coneix com l'Alta de les Açores. En la seva vora equatorial, es formen fissures de baixa pressió que possibiliten la formació d'ones tropicals. Les altes subtropicals són les responsables d'originar els vents alisis i els corrents occidentals, vents que es troben a les latituds mitjanes.
La cresta subtropical també col·labora en formar la majoria dels deserts del món. Els sistemes d'altes pressions àrtics s'afebleixen quan augmenta l'altitud, però les crestes subtropicals s'enforteixen amb l'altitud.

## Vegeu també

* Circulació atmosfèrica
* Divergència (meteorologia)
* Zona de convergència intertropical
* Cresta subtropical
* Cèl·lula de Hadley
* Cèl·lula de Ferrel
* Cèl·lula polar
# Societat Coral La Glòria

La Societat Coral La Glòria és una construcció modernista de Sentmenat (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al Passeig d'Anselm Clavé, davant de la plaça de la Vila, és un edifici de planta rectangular que consta únicament de planta baixa. Té la teulada a dues vessants, amb el carener paral·lel a la línia de façana. Les obertures de la façana d'accés són d'arc ogival (una porta centrada i dues finestres als costats).
El coronament de la façana és amb cornisa sostinguda per mènsules i barana superior a banda i banda d'un cos sinuós, on apareix el nom de la coral i la data del 1908. El conjunt es completa amb florons decoratius.

## Història

L'edifici va ser bastit l'any 1908 com a seu de la societat coral obrera "La Glòria Sentmenatenca", fundada l'any 1895.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Societat Coral La Glòria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Bover de Berna

El bover de Berna (també anomenat Bernese Mountain Dog, Gos de Muntanya de Berna, Berner Sennenhund o Bouvier Bernois) és una raça de gos bover molt versàtil que es va originar al cantó de Berna a Suïssa. Un molós massís amb una alçada aproximada de 70 cm a la creu i un pes proper als 50 kg. És un tipus de gos suís, que es caracteritza pels seus colors marró, blanc i negre.
Va ser criat com a gos de pasturatge de bestiar major i guardià de finques encara que també solia usar-se com a animal de tir quan el granger portava a vendre la llet de les vaques que el mateix gos vigilava. La seva gran intel·ligència ha permès que se'l faci servir amb gran èxit com a gos de salvament. El seu caràcter afable, tranquil, així com la facilitat amb què pot ser entrenat, l'han convertit en un excel·lent animal de companyia. És un gos gran per la qual cosa necessita més d'un passeig al dia. És afectuós, i bo amb els nens. El seu pelatge és de color blanc per la panxa i la part inferior de les potes, negre per la majoria del cos i marró per la zona de les potes i la zona superior dels ulls.

## Detalls

* Mascle: 64 a 70 cm. Ideal: 66-68 cm
* Femella: 58-66 cm. Ideal: 60 a 63 cm
* Trufa: negra.
* Morro: fort, de llargada mitjana; canya nasal recta.
* Llavis: adjacents, negres.
* Mandíbules / dentadura: mossegada en tisora forta i completa (els M3 no són presos en consideració). Es tolera una mossegada en pinça.
* Ulls: de color marró fosc (marró), forma ametllada amb parpelles ben adherits. La seva col·locació no és massa enfonsada, ni massa protuberant. És un defecte el tancament de les parpelles soltes.
* Orelles: mida mitjana, d'inserció alta, triangulars, lleument arrodonides. Quan està en repòs recolzades planes. En atenció, eleva la part posterior de la inserció romanent la vora anterior amb el cap.
* Coll: fort, ben musculat, de llargada mitjana, ben implantat.
* Cos: línia superior: Transició harmoniosa i lleument descendent des del coll a la creu; després transcorre recta i horitzontal.
* Esquena: forta, recta i horitzontal.
* Llom: ample i forta. Vist des de dalt una mica recollit.
* Gropa: suaument arrodonida.
* Pit: ample i profund, arribant fins a l'altura dels colzes amb la part anterior del pit ben marcada. Caixa toràcica el més llarga possible de tall transversal ample-ovalat.
* Línia inferior i ventre: des de la caixa toràcica cap al quart posterior s'eleva lleument.
* Cua: ben coberta de pèl, arribant com a mínim l'articulació de la sofraja. En descans penja i durant el moviment oneja a l'altura de l'esquena o lleument sobre ella.
* Extremitats: estructura òssia forta.
* Colors: marró, blanc i negre. Caracteritzats pels colors dels gossos suïssos.
# Mormia furva

Mormia furva és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya, Bèlgica, Alemanya (com ara, Saxònia) i Eslovènia.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ List of UK Diptera Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Rote Liste gefährdeter Schmetterlingsmücken (Diptera: Psychodidae) Bayerns Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Insekten Sachsen (alemany)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)