OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comunitat de comunes del Val d'Oust i de Lanvaux

La Comunitat de comunes del Val d'Oust i de Lanvaux (en bretó Kumuniezh kumunioù Traoñ an Oud ha Lanvaoz) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió Bretanya, al País de Ploërmel - Cœur de Bretagne. Té una extensió de 282,56 kilòmetres quadrats i una població de 18.889 habitants (2007).

## Composició

Agrupa 16 comunes :
* Bohal
* Caro
* La Chapelle-Caro
* Lizio
* Malestroit
* Missiriac
* Le Roc-Saint-André
* Pleucadeuc
* Ruffiac
* Saint-Abraham
* Saint-Congard
* Saint-Guyomard
* Saint-Laurent-sur-Oust
* Saint-Marcel (Ar Mor-Bihan)
* Saint-Nicolas-du-Tertre
* Sérent

## Vegeu també

* Intercomunalitats de Morbihan

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes del Val d'Oust i de Lanvaux
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Congrés dels Estats Units

El Congrés dels Estats Units (en anglès: United States Congress) és l'òrgan legislatiu bicameral del govern federal dels Estats Units d'Amèrica, integrat per dues cambres: el Senat i la Cambra de Representants. Els senadors i els representants són elegits per mitjà de l'escrutini uninominal majoritari; és a dir, per eleccions directes en llurs respectives circumscripcions. La seu del Congrés és el Capitoli, a la ciutat de Washington DC.
La Cambra de Representants té 435 membres que representen un districte per un període de dos anys. El país s'ha dividit en districtes entre els estats segons llur població. El Senat està integrat per 100 senadors que representen els estats de la federació estatunidenca per un període de sis anys. Cada estat elegeix dos senadors, sense importar la seva població. Cada dos anys un terç del Senat es renova.
La constitució dels Estats Units atorga tot el poder legislatiu al Congrés. La Cambra de Representants i el Senat tenen el mateix estatus en el procés legislatiu—cap llei pot entrar en vigor si no és aprovada per ambdues cambres. Tot i així, la constitució els atorga poders i responsabilitats diferents i úniques. El Senat té el poder per a provar els tractats comercials i les designacions presidencials. Les lleis relacionades amb el pressupost i la recaptació de renda han d'originar-se en la Cambra de Representants, que també té el poder d'impugnar un funcionari públic, mentre que el Senat és el que jutja els casos d'impugnació.
El terme Congress ("Congrés") de fet, es refereix a la reunió dels representants del poder legislatiu, segons el període per al qual són elegits. Per tant, un "Congrés" té una duració de dos anys, tot i que els representants i senadors poden ser reelegits. El Congrés actual, el 117è, es va reunir per primer cop el 3 de gener de 2021.

## Vegeu també

* Llei del Congrés (Estats Units)
* American Israel Public Affairs Committee
* Comissió Econòmica Nacional

## Referències

* ↑ «Maine Independent Angus King To Caucus With Senate Democrats». , novembre 14, 2012 [Consulta: 28 novembre 2020]. «Els senadors independents, Angus King de Maine i Bernie Sanders de Vermont, van reunir-se amb els demòcrates»
# Congrés eucarístic

Un congrés eucarístic, també congrés eucarístic internacional, és una assemblea de l'Església Catòlica que, convocada pel papa, es reuneix durant uns dies en una ciutat determinada per la Santa Seu, per donar culte a l'eucaristia i orientar la missió de l'Església Catòlica al món. Reuneix bisbes, sacerdots, religioses, religiosos i fidels laics presidits pel mateix Papa o per un delegat nomenat ad hoc.
El primer congrés eucarístic internacional es va celebrar a la ciutat francesa de Lilla en 1881. Malgrat que al principi es va organitzar un congrés cada any, no hi ha un calendari que fixi la seva periodicitat. En els últims anys s'han celebrat amb una mitjana de cada tres o quatre anys, i sempre en una ciutat diferent. Fins a l'actualitat s'han celebrat cinquanta congressos: l'últim, denominat amb Solemnitat del Cos i la Sang del Senyor, va tenir lloc a Dublín l'any 2012, el seu tema va ser L'Eucaristia: Comunió amb Crist i entre nosaltres. L'any 2012 va marcar el 50è aniversari de l'obertura del Concili Vaticà Segon, i l'elecció del tema està unida amb el Concili, especialment amb Lumen Gentium n. 7. El pròxim se celebrarà en 2016 a la ciutat de Cebu, Filipines.

## Congressos eucarístics celebrats

* 1881: Lilla França
* 1882: Avinyó França
* 1883: Lieja Bèlgica
* 1885: Friburg Suïssa
* 1886: Tolosa de Llenguadoc França
* 1888: París França
* 1890: Anvers Bèlgica
* 1893: Jerusalem (aleshores un domini de l'Imperi Otomà)
* 1894: Reims França
* 1897: Paray-le-Monial França
* 1898: Brussel·les Bèlgica
* 1899: Lorda França
* 1901: Angers França
* 1902: Namur Bèlgica
* 1904: Angulema França
* 1905: Roma Itàlia
* 1906: Tournai Bèlgica
* 1907: Metz (aleshores pertanyia a l'Imperi Alemany)
* 1908: Londres Regne Unit
* 1909: Colònia Alemanya
* 1910: Mont-real Canadà
* 1911: Madrid Espanya XXII Congrés Eucarístic Internacional
* 1912: Viena Àustria
* 1913: Malta Malàisia
* 1914: Lorda França
* 1922: Roma Itàlia
* 1924: Amsterdam Països Baixos
* 1926: Chicago Estats Units
* 1928: Sydney Austràlia
* 1930: Cartago (Àfrica del nord)
* 1932: Dublín Irlanda
* 1934: Buenos Aires Argentina
* 1937: Manila Filipines
* 1938: Budapest Hongria
* 1952: Barcelona Catalunya XXXV Congrés Eucarístic Internacional
* 1955: Río de Janeiro Brasil
* 1960: Múnic Alemanya
* 1964: Bombai Índia
* 1968: Bogotà Colòmbia
* 1973: Melbourne Austràlia
* 1976: Filadèlfia Estats Units
* 1981: Lorda França
* 1985: Nairobi Kenya
* 1989: Seül Corea del Sud
* 1993: Sevilla Espanya
* 1997: Breslau Polònia
* 2000: Roma Itàlia
* 2004: Guadalajara Mèxic
* 2008: Quebec Canadà
* 2012: Dublín Irlanda
* 2016: Cebu Filipines
* 2020: Budapest Hongria

## Vegeu també

* XXXV Congrés Eucarístic Internacional

## Referències

* ↑ Lumen Gentium
* ↑ IEC 2016

## Enllaços externs

* Santa Sede. Congressos Eucarístics Internacionals
* Pàgina sobre el 48è Congrés Eucarístic Internacional
* Web oficial del 50è Congrés Eucarístic Internacional Arxivat 2019-07-25 a Wayback Machine.
* Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Vivendes del Congrés Eucarístic (Barcelona)
# Consell de la Generalitat Valenciana a la VI Legislatura

El Consell de la Generalitat Valenciana en el període 2003-2007, correspon a la VI legislatura del període democràtic.

## Cronologia

Després de les eleccions del 25 de maig de 2003 la candidatura encapçalada per Francesc Camps del PPCV obté una majoria absolut de 48 escons sobre els 35 del PSPV-PSOE de Joan Ignasi Pla. Francesc Camps resultar elegit President de la Generalitat Valenciana.

## Estructura del Consell

| Conselleries | Titulars | Titulars | Titulars |
| Conselleries | 21 de juny de 2003 | 27 d'agost de 2004 | 30 de maig de 2006 |
| Vicepresident | No existeix | Víctor Campos Guinot (PPCV) | Víctor Campos Guinot (PPCV) |
| Presidència | Alejandro Font de Mora Turón (PPCV) | Dissolta | Dissolta |
| Economia, Hisenda i Ocupació | Gerardo Camps Devesa (PPCV) | Gerardo Camps Devesa (PPCV) | Gerardo Camps Devesa (PPCV) |
| Justícia i Administracions Públiques | Víctor Campos Guinot (PPCV) | Miguel Peralta Viñes (PPCV) | Miguel Peralta Viñes (PPCV) |
| Infraestructures i Transports | José Ramón García Antón (PPCV) | José Ramón García Antón (PPCV) | José Ramón García Antón (PPCV) |
| Cultura, Educació i Esport | Esteban González Pons (PPCV) | Alejandro Font de Mora Turón (PPCV) | Alejandro Font de Mora Turón (PPCV) |
| Sanitat | Vicente Rambla Momplet (PPCV) | Vicente Rambla Momplet (PPCV) | Rafael Blasco Castany (PPCV) |
| Indústria, Comerç i Turisme | Miguel Peralta Viñes (PPCV) | Dissolta | Dissolta |
| Empresa, Universitat i Ciència | No existeix | Justo Nieto Nieto (Independent) | Justo Nieto Nieto (Independent) |
| Turisme | No existeix | María Milagrosa Martínez Navarro (PPCV) | María Milagrosa Martínez Navarro (PPCV) |
| Agricultura, Pesca i Alimentació | Gema Amor Pérez (PPCV) | Juan Gabriel Cotino Ferrer (PPCV) | Juan Gabriel Cotino Ferrer (PPCV) |
| Territori i Habitatge | Rafael Blasco Castany (PPCV) | Rafael Blasco Castany (PPCV) | Esteban González Pons (PPCV) |
| Benestar Social | Alicia de Miguel García (PPCV) | Alicia de Miguel García (PPCV) | Alicia de Miguel García (PPCV) |
| Relacions Institucionals i Comunicació (Sense cartera) | No existeix | Esteban González Pons (PPCV) | Vicente Rambla Momplet (PPCV) |
| Cooperació i Participació (Sense cartera) | No existeix | Gema Amor Pérez (PPCV) | Gema Amor Pérez (PPCV) |

## Vegeu també

* Eleccions a les Corts Valencianes de 2003
# Conjunt urbà del barri de Can Bori

El Conjunt urbà del barri de Can Bori és una obra de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt urbà sorgit a ambdós costats de can Bori format en la seva majoria per casetes normalment d'un cos entre mitgeres de planta baixa i un pis amb quatre obertures a façana i coberta a dos pendents vessant l'aigua al davant. Cal remarcar l'existència d'alguns edificis inspirats en l'arquitectura culta, especialment la casa número 24-26, que té un estil eclèctic classicista.

## Referències

* ↑ «Conjunt urbà del barri de Can Bori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Conjunt urbà de la plaça de Sant Miquel (Capellades)

Conjunt urbà de la plaça de Sant Miquel és una obra de Capellades (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La Plaça de Sant Miquel és un espai urbà de planta sensiblement rectangular que funciona com a nexe d'unió dels dos carrers principals del nucli antic, el carrer Major i el carrer de Sant Francesc. Està constituïda per edificis d'habitatges entre mitgeres de diferents èpoques, tot i que seguint un model compositiu similar: construccions de tres o quatre altures amb coberta de teula àrab a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. Destaquen algunes edificacions com la Casa Romañà (Plaça Sant Miquel, 11-12), Casa Antoni Romaní Gubern (Plaça Sant Miquel, 23-24) que compten amb alguns elements destacables a nivell arquitectònic.

## Història

La Plaça de Sant Miquel pot remuntar-se a un origen medieval, tot i que el traçat actual data del segle xvii, amb grans reformes durant els segles XVIII i xix.

## Referències

* 1 2 «Conjunt urbà de la plaça de Sant Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Convent jurídic cluniacenc

El convent jurídic Cluniacenc (llatí Cluniacensis), fou una subdivisió administrativa de la província romana de la Tarraconense, amb capital a Clúnia, les ruïnes de la qual estan a l'actual província de Burgos, en terres dels arevacs celtibers.
El territori del convent jurídic de Clúnia tenia a l'est el país dels vascons que ja pertanyien al convent jurídic de Cesaraugusta. El territori dels vàrduls era al límit nord-est del convent.
El convent jurídic Cluniacensis era habitat per turmogues, autrígons, caristis, vàrduls, càntabres, berons, vacceus, vetons, arevacs i pelèndons. Tots aquestos pobles eren d'arrel celta o autòctons celtitzats, però abans de l'arribada dels romans s'havien iberitzat. Els vàrduls, autrígons i caristis estaven segurament emparentats amb els càntabres. Els autrígons i caristis eren segurament tribus d'origen càntabre esdevingudes nacions; els vàrduls probablement també però haurien estat exposats a majors o diferents influències o se'n haurien separat abans.
# Club Sport Progreso

El Club Sport Progreso fou un club de futbol peruà de la ciutat de Lima.
Fundat el 13 de juliol de 1912 a la fábrica Santa Catalina del Rímac, fou un dels clubs més destacats del començament del futbol al país. Jugà a la primera divisió fins 1933 i es proclamà campió els anys 1921 i 1926. Va desaparèixer el 1935.

## Palmarès

* Lliga peruana de futbol:
** 1921, 1926

## Referències

* ↑ La difusión del fútbol en Lima, Álvarez Escalona, Gerardo Tomas
* ↑ RSSSF - Peru - List of Champions a rsssf
* ↑ Peruvian football seasons a rsssf
* ↑ 1. Sport Progreso (Rímac) dechalaca.com
# Corba del diable

En geometria, una corba del diable és una corba definida al pla cartesià per una equació de la forma
    $y^{2}(y^{2}-a^{2})=x^{2}(x^{2}-b^{2}).$
Les corbes del diable eren estudiades profundament per Gabriel Cramer. El nom ve de la forma que pren la seva gràfica.
Sembla que el nom de diable de la corba vingui del joc anomenat diàbolo, que empra dos pals, una corda, i un carret amb una forma semblant a la d'aquesta corba. La confusió ve del fet que la paraula italiana diabolo vol dir 'diable'.

## Referències

* ↑ «devil's curve» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2021].

## Enllaços externs

* MathWorld - Devil's Curve
* The MacTutor History of Mathematics (University of St. Andrews) - Devil's curve
# Clérey-sur-Brenon

Clérey-sur-Brenon és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 65 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Clérey-sur-Brenon era de 65 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 6 estaven desocupats. 30 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 26 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 7 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Clérey-sur-Brenon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 32 eren actives i 10 eren inactives. De les 32 persones actives 29 estaven ocupades (13 homes i 16 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Clérey-sur-Brenon hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Clérey-sur-Brenon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Clérey-sur-Brenon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Coreb (heroi)

Coreb (en grec antic Κόροιβος) va ser, segons la mitologia grega un heroi de l'Argòlida que va fundar la ciutat de Mègara.
Quan Crotop era el rei d'Argos, la seva filla Psàmate va ser estimada per Apol·lo i li donà un fill, Linos. Psàmate, per por del seu pare, va abandonar l'infant a la muntanya. Però Crotop va conèixer els fets, i sense creure que havia estat Apol·lo el que deixà embarassada la seva filla, va enviar uns gossos perquè es mengessin el nen i va fer-la enterrar viva. Irritat, Apol·lo va enviar un monstre anomenat Pena (és a dir "càstig"), perquè devorés els fills dels habitants d'Argos. Llavors, un jove del país anomenat Coreb, va lluitar contra el monstre i el va matar. Però una altra plaga va caure sobre els argius. Coreb, veient que això significava una voluntat divina, va anar a Delfos a oferir al déu la reparació que fos necessària per haver matat Pena en contra de la seva voluntat. L'oracle li va dir que no tornés a Argos, sinó que agafés de Delfos un trípode sagrat i se'l carregués a les espatlles i fes camí. Quan el trípode li caigués, s'havia d'aturar i en aquell lloc fundar una ciutat. El trípode va caure i Coreb fundà la ciutat de Mègara. A la plaça d'aquesta ciutat s'ensenyava la seva tomba.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 115. ISBN 9788496061972.
# Corebos

Corebos és el nom dels següents personatges:
* Corebos (esportista), esportista d'Elis
* Corebos (arquitecte), arquitecte grec
* Corebos (o Coreb), fill del rei Mígdon de Frígia
* Corebos o Coreb, heroi fundador de Mègara
# Cotinga nívia

La cotinga nívia (Carpodectes nitidus) és un ocell de la família dels cotíngids (Cotingidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, clars, vegetació secundària i matolls de les terres baixes del Carib des del nord d'Hondures, cap al sud, fins l'extrem oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Cotinga nívia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Cotinga pitnegra

La cotinga pitnegra (Pipreola lubomirskii) és una espècie d'ocell passeriforme sud-americana de la família Cotingidae. Pobla les selves de muntanya de Colòmbia, l'Equador, i el Perú.

## Referències

* ↑ «Cotinga pitnegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Cotinga pit-roja

La cotinga pit-roja (Pipreola frontalis) és un ocell de la família dels cotíngids (Cotingidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes des del nord de l'Equador fins al nord del Perú i des del centre del Perú fins al centre de Bolívia.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que la població septentrional és en realitat una espècie diferent:
* Pipreola squamipectus (Chapman, 1925) - cotinga de pit escatós

## Referències

* ↑ cotinga pit-roja«Cotinga pit-roja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ cotinga de pit escatós«Cotinga pit-roja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Corts de Castella - la Manxa

Les Corts de Castella - la Manxa és l'òrgan legislatiu de la Comunitat Autònoma de Castella - la Manxa. Són un dels tres òrgans que conformen la Junta de Comunitats de Castella - la Manxa i el formen 33 diputats. Està situat en l'antic Convent dels Franciscans a Toledo, en l'anomenat edifici de San Gil.

## Funcions

Entre les funcions de les Corts destaquen:
* Escollir al President de la Comunitat Autònoma.
* Aprovar les lleis elaborades pel govern autonòmic i elevar projectes de llei al Govern d'Espanya.
* Escollir als dos senadors que representen a Castella - la Manxa al Senat espanyol.

## Composició

Les Corts de Castella - la Manxa són un dels tres òrgans que conformen la Junta de Comunitats de Castella - la Manxa i on resideix la voluntat popular a través dels 33 diputats escollits per sufragi universal, igual, lliure, directe i secret. Són escollides per un termini de quatre anys mitjançant un sistema proporcional que assegura la representació de les diverses zones del territori de la Regió. La circumscripció electoral és la província. A cadascuna d'elles li correspon el següent nombre de diputats: Albacete, 6; Ciudad Real, 8; Conca, 5; Guadalajara, 5 i Toledo, 9.
L'article 10 de l'Estatut d'Autonomia exposa que les eleccions seran convocades pel President de la Junta de Comunitats, en els termes previstos per la Llei que reguli el Règim Electoral General, de manera que es realitzin el quart diumenge de maig cada quatre anys. A diferència de les comunitats autònomes de País Basc, Catalunya, Galícia i Andalusia el president del qual té la potestat de convocar eleccions en qualsevol moment. Després de les eleccions autonòmiques espanyoles de 2007, el PSOE va obtenir 26 diputats i el Partit Popular 21. Per tant, el PSOE va aconseguir la majoria absoluta i va escollir José María Barreda com a president de la Junta de Comunitats de Castella - la Manxa. El 2011 va guanyar el Partir Popular i va escollir María Dolores de Cospedal com a president. En 2015 després d'un pacte entre Podem i PSOE va ser investit Emiliano García-Page com a president de Junta de Comunitats de Castella - la Manxa.
El PSOE ha estat sempre el partit majoritari quant a nombre d'escons des de les primeres eleccions en 1983 fins 2011. A part de socialistes i populars, també han obtingut diputats en alguna legislatura IU, CDS i Podem.

## Vegeu també

* Eleccions a les Corts de Castella - la Manxa de 1995

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 394. ISBN 84-930048-0-4.

## Enllaços externs

* Web oficial de les Corts de Castella - la Manxa
# Costa del Molar

La Costa del Molar és una costa de muntanya del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
És en el sector meridional del terme de Castellcir, al sud-oest de la masia de Can Sants. És, de fet, el contrafort nord-est del Grony del Vilardell. Està situada a la dreta de la Riera de Castellcir, a ponent del Molí del Mig i del Molí Nou, al nord-est dels Camps de Can Sants.
La Costa del Molar és l'accident orogràfic que separa la masia de Can Sants dels seus camps, acabats d'esmentar.

## Etimologia

En tractar-se d'un nom compost, cal analitzar cadascun dels seus components per separat. Costa és un mot romànic procedent de la paraula llatina amb la mateixa forma i significat: vessant de muntanya. D'altra banda, Joan Coromines explica que Molar és un mot romànic procedent del llatí mola, que també té la mateixa forma i significat que la paraula catalana que en deriva, amb el sufix -are, de valor col·lectiu; es refereix al lloc d'on procedien les moles fetes servir en els propers molins de la riera de Castellcir.

## Referències

* ↑ COROMINES, Joan. "El Molar". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. V L-N. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-844-X

## Enllaços externs

* La Costa del Molar en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya