OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abbeville (desambiguació)

«Abbeville» té aquests significats:
Nom de diverses ciutats:
* Abbeville, municipi francès al departament de Somme i a la regió de la Picardia
* Districte d'Abbeville, districte del departament francès del Somme a la regió de Picardia
* Abbeville-Saint-Lucien, al Oise
* Abbéville-la-Rivière, a l'Essonne i a la regió de l'Illa de França
* Abbéville-lès-Conflans, Meurthe-et-Moselle
* Abbeville (Dublin), a Irlanda
* Abbeville (Tipperary), a Irlanda
* Abbeville (Alabama), als EUA
* Abbeville (GeÒrgia), als EUA
* Abbeville, (Luisiana), als EUA
* Abbeville, (Mississippi), als EUA
* Abbeville (Lancaster, Pennsilvania), Lloc histÒric als EUA
* Abbeville (Carolina del Sud), als EUA
* Comtat d'Abbeville, comtat a Carolina del Sud
* Abbeville (Canada), al Canada
# La Tène (Neuchâtel)

* Aquest article tracta sobre la divisió administrativa suïssa. Si cerqueu el jaciment de l'edat de ferro, vegeu «jaciment de La Tène».
La Tène és un comú suís al districte de Neuchâtel del cantó de Neuchâtel.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Escola de Suboficials de l'Armada

L'Escola de Suboficials de l'Armada és un institució militar destinada a la formació de suboficials de la Marina de Guerra Espanyola (sergents, sergents primers, brigades, sotstinents i suboficials majors), i que té la seu a San Fernando (Cadis). La seu de l'Escola es troba en la Població Militar de San Carlos, enclavament militar al nord de San Fernando (antiga Isla de León) i prop del també illenc Arsenal de la Carraca.
L'Escola de Suboficials de l'Armada es va construir durant el regnat de Carles III, entre els anys 1775 i 1789. L'Escola actual es va construir sobre l'antiga Escola Naval Militar. El projecte de construcció comprenia una església (Panteó de Marins Il·lustres), la Casa del Capità General, la Intendència, la Tresoreria, la Comptadoria, la Caserna i Acadèmia de Guàrdies Marines (actualment a Marín, Pontevedra), la Caserna de Brigades, l'Acadèmia de Pilots, l'Hospital i dues Casernes més per a la tropa de Batallons de Marina. En l'actualitat també inclou el Museu Naval.

## Enllaços externs

* Escola de Suboficials de l'Armada (Población Militar de San Carlos)
# Manuel Duran

«Manuel Duran» té aquests significats:
* Manuel Duran i Bas (Barcelona, 28 de novembre de 1823 - Barcelona, 10 de febrer de 1907), jurista i polític
* Manuel Duran i Ventosa (Barcelona 1862 - 1909), metge barceloní, fill de l'anterior.
* Manuel Duran i Duran (Barcelona, 1863 - Barcelona, 1906), escriptor i dibuixant
* Manuel Duran i Gili (Barcelona, 28 de març de 1925 – New Haven, 17 d'abril de 2020), poeta i professor català.
# Comunitat de comunes del País del rei Morvan

La Comunitat de municipis del país del rei Morvan (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro ar Roue Morvan) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió Bretanya, al Centre Oest Bretanya. Té una extensió de 763,3 kilòmetres quadrats i una població de 25.811 habitants (2009).

## Composició

Agrupa les 21 comunes dels cantons de Gourin, Guémené-sur-Scorff i Le Faouët
* Gourin
* Berné
* Le Croisty
* Le Faouët (Ar Mor-Bihan)
* Guémené-sur-Scorff
* Guiscriff
* Kernascléden
* Langoëlan
* Langonnet
* Lanvénégen
* Lignol
* Locmalo
* Meslan
* Persquen
* Ploërdut
* Plouray
* Priziac
* Roudouallec
* Le Saint
* Saint-Caradec-Trégomel
* Saint-Tugdual

## Vegeu també

* Intercomunalitats de Morbihan

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del país del rei Morvan Arxivat 2012-06-25 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Riu Argenç

Argenç (en occità), en francés L'Argens) és un riu de la Provença que discorre pel departament de Var i desemboca al Mediterrani. La seva llargada és de 116 km i raja d'oest a est del departament: de Selhon Fònt d'Argenç a Frejús, passant per pobles com: Correnç, Carces, Vidauban, Lo Muei o Ròcabruna d'Argenç.

## Referències

* ↑ Informació i imatges sobre el riu Argenç a "rando.var" (francès)
# Abbey

«Abbey» té aquests significats:
* Abbey o abé, llengua que parlen els abés que viuen majoritàriament al districte de Lacs de Costa d'Ivori
* Abbey, membre del grup dels abés, grup ètnic que viuen al sud-est de Costa d'Ivori
* Toponímia:
** Abbey Road (carrer), carrer repartit entre Camden i Westminster al districte del Gran Londres
** Abbey Theatre (anglès),sala teatral a Dublín (Irlanda)
** Abbey Wood, barri del districte de Greenwich de Londres, Anglaterra (Regne Unit)
* Biografies:
** Bel Abbey (Elton, Louisiana, 1916-1991), escultor en fusta koasati
** Edward Abbey (Indiana, Pennsilvània, 1927 - Tucson, Arizona, 1989), escriptor estatunidenc
** Edwin Austin Abbey (Filadèlfia, 1852 – 1911), pintor i il·lustrador nord-americà
** Lynn Abbey (Peekskill, Nova York, 1948), escriptora estatunidenca de literatura fantàstica
# Cardioglossa nigromaculata

Cardioglossa nigromaculata és una espècie de granota que viu al Camerun i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Schiøtz, A. 2004. Cardioglossa nigromaculata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Lake City (Carolina del Sud)

Lake City és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 6.478 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake City tenia 6.478 habitants. La densitat de població era de 526,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.534$ i la renda mediana per família de 32.111$. Els homes tenien una renda mediana de 26.316$ mentre que les dones 19.679$. La renda per capita de la població era de 14.452$. Entorn del 26,9% de les famílies i el 31,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Lake City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
# Manuel Duran i Gili

Manuel Duran i Gili (Barcelona, 28 de març de 1925 - New Haven, 17 d'abril de 2020) va ser un poeta i professor català.
Fill del fiscal general de Catalunya en temps de la Segona República Espanyola, el 1939 va exiliar-se a França i el 1942 a Mèxic, on va llicenciar-se en lletres i dret a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic i va treballar com a intèrpret per a les Nacions Unides. Posteriorment va viure a París i va doctorar-se a la Universitat de Princeton amb una tesi sobre Américo Castro. Des del 1953 va viure als Estats Units i va ser catedràtic de la Universitat Yale. Va ser un gran especialista en literatura llatinoamericana, particularment de Mèxic. Va publicar diversos estudis sobre Lorca, el Quixot, el surrealisme i la literatura catalana, particularment sobre l'obra de Ramon Llull i de Pere Calders.
Va ser membre fundador de la North American Catalan Society i va presidir-la entre 1984 i 1987. També va ser codirector de la “Catalan Review” (1986-2000) i va publicar diversos poemes i assajos tant en català com en castellà. El 1984 va rebre el grau de comandant de l'Orde d'Isabel la Catòlica i el 2015 el premi de l'Acadèmia Nord-Americana de la Llengua Espanyola.

## Obres destacades

* Genio y figura de Amado Nervo (1971)
* Tríptico mexicano: Juan Rulfo, Carlos Fuentes y Salvador Elizondo (1973)
* Puente (1946)
* Ciutat i figures (1952)
* La paloma azul (1959)
* El lugar del hombre (1965)
* La piedra en la mano (1970)
* Cámara oscura (1972)
* El mundo del más allá (1976)
* Reason in Exile. Essays on catalan Philosophers (1994).
* Breu diari d'estiu (2001)

## Referències

* 1 2 3 «Manuel Duran i Gili». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Fallecimiento de Manuel Durán Gili, Premio Nacional “Enrique Anderson Imbert” 2015 de la ANLE». [Consulta: 19 abril 2020].
# Anna de Baviera

Anna Enriqueta Julia de Baviera - Anna Henrietta Julia von Wittelsbach (alemany), Anne Henriette Julie de Wittelsbach (francès) - (París, 13 de març de 1648 - ibídem, 23 de febrer de 1723) fou una princesa palatina, el 1708 va heretar el principat d'Arches, l'actual Departament de les Ardenes, en morir el seu cosí Carles Ferran III, el darrer duc de Màntua. Igualment va heretar el comtat de Dreux, el 1718 quan va morir la seva filla Maria Anna, que al seu torn l'havia heretat del seu marit.

## Família

Filla del comte palatí Eduard de Wittelsbach (1625-1663) i d'Anna Gonzaga (1616-1684). L'11 de desembre de 1663 es va casar a la capella del Palau del Louvre a París amb Enric Juli de Borbó-Condé (1643-1709), fill de Lluís II de Borbó-Condé (1621-1686) i de Clara Clementina de Maillé-Brézé (1629-1694), marquesa de Brezé. La parella va tenir deu fills:
* Maria Teresa de Borbó-Condé (1666-1732), casada amb Francesc Lluís de Borbó-Conti (1664-1709).
* Enric (1667-1670).
* Lluís (1668-1710), casat amb Lluïsa Francesca de Borbó (1673-1743).
* Anna Lluïsa (1670-1675).
* Enric (1672-1675).
* Lluís Enric (1673-1677).
* Anna Maria (1675-1700).
* Anna Lluïsa (1676-1753), casada amb Lluís August de Borbó (1670-1736).
* Maria Anna (1678-1718), casada amb Lluís Josep de Vendôme (1654-1712).
* Una filla nascuda el 1679 i morta el 1680.
Fins a la mort del seu marit va haver de suportar un ambient de crueltat i de terror, ja que Enric Juli era una persona sàdica que patia de licantropia. Amb tot, ella era una dona molt pietosa i caritativa, i va donar suport al seu marit, tot i ser víctima de la seva violència.

## Bibliografia

* Christian von Stramburg, Anton Joseph Weidenbach: Denkwürdiger und nützlicher Rheinischer Antiquarius, Teil 2, Band 6, R. F. Hergt, 1857S. 209 f.
* C. Goehring: Geschichte des Polnischen Volkes von seinem Ursprunge bis zur Gegenwart, Band 1-2, J. Meissner, 1850, S. 252
# Render farm

Una render farm (granja de render en català), és una agrupació de diverses computadores que es reparteixen el treball de renderitzar les imatges i/o animacions realitzades amb un programari d'edició 3D, com pot ser el K-3D, del qual la seva interfície y desenvolupament estan basats en l'estàndard de Renderman Blender, empresa que té el seu propi motor d'animacions o interconnectivitat com l'estàndard de Renderman 3D Studio, Cinema4D o Autodesk Maya.

## Característiques

Les imatges d'una pel·lícula d'animació o qualsevol treball animat, tenen diversos frames, la successió de les mateixes constitueixen l'escena al complet. Una render farm divideix el treball entre diversos computadores per a que el temps de renderització sigui el més curt possible.
Aquesta pràctica és molt coneguda dins el món del cine 3D i, seria molt difícil imaginar-se que tan sols una sola computadora pugui generar tantes imatges per ella mateixa sabent que als anys 90 i 2000, cada frame trigués fins a 6 hores en renderitzar-se. Tan sols per a un segon d'animació calen entre uns 24-30 frames.
Un cop s'ha renderitzat el treball que el grup de computadores (render farm) fet, aquest ha de ser editat per un programa extern per a la seva postproducció. Els més populars son Combustión i Adobe After Effects. Per al pas final, que és la seva edició, s'utilitzen programes professionals com poden ser l'Adobe Premiere Pro, el Final Cut Pro o Avid Media Composer, els quals son els més reconeguts dins de la indústria.
Actualment, any 2020, amb les targetes gràfiques Nvidia Quadro y els motors de render com Octane, Corona, Vray, els temps de renderització s'han escurçat considerablament.

## Enllaços externs

* Animux, Entorn Linux per a Gestió i Producció d'una Granja de Renders i Multimèdia
* ArtistX, Entorn Linux complet per a Producció de Multimèdia
* Lloc web oficial de K-3D
# Centre històric de la Secuita

El centre històric de la Secuita és un conjunt d'edificis i carrers de la Secuita (Tarragonès) protegits com a bé cultural d'interès local. El centre històric està format per cases adossades, de planta baixa i un o dos pisos, fetes de pedra i amb teulada. Es troben immobles d'origen medieval on encara són visibles elements decoratius com finestres gòtiques. La majoria de cases són dels segles XVIII.XIX o principis del xx. El poble ha crescut cap al sud-est, en dos eixamplaments.

## Història

Les primeres notícies documentals són del segle xii, quan els comtes de Barcelona van impulsar la repoblació i, concretament, quan Sant Oleguer de Barcelona, arquebisbe de Tarragona, confià aquesta tasca al normand Robert Bordet o d'Aguiló. Guillem de Claramunt rep de R. Bordet les terres del Codony, entre les quals hi havia part de les de la Secuita, per tal de fer-hi una sèrie d'establiments, per bé que els drets senyorials sobre la comarca els compartia amb altres senyors i amb el mateix arquebisbe. A partir de mitjans del segle xiii, les terres del Codony quedaren sota l'autoritat del monestir de Santes Creus i de l'arquebisbe de Tarragona, fet que donà lloc a conflictes. Calgueren acords i pactes, no sempre complerts, per solucionar la dualitat existent. A més, al llarg de l'Edat Mitjana, s'hi establiren dues institucions: la Batllia, que defensava els interessos del Monestir, i el Consell, que defensava els dels vilatans.
A començaments del segle xix, en prescriure tots els senyorius, Santes Creus deixà de regir els destins de la Secuita, que juntament amb Vistabella, els Masos, Tapioles i Pontarró formen un sol terme; a més, l'any 1842 s'hi afegí les Grunyoles i, el 1846, l'Argilaga-Montbuí.

## Referències

* 1 2 3 «Centre històric de la Secuita». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Cardioglossa melanogaster

Cardioglossa melanogaster és una espècie de granota que viu al Camerun i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Schiøtz, A. 2004. Cardioglossa melanogaster. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Lake City (Florida)

Lake City és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens de l'1 de juliol de 2006 tenia 9.953 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake City tenia 9.980 habitants, 4.043 habitatges, i 2.429 famílies. La densitat de població era de 364,9 habitants/km².
Dels 4.043 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,5% hi vivien parelles casades, en un 20,4% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 33,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.161 $ i la renda mediana per família de 31.920 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.369 $ mentre que les dones 21.290 $. La renda per capita de la població era de 14.697 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1936

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 celebrats a la ciutat de Berlín (Alemanya) es disputaren 6 proves de ciclisme, totes elles en categoria masculina. Aquestes proves, igual que en els anteriors Jocs, es dividiren en dues de ciclisme en ruta, formades per una contrarellotge individual, el temps de la qual fou utilitzada per a decidir el resultat de la contrarellotge per equips, i en quatre proves de ciclisme en pista.

## Nacions participants

Participaren 175 ciclistes de trenta nacions diferents:
| Alemanya (12) Austràlia (3) Àustria (10) Bèlgica (8)  Brasil (3) Bulgària (10)  Canadà (6) Dinamarca (11) Estats Units (6) Finlàndia (2) | França (8) Hongria (8)  Itàlia (11) Letònia (4) Liechtenstein (1) Luxemburg (4) Noruega (2) Nova Zelanda (1) Països Baixos (11) Perú (4) | Polònia (4)  Regne de Iugoslàvia (4) Regne Unit (11) República de la Xina (1)  Sud-àfrica (2) Suècia (5)  Suïssa (11) Turquia (4) Txecoslovàquia (4) Xile (4) |

## Resum de medalles
### Ciclisme en ruta

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Ruta detalls | Robert Charpentier | Guy Lapébie | Ernst Nievergelt |
| Ruta per equips detalls | FrançaRobert Charpentier Robert Dorgebray Guy Lapébie | SuïssaEdgar Buchwalder Ernst Nievergelt Kurt Ott | BèlgicaAuguste Garrebeek Armand Putzeys François Vandermotte |

### Ciclisme en pista

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Quilòmetre contrarellotge detalls | Arie van Vliet | Pierre Georget | Rudolf Karsch |
| Velocitat individual detalls | Toni Merkens | Arie van Vliet | Louis Chaillot |
| Tàndem detalls | AlemanyaErnst Ihbe Carl Lorenz | Països BaixosBernhard Leene Hendrik Ooms | FrançaPierre Georget Georges Maton |
| Persecució per equips detalls | FrançaRoger-Jean Le Nizerhy Robert Charpentier Jean Goujon Guy Lapébie | ItàliaSeverino Rigoni Bianco Bianchi Mario Gentili Armando Latini | Regne UnitErnest Mills Harry Hill Ernest Johnson Charles King |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | França | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2 | Alemanya | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | Països Baixos | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 | Suïssa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Cycling Road at the 1936 Summer Olympics». olympedia.org. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Cycling Track at the 1936 Summer Olympics». olympedia.org. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Cycling». A: Olympic Games 1936 Berlin: Official Report, 1936, p. 921-935.
# Maqaltu

Maqaltu o Maqaltuni fou el nom que donaren els urartians a una ciutat situada al sud-oest del llac Txaldir, sotmesa pel rei Sarduri II (r. 753-735 aC). És esmentada en la Crònica d'Argisti de Khorkhor.

## Referències

* ↑ Adontz, 1946, p. 271.
* ↑ Ivàntxik, 1993, p. 27.
* ↑ Mesxanínov, 1931–1932, p. 163.

## Bibliografia

* Adontz, N. Histoire d'Arménie. Les origines du Xe siècle au VIe (Av. J. C.). (en francès). Unió General Benevolent d'Armènia.
* Ivàntxik, A. I. Les Cimmériens au Proche-Orient (en francès). Éditions Universitaires Fribourg Suisse i Vandenhoeck & Ruprecht, 1993. ISBN 9783727808760.
* Mesxanínov, I. I. «Neue chaldische Inschriften» (en alemany). Archiv für Orientforschung, 7, 1932–1933, pàg. 160–164.
# Omofórovo

Omofórovo (en rus: Омофорово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 44 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# A Gentleman of Leisure (pel·lícula de 1923)

A Gentleman of Leisure és una pel·lícula muda produïda per la Famous Players-Lasky, dirigida per Joseph Henabery i protagonitzada per Jacl Holt. Està basada en la novel·la “The Intrusion of Jimmy” de P. G. Wodehouse, de la que posteriorment l'autor juntament amb John Stapleton en va fer una versió teatral titulada com la pel·lícula,”A Gentleman of Leisure”. Distribuïda per la Paramount, es va estrenar el 15 de juliol de 1923. Inicialment el projecte havia d'estar dirigit per Wallace Worsley i protagonitzat per Wallace Reid però els problemes d'addicció deribats d'una ferida en un accident s'agreujaren aleshores fent que ja no hi va poder intervenir i que morís poc després. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Sir John i Lady Blount es troben a la vora de la bancarrota i per tal de salvar la fortuna familiar decideixen que el seu nebot, Sir Spencer Deever, s'ha de casar amb una rica hereva nord-americana, Molly Creedeon. El jove playboy Robert Pitt descobreix Molly en un restaurant i es juga amb els amics que abans d'un cert dia prefixat serà capaç d'obtenir una fotografia de la desconeguda dedicada per ella amb la frase “Amb amor”. Amb els diferents intents fallits d'aconseguir la fotografia i guanyar l'aposta avança la resta de la trama.
Una nit, Spike Mullen, un lladre, entra a casa de Robert i es descobert per aquest. Robert el fa creure que ell també pertany a la fraternitat de lladres i el convenç que vagi a la residència dels Creedon a la recerca d'una fotografia de la noia. A la residència, es descobert però aconsegueix escapar. Més tard, Spike, sabent que Robert, al que admira molt, es troba en una festa a la casa, es pensa que hi és per aconseguir robar un valuós collaret de la família Deever i l'avisa que altres lladres també ho intentaran aquella nit. Després de diversos embolics amb dos collars diferents que acaben essent falsos es descobreix que Sir John havia empenyorat l'original a Londres, es lladren s'escapen i Molly i Robert es declaren el seu amor.

## Repartiment

* Jack Holt (Robert Pitt)
* Casson Ferguson (Sir Spencer Deever)
* Sigrid Holmquist (Molly Creedon)
* Alec B. Francis (Sir John Blount)
* Adele Farrington (Lady Blount)
* Frank Nelson (Spike Mullen)
* Alfred Allen (Big Phil Creedon)
* Nadeen Paul (criada)
* Alice Queensberry (corista)
* Charles West

## Referències

* ↑ «A Gentleman of Leisure». Exhibitors Trade Review 14,9, 28-07-1923, pàg. 384.
* ↑ «“A Gentleman of Leisure”». Exhibitors Trade Review, 23 decembre 1922, pàg. 193.
* 1 2 «A Gentleman of Leisure». Variety, 19-07-1923, pàg. 26.
* ↑ «Paramount announces “The Super 39”». Exhibitors Trade Review, 23 decembre 1922, pàg. 183.
* ↑ «A Gentleman Of Leisure» (en anglès). American Silent Feature Film Survival Database, 05-01-2017. [Consulta: 21 març 2021].
# Carrer de la Tallada (Lleida)

Carrer de la Tallada és una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carrer antic de la ciutat, de traçat irregular, amb diferents amplades entre 4 i 10 metres, vorejat d'habitatges antics de planta baixa i quatre o cinc pisos que de vegades envaeixen una mica la calçada. Pendent suau i una mica més forta a l'extrem de l'Església de Sant Llorenç. Va des d'aquí fins a la plaça dels Quarters.

## Història

L'origen d'aquest carrer fou una antiga calçada de raval que, partint del portal de la Suda, travessava part del planell de Sant Llorenç fins a la plaça del mateix nom. El tram superior de la calçada s'anomenava el carrer d'Enimeraus, perquè hi tenien residència els cavallers d'aquest nom (1350-1382). A partir del segle xiii, el tram inferior és conegut per carrer dels Pelegrins.
A partir del segle xviii, ja trobem tota la calçada amb el nom actual de carrer de la Tallada, títol de la senyoria que els Ventosa tenien des del segle xv.

## Referències

* ↑ Tort, Joan. «El carrer Tallada canviarà de sentit i serà de baixada». El Punt Avui, 03-09-2017. [Consulta: 17 octubre 2020].
* 1 2 3 «Carrer de la Tallada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].