OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Epicallia villica

Epicallia villica és una papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.
Abans era anomenada Arctia villica (Linnaeus, 1758).

## Distribució

L'espècie es distribueix des de la península Ibèrica a través d'Europa occidental i meridional, Anatòlia, nord i oest de l'Iran, oest de Sibèria, sud-oest d'Àsia i nord d'Àfrica.

## Descripció

L'envergadura alar fa entre 45 i 60 mm.
Les ales anteriors són de color negre amb taques blanques. Les ales posteriors són brillants ataronjades amb punts negres. El tòrax és de color negre i l'abdomen és de color vermellós ataronjat.
Les larves són de color negre amb flocs de pèls de color marró clar, mentre que el cap i les potes són de color vermellós. Poden arribar a una longitud d'uns 12 mm.

## Comportament

Els adults són nocturns i són atrets per la llum, però les femelles volen també durant el dia. Durant el dia aquestes papallones es troben descansant sobre les fulles. Volen de març a juliol, depenent de la ubicació.
Les erugues s'alimenten d'una varietat de plantes herbàcies, principalment de dent de lleó (Taraxacum), plantatges (Plantago), ortigues mortes (Lamium), milfulles (Achillea), esbarzers (Rubus), ortigues (Urtica), Centàurees (Centaurea) i maduixeres (Fragaria).
Les larves sobreviuen a l'hivern, però són relativament sensibles a les gelades. Es poden veure a la primavera després de la hibernació mentre s'alimenten o cerquen llocs adequats per a pupar. Esdevenen crisàlides al maig sobre el terra.

## Hàbitat

Aquesta espècie habita en boscos, àrees amb arbustos i tanques i zones obertes assolellades cobertes d'herba.

## Subespècies

* Eutallia villica confluens (Romanoff, 1884)
* Eutallia villica villica (Linnaeus, 1758)
* Eutallia villica angelica (Boisduval, 1829)
* Eutallia villica fulminans (Staudinger, 1871)
* Eutallia villica marchandi (de Freina, 1983)

## Galeria

* Epicallia villica larva
* Epicallia villica larva
* Eruga
* Epicallia villica
* Epicallia villica
* Epicallia villica
* Epicallia villica
* Vista dorsal - Espècimen de museu
* Vista ventral - Espècimen de museu

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2016].
* 1 2 Cream Spot Tiger on UKmoths
* ↑ Funet

## Enllaços externs

* Funetː Epicallia villica (anglès)
* Biodiversidad Virtualː Epicallia villica (castellà)
# Garindaine

Garindaine (en francès i oficialment Garindein) és un municipi d'Iparralde al territori de Zuberoa, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Limita amb les comunes d'Ainharbe al nord, Maule-Lextarre a l'est, Gotaine-Irabarne al sud-est, i Urdiñarbe al sud-oest.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 272 | 284 | 309 | 352 | 366 | 389 | 393 | 392 | 349 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 339 | 297 | 320 | 300 | 345 | 369 | 380 | 367 | 329 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 366 | 409 | 427 | 360 | 362 | 363 | 370 | 370 | 414 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 434 | 475 | 594 | 648 | 598 | 525 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Jacob Aertsz Colom

Jacob Aertsz. Colom (????, 1600 - Amsterdam, 1673) va ser un impressor i llibreter d'Amsterdam.

## Biografia

Colom es va instal·lar a Amsterdam el 1622, on es va fer membre del gremi de llibreters. Es va casar amb Barbertge Jans i, posteriorment, dos dels seus fills també es convertirien en llibreters. La seva filla Johanna es va casar amb el llibreter Pieter van Alphende Rotterdam i el seu fill Arnoud (Arnold), nascut el 1623 o el 1624, va començar la seva pròpia botiga a Amsterdam cap el 1650. Jacob Colom va ser un prolífic, llibreter i creador de mapes. Va tenir un excel·lent sentit de l'emprenedoria i va competir amb l'únic impressor de cartes nàutiques a Amsterdam, en Willem Janszoon Blaeu. El 1627 va comprar una casa al mateix carrer on vivia Blaeu, "Op 't Water" (Damrak 45), a la cantonada de Mandemakerssteeg. La casa va rebre el nom de "De Vyerighe Colom", així com la seua guia nàutica, que es va publicar el 1632, amb la qual es va enfrontar a Willem Blaeu.
Colom no volia limitar-se a la publicació d'obres nàutiques, així el 1635 també va imprimir un petit atles dels Països Baixos, també anomenat De Vyerighe Colom (...). A part d'això, el 1633 havia imprès totes les obres de Coornhert. La seva empresa va anar a més, se sap que en el període 1632 - al voltant de 1671 de la guia nàutica en van sortir al mercat moltes edicions en holandès, francès i anglès. També se sap que va estar actiu com a fabricant de globus, tot i que no se'n han conservat còpies, s'esmenten en l'inventari de mercaderies de l'editorial Van Keulen, elaborat el 1689.
Després de la mort de Colom, les seves pertinences personals (premses, plaques de coure i llibres) es van subhastar el 25 de setembre de 1673.

## Referències

* ↑ Amstelo-damum Amplificatum. Beeldbank Stadsarchief Amsterdam.
* ↑ Urbain Chevreau, IJdelheijdt en ongestadigheijt der Fortuijn (1651). Arxivat 2019-09-25 a Wayback Machine. In de STCN.

## Bibliografia

* Atlantes Neerlandici de Koeman, II (1969), p. 40
* M. Donkersloot-de Vrij, Repertorium dels Mapmakers holandesos 1500-1900, Utrecht 2003
* Retrat del matemàtic i cartógrafo Jacob Aertsz. Colom, assegut en una taula amb una brúixola i un atles. Al costat d'ell, un tinter amb una ploma d'escriptura, llibres i un armillarium. Al fons un mar amb vaixells de vela.

## Enllaços externs

* Família Colom Holandesa
# Cantons de l'Ain

Els Cantons de l'Ain són 43 i s'agrupen en 4 districtes:
# Niigata

La ciutat de Niigata (新潟市, Niigata-shi) és la capital de la Prefectura de Niigata, a la regió de Hokuriku, al Japó. És la ciutat japonesa més gran de la costa del mar del Japó. Està situada a la desembocadura del riu Shinano, té indústries tèxtils, metal·lúrgiques i químiques, i una refineria de petroli. El seu port és considerat port franc.

## Referències

* ↑ «Niigata». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Epic Games

Epic Games (també coneguda com a Epic i anteriorment com a Epic MegaGames) és una empresa desenvolupadora de videojocs situada a Cary (Carolina del Nord), EUA.

## Història

Epic Games va ser en un principi creada sota el nom de Potomac Computer Systems el 1991 per Tim Sweeney a Rockville (Maryland). Potomac Computer Systems va llançar el ZZT, al mateix any. Durant després del llançament de ZZT, l'empresa es coneixia per Epic MegaGames. Gradualment, Epic va fer videojocs de shareware, incloent-hi Epic Pinball, Jill of the Jungle, Jazz Jackrabbit i One Must Fall: 2097. Durant aquest temps, Epic també va publicar i vendre videojocs desenvolupats per altres desenvolupadors com podien ser Safari Software que van llançar Robbo, Heartlight i Electro Man de XLand's; també Zone 66 de Renaissance's. El 1997 Safari Software va adquirir Epic i alguns dels seus títols d'abans de l'any 1989 que es venien sota la branca Epic Classics.
El 1998, Epic MegaGames va llançar Unreal, un videojoc d'acció en primera persona en 3D, que va ser continuat en la saga Unreal. L'empresa va iniciar-se en la tecnologia de motors de videojoc, i van fer el motor Unreal, usat per molts videojocs de l'empresa i per altres desenvolupadors. El 1999, l'empresa va canviar de nom a Epic Games i va traslladar les oficines, fins i tot les que havia a Rockville, per moure-ho a Cary (Carolina del Nord). Després va venir la saga Unreal Tournament. En l'actualitat, l'empresa ha llançat el títol d'Xbox 360 anomenat Gears of War i ara estan treballant en Unreal Tournament III per ordinador, PlayStation 3 i Xbox 360.
Els treballadors d'Epic Games es poden incloure l'abans esmentat Programador en Cap Tim Sweeney i el dissenyador de videojoc Cliff Bleszinski. El 2003, Jerry O'Flaherty va ser nomenat Director d'Art de l'Estudi.

## Productes
### Videojocs

* Overkill
* ZZT
* Jill of the Jungle
* Super ZZT
* Solar winds 1&2
* Zone 66
* Dare to Dream
* Ken's Labyrinth
* Xargon
* Jazz Jackrabbit
* Brix
* Epic Pinball
* Radix: Beyond the Void
* Tyrian
* One Must Fall
* Fire Fight
* Unreal
* Jazz Jackrabbit 2
* Unreal Tournament
* Unreal Tournament 2003
* Unreal Tournament 2004
* Unreal Tournament III
* Unreal 2
* Gears of War
* Fortnite

### Motors de videojoc

* Unreal Engine

## Enllaços externs

* Lloc web (anglès)
* Web del Motor Unreal Engine d'Epic Games Arxivat 2011-02-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Epic Games, Inc. a MobyGames (anglès)
# Filtre Nuclepore

Un filtre Nuclepore (nom de marca Nuclepore de Whatman, part de GE Healthcare) és un tipus de filtre fet a partir d'una membrana amb forats de pocs micrometres feta de plàstic (p. ex. policarbonat). Aquests filtres es creen generalment exposant la membrana a radiació que debilita el plàstic i crea àrees específiques que es poden eliminar submergint la membrana en àcid (o altres substàncies químiques). La tècnica i la patent van ser desenvolupades per Robert L. Fleischer, P. Buford Preu, i Robert M. Walker com a resultat de la seva recerca sobre els efectes de la radiació en sòlids, amb atenció especial als materials exposats a partícules energètiques a l'espai. La tècnica permet crear forats uniformes de qualsevol diàmetre desitjat per permetre filtrar fins i tot un virus.
L'ús més habitual dels filtres Nuclepore és en microbiologia on s'utilitzen per atrapar cèl·lules mentre s'eliminen tots els altres fluids i partícules més petites.

## Referències

* ↑ «Whatman® Nuclepore Track-Etched Membranes - Whatman® Track-etched Polycarbonate Membranes» (en anglès). [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ R. L. Fleischer, P. Buford Price, and Robert M. Walker (1975) Nuclear Tracks in Solids (U. California Press, Berkeley).
# Garipoïdeus

Els garipoïdeus (Garypoidea) són una de les sis superfamílies de pseudoescorpins.
Tenen dos artells als tarsos de les potes. L'escut dorsal és de forma triangular, tenen 4 ulls, i els dits dels pedipalps estan proveïts de glàndules de verí. Els quelícers són relativament petits i, en general, tenen la mitat de la llargada de l'escut dorsal.

## Sistemàtica

La superfamília dels garipoïdeus se subdivideix en quatre famílies:
* Garípids (Garypidae)
* Òlpids (Olpiidae)
* Mèntids (Menthidae)
* Pseudogarípids (Pseudogarypidae)

## Referències

* ↑ Història Natural dels Països Catalans. Enciclopèdia Catalana. Vol 9, "Artròpodes I", pp. 127.
* ↑ Garypoidea
# Col·luvió

Un col·luvió és un al·luvió constituït pels gran més fins del llim i de la sorra, transportats a curta distància per gravetat. Els dipòsits que es recullen al peu d'un fort pendent o d'un penya-segat també es coneixen amb el mateix nom.
La formació de col·luvions és característic dels terrenys plans de vegetació oberta, com la sabana i els camps agrícoles. Els col·luvions omplen progressivament les cavitats, aplanant aquests terrenys.
Les allaus i esllavissades són processos que dipositen col·luvions. Aquest procés de construcció s'anomena col·luviació.
El col·luviació antròpica es deu sobretot a les feines de l'agricultura. En particular, tendeix a anivellar els camps que formen pendent, ja que l'aigua, que discorre per gravetat, es carrega de les partícules en la zona superior i les abandona en l'inferior.

## Referències

* Thomas Madigan, "The Geology of the MNRRA Corridor", p. 26, National Park Service, Retrieved July 23, 2007
Shannon and Wilson, "Seattle Landslide Study" Arxivat 2012-07-27 a Wayback Machine. p. 26, SHannon and Wilson inc, Retrieved March 20, 2012
# Lusevera

Lusevera (friülà Lusèvare, eslovè Bardo) és un municipi italià, dins de la província d'Udine a l'Eslàvia friülana. L'any 2007 tenia 749 habitants. Limita amb els municipis de Kobarid (Eslovènia), Gemona del Friuli, Montenars, Nimis, Resia, Taipana, Tarcento i Venzone. Segons el cens del 1971, el 5,6% de la població era eslovena.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Claudio Noacco | Llista cívica |
# Cal Bruguera

Cal Bruguera és una obra del municipi de Viladecans (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres format per tres cossos amb planta baixa, pis i golfes (cos central) o terrat (cossos laterals). La coberta del cos central és a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana principal. Aquesta presenta una ordenació simètrica de les obertures.
La planta baixa disposa de dues portes d'arc rebaixat i dues finestres. El primer pis té balcó al centre, coronat per l'escut de la família, una finestra a cada banda i dues finestres geminades als cossos laterals. Totes les finestres són protegides per arcs guardapols de motllures i sostinguts per petites mènsules decorades. Les finestres geminades, allindanades, són estructurades per arc de secció semicilíndrica sostingut per columnes amb capitells esculpits. Sota l'ampit d'aquestes finestres hi ha un sòcol decorat amb relleus vegetals.
El cos central té, al mig mateix, una parella de finestres d'arc de mig punt que il·luminen les golfes. La cornisa és de fusta amb els caps de biga visibles
El cossos laterals, amb terrat a la catalana, són coronats per una barana cega.

## Història

A la façana hi ha la data 1898.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Bruguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Georgetown (Washington DC)

Georgetown és un barri històric i tradicionalment de la classe alta de la ciutat de Washington DC, sobre la ribera del Riu Potomac.
Fundada el 1751, la ciutat de Georgetown va precedir substancialment l'establiment de la ciutat de Washington i el Districte de Colúmbia. El 1776, Georgetown era una de les grans ciutats de Maryland. Va ser assimilada al Districte de Colúmbia el 1790, però va mantenir un estatus d'autonomia fins al 1871, quan tot aquest districte va ser assimilat a la ciutat de Washington.
Avui, els principals corredors comercials de Georgetown són M Street i Wisconsin Avenue, que compta amb centres comercials, bars, restaurants, etc. Georgetown és el bressol del Campus principal de la Universitat de Georgetown i s'hi troba l'Old Stone House, l'edifici més antic de Washington, DC. Les ambaixades de França, Mongòlia, Suècia, Tailàndia, Veneçuela i Ucraïna estan localitzades a Georgetown.

## Història

El 1632, el comerciant anglès Henry Fleet va descobrir un poble nadiu anomenat Tohoga al lloc on actualment es troba Georgetown i hi va establir una factoria. Georgetown va ser ascendit a poble i poblat per escocesos el 1751, quan l'àrea era part de la colònia britànica de Maryland. Georgetown es localitzava sobre territori de George Gordon i George Beall.
Situat sobre el riu Potomac, Georgetown era el punt més llunyà a què les naus interoceàniques podien arribar remuntant. Gordon va construir una casa inspectora de tabac el 1745. Aquest tabac ja era traslladat des de terra per vies aquàtiques fins aquí, on aquesta casa va ser construïda. Dipòsits, molls i altres edificis van ser construïts al voltant de la casa d'inspecció i veloçment l'assentament es va convertir en una petita comunitat. Poc temps pas fins que Georgetown es convertís en un pròsper port, facilitant a les naus comercials tabac i altres béns de la Maryland colonial.
Una de les empreses exportadores de tabac més prominents era Forrest, Stoddert & Murdock, que havia estat fundada el 1783 a Georgetown, per Uriah Forrest, Benjamin Stoddert i Jhon Murdock.
Georgetown va ser establert el 1751 quan la Legislatura de Maryland li va comprar seixanta acres de terra a Gordon i Beall per £ 280. Com Georgetown va ser fundat durant el regnat de Jordi II d'Anglaterra, alguns especulen que el poble va ser nomenat en honor d'ell. Una altra teoria postula que el poble va ser batejat així pels seus fundadors, George Gordon i George Beall.

## Referències

* Ecker, Grace Dunlop. A Portrait of Old Georgetown. Garrett & Massi, Inc, 1933.
* Gutheim, Frederick Albert, Antoinette J. Llegeix. Worthy of the Nation: Washington, DC, from L'Enfant to the National Capital. Johns Hopkins University Press, 2006.
* Mitchell, Mary. Glimpse of Georgetown: Past and Present. The Road Street Press, 1983.
* Mitchell, Pauline Gaskins. Valerie Babbo and Carroll R. Gibbs. Black Georgetown Remembered: A History Of Its Black Community From The founding Of The Town of George ". Georgetown University Press, 1991.
* Weiss, Eric M., "Public Works - oldest Bridge Reopens", Washington Post , Dijous 17 de maig, 2007, page B-5.
# Nintendogs + Cats

Nintendogs + Cats (ニンテンドッグス＋キャッツ, Nintendoggusu + Kyattsu) és un videojoc de simulació a temps real de mascotes per a la Nintendo 3DS. És una seqüela dels jocs Nintendogs per al sistema Nintendo DS. Va ser anunciat juntament amb la consola durant l'E³ del 2010 i és un dels títols de llançament d'aquesta consola. El joc té tres versions diferents, que són Nintendogs + Cats: bulldog francès i nous amics, Nintendogs + Cats: golden retriever i nous amics, i Nintendogs + Cats: canitx i nous amics. A cada versió hi ha un bulldog francès, un golden retriever, i un canitx, respectivament, així com moltes altres races a cada joc.
Aquest videojoc manté un estil de jugabilitat molt semblant al Nintendogs original, incloent-hi diverses races de gossos i gats, i també exercicis d'entrenament que ja estaven inclosos al primer joc. Han canviat els trucs, ja que hi ha un límit sobre els trucs que es poden fer per dia, i ara els trucs es presenten amb tutorials mentre es juga. A més d'utilitzar la pantalla tàctil i el micròfon, el joc també utilitza la càmera amb un sistema de reconeixement facial per a interaccionar amb el jugador. Per exemple, al cap d'un temps, la mascota del jugador el reconeixerà i saludarà. En canvi, si apareix un nou jugador, podria reaccionar negativament. Si l'entrenador apropa la cara a la càmera el cadell s'aproparà a la pantalla per a llepar-lo. Les capacitats tridimensionals de la 3DS també s'utilitzen. La realitat augmentada permet projectar el gos o gat del jugador sobre una de les targetes AR "?". A més, si s'hi apropa una targeta amb un dels personatges de Nintendo (Mario, Link, Kirby, etc.), les mascotes apareixen portant barrets, amb el tema dels jocs respectius.

## Referències

* ↑ «E3 2010: Nintendogs & Cats 3DS».
* ↑ «Nintendo Press Conference 2010 Part 7», 15-06-2010. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ «Nintendo Introduces Glasses-Free 3D gaming». Nintendo, 15-06-2010. Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ Tom Bramwell. «Nintendo 3DS Japanese launch line-up 3DS News - Page 1». Eurogamer, 10-01-2011. [Consulta: 10 gener 2011].
* ↑ Nintendo Site (s.f). nintendogs + cats: Golden retriever y nuevos amigos | Nintendo 3DS | Juegos | Nintendo. Disponible en https://www.nintendo.es/Juegos/Nintendo-3DS/nintendogs-cats-Golden-Retriever-y-nuevos-amigos-274523.html
* ↑ «nintendogs + cats». Nintendo. Arxivat de l'original el 2010-06-18. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ YouTube. «New Nintendogs + Cats Gameplay Footage (including Augmented Reality) for Nintendo 3DS», 08-02-2011.
# Filtre actiu

Un filtre actiu és un filtre electrònic que utilitza un o més components actius que proporcionen una certa amplificació del senyal d'entrada, i que el diferencien dels filtres passius, que només utilitzen components passius. Normalment aquest element actiu és una vàlvula de buit, un transistor o un amplificador operacional.
Al principi, els filtres estaven fets únicament per elements passius, és a dir, resistències, condensadors i inductàncies. Però amb l'aparició de l'amplificador operacional apareixen els filtres actius, els quals poden prescindir d'inductàncies (millor resposta, aprofitament de l'energia, menor dissipació, mida i pes).
Un filtre actiu pot presentar un guany a tota o només a una part del senyal de sortida respecte al d'entrada. En la seva implementació es combinen elements actius i passius, amb freqüència amplificadors operacionals, que permeten obtenir ressonància i un factor Q elevat sense emprar bobines.
Entre d'altres, es poden implementar filtres passabaix, filtres passaalt, etc.
Alguns avantatge dels filtres actius respecte als passius són:
* Pes i espai reduït degut a la miniaturització i integració dels filtres.
* Com que tots els passos de la inclusió a l'integrat estan automatitzats, s'incrementa la fiabilitat.
* L'alta qualitat dels components millora el comportament.
* Es redueixen els efectes paràsits degut a la miniaturització.
* Es pot integrar en un mateix xip els filtres analògics i la circuiteria digital.
* Disseny i ajustaments més simples.
* Gamma de funcions de filtratge amb més aplicacions que els passius.
* Poden donar un guany, en contrast amb els filtres passius que normalment tenen pèrdues.

## Referències

* ↑ UPCTERM, Terminologia Tècnica Multilingüe. UPC

## Vegeu també

* Filtre de Txebixev
* Filtre de Butterworth
* Filtre de Bessel
* Filtre el·líptic o de Cauer
* Filtre de Sallen-Key

## Enllaços externs

* Split-Supply Analog Filter Expert Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Single-Supply Analog Filter Expert Arxivat 2007-08-30 a Wayback Machine. (anglès)
* Introduction to active filters (anglès)
* National Semiconductor's AN-779 Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine. application note (anglès)
# Gai Fonteu Capitó (cònsol any 12)

Gai Fonteu Capitó (en llatí: Gaius Fonteius Capito) va ser un magistrat romà del segle i. Era fill de Gai Fonteu Capitó, cònsol l'any 33 aC, i formava part de la gens Fonteia, una gens romana d'origen plebeu originària de Túsculum.
Va ser cònsol l'any 12, juntament amb Germànic. A continuació, va obtenir com a procònsol a la província romana d'Àsia. L'any 25 va ser acusat per Vibi Serè, el fill de Numeri Vibi Serè, per la seva conducta a l'administració d'Àsia, però no es van aportar proves a bastament i va ser absolt.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0001.001/617?rgn=full+text;view=imageSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Londres:+Walton+and+Maberly,+1841,+p. 602. ]
# Col·lèter

Un col·lèter en botànica, és una estructura secretora pluricel·lular, formada per un nucli parenquimàtic envoltat per una o dues capes de cèl·lules epidèrmiques, adoptant les cèl·lules de la capa exterior una disposició columnar (en estacada). No tenen feixos vasculars. Solen adoptar aspecte d'emergències (tricomes), estrets basalment (amb aspecte claviforme), freqüentment formant grups o flocs situats en diferents parts d'algunes plantes, per exemple, en les esquames que cobreixen les gemmes hivernants de les espècies del gènere Aesculus (castanyers d'Índies), a les estípules d'algunes rubiàcies, a les vores o els limbes foliars, a les bràctees, bracteoles, calzes o corol·les florals d'altres angiospermes. El terme col·lèter prové del grec κόλλα (cua) i la terminació -èter com a urèter. Els col·lèters poden ser de diversos tipus:
* estàndard o tipus S: amb aspecte de pèl claviforme;
* dendroïde o tipus D: amb aspecte ramificat; i
* penicil·lat o tipus B: amb aspecte de pinzell.
Actuen com a protectors addicionals de les zones amb teixits meristemàtics. Per a això, el seu producte de secreció, el mucílag, a més de polisacàrids, conté diverses proteïnes d'acció enzimàtica protectora, com a quitinases, β-1,3-glucanases i polifenoloxidases, que poden danyar els components químics de microorganismes atacants.

## Referències

* ↑ «Col·lèter». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.Proposta de denominació catalana a Termcat.cat Consultat el 29 d'octubre de 2013]