OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Drama/Mex

Drama/Mex és una pel·lícula de drama dirigida per Gerardo Naranjo gravada en el 2006, es troba dividida en 3 segments joves que són situades en el port d'Acapulco tocant temes com el de la violació. Aquesta pel·lícula és el segon llargmetratge del director Gerardo Naranjo i va ser projectada en el festival de Cannes juntament amb el curtmetratge David i el documental Toro negro.

## Sinopsi

Drama/Mex narra la història dels adolescents Fernanda i Chano de classe mitjana-alta que tenen una relació destructiva on mantenen relacions sexuals violentes i Fernanda enganya a Chano amb Gonzalo, un porter. Aquesta història es combina amb la història d'un buròcrata suïcida que es roba la nòmina del seu treball i una noia que fuig de la seva casa s'entrellacen al port mexicà d'Acapulco.

## Repartiment

* Fernando Becerril - Jaime.
* Juan Pablo Castañeda - Gonzalo.
* Diana Garcia - Fernanda.
* Martha Claudia Moreno - Mama Yhahaira.
* Miriana Moro - Tigrillo.
* Emilio Valdés - Chano Cuerpiperro.

## Festivals

* 59è Festival Internacional de Cinema de Canes, Setmana de la Crítica França 2006.
* 31è Festival Internacional de Cinema de Toronto, Canadà 2006.
* 50è Festival Internacional de Cinema de Londres, Gran Bretanya 2006.
* 4t Festival Internacional de Cinema de Morelia, Mèxic 2006.
* 4t Festival Internacional de Cinema Contemporani de la Ciutat de Mèxic, 2007.
* 7è Festival de Creació Audiovisual, Ciutat de Majadahonda, Espanya 2007.

## Vegeu també

* Miss Bala
* Voy a explotar

## Referències

* ↑ La violación en Drama/mex, Letras Libres, 24 de maig de 2016
* ↑ Reflexiones sobre cine mexicano contemporáneo: Ficción. Primera. México: Cineteca Nacional de México, p. 43. ISBN 978-607-7535-13-3 [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Un día de mexicanos en Cannes». El Universal, 01-03-2006 [Consulta: 14 febrer 2015]. Arxivat 2015-02-15 a Wayback Machine.
* ↑ «45e Selecion de la Semaine de la Critique - 2006». archives.semainedelacritique.com. [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ 'Drama mex' pasa la prueba en Toronto, El Universal, 15 setembre de 2006

## Enllaços externs

* Drama/Mex, crítica a La Jornada per Carlos Bonfil
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Luci Manli

Luci Manli és el nom dels següents personatges:
* Luci Manli Acidí, diversos personatges.
* Luci Manli Capitolí, dos personatges.
** Luci Manli Capitolí, tribú amb potestat consolar el 422 aC.
** Luci Manli Capitolí Imperiós, dictador el 363 aC.
* Luci Manli Torquat, diversos personatges.
* Luci Manli Vulsó, diversos personatges.
# Barranc del Camp

El barranc del Camp és un barranc del Baix Ebre, que neix al vessant sud-est de la Moleta del Camp i desemboca al barranc del Salt.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Saint-Martin-de-Laye

Saint-Martin-de-Laye és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 227 | 263 | 270 | 361 | 359 | 386 | 461 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-François Martinez | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Llista d'olotins il·lustres

El que segueix és una llista dels olotins il·lustres que hi ha hagut a Olot des de la seva fundació.
* Josep Berga i Boix
* Miquel Blay i Fàbregas
* Jaume Bofill i Mates.
* Francesc Xavier de Bolòs i Germà.
* Josep Clarà i Ayats, escultor
* Joaquim Danés i Torras, metge i historiador
* Pau Estorch i Siqués
* Lliberada Ferrarons i Vives
* Joan Pere Fontanella, jurista
* Manuel Malagrida i Fontanet
* Joaquim Masmitjà i de Puig
* Francesc Montsalvatge i Fosas
* Camil Mulleras i Garros
* Josep Calassanç Noguera i Falguera, sacerdot escolapi, mestre i pintor
* Esteve Paluzie i Cantalozella
* Antoni Soler i Ramos
* Joaquim Vayreda i Vila, pintor
* Marià Vayreda i Vila, escriptor i pintor
* Josep Soy i Cambras, escultor

## Referències

* https://www.olotcultura.cat/joan-teixidor-a-la-galeria-dolotins-il%C2%B7lustres/%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Junta Suprema de Govern de les Balears

La Junta Suprema de Govern de les Balears va ser un organisme de govern constituït a la ciutat de Mallorca el maig de 1808 pel capità general de les Balears, Joan Miquel de Vives i Feliu. Estava integrat per 29 membres, entre els quals figuraven els nobles Josep Sanglada de Togores, comte d'Aiamans, Francesc de Sagranada i Josep Cotoner, tots ells liberals moderats.
La Junta va prendre les primeres mesures per fer front a la situació econòmica creada per la Guerra del Francès, consistents en la creació d'una Junta Militar i una d'Hisenda i en allistaments generals de soldats. El setembre de 1808 designà Josep Sanglada de Togores i Tomàs de Verí com a vocals per a la Junta Central, amb seu a Aranjuez. Es va dissoldre quan es va crear la Junta Superior Provincial de les Balears.

## Junta Superior Provincial de les Balears

La Junta Superior Provincial de les Balears es va constituir a Ciutat el febrer de 1809, en establir-se a escala estatal la Regència. Va ser l'encarregada de convocar les eleccions a Corts i de l'elecció dels diputats a les Corts de Cadis.

## Referències

* ↑ «Junta Suprema Provisional de Govern». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p. 244. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Junta Superior Provincial de les Balears». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p. 244. ISBN 84-8661702-2.
# Museu Mauritianum

El Mauritianum és un museu d'història natural situat a la ciutat d'Altenburg (Turíngia).
Després de les reformes realitzades a la biblioteca l'any 1817 es va obrir un espai per a la investigació i exposició dels esdeveniments d'interès natural de la comarca d'Österland. L'edifici actual, segons plans del director d'arquitectura estatal Alfred Wanckel va ser inaugurat el 1908. El seu nom és un honar al príncep Maurici de Saxònia-Altenburg. Avui dia el museu té un fons de prop de 40.000 objectes classificats en diferents categories.
El museu conté una col·lecció important d'ocells de la fi del segle xix i de principis del segle xx, així com fòssils eixits de les mines de lignita dels afores de Leizpzig. El més famós objecte del museu és el més gran Rei de les rates Altenburger Rattenkönig. En col·laboració amb l'associació per la protecció de la natura NABU va iniciar un projecte per reintroduir un búfal aquàtic en via d'extinció.

## Referències

* 1 2 «Naturkundliches Museum Mauritianum Altenburg» (en alemany). Museumsverband Thüringen, s.d. [Consulta: 4 febrer 2017].
* ↑ Sectoren, Marc. Kommen Sie selbst nach Altenburg!: Sonst tun es andere für Sie. (en alemany). Berlín: Neobooks, 2014, p. 110. ISBN 9783847696452.
* ↑ «Karpatenbüffel als Landschaftspfleger» (en alemany). NABU. Arxivat de l'original el 2017-02-05. [Consulta: 4 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Museu Mauritianum - Lloc web oficial
# Aldeaseca de la Frontera

Aldeaseca de la Frontera és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord-oest amb El Campo de Peñaranda, al Nord-est amb Paradinas de San Juan, al Sud-est amb Cantaracillo, al Sud amb Peñaranda de Bracamonte, al Sud-oest amb Nava de Sotrobal i a l'Oest amb Villar de Gallimazo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 422 | 373 | 352 | 331 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Giesecke+Devrient

Giesecke+Devrient (G+D) és una empresa alemanya amb seu a Múnic dedicada a la fabricació de paper moneda, targetes intel·ligents i sistemes de manipulació d'efectiu.
Pel que fa a la fabricació de paper moneda, la companyia està subjecta a un estricte reglament definit pel Banc Mundial.

## Història

Fundada l'any 1852 pels alemanys Hermann Giesecke i Alphonse Devrient, la firma va especialitzar-se inicialment en la fabricació de paper moneda.
Giesecke+Devrient proveí el paper moneda durant la hiperinflació a la República de Weimar durant la dècada del 1920, coneguda com a Hiperinflació alemanya. També fou l'empresa responsable d'imprimir les entrades pels Jocs Olímpics de Berlín 1936 a l'Alemanya nazi i va realitzar negocis amb Espanya durant el règim franquista.
Actualment, G+D ha expandit les seves operacions incloent-hi serveis de processament de paper moneda, la fabricació de targetes intel·ligents, sistemes d'identificació i de pagament electrònic. És el segon proveïdor més gran de paper moneda a nivell mundial, amb uns ingressos anuals de més de 2,45 bilions de dòlars. Té més de 12000 treballadors i 60 subsidiàries arreu del món. L'empresa té plantes de producció a Múnic, Leipzig, Barcelona, Ottawa i Kuala Lumpur, entre d'altres. És l'actual proveïdora d'euros al banc alemany Bundesbank i s'ha encarregat també de produir bitllets per Cambodja, Croàcia, Etiòpia, Guatemala, Perú, Turquia, Uruguai, Zaire i Zimbàbue.
A l'any 2018, Build38 va ser fundada com a spin-off de G+D, establint-se com a entitat independent amb un portafoli de solucions de seguretat i intel·ligència d´aplicacions mòbils. La seva seu és a la ciutat de Múnic, el seu centre de desenvolupament i operacions a Barcelona i té una oficina comercial per àsia-pacífic a Singapur.
A més de produir paper especial per bitllets, ho fa també per xecs, abonaments, certificats, passaports, entrades per espectacles i diverses menes de documents identificatius.

## Referències

* ↑ Ohlden, Anna. "Giesecke & Devrient Halts Deliveries to the Reserve Bank of Zimbabwe," PRNewswire. July 1, 2008.
* ↑ G&D: "1852: "Officin für Geld- und Werthpapiere." Arxivat 2006-10-17 a Wayback Machine. 2009.
* 1 2 «Zimbabwe Can't Paper Over Its Million-Percent Inflation Anymore; Under Pressure, German Company Cuts Off Shipments of Blank Bank Notes to Mugabe» (en anglès). Wall Street Journal, 02-07-2008.
* ↑ "U.S. won't punish Giesecke & Devrient over Zimbabwe aid," Los Angeles Times. juny 19, 2008.
* ↑ G+D: "Profile," Arxivat 2010-07-13 a Wayback Machine. 2007.
* ↑ «Giesecke+Devrient Starts New App Security Company». Digital Journal, 2019 [Consulta: 15 setembre 2020].

## Bibliografia

* Bender, Klaus W. (2006). Moneymakers: the Secret World of Banknote Printing. Weinheim, Germany: Wiley-VCH Verlag. ISBN 3-527-50236-X; ISBN 978-3-527-50236-3; OCLC 69326754
* Faulmann, Karl. (1882). Illustrirte Geschichte der Buchdruckerkunst: mit besonderer Berücksichtigung ihrer technischen Entwicklung bis zur Gegenwart. Vienna: A. Hartleben. OCLC 2847445.

## Enllaços externs

* G+D: Pàgina corporativa
# Luci Manli Acidí

Luci Manli Acidí és el nom dels següents personatges:
* Luci Manli Acidí, pretor el 210 aC.
* Luci Manli Acidí Fulvià, cònsol el 179 aC.
* Luci Manli Acidí, qüestor el 168 aC.
# Junta d'Armament i Defensa de Sogorb

La Junta d'Armament i Defensa de Sogorb és un organisme de tipus privat i polític creat en la ciutat de Sogorb el 1874 durant la Tercera Guerra Carlina, amb l'objectiu de garantir les defenses de la ciutat davant un probable atac de les forces carlistes, que ja havien envaït la ciutat anteriorment. El dia 4 de desembre d'eixe any i sota la presidència del general Miguel Cervera i Hernández, es va reunir el partit liberal local en l'edifici del Teatre, acordant la seva col·laboració amb les forces militars isabelines i en concret amb els enginyers militars, que a les ordres del brigadier Luis Dabán, es van traslladar en eixes dates a la ciutat per a construir defenses militars.
Després del concert de les diverses fraccions militars van resultar triats per unanimitat per a portar a terme la Junta, els següents senyors:
* President Honorari: Brigadier Luis Dabán y Ramírez de Arellano
* President efectiu: Miguel Alegre Gil
* Vicepresident: José Mª Royo i Murcià
* Vocals: Fernando De Ocón, Miguel Cervera Hernández, Justo Sáenz de Yñigo, Gonzalo Valero Montero, Eduardo Sales, Ángel Bayo Guia, Francisco Sales i Aucejo, Julián Clavel i Cel·la, Clemente Arnau i Navarrete, Joan Martínez i Ricart, Marcelo Monzonís i Ferrer, Andrés Gómez Tejadillos, Antonio Clavel i Chover, Joaquín Martínez i Carbonell i Avelino Pau i Morro.
* Dipositari: Társilo Gimeno i Agius
* Secretari: Rafael Velázquez de Ocón
La Junta va designar als vocals Clavel, Monzonís, dels pirotècnics Monzonís i Martínez Ricart perquè passessin a la capitania de València i es confisquessin de 400 fusells i munició per a organitzar la defensa militar de la ciutat, promovent la col·laboració dels paletes locals en la construcció de les defenses del turó de Sant Blai. El 14 de desembre es va crear una comissió econòmica dirigida pels vocals Gimeno, Martínez Ricart i Bayó que va disposar que els oficials escribans Leopoldo Monzonís i Aucejo, i Salvador Pérez i Monzonís, passessin als pobles de Navaixes, Sot de Ferrer, Geldo i Soneixa a recaptar els valors corresponents a l'Ajuntament de Sogorb per a transferir-los a les fortificacions.
La Junta va durar fins al 19 de març de 1875, data en la qual es va dissoldre voluntàriament, després de tres mesos i mig de vida i quaranta-dues sessions.

## Referències

* ↑ Ministerio de Economía y Competitividad Julio Cervera y la telegrafía sin hilos, p. 9
* ↑ Fiestas patronales de Segorbe p. 71-76
* ↑ Miguel Alegre a autlamilitar.com
* ↑ Los pirotécnicos monzonís de Segorbe

## Bibliografia

* PDF José Antonio Pérez Juan La Diputación provincial de Alicante 1812-1874, 784 p., Universitat Miguel Hernández
* Jaime Fuas y Faus Páginas de la historia de Segorbe 1850-1900 Marí Montañana, Valencia, 1983 ISBN 8485928148
# Museu Memorial Andrejs Upīts

El Museu Memorial Andrejs Upīts (en letó: Andreja Upīša memoriālais muzejs) és un museu a Riga, Letònia. Fundat el 1972, està allotjat en l'apartament que va ser l'última casa de l'escriptor Andrejs Upīts des de 1951 al 1970. L'edifici va ser construït el 1911 segons el projecte de l'arquitecte E. Pole.

## Referències

* «Andrejs Upīts Memorial Museum» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-11-24. [Consulta: 8 maig 2015].
# Mikel Landa Meana

Mikel Landa Meana (Murgia, 13 de desembre de 1989) és un ciclista basc, professional des del 2010. Actualment corre a l'equip Soudal Quick-Step.
El 2010 Landa fitxà per l'equip continental Orbea. Amb l'equip d'Espanya de menys de 23 anys va prendre part al Tour de l'Avenir, en què finalitzà en cinquena posició.
El 2011 fitxà per l'Euskaltel–Euskadi, aconseguint la seva primera victòria com a professional en la Volta a Burgos, en guanyar l'etapa reina.
El 2015 aconseguí les seves victòries més importants, en guanyar la cinquena etapa de la Volta al País Basc, amb final a Aia, i dues etapes del Giro d'Itàlia. On es va consolidar com un corredor a tenir en compte per a les grans voltes, on va dominar la muntanya i va superar a noms com Contador, Aru o Kruijswijk.
El 2016 va guanyar la seva primera cursa per etapes, el Giro del Trentino.

## Palmarès

* 2009
** 1r a la Pujada a Gorla
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos i 1r de la classificació de la muntanya
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 2015
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc
* 2016
** 1r al Giro del Trentino i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia. 1r al Gran Premi de la muntanya
** 1r a la Volta a Burgos i vencedor de 2 etapes
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali
* 2021
** 1r a la Volta a Burgos

### Resultats a grans voltes

| Cursa | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| Giro d'Itàlia | — | — | 34è | 3r | Ab. | 17è | — | 4t | — | Ab. | 3r | — | — |
| Tour de França | — | — | — | — | 35è | 4t | 7è | 6è | 4t | — | — | 19è | 5è |
| Volta a Espanya | 69è | 99è | 28è | 25è | — | — | — | — | — | Ab. | 15è | 5è | 8è |
* Volta a Espanya de 2015: vencedor d'una etapa.
* Giro d'Itàlia de 2015: 3r de la classificació general. Vencedor de 2 etapes i 1r a l'Azzurri d'Itàlia.
* Giro d'Itàlia de 2017: vencedor d'una etapa. 1r al Gran Premi de la muntanya.

## Referències

* ↑ Lekuona, Javier. «Mikel Landa: “Estoy muy ilusionado con el nuevo proyecto”». AS, 03-01-2024. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ López-Egea, Sergi «Purito es juga demà la victòria a la Volta al País Basc». El Periódico de Catalunya, 10-04-2015 [Consulta: 11 abril 2015].
* ↑ Durán, Santi «Landa gana en Madonna». El Mundo Deportivo, 24-05-2015 [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ López-Egea, Sergi «Contador i Landa fan història al Mortirolo». El Periódico de Catalunya, 26-05-2015 [Consulta: 27 maig 2015].
* ↑ «Mikel Landa vencedor del Giro del Trentino». mundodeportivo.com, 22-04-2016 [Consulta: 23 abril 2016].
* ↑ «Mikel Landa abandona el Giro en ambulancia tras sufrir una fuerte caída» (en castellà), 12-05-2021. [Consulta: 13 maig 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Mikel Landa Meana a ProCyclingStats
# Gießen

* Per a altres significats, vegeu «regió de Gießen».
Gießen o Giessen és una ciutat alemanya de l'estat de Hessen, a la vora del riu Lahn, prop de Frankfurt del Main. Té una universitat: Justus Liebig Universität Gießen. 72.000 persones hi viuen i és coneguda pels Giessen 46ers, un club esportiu de bàsquet.

## Personatges il·lustres

* Moritz Balthasar Borkhausen (1760-1806), forester i botànic.
* Friedrich Christian Diez (1794-1876), filòleg.
* Karl Vogt (1817-1895), zoòleg, fisiòleg i geòleg.
* August Wilhelm von Hofmann (1818-1892), químic.
* Wilhelm Liebknecht (1826-1900), polític socialista i fundador del SPD.
* Franz Nachbaur (1835-1902) baríton.
* Julius Bernhard Friedrich Adolph Wilbrand (1839-1906), químic.
* Hermann Levi (1839-1900), director d'orquestra i compositor.
* Alfred Milner (1854-1925), aristòcrata, estadista i administrador colonial.
* Ferdinand Küchler (1867-1937), violinista, pedagog i compositor.
* Bernhard Schädel (1878-1926), filòleg, fonetista i dialectòleg.
* Walter Dornberger (1895-1980), militar.
* Ricard de Sayn-Wittgenstein-Berleburg (1934-2017), aristòcrata.
* Demis Nikolaidis (1973-), futbolista.
* Sonny Kittel (1993-), futbolista.
# Luci Manli Acidí Fulvià

Luci Manli Acidí Fulvià (en llatí: Lucius Manlius Acidinus Fulvianus) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Fúlvia, però va ser adoptat per un membre de la gens Mànlia (probablement per Luci Manli Acidí).
Va ser pretor l'any 188 aC i va governar Hispània Citerior on va estar fins al 186 aC. El seu darrer any de govern va derrotar els celtibers i estava a punt de sotmetre tot el poble, però no ho va poder fer per l'arribada del seu successor. Va demanar els honors del triomf per aquesta victòria, però el senat només li va concedir una ovació. El 183 aC va ser enviat com ambaixador a la Gàl·lia Transalpina i va ser designat un dels triumviri coloniae deducendae de la colònia d'Aquileia, que de fet no es va fundar fins a l'any 181 aC. El 179 aC va ser elegit cònsol juntament amb el seu propi germà Quint Fulvi Flac, únic cas registrat de dos germans exercint la mateixa magistratura consolar simultàniament.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 13.
# Bairamaül

Bairamaül (en rus: Байрамаул) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 2.858 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* 1 2 Село Ортатюбе на карте
# Cascada de Sant Esperit

La Cascada de Sant Esperit és un salt d'aigua que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.

## Descripció

Salt del Riu de Sant Nicolau d'uns 30 metres de desnivell, situat per damunt de l'Estany de Llebreta i per davall del Planell de Sant Esperit.

## Rutes

A uns 500 metres de l'extrem oriental de l'Estany de Llebreta, seguint el camí que porta a Aigües Tortes.

## Referències

* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Fu-li

Fu-li (o Büri) fou un títol que van portar alguns cortesans del kans turcs a l'alta edat mitjana. S'esmenta en relació als turcs occidentals i els turcs orientals. El nom Fu-li és la versió xinesa de la paraula turca büri que vol dir "llop".
# Província de Nùgoro

La província de Nùgoro (en sard: provìntzia de Nùgoro, en italià: provincia di Nuoro) és una província amb capital a la ciutat homònima i que forma part de la regió de Sardenya, Itàlia.
Limita al nord amb la província de Sàsser, a l'oest amb la d'Oristany, i al sud amb la de Sardenya del Sud.
Té una àrea de 5.638,06 km², i una població total de 212.477 habitants distribuïts en 74 municipis, segons el cens de 2016.

## Modificacions territorials

Després de la llei regional n. 9 del 2001 i les successives integracions, es va dur a terme una reestructuració territorial de la regió autònoma de Sardenya que va crear quatre noves províncies. Les modificacions van resultar efectives el maig de 2005 i van suposar per a la província de Nùgoro les següents modificacions:
* pèrdua de 23 municipis a favor de la nova província d'Ogliastra,
* pèrdua de 13 municipis, integrats a la província de Càller,
* pèrdua de 10 municipis, integrats a la província d'Oristany i
* pèrdua de 2 municipis, a favor de la nova província d'Òlbia-Tempio.
El 2016, amb la nova ordenació regional de l'illa, tots el municipis que van passar a la província d'Ogliastra, excepte Seui que passà a la província de Sardenya del Sud, van tornar a la província de Nùgoro.

## Municipis principals per població

| Rànquing | Municipi | Població |
| 1 | Nuoro | 37.091 |
| 2 | Siniscola | 11.486 |
| 3 | Tortolì | 11.059 |
| 4 | Macomer | 10.226 |
| 5 | Dorgali | 8.548 |
| 6 | Oliena | 7.145 |
| 7 | Orosei | 7.015 |
| 8 | Lanusei | 5.431 |
| 9 | Orgosolo | 4.229 |
| 10 | Bari Sardo | 4.003 |

## Referències

* ↑ Dades ISTAT
* ↑ http://www.sitos.regione.sardegna.it/regione/leggi_e_normative/leggi_regionali/2001009.html
* ↑ Legge Regionale 4 febbraio 2016, n. 2-Regione Autonoma della Sardegna Arxivat 2019-10-23 a Wayback Machine., Regione.sardegna.it, 02/04/2016
# Miquel i Costas & Miquel

Miquel i Costas & Miquel és un grup d'empreses amb seu a Barcelona que produeixen paper de fumar i papers especials per a altres indústries. Una de les seves marques més conegudes és Smoking. Té fàbriques a Barcelona, la Pobla de Claramunt, Capellades, Tortosa, Mislata i Vila-real i l'Argentina, així com societats comercials a Xile i Alemanya.

## Història

El 1725, la família Miquel començà a fabricar paper a mà. El 1879, els germans Llorenç i Antoni Miquel i Costas fundaren la societat Miquel i Costas, que el 1901 passà a denominar-se Miquel i Costas & Miquel. El 1929, la companyia es transformà en societat anònima, i el 1978 va començar a cotitzar a la borsa.

## Referències

* 1 2 3 4 «INFORME DE GESTIÓN 2º SEMESTRE 2020» (en castellà). Miquel y Costas & Miquel. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Vinton, Roger «La clase media de la bolsa» (en castellà). ViaEmpresa, 23-09-2020.
* ↑ «Miquel y Costas invertirá 50 M en sus fábricas españolas». Alimarket, 24-06-2019.
* 1 2 3 «Historia». Miquel y Costas & Miquel. Arxivat de l'original el 18-05-2021.