OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alzines de la Vila de Llaés i Alzina de l'Hostal de Llaés

Les Alzines de la Vila de Llaés i l'Alzina de l'Hostal de Llaés (Quercus ilex ilex) formen un bosc d'alzines remarcables a Llaés (Ripoll, el Ripollès), el qual, probablement, és un dels més importants de tot Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 5,91 m (Vila) i 4,12 m (Hostal).
* Perímetre de la base del tronc: 9,40 m (Vila) i 9,72 m (Hostal).
* Alçada: 19,40 m (Vila) i 15,02 m (Hostal).
* Amplada de la capçada: 21 m (Vila) i 16,5 m (Hostal).
* Altitud sobre el nivell del mar: 935 m (Vila) i 916 m (Hostal).

## Entorn

Les Alzines de la Vila de Llaés formen masses úniques amb boixos i, com a flora secundària, al voltant de les susdites alzines hi trobem card cigrell (Carlina corymbosa), milfulles, tomaquera del diable, cinc-en-rama, olivella, arç blanc, botja d'escombres, roure martinenc i rajolet. És molt rellevant la forma com han pogut persistir durant segles i segles amb l'associació que realitzen amb els boixos sota la capçada (on creixen formant un espès sotabosc), ja que regula l'amorriament de les vaques i, per tant, la seua esporga fitòfaga. Pel que fa a l'entorn de l'Alzina de l'Hostal, hi veiem créixer blet, margall, ortiga, Festuca, lletsó bord, herba de Sant Benet, colitxos, clavell de pastor, plantatge, heura, esbarzer, gavarra, aranyoner, arç blanc i avellaner.

## Aspecte general

Les Alzines de la Vila de Llaés presenten un estat sanitari força vigorós i correcte a grans trets. No semblen afectades per cap atac o plaga rellevant. Presenten, totes elles, densitat i ufanor als extrems de les branques i una bona cobertura de verd a la copa. En canvi, l'Alzina de l'Hostal de Llaés no està en tan bon estat, ja que s'hi observa cert grau de sequera (sobretot, al brancatge inferior).

## Accés

Des de Sant Quirze de Besora, o bé des de Ripoll (C-17, punt quilomètric 90,3), cal agafar la carretera que duu fins a la Vila i la serra de Llaés (molt a prop s'albira el Castell de Llaés). Si anem amb cotxe, podem deixar-lo a l'hostal i començar la visita per l'alzina que creix a pocs metres d'aquest, i després acostar-nos a l'alzinar monumental, que és a uns 500 metres de l'hostal per la carretera que porta a Sant Quirze de Besora, on, una vegada observem una gran esplanada a la nostra esquerra amb enormes alzines, ens hi podrem endinsar. L'Alzina Grossa (o Alzina Bifurcada) de la Vila de Llaés és potser la que queda més amagada, perquè no és al mateix pla, sinó que se situa a la part esquerra, aproximadament a la meitat d'aquest, en un petit desnivell, just darrere d'una altra alzina enorme (la segona més gran del pla, que és trifurcada). GPS 31T 0437453 4667200 (Alzina Grossa de la Vila de Llaés) i 31T 0436809 4666928 (Alzina de l'Hostal).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 184-185.

## Enllaços externs

* Arbres monumentals de la comarca del Ripollès - Nació Digital (català)
* Arbres monumentals del Ripollès: La zona de Llaès (català)
* Arbres monumentals, a "Espai Terra" - TV3 (català)
# Jorge Anckermann

Jorge Anckermann (22 de març de 1877 – 3 de febrer de 1941) va ser un pianista, compositor i director d'orquestra cubà. Nascut a l'Havana, es va iniciar en la música a vuit anys amb el seu pare. A deu anys va poder entrar en un trio. El 1892, va anar a Mèxic com a director musical de la companyia de Nachos Lopez, visitant diversos estats mexicans i fent una gira per Califòrnia.
Anckermann va viure a la Ciutat de Mèxic durant uns quants anys, ensenyant música. A Cuba va ser durant molts anys el director musical dels principals teatres. Va compondre i produir peces per a sarsueles, crítiques i comèdies. També va compondre boleros, i aparentment va ser el creador de la guajira. El gran teatre Alhambra va ser l'escenari dels seus grans èxits, com La isla de cotorras. Les peces famoses inclouen El arroyo que murmura; El quitrín; Flor de Yumurí; Un bolero en la noche.
El seu pare, Carlos Anckermann, i el seu germà, Fernando Anckermann, també van ser compositors i músics destacats.

## Referències

* ↑ Orovio, Helio Diccionario de la música cubana (1981), La Habana, Cuba. p.29
* ↑ Latin American Classical Composers: A Biographical Dictionary. Rowman & Littlefield, 2016, p. 33. ISBN 9780810888715.
# Jorge Andrade

Jorge Andrade (Lisboa, 9 d'abril de 1978) és un futbolista portuguès, d'origen cap-verdià. Ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Andrade va fer el seu debut professional el 1997 amb l'Estrela da Amadora. El 2000 fitxa pel FC Porto, on romandria dos anys. L'estiu del 2002 fitxa pel Deportivo de La Corunya per 12 milions d'euros.
VA militar durant cinc anys al club gallec, en els quals va jugar 123 partits a la primera divisió espanyola. El 2007, marxa cap a la Juventus FC per aproximadament 10 milions d'euros. Poc després de començar la lliga, un 23 de setembre de 2007, es lesiona seriosament en el partit davant l'AS Roma, perdent-se la resta de la competició.
La pretemporada de la temporada 08/09 torna a recaure i es torna a perdre tota la temporada. Donat l'escàs rendiment del jugador, l'equip italià rescindeix el contracte. Sense equip, el portugués entrena amb el Notts County FC, de la League Two anglesa.

## Selecció

Jorge Andrade ha estat internacional amb Portugal en 51 ocasions, tot marcant tres gols. Va participar en el Mundial del 2002 i a l'Eurocopa del 2004, celebrada precisament al seu país.

## Enllaços externs

* Perfil a PortuGOAL Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* Perfil a Zerozero Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.
* Fitxa del jugador
* Perfil a Gazzetta dello Sport
# Alpersita

L'alpersita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la melanterita. Rep el seu nom en honor de Charles N. Alpers, geoquímic del Servei Geològic dels Estats Units, per les seves contribucions a la comprensió dels controls mineralògics de la geoquímica de l'aigua de les mines.

## Característiques

L'alpersita és un sulfat de fórmula química Mg(SO₄)·7H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003, i la seva fórmula va ser redefinida el 2019. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'alpersita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleita, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuïta, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeïta, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseïta, niquelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, metaalunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, romboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiïta i meridianiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Big Mike, a Tobin and Sonoma Range District, al comtat de Pershing, Nevada (Estats Units). Sol trobar-se associada a altres minerals com la pickeringita, l'epsomita i l'alunogen.

## Referències

* ↑ «Alpersite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 juliol 2016].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 50». Mineralogical Magazine, 83, 2019, pàg. 615-620 [Consulta: 24 novembre 2019].
# Jocs Sud-americans de Platja del 2017

Els Jocs Sud-americans de Platja del 2017, organitzats per l'ODESUR, es disputaran al Perú el 2017. Estava previst que es duguessin a terme entre el 4 de desembre i el 13 de desembre del 2015, però foren ajornats per la manca de pressupost per a la infraestructura esportiva i la presència del fenomen d'El Niño. Al desembre del 2015 es decidí postergar-los, per a realitzar-los entre el 3 i el 12 de febrer del 2017, perquè l'anterior data se era propera a la dels III Juegos Bolivarianos de Playa que se realitzarán a Iquique, Xile. L'Organització Esportiva Sud-americana (ODESUR) va elegir per unanimitat el Perú durant l'assemblea general de l'organització celebrada a Lima el 2013.
Equips participants :
| Aruba | Argentina | Bolívia | Brasil |
| Xile | Colòmbia | Equador | Guyana |
| Panamà | Paraguai | Perú | Surinam |
| Uruguai | Veneçuela | | |

## Esports

* Handbol platja
* Futbol platja
* Canotatge de mar
* Esquí nàutic
* Natació en aigües obertes
* Rem de mar
* Rugbi platja
* Surf
* Tenis de platja
* Triatló
* Vela
* Voleibol platja

## Notes

* ↑ Pimentel será sede de Juegos Sudamericanos de Playa 2015 Arxivat 2013-09-28 a Wayback Machine. - La República, 22 de setembre de 2013
* ↑ Pimentel en los ojos de Suramérica Arxivat 2013-09-22 a Wayback Machine. - La República, 21 de setembre de 2013
* ↑ http://elcomercio.pe/peru/lambayeque/juegos-sudamericanos-playa-seran-postergados-2016-noticia-1845319
* ↑ «Pimentel 2017: Suramericanos de Playa tienen nueva fecha». Elpoli.pe, 07-12-2015.
* ↑ «Iniciarán preparación de Pimentel para juegos sudamericanos de playa» (en español). Andina. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# Anacroneuria chimborazo

Anacroneuria chimborazo és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2001. Scopolia 46:13.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Significance of Glutathione to Plant Adaptation to the Environment (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):151.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 16 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria cathia

Anacroneuria cathia és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults tenen el dors del cap, el pronot i les potes marrons, els palps marró clar i les antenes marró fosc.
* Les ales de les femelles són de color marró groguenc amb la nervadura marró clar, mentre que les dels mascles són groc ocre.
* Les ales anteriors del mascle fan 11,1-11,5 mm de llargària i les de la femella entre 12,5 i 14.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Santa Catarina (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2002. Proc.Biol.Soc.Wash. 115(1):91.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Significance of Glutathione to Plant Adaptation to the Environment (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):151.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# José María Rodríguez Galant

José María Rodríguez Galant (Alacant, 6 de setembre de 1961) és un empresari i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la VIII legislatura.

## Biografia

És diplomat en Ciències Empresarials, en dret tributari i assessoria fiscal. Militant del Partido Popular, fou elegit regidor d'acció social, foment i ocupació de l'ajuntament d'Alacant a les eleccions municipals espanyoles de 1991, 1995 i 1999. De 2003 a 2004 fou assessor del Ministeri de Treball i Afers Socials.
De 2005 a 2009 fou director general de la Ciutat de la Llum, i la seva gestió fou molt criticada i és recordada per errors com no permetre l'entrada al complex a Quentin Tarantino o acceptar pagar mig milió d'euros a Francis Ford Coppola per donar una conferència. De 2008 a 2012 fou consultor de l'ambaixada d'Haití per a projectes de cooperació i reconstrucció.
En gener de 2015 va substituir en el seu escó Yolanda Violeta García Santos, escollida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 2011 i que hagué de dimitir per la seva implicació en el cas Gürtel.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ Sombras en la Ciudad de la Luz, El País, 10 de setembre de 2007
* ↑ 10 claves para entender porqué la Ciudad de la Luz es un fracaso, Valencia Plaza, 15 de novembre de 2013
* ↑ Toma de posesión Rodríguez Galant, nuevo diputado, Diario Información, 15 de gener de 2015
# José María Rodríguez Colorado

José María Rodríguez Colorado (Valladolid, 28 de març de 1948-Madrid, 9 de maig de 2013) va ser un polític espanyol.

## Biografia

Va néixer el 28 de març de 1948 en Valladolid. Llicenciat en dret en la Universitat de Deusto, es va afiliar al PSOE en 1974. Després de les eleccions municipals del 3 d'abril de 1979, va prendre possessió com a alcalde del municipi de Majadahonda el dia 19 d'aquest mes. Exerciria igualment el càrrec de president de la Diputació Provincial de Madrid entre el 20 de novembre de 1980 i el 24 de desembre de 1982. Va ser també governador civil i delegat del Govern en la comunitat de Madrid.
Va exercir de director general del Cos Nacional de Policia entre octubre de 1986 i juliol de 1991. Amb posterioritat va ser també conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Urbanisme en l'últim govern autonòmic de Joaquín Leguina.
Imputat en 1999 en la instrucció de l'anomenat «cas fons reservats», va ser condemnat en 2002 per malversació de cabals públics a sis anys de presó, rebaixats a quatre; va ingressar a la presó al març de 2005, si bé el mateix dia 22 d'aquest mes va sortir de la presó en obtenir el tercer grau penitenciari, valorant-se de forma positiva que hagués reintegrat els 534.900 euros dels quals s'havia apropiat indegudament.
Va morir en Madrid el dijous 9 de maig de 2013 víctima d'un càncer.

## Referències

* 1 2 3 «Falleció José María Rodríguez Colorado, exdirector general de la Policía», 11-05-2005.
* 1 2 Sánchez-Merlo, 2013.
* ↑ «¿Que fue de aquellos alcaldes de 1979?», 21-05-1990.
* ↑ «Anexo: Listado de presidentes de la Diputación Provincial de Madrid». Los fondos documentales de la Diputación Provincial de Madrid. Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid [Madrid], 2015, pàg. 375. Arxivat de l'original el 19 de setembre de 2017.
* 1 2 3 Duva, 2013.
* ↑ «Rodríguez Colorado ingresa en la prisión de Segovia y duerme en una celda contigua a la de Rafael Vera», 07-03-2005.
* ↑ «José María Rodríguez Colorado exdirector general de la Policía». Agencia EFE, 11-05-2013. Arxivat de l'original el 2017-09-30. [Consulta: 12 gener 2019].
* ↑ «Muere José María Rodríguez Colorado, exdirector general de la Policía», 11-05-2013.

## Bibliografia

* Duva, Jesús «José María Rodríguez Colorado, democratizador de la policía». El País, 11-05-2005.
* Sánchez-Merlo, Luis «José María Rodríguez Colorado y los años de plomo». El País, 12-05-2013.
# José María Román Guerrero

José María Román Guerrero (Chiclana de la Frontera, 25 d'abril de 1958) és un polític espanyol, actual alcalde de Chiclana de la Frontera, càrrec que va obtenir després que el seu partit, el Partit Socialista Obrer Espanyol de Chiclana, fos la llista més votada de la ciutat el 2015, 2019 i 2023.
Román és biòleg especialitzat en cultius marins. Va ser director de l'Agència de Medi Ambient a Cadis i Delegat Provincial de Medi Ambient de la Junta d'Andalusia. El 1995 va assumir la primera Tinença d'Alcaldia, i, el 1999 la portaveu del Grup Municipal Socialista a l'Ajuntament de Chiclana. Ha estat alcalde de la ciutat entre el juny del 2004 i el juny del 2007, entre el novembre del 2008 i el maig del 2011, i des del juny del 2015 fins a l'actualitat. També és professor d'educació secundària a l'IES Fernando Quiñones.
També va presidir la Mancomunitat de Municipis de la Badia de Cadis des del gener del 2016 fins al setembre del 2019. Finalment, va ser diputat provincial d'Hisenda entre el 2003 i el 2007, i vicepresident primer de la Diputació de Cadis entre el 2019 i el 2023, on va estar al capdavant de l'àrea de Coordinació i Desenvolupament Estratègic, Productiu i Social.
Per acabar Román es va educar a la Universitat de Granada

## Referències

* ↑ Chiclana. «José María Román Guerrero» (en castellà). [Consulta: 14 juny 2024].
* ↑ Cádiz, Diario de. «José María Román, investido como alcalde de Chiclana por quinta vez» (en espanyol europeu), 17-06-2023. [Consulta: 14 juny 2024].
# Amphoriscus urna

Amphoriscus urna és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Amphoriscus i a la família Amphoriscidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1872 per Ernst Haeckel.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Amphoriscus urna Haeckel, 1872. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164212 on 2021-03-13
# Ampilly-les-Bordes

Ampilly-les-Bordes és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet d'Ampilly-les-Bordes era de 67 persones. Hi havia 37 famílies, de les quals 11 eren unipersonals (11 homes vivint sols), 11 parelles sense fills, 11 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 45 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ampilly-les-Bordes el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 8 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 36 eren actives i 7 eren inactives. De les 36 persones actives 33 estaven ocupades (21 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 3 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren paletes i 1 electricista.
L'any 2000 a Ampilly-les-Bordes hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ampilly-les-Bordes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ampilly-les-Bordes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Buka

* Per a altres significats, vegeu «Buka (Síria)».
Buka fou un cap dels oghuz que a la mort del cap principal, Arslan ibn Saldjuk vers 1036, es va dedicar al pillatge i fou expulsat del Khurasan pels gaznèvides. Llavors va començar a atacar l'Iran central i occidental fins a Armènia i l'alta Mesopotàmia.
Finalment fou derrotat i les seves forces aniquilades pels beduïns i els kurds el 1044.

## Bibliografia

Claude Cahen, Le Maliknameh et l'histoire des orgines seljukides, 1949
# Puntius sarana

Puntius sarana és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'Afganistan, el Pakistan, l'Índia, el Nepal, Bangladesh, Bhutan, Sri Lanka, Myanmar i Tailàndia.
Els mascles poden assolir els 42 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A T. Petr and D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Sidthimunka, A., 1970. A report on the fisheries survey of the Mekong River in the vicinity of the Pa Mong Dam site. Inland Fisheries Division, Department of Fisheries, Bangkok, Tailàndia. 75 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.