OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Secrets (pel·lícula de 1924)

Secrets és una pel·lícula muda dirigida per Frank Borzage i protagonitzada per Norma Talmadge que es va estrenar el 24 de març de 1924. La història, basada en l'obra de teatre homònima de Sam H. Harris, va ser escrita per Rudolph Besier i May Edginton adaptada per Frances Marion. Va ser una de les pel·lícules amb majors ingressos aquell any (1.500.000 dòlars) i va ser considerada com una de les 10 millors pel·lícules d'aquell any en l'enquesta als crítics feta per The Film Daily.

## Argument

Mary Carlton, una vella dama cau rendida mentre vetlla John, el seu marit malalt, i aleshores somia la història de la seva llarga relació. La seva infantesa a Anglaterra, quan es va enamorar de John i la seva família la va tancar amb clau per evitar que es veiessin. La fuga dels enamorats als Estats Units on van a viure a l'oest en un ranxo. Com ella li salva la vida. Com més endavant a John li arriba la fortuna i esdevé ric. El retorn a Anglaterra, la confessió d'ell de les aventures que ha tingut amb altres dones i el perdó d'ella. En aquell moment, ella es desvetlla i troba que el seu marit ha superat la crisi.

## Repartiment

* Norma Talmadge (Mary Carlton)
* Eugene O'Brien (John Carlton)
* Gertrude Astor (Mrs. Estelle Manwaring)
* George Nichols (William Marlowe)
* Winter Hall (Dr. Arbuthnot)
* Frank Elliott (Robert Carlton)
* George Cowl (John Carlton Jr.)
* Clarissa Selwynne (Audrey Carlton)
* Florence Wix (Lady Lessington)
* Patterson Dial (Susan)
* Emily Fitzroy (Mrs. Marlowe)
* Claire McDowell (Elizabeth Channing)
* Harvey Clark (Bob)
* Charles Stanton Ogle (Dr. McGovern)
* Donald Keith (John Carlton Jr. al 1888)
* Alice Day (Blanche Carlton al 1888)
* Mae Giraci (Audrey Carlton al1888)

## Fitxa tècnica

* Direcció: Frank Borzage
* Producció: Joseph M. Schenck
* Productora: First National
* Història: Rudolph Besier i May Edginton
* Adaptació: Frances Marion
* Fotografia: Tony Gaudio
* Direcció artística: Stephen Gosoon
* Vestuari: Clare West

## Referències

* 1 2 «Norma Talmadge in Secrets». The Film Daily XXVII, 74, 30-03-1924, pàg. 9.
* ↑ «Secrets premiere now on the 24th». The Film Daily XXVII, 54, 12-03-1924, pàg. 1.
* ↑ «An S.R.O. at the box Office». The Film Daily XXVIII, 65, 16-06-1924, pàg. 20.
* ↑ «The all-time best sellers». International Motion Picture Almanac 1937–38, pàg. 942.
* ↑ «Critics select best films of past year». The Film Daily LI, 32, 07-02-1930, pàg. 8.
* ↑ Leese, Elizabeth. Costume Design in the Movies: An Illustrated Guide to the Work of 157 Great Designers (en anglès). Courier Corporation, 2012-12-19, p. 310. ISBN 9780486134291.

## Enllaços externs

* Secrets al catàleg de l'American Film Institute
# Serrat de la Bandera (Castellar de la Ribera)

* Aquest article tracta sobre una de les dues muntanyes d'auest nom que hi ha al municipi de Castellar de la Ribera. Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Bandera».
El Serrat de la Bandera o el Serrat de la Bandera de Vilatobà, és una muntanya de 858 metres que es troba al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Salmorreta

La salmorreta és un tipus de salsa alimentària típica del País Valencià, concretament de la regió d'Alacant, molt utilitzada als arrossos tan típics de la gastronomia alacantina, especialment a aquells que hi tenen peix o marisc als seus ingredients como ara l'arròs a banda, o amb llongant. Formes de preparar-la n'hi ha moltes, d'igual manera que canvien els seus ingredients, però la salmorreta més estandarditzada consisteix en un sofregit que duu tomaca (preferiblement de Mutxamel i sense pell), all, oli d'oliva verge, nyora i julivert. Tots els ingredients després de ser sofregits s'han de picar molt de manera que el resultat final siga una pasta densa i uniforme. S'aboca al mateix temps que l'arròs i en poca quantitat (una cullera de cafè per persona), ja que hi té un sabor prou fort.

## Referències

* ↑ «Salmorreta alicantina, el sofrito de la abuela más sabroso para arroces y paellas» (en castellà). Lecturas, 18-06-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ López, Alfonso. «Salsa salmorreta. La receta perfecta para potenciar tus recetas de arroz y fideuás» (en castellà). ABC, 19-08-2022. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ Escudero, Mònica. «Salmorreta, la base de sofrito alicantina para arroces y mucho más» (en castellà). El País, 25-09-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
# Salmó (desambiguació)

«Salmó» té aquests significats:
* Salmó, nom que reben diversos peixos, especialment alguns dels gèneres:
** Salmo
*** Salmó europeu (Salmo salar)
* Oncorhynchus
** Salmó keta (Oncorhynchus keta)
** Salmó platejat (Oncorhynchus kisutch)
** Salmó rosat del Pacífic (Oncorhynchus gorbuscha)
** Salmó vermell (Oncorhynchus nerka)
* Coregonus
* Gonorynchus
* Arripis - salmons australians
* Salmó del Danubi (Hucho hucho)
* Salmó de l'Índia (Eleutheronema tetradactylum)
* Salmó (color)
* Premsa salmó, diaris especialitzats en economia
* Operació Salmó, nom amb què va anomenar Luis Carrero Blanco l'estratègia per aconseguir que el general Franco designés com a successor seu a Joan Carles de Borbó

## Vegeu també

* Salmon
Viccionari
# Salmó al rentaplats

Salmó al rentaplats és un plat de peix fet amb l'escalfor d'un rentaplats, particularment de la seva fase d'assecat.

## Preparació

Les peces de salmons són especiades i embolicades amb mínim dues capes de paper d'alumini i posat en un rentaplats. El rentaplats es programa amb rentada i cicle sec. Depenent del model del rentaplats, el salmó és cuinat al vapor i madurat. Un avantatge del mètode és que el plat preparat no desprèn olors. Pots rentar els plats alhora, amb la condició que el paquet del salmó sigui estanc.

## Història

Vincent Price havia demostrat la preparació de peixos el 1975 quan apareixia a The Tonight Show amb Johnny Carson. Price va presentar el plat com "un plat que qualsevol ximple pot preparar".
La preparació del plat s’ha presentat a l'espectacle canadenc The Surreal Gourmet organitzat per Bob Blumer el 2002. Els informes sobre el plat han estat publicats per The Wall Street Journal, NBC, BBC, Vogue i CBS News que van entrevistar Kym Douglas sobre el llibre The Black Book of Hollywood Diet Secrets on el plat es presenta.

## Referències

* 1 2 3 Woodford, Riley: Dishwasher Salmon (Internet Archive). Alaska Department of Fish and Game. Accessed on 2 November 2008.
* ↑ Christine Gallary. «Can You Really Cook Salmon in a Dishwasher?». thekitchn.com, 16-04-2015. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ Holloway, Diane E.: Authors' Famous Recipes and Reflections on Food, p. 114. iUniverse 2002. ISBN 9780595243792. Google Books, accessed on 3 November 2008.
* ↑ Dishwasher Salmon with a Piquant Dill Sauce, www.foodnetwork.com. Accessed on 2 November 2008.
* ↑ Blumer, Bob: Dinner in the Dishwasher at Anysley's Loft (Internet Archive), www.surrealgorumet.com 2002. Accessed on 3 August 2010.
* ↑ A Jaded Cooks Turn To Other Appliances, The Wall Street Journal 3 December 1999. Accessed on 3 November 2008.
* ↑ Healthy meals from your dishwasher?, MSNBC 9 December 2003. Accessed on 3 November 2008.
* ↑ Lewis Reports - Salmon in a Dishwasher Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine., BBC Hampshire 27 November 2008. Accessed on 2 November 2008.
* ↑ Ritchie, Ruth: Ruth Ritchie's dishwasher salmon with sorrel sauce (Internet Archive), Vogue. Accessed on 3 August 2010.
* ↑ Salmon A La Dishwasher, www.cbsnews.com 13 November 2008. Accessed on 2 November 2008.
# Serie A 2008-09

La Serie A 2008-09 va ser la 107a edició de la Lliga italiana de futbol i la 77a temporada d'ençà que es disputa en sistema de lliga. El 30 d'agost del 2008 tenia lloc la primera jornada del campionat mentre que els últims partits es van disputar el 31 de maig del 2009.
L'Inter s'adjudicà el seu quart títol consecutiu.

## Classificació

J = Partits jugats; G = Partits guanyats; E = Partits empatats; P = Partits Perduts; GF = Gols favor; GC = Gols contra; Dif = Diferència gols; Pts = Punts; Notes = Apunts posició
La Lazio, guanyador de la Coppa Italia, fou premiat amb la participació a la Copa de la UEFA 2009-10.
* Font: www.resultados-futbol.com/serie_a2009'

## Màxims golejadors

| Jugador | Gols | Equip |
| Zlatan Ibrahimović | 25 | Inter |
| Marco Di Vaio | 24 | Bolonya |
| Diego Milito | 24 | Gènova |
| Gilardino | 19 | Fiorentina |
| Kaká | 16 | AC Milà |
# Serra d'O Xistral

La serra d'O Xistral (en gallec: Serra do Xistral) és una serralada del nord de Galícia que separa la Terra Chá del mar Cantàbric, juntament amb les serres d'A Toxiza i A Carba i els monts de Buio i Os Cabaleiros.
Les seves aigües s'aboquen al mar Cantàbric a través dels rius Landro, Ouro i Masma, a la Terra Chá i als rius Sor i Eume. La serra d'O Xistral i la ribera alta del riu Sor són llocs d'importància comunitària pertanyents a la Xarxa Natura 2000 i estan declarades espais naturals protegits dins del règim de protecció general.
O Xistral ocupa 22.964 hectàrees i la seva altura màxima són els 1.046 metres d'O Cadramón. És la zona de Galícia que menys sol rep i la freqüent boira instal·lada a les planes elevades de la serra d'O Xistral deixen precipitacions abundants que reguen les torberes. El paisatge es troba pràcticamenf deshabitat, només amb petites aldees. En els seus prats s'hi crien cavalls i vaques en estabulació lliure.

## Enllaços externs

* Xarxa Natura 2000 Arxivat 2009-01-07 a Wayback Machine.
# Serrat de l'Horta (Gurb)

El Serrat de l'Horta és una muntanya de 478 metres que es troba al municipi de Gurb, a la comarca d'Osona.
# Serrat de l'Horta

«Serrat de l'Horta» té aquests significats:
# Schlüterita-(Y)

La schlüterita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor del Dr. Jochen Schlüter, mineralogista i conservador alemany del Museu de Minerals de la Universitat d'Hamburg, pel seu treball sobre nous minerals i la seva divulgació pública.

## Característiques

La schlüterita-(Y) és un sorosilicat de fórmula química (Y,REE)₂AlSi₂O₇(OH)₂F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6. És una espècie relacionada amb els minerals del grup de l'epidota.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del departament d'història natural del Museu Reial d'Ontario, a Ontario (Canadà), amb el número de catàleg: m56409, i al Museu d'Història Natural de la Universitat d'Oslo (Noruega), amb els números de catàleg: 42428 i 42429.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les pegmatites granítiques de Stetind, a la localitat de Narvik (Nordland, Noruega), on es troba en forma d'agregats densos, fibrosos i radiants que divergeixen cap a cristalls individuals semblants a agulles, en cavitats de fluorita rica en itri. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Schlüterite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2022].
# Schluck und Jau

Schluck und Jau, JW IX/11 (en alemany, Schluck i Jau; en la traducció txeca, els dos protagonistes es diuen Trunda a Lajda), és una música incidental composta el 1928 per Leoš Janáček per a l'obra homònima de Gerhart Hauptmann. Es va estrenar el 13 de setembre de 1979 a Praga amb la Filharmònica Txeca dirigida per Václav Neumann.
Escrita entre el 31 de maig i el 5 de juny de 1928, és l'última música orquestral que va escriure Janáček, i consta de dos moviments:
* Andante
* Allegretto

## Referències

* 1 2 Knaus, Jakob. «Dades de l'obra» (en alemany). leos-janacek.org. [Consulta: 18 gener 2018].
* ↑ Greenfield, Edward. «Ressenya del disc» (en anglès). The Guardian. [Consulta: 18 gener 2018].

## Vegeu també

* Llista de composicions de Leoš Janáček
# Santa Maria del Mar (desambiguació)

«Santa Maria del Mar o Santa María del Mar» té aquests significats:
* Santa Maria del Mar, església gòtica al barri de la Ribera de Barcelona
* Santa Maria del Mar (Calonge), monestir de monges benedictines a un turó al pla de Calonge (Baix Empordà)
* Santa Maria del Mar o Santa Maria dels Masos, ermita al municipi de Torroella de Montgrí (Baix Empordà)
* Santa María del Mar (Lima), districte al sud de la Província de Lima al Perú
# Santa Maria del Convent de Sant Domènec

Santa Maria del Convent de Sant Domènec era la capella capitular del convent de l'Orde dels predicadors (dominics) de la ciutat de Perpinyà, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
La capella, encara existent, és al costat nord de l'absis de l'església de Sant Domènec.
La construcció és de tradició gòtica, però més tardana del que correspondria al moment àlgid aquest estil: és ja del segle xvi. Tanmateix, les formes arquitectòniques són identificables amb el gòtic.
Aquesta sala capitular i església fins molt recentment era de propietat militar, i era l'estatge d'un regiment de l'exèrcit francès. Ja en mans municipals, n'està prevista la rehabilitació integral en un període aproximadament de cinc anys a comptar des del 2017.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «113-Perpinyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 191. Santa Maria». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Vidal, Pierre. Histoire de la ville de Perpignan. Depuis les origines jusqu'au Traité des Pyrénées. París: H. Welter, Éditeur, 1897.

## Referències

* ↑ La capella de Santa Maria del Convent de Sant Domènec en els ortofotomapes de l'IGN
# Shibkovita

La shibkovita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom per dos destacats geòlegs russos: Viktor Sergeevitch Shibkov (Виктора Сергеевича Шибкова) (1926-1992) i Nikolai Viktorovitch Shibkov (Николая Викторовича Шибкова).

## Característiques

La shibkovita és un silicat de fórmula química K(□,K,Na)₂Zn₃Ca₂[Si₁₂O$_{30}$]. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la shibkovita pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, chayesita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la glacera Dara-i-Pioz, a la Regió sota subordinació republicana (Tadjikistan). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Shibkovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2020].
# Seminari d'Informàtica de Castelló

El Seminari d'Informàtica de Castelló és un grup de mestres interessats per les noves tecnologies creat el 1986 a Castelló de la Plana (Plana Alta).
El Seminari naix arran de la convocatòria que el CEP (Centre d'Estudis de Professors) fa el 1985 per vehicular les inquietuds formatives dels ensenyants i satisfer la demanda de les escoles. El primer objectiu era: «ser una plataforma de comunicació i treball sobre la informàtica en l'educació» i el 13 de maig del mateix any adopta la denominació de Seminari d'Informàtica d'EGB. El 2006 a l'ocasió del 20è aniversari del grup, en col·laboració amb el Museu de Belles Arts de Castelló van organitzar una exposició i un programari 20 Clic sobra l'evolució de la informàtica al llarg dels anys. El col·lectiu comença a treballar en dues direccions: la gestió informàtica dels centres i la innovació pedagògica. L'adopció del Programari Clic creat per Francesc Busquets i Burguera, del Departament d'Ensenyament de Catalunya i de la seua evolució Jclic, enceta una nova línia d'actuació que arriba fins avui i que permet oferir la cultura popular de les comarques castellonenques amb suport CD-ROM.
El grup ha publicat, entre d'altres, els següents treballs: Magin'99, una aproximació interactiva a les Festes de la Magdalena; Lledó, en commemoració del 75è aniversari de la coronació de Maria, i un estudi en format web de les Partides de Castelló. També s'hi troba Cliquín (2009), una recuperació de cançons, retafiles i dites del Castelló de meitat del segle XX adreçat a l'alumnat d'Infantil, basat en un treball de Lidón Zabalza.
El 2019, en col·laboració amb el Club Pilotari de Castelló, va elaborar el projecte web divulgatiu Batec, nom format a partir del de dues de les pilotes més representatives de l'esport, badana i tec. L'objectiu és col·laboració en la recuperació a la ciutat i la seva demarcació d'aquest esport propi.

## Referències

* ↑ «20 Clic», Publicacions fetes amb Clic, Barcelona, Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya, s.d.
* ↑ García Bacete, Francisco Juan; Fortea Bagán, Miguel Ángel, et alii. «Aplicació del "Clic" a l'ensenyament obligatori». A: Docència universitària: avanços recents. Castelló de la Plana: Universitat Jaume I, 2001, p. 307 i ss.. ISBN 9788480213424.
* ↑ «Batec promou la pilota valenciana des d’una perspectiva didàctica». El Periòdic, 10-05-2019. [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ «Seminari d'Informàtica de Castelló» (en castellà). BNE, 31-07-2023. [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ Pitarch, L. «El Seminari d'Informàtica acerca el ´Cliquin´ a los docentes de Castelló El equipo presentó en el Cefire el CD sobre cultura y folclore locales» (en castellà). Levante, 25-03-2009.
* ↑ «El Club Pilotari i el Seminari d'Informàtica de Castelló estrenen Batec» (en castellà). Levante, 16-05-2019. [Consulta: 12 agost 2023].

## Enllaços externs

* https://www.elperiodic.com/castellon/seminari-dinformatica-presenta-nueva-partides-castello_241863
* https://www.levante-emv.com/castello/2019/05/17/club-pilotari-i-seminari-dinformatica/1875787.html
* Docència universitària Pàgina 315
# Scarus fuscopurpureus

Scarus fuscopurpureus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 38 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig i Somàlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Klunzinger, C. B. 1871. Synopsis der Fische des Rothen Meeres. II. Theil. Verh. K.-K. Zool.-Bot. Ges. Wien v. 21: 441-688.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus forsteni

Scarus forsteni és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 55 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Illa Christmas fins a Pitcairn.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1861. Iets over de geslachten der Scaroïden en hunne Indisch-archipelagische soorten. Versl. Akad. Amsterdam, v. 12: 228-244.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serra de Tudela

La Serra de Tudela és una serra situada entre els municipis d'Alins, d'Esterri d'Àneu i de Lladorre a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.328 metres.
# Serra de Vall-lleures

La Serra de Vall-lleures és una serra situada al municipi de Llardecans a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 436,2 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Vila-seca (Navès)

* Aquest article tracta sobre la Serra de Vila-seca a Navès. Vegeu-ne altres significats a «Serra de Vila-seca (Lladurs)».
La Serra de Vila-seca és una serra situada al municipi de Navès (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.210 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Setòvia

Setòvia (en llatí: Setovia, en grec antic: Σετουία) era una ciutat de Dalmàcia situada en una vall molt boscosa, que Octavi August va assetjar durant la campanya de l'any 34 aC. Ha estat identificada amb Sign, a la vall de Cettina.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Setovia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Setovia a Digital Atlas of the Roman Empire
# Sergi Durà

Sergi Durà o Sergio Durá (València, 1973) és un escriptor satíric.

## Obres

* Coincidències (Brosquil, 2009).
* Un Home Llop Xangainés a Dubai (Editorial Cocó, 2011).

## Referències

* ↑ «Sergi Durà exhibe de nuevo su filo satírico» (en castellà). Las Provincias, 26-03-2011. [Consulta: 7 juliol 2014].
# Shi Jingnan

Shi Jingnan (xinès simplificat: 石竟男, pinyin: Shí jìng nán; Heilongjiang, 7 d'abril de 1994) és un patinador sobre gel xinès. Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, quedant desqualificat als preliminars de 1.500 metres masculins, i sent medallista a la cursa de relleus de 5.000 metres masculins.

## Referències

* ↑ «Jingnan Shi». sochi2014.com. Arxivat de l'original el 13 de febrer 2014. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ 短道男子1500米中国队两人晋级 石竟男摔倒出局 Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine. 搜狐体育 2014-02-10
* ↑ 短道速滑男子5000米接力半决赛 中国小组第二晋级决赛 Arxivat 2014-02-21 a Wayback Machine. 人民网 2014-02-13
# Maruina campesina

Maruina campesina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Lista actualizada de los psicódidos (Diptera: Psychodidae) de Colombia (castellà)