OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sixto Cámara

Sixto Sáenz de la Cámara, més conegut com a Sixto Cámara (Milagro, Navarra, 1825 - Olivença, Badajoz, 1859) fou un periodista i socialista utòpic espanyol. Afiliat al partit republicà des de la seva joventut, va prendre part en la redacció de diferents periòdics i revistes de Madrid; exiliat a França, des de 1846 va defensar les idees de Charles Fourier, i en 1849 va crear a Madrid La Reforma Económica, periòdic destinat a propagar les doctrines del socialisme utòpic. Va fundar, amb Fernando Garrido, Ferreras i Aguilar, la societat «Los Hijos del Pueblo», que durant la Dècada Moderada tenia preparats plans per a la rebel·lió, sobretot a Saragossa, segons Iris M. Zavala.
En 1854 va figurar en l'oposició més avançada i va fundar La Soberanía Nacional (més tard anomenat La Sobirania), que defensava les idees del Partit Democràtic, i va estar pres. Va lluitar en 1856 i en ser sotmesa la Milícia Nacional de Madrid per les tropes del general Concha, Càmara va haver de fugir a Andalusia i posteriorment a Lisboa. A Portugal va romandre actiu i els demòcrates van constituir una Junta Nacional Revolucionària, que va dirigir Cámara des de Lisboa; a l'abril de 1857 va aparèixer a Saragossa un Manifest al poble espanyol signat per Cámara, qui més tard organitzaria la Legió Ibèrica (1859); aquest mateix any va tornar a Espanya i, estant a Olivenza, va ser delatat com a conspirador i es va veure obligat a tornar a Portugal, però la calor i la sed li van causar la mort abans d'arribar a la frontera. Va escriure diversos opuscles, entre ells La cuestión social, una refutació de l'obra d'Adolphe Thiers, Guia de la joventut, una publicació dedicada a la instrucció de la infància, Espíritu moderno, sobre la política del seu temps, i La Propiedad. Defensava l'Iberisme o unió d'Espanya i Portugal en una sola identitat política.
# Sukhoi Log (Sverdlovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Sukhoi Log».
Sukhoi Log (en rus: Сухой Лог) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 33.048 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Soap Lake

Soap Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 1.733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Soap Lake tenia 1.733 habitants, 778 habitatges, i 427 famílies. La densitat de població era de 553 habitants per km².
Dels 778 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 45% no eren unitats familiars. En el 38,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 24,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.459 $ i la renda mediana per família de 25.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.656 $ mentre que les dones 21.771 $. La renda per capita de la població era de 13.753 $. Aproximadament el 26,3% de les famílies i el 30,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Soap Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Soap Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Sva-ters

Sva-ters és un grup de música en valencià d'Alcàsser. El seu estil és una barreja de rock clàssic, ska, jazz, rumba i reggae, entre d'altres. Actualment està format per 13 membres (dos cantants / dolçainers, dos guitarristes, un baixista, un bateria, un percussionista, un saxofonista, dos trombonistes, dos trompetistes i un teclat). Quasi totes les seues lletres tenen un gran to d'humor (cosa que ja es pot endevinar pel nom del grup), barrejades amb reivindicacions socials i polítiques.
El nom, a l'estil dels grups de ska que posen la paraula SKA al nom del grup, ens mostra que el grup ha creat el seu propi estil de música: l'sva. L'sva és un estil fester, on es barregen molts tipus de música per divertir a la gent.

## Història

El grup, originari d'Alcàsser, va ser format l'octubre de 1998. En aquell moment eren només set membres, i van fer el seu debut el desembre del mateix any. Al principi els concerts es concentraven en els pobles de l'Horta i la Ribera. A poc a poc van anar fent concerts per tot el País Valencià, Catalunya i altres llocs de l'Estat espanyol fins completar més de sis-centes actuacions.
Al desembre de 2006 gravaren el seu primer videoclip, de la cançó Rumba d'Amore. Tenien previst el seu comiat dels escenaris el 2018, en un concert a Alcàsser que finalment es feu l'abril del 2019 per mor de l'oratge.

## Premis

Sva-ters han sigut guanyadors de, entre altres:
* I Concurs JercRock a l'acampada del Carrascar (2000)
* IV Concurs de Música en Valencià del Consell Valencià de la Joventut (2001).
* Concurs Promocions 2002 de Radio Nova al millor grup del País Valencià.
* Guanyadors del 1r premi al millor grup del Club a la Nostra Marxa (2002)
* 2n lloc al festival internacional Emergenza al País Valencià, davant de 126 bandes (2004)
* Guanyadors per votació popular al millor grup de la VI fira de música al carrer de Vila-Seca (2005)

## Discografia

En els seus vint anys de trajectòria, Sva-ters ha tret quatre discos: A foc, Berlangastyle, Sexe, Putxero i Rock&Roll, i Simis.

## Referències

* ↑ Sva-ters s'emmirallen en micos, enderrock.cat, 9 de juny de 2016
* ↑ Sva-ters Arxivat 2017-01-13 a Wayback Machine. a produccionesmalditas.com
* ↑ Sva-ters a decibel.cat
* 1 2 3 4 5 «Els Sva-Ters ajornen el seu comiat definitiu». [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «El grup valencià Sva-ters s'acomiada dels escenaris amb un últim concert gratuït a Alcàsser» (en castellà). [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ Sv a-ters a discogs
* ↑ «Sva-ters: Simis». Mésdemil.
# Suðuroy

Suðuroy (en danès Suderø) és l'illa més meridional de l'arxipèlag de les Fèroe. Té una superfície de 163,7 km² i una població de 4.603 habitants (2020). El seu nom significa literalment "illa del sud". L'illa forma una regió administrativa pròpia juntament amb l'illot de Lítla Dímun. Aquestes dues illes estan separats per l'estret anomenat Suðuroyarfjørður.

## Geografia

El punt més alt de l'illa és la muntanya Gluggarnir (610 m), tot i que el cim més emblemàtic és sens dubte el Beinisvørð, situat al nord-oest del poble de Sumba. El Beinisvørð i els seus paisatges van ser motiu d'inspiració per al poeta local Poul F. Joensen (1898-1970), així com per a altres poetes feroesos. Suðuroy és l'illa que té més illots i esculls: un total de 263, inclosa la mateixa illa de Suðuroy.
Suðuroy és també l'única illa de les 18 que conformen les Fèroe que té mines de carbó, una de les quals encara és activa. Es troba a Hvalba, prop del túnel que connecta aquesta població amb el resta de l'illa. Les altres mines de carbó les trobem a Rangabotnur en Trongisvágur (al costat sud de Trongisvágsfjørður) i a Fámjin.
Les poblacions de Suðuroy són les següents (llistats de nord a sud): Sandvík (restablerta com a lloc habitat a principis del segle xix), Hvalba, Froðba, Tvøroyri, Trongisvágur, Øravík, Fámjin, Hov, Porkeri, Vágur, Fámara (restablerta el 2010), Akrar, Lopra i Sumba. Existia un altre nucli habitat, Víkarbyrgi, però va ser abandonat a la dècada de 1990. Se sap que existia un altre assentament, Akraberg, que va ser abandonat al voltant de 1350 a causa de la pesta negra.
A principis del segle XX es van fundar dues poblacions: Botni, al nord-oest de Vágur, i Tjaldavík, situat en una badia al sud-est de Øravík. Tots dos llocs van ser abandonats posteriorment.

## Fauna

La part occidental de l'illa ha estat identificada per la BirdLife International com una zona important de nidificació i cria d'aus marines. Hi ha fulmars (100.000 parelles), ocells de tempesta europeus (2500 parelles), corbs marins (200 parelles), gavinetes de tres dits (39.000 parelles), frarets (20.000 parelles), Somorgollaires comuns (31.900 individus) i Somorgollaire alablancs (400 parelles).

## Referències

* ↑ «Population 01.01.2020» (en anglès). Statistical Database, 01-01-2020. [Consulta: 18 maig 2021].
* ↑ us.fo Arxivat 2015-07-15 a Wayback Machine.
* ↑ US.fo Arxivat 2013-10-21 a Wayback Machine.
* ↑ BirdLife International. (2012). Important Bird Areas factsheet: Suduroy. Carregat des de http://www.birdlife.org el 2012-02-24.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe
* Llista de fiords de les Illes Fèroe
* Llista de túnels de les Illes Fèroe
* Regions de les Illes Fèroe

## Enllaços externs

* Turisme a Suðuroy.
* Estadístiques de les Illes Fèroe.
# Supercopa líbia de futbol

La Supercopa líbia de futbol és una competició futbolística de Líbia disputada entre els campions de lliga i copa del país. La competició es disputa a inicis de la temporada següent. Es disputà a doble partit el 1997 i a partit únic des de l'any següent.

## Historial

* 1997 (dos partits) : Al Tahaddy 1-0 Al Nasr
* 1998 : Al Mahalah 3-1 Al Shat
* 1999 : Al Ittihad 0-0 (pens.11-10) Al Mahalah
* 2000 : Al-Ahly Trípoli 2-0 Al Swihli
* 2001 : Al Madina 2-1 Al-Ahly Trípoli
* 2002 : Al Ittihad 1-0 Al Hilal
* 2003 : Al Ittihad 3-0 Al Nasr
* 2004 : Al Ittihad 5-2 Al Olympic
* 2005 : Al Ittihad 1-0 Al Akhdar
* 2006 : Al Ittihad 1-0 Al-Ahly Trípoli
* 2007 : Al Ittihad 3-1 (pròrroga) Al Akhdar
* 2008 : Al Ittihad 4-0 Khaleej Sirt

## Enllaços externs

* RSSSF
# Daniel Fernández González

Daniel Fernández González (Barcelona, 1965) és un advocat, funcionari públic i polític català, militant del Partit dels Socialistes de Catalunya. Casat, i amb un fill.

## Biografia

Nascut a Barcelona el 3 de gener de 1965. És llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona, diplomat en Funció Gerencial a l'Administració Pública per ESADE i Diploma d'Estudis Avançats (DEA) en Història a l'Institut Jaume Vicens Vives (UPF). És funcionari de l'administració local.
Ha estat Director de l'Oficina del Pla Jove 1995-1999, i cap del Gabinet d'Estudis de la Diputació de Barcelona (2003-2004. Afiliat al Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC). Fou membre de la Comissió Executiva del PSC durant el període 1994-2000. Va ser elegit diputat al Congrés dels Diputats per la circumscripció de Barcelona a les VIII, IX i X legislatures. Ha estat ponent de la Reforma de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya. Ponent de la llei per la qual es reconeixen i amplien drets i s'estableixen mesures a favor dels qui van patir persecució o violència durant la Guerra Civil i la Dictadura (Llei de la memòria històrica). També fou president de la Comissió de l'Estatut dels Diputats i Vocal de la Comissió de Defensa. En la VIII legislatura va ser portaveu adjunt del Grup Socialista al Congrés i Coordinador del Grup de senadors i diputats del PSC.
És coautor juntament amb l'historiador Joaquim Coll i Amargós del llibre A favor d'Espanya i del catalanisme. Un assaig contra la regressió política (2010).
En el XII Congrés del PSC de desembre de 2011, va ser escollit membre de la Comissió Executiva i responsable del Secretaria d'Organització del PSC, de la qual va haver de dimitir per l'afer del cas Mercuri el novembre de 2012.
Fou elegit diputat en les Eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 per la circumscripció de Barcelona amb el número sis de llista del PSC.
El 27 de novembre de 2012 va ser suspès del seu càrrec al capdavant de la Secretaria d'Organització del PSC a causa de la seva presumpta vinculació amb una trama de corrupció que van destapar els Mossos d'Esquadra a través de l'operació Mercuri. El gener de 2015 va renunciar al seu escó de diputat després que el Parlament rebutgés la fórmula que li permetia mantenir l'escó i l'aforament.

## Obra

* Coll i Amargós, Joaquim, i Fernàndez González, Daniel «Còpia arxivada». "A favor d'Espanya i del catalanisme". Edhasa [Barcelona], 2010. Arxivat de l'http://www.raco.cat/index.php/EducacioHistoria/article/view/223042 original el 2012-02-13 [Consulta: 11 febrer 2011]. Arxivat 2012-02-13 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «El Periódico de Catalunya 27/11/2012». .
* ↑ «Ara 21/01/2015». .

## Enllaços externs

* Fitxa de Daniel Fernández al Parlament de Catalunya Arxivat 2015-02-07 a Wayback Machine.
* Fitxa de Daniel Fernández al Congrés dels Diputats (castellà)
* Ressenya del llibre "A favor de España y del catalanismo" Arxivat 2012-02-13 a Wayback Machine., de Joaquim Coll i Daniel Fernández, Barcelona Metròpolis tardor 2010. (català)
# Secretaria d'Estat d'Educació i Formació Professional

La Secretaria d'Estat d'Educació i Formació Professional d'Espanya és la Secretaria d'Estat de l'actual Ministeri d'Educació i Formació Professional i que s'encarrega de l'execució de la política educativa del Govern central en coordinació amb les comunitats autònomes.

## Història

Aquesta Secretaria d'Estat neix després del canvi de Govern en 2018 i l'arribada a la presidència de Pedro Sánchez. El President decideix remodelar l'estructura ministerial dividint l'antic Ministeri d'Educació, Cultura i Esport en tres nous ministeris: Ministeri d'Educació i Formació Professional que assumeix les competències educatives, el Ministeri de Cultura i Esport que recupera la seva autonomia i assumeix les competències culturals i d'impuls de l'esport i el Ministeri de Ciència, Innovació i Universitats, que assumeix les competències en educació superior.
A causa d'aquest canvi estructural, la Secretaria d'Estat perd les competències en universitats en favor de la Secretaria d'Estat d'Universitats, Recerca, Desenvolupament i Innovació, quedant-se amb les funcions dels nivells inferiors d'educació i formació professional.

## Estructura

Depenen de la Secretaria d'Estat:
* Direcció general d'Avaluació i Cooperació Territorial
* Direcció general de Formació Professional
* Direcció general de Planificació i Gestió Educativa

## Llista de secretaris d'estat

* Secretari d'Estat d'Educació:
** Alfredo Pérez Rubalcaba (1988-1992)
** Álvaro Marchesi Ullastres (1992-1996)
* Secretari d'Estat d'Educació, Universitats, Investigació i Desenvolupament:
** Jorge Fernández Díaz (1999-2000).
* Secretari d'Estat d'Educació i Universitats:
** Julio Iglesias de Ussel (2000-2004).
* Secretària d'Estat d'Educació i Formació:
** Eva Almunia (2008-2010).
* Secretari d'Estat d'Educació i Formació Professional:
** Mario Bedera Bravo (2010-2011)
* Secretari d'Estat d'Educació, Formació Professional i Universitats:
** Montserrat Gomendio Kindelan (2012-2015)
** Marcial Marín Hellín (2015-2018)
* Secretari d'Estat d'Educació i Formació Professional
** Alejandro Tiana Ferrer (2018-)

## Referències

* ↑ Real Decreto 355/2018, de 6 de junio, por el que se reestructuran los departamentos ministeriales
* ↑ Organigrama de la Secretaria d'Estat d'Educació
* ↑ «Alejandro Tiana, rector de la UNED, nuevo secretario de Estado de Educación» (en castellà). [Consulta: 23 juliol 2018].
# Segontia

Segontia (grec Σαγαυντία) fou una ciutat dels arevacs a la Tarraconense, al sud-oest de Bilbilis, al convent jurídic de Clunia a la via entre Emerita i Cesaraugusta. Fou escenari d'una batalla entre Quint Sertori i Metel. És la moderna Sigüenza.
# Santa Olalla (Toledo)

Santa Olalla és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa.
Compta amb la finca experimental d'Agricultura de La Higueruela del CSIC.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1981 | 1986 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 |
| 1.928 | 2.158 | 2.269 | 2.418 | 2.536 | 2.857 | 2.973 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Miklós Kretzoi

Miklós Kretzoi (9 de febrer del 1907 — 15 de març del 2005) fou un geòleg, paleontòleg i paleoantropòleg hongarès guardonat amb el Premi Széchenyi.
Kretzoi estudià Arts i Ciències Naturals a la Universitat Pere Pázmány entre el 1925 i el 1929. Mentre estudiava, treballà com a voluntari a l'Institut Geològic d'Hongria. El 1930, es graduà de la Universitat de Pécs amb un doctorat en Paleontologia, Geologia i Geografia. Tres anys més tard, fou contractat com a geòleg i geofísic per Hungarian-American Oil, Inc. i s'hi quedà fins a l'esclat de la Segona Guerra Mundial. Kretzoi es traslladà al Museu Nacional d'Hongria, on fou conservador dels departaments de mineralogia i paleontologia fins que el 1950 començà a treballar per l'Institut Geològic d'Hongria. Fou director de l'Institut des del 1956 fins al 1958. A partir de mitjans de la dècada del 1960 encapçalà una sèrie d'excavacions a Rudabánya que desembocaren en el descobriment de fòssils d'antropoïdeus.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Begun, David. «Miklós Kretzoi, 1907–2005» (en anglès). Universitat de Toronto, 2005. Arxivat de l'original el 2011-07-06. [Consulta: 15 març 2010].
* 1 2 «Elhunyt Kretzoi Miklós geológus» (en hongarès), 17-03-2005. [Consulta: 15 març 2010].
* 1 2 «Rudabánya and the Early Phase of Hominisation» (en anglès). [Consulta: 16 març 2010]. Exhibició al Museu Nacional d'Hongria, 9 de febrer – 24 de maig del 2004
* ↑ «The short history of the Institute» (en anglès). Arxivat de l'original el 14 març 2010. [Consulta: 17 març 2010].
# Botó de puny

El botó de puny és un accessori que serveix per a tancar el puny de la camisa quan aquest duu trau a totes dues bandes, sense botó cosit. Consta d'una peça visible en forma de botó o disc que es passa pel trau exterior i queda a la vista; d'un passador que clou el conjunt en travessar-se a l'altre trau; i d'una peça en forma de cadeneta o de cilindre que uneix les altres dues parts. El català botó de puny equival a l'anglès cuff link; a l'espanyol gemelo; al francès bouton de manchette; a l'italià gemello da polso; al portuguès botão-de-punho o abotoadura; etc., etc.
El botó de puny sorgí a finals del segle xvii en la cort de Lluís XIV, i durant el xviii fou adoptat per les classes altes de tot Europa. El gruix del poble, però, continuà tancant el puny de la camisa mitjançant cintes, o bé usant punys tancats, d'una peça. Els botons de puny no esdevingueren d'ús general fins al segle xix, quan passen a ésser element indispensable de la indumentària masculina, en un període en què l'habitual era que el puny de camisa presentés trau a totes dues bandes. Resultava un sistema de tancament ben pràctic; els punys de camisa de l'època, bastant gruixuts i rígids, necessitaven un fermall més sòlid que un simple botó cosit.
A partir de la dècada de 1960, emperò, els botons de puny foren desplaçats de l'ús quotidià, en anar-se generalitzant els nous punys de camisa amb botó incorporat, és a dir, amb un trau a una banda del puny i un botó cosit a l'altra. Avui dia els botons de puny es reserven per a la indumentària més formal o luxosa, i es duen amb camises elegants de puny doble o francès.
Els botons de puny solen ser força decoratius, fins i tot peces de joieria, i són considerats símbol d'elegància masculina. Tradicionalment acostumaven d'anar acompanyats d'agulla de corbata a joc. Vora els metàl·lics tradicionals, darrerament també n'hi ha en forma de roba, en forma de nus.

## Vegeu també

* Agulla de corbata
* Camisa
* Vestit (home)
# Novocrambus

Novocrambus és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Novocrambus propygmaeus, que es troba a Colòmbia i Guyana.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 1r febrer 2019].
# Supercopa japonesa de futbol

La Supercopa japonesa de futbol (o Supercopa Fuji Xerox per patrocini, Fuji zerokkusu sūpā kappu) és una competició futbolística del Japó organitzada per la J. League i l'Associació Japonesa de Futbol que enfronta al campió de la J. League i de la Copa de l'Emperador de la temporada anterior. Es disputa a l'inici de la nova temporada.

## Seus

* Estadi Olímpic de Tòquio (1994-2004, 2006-)
* Estadi Internacional de Yokohama (2005)

## Historial
### Actual campionat

| Any | Campió de la J. League | Resultat | Campió de la Copa Emperador |
| 1994 | Verdy Kawasaki | 2 - 1 | Yokohama Flugels |
| 1995 | Verdy Kawasaki | 2 - 2 (penals 4 - 2) | Bellmare Hiratsuka |
| 1996 | Yokohama Marinos | 0 - 2 | Nagoya Grampus Eight |
| 1997 | Kashima Antlers | 3 - 2 | Verdy Kawasaki |
| 1998 | Jubilo Iwata | 1 - 2 | Kashima Antlers |
| 1999 | Kashima Antlers | 2 - 1 | Shimizu S-Pulse† |
| 2000 | Jubilo Iwata | 1 - 1 (penals 3 - 2) | Nagoya Grampus Eight |
| 2001 | Kashima Antlers | 0 - 3 | Shimizu S-Pulse‡ |
| 2002 | Kashima Antlers | 1 - 1 (penals 4 - 5) | Shimizu S-Pulse |
| 2003 | Jubilo Iwata | 3 - 0 | Kyoto Purple Sanga |
| 2004 | Yokohama F. Marinos | 1 - 1 (penals 2 - 4) | Jubilo Iwata |
| 2005 | Yokohama F. Marinos | 2 - 2 (penals 4 - 5) | Tokyo Verdy 1969 |
| 2006 | Gamba Osaka | 1 - 3 | Urawa Red Diamonds |
| 2007 | Urawa Red Diamonds | 0 - 4 | Gamba Osaka‡ |
| 2008 | Kashima Antlers | 2 - 2 (penals 3 - 4) | Sanfrecce Hiroshima‡ |
| 2009 | Kashima Antlers | 3 - 0 | Gamba Osaka |
| 2010 | Kashima Antlers | 1 - 1 (penals 5 - 3) | Gamba Osaka |
† En haver desaparegut el campió de la Copa de l'Emperador, Yokohama Flügels, el finalista Shimizu S-Pulse, hi participà. ‡ En haver guanyat ambdues competicions el mateix equip, el finalista de la Copa de l'Emperador es classifica per la competició.

### Antic campionat

La supercopa japonesa també es disputà durant l'època de la Japan Soccer League (JSL) entre 1977 i 1984.
| Any | Campió de la JSL | Resultat | Campió de la Copa Emperador |
| 1977 | Furukawa Electric SC (actual JEF United Ichihara Chiba) | 3 - 2 | Yanmar SC † (actual Cerezo Osaka) |
| 1978 | Fujita Kōgyō SC (actual Shonan Bellmare) | 5 - 1 | Yanmar SC † (actual Cerezo Osaka) |
| 1979 | Mitsubishi Heavy Industries SC (actual Urawa Red Diamonds) | 0 - 0 (penals 3 - 1) | Toyo Kōgyō FC † (actual Sanfrecce Hiroshima) |
| 1980 | Fujita Kōgyō SC (actual Shonan Bellmare) | 1 - 2 | Mitsubishi Heavy Industries SC † (actual Urawa Red Diamonds) |
| 1981 | Yanmar SC (actual Cerezo Osaka) | 0 - 0 (penals 3 - 2) | Mitsubishi Heavy Industries SC (actual Urawa Red Diamonds) |
| 1982 | Fujita Kōgyō SC (actual Shonan Bellmare) | 2 - 0 | NKK FC |
| 1983 | Mitsubishi Heavy Industries SC (actual Urawa Red Diamonds) | 3 - 0 | Yamaha Motor FC (actual Jubilo Iwata) |
| 1984 | Nissan Motor SC (actual Yokohama F. Marinos) | 0 - 2 | Yomiuri SC (actual Tokyo Verdy 1969) |
† El mateix club guanyà la JSL i la Copa de l'Emperador, classificant-se el finalista de la Copa de l'Emperador per la competició.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine.
# CCV

CCV té els següents significats:
* Comunitat Catalana del Videojoc, grup de persones d'origen català que juguen a videojocs.
* Carmelites de la Caritat-Vedruna, congregació religiosa adscrita a la família carmelitana fundada per santa Joaquima de Vedruna
* Centre de Cultura Valenciana, entitat valenciana antecessora de la Real Acadèmia de Cultura Valenciana
* Comarques Centrals Valencianes, regió del País Valencià
* Centristes de la Comunitat Valenciana, partit polític del País Valencià
* Canal Comunitat Valenciana, nom inicial del canal de televisió valencià Canal Nou Internacional
* Contemporary Community Values, antic nom del segon canal de la South African Broadcasting Corporation, actualment SABC 2