OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer de Fontanella (Olot)

El Carrer de Fontanella és un vial de la ciutat d'Olot (Garrotxa) amb un conjunt d'edificis que presenten una gran homogeneïtat respecte de la tipologia dels seus components, així com les característiques de la seva formalització arquitectònica en la que combinen expressions noucentistes amb un tractament general eclèctic propi de finals del segle xix i primers del segle xx. A destacar l'edifici noucentista número 10 amb fitxa individual, el vestíbul del número 14 amb un interessant treball a la barana de l'escala i el tractament decorat amb rajoles de les parets. Can Llosas, al número 20, una mostra molt singular de finals del segle xix, amb façanes molt decorades, tant amb elements classicistes com neogòtics.
# La Fayette (Geòrgia)

LaFayette és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 6.702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, LaFayette tenia 6.702 habitants, 2.721 habitatges, i 1.749 famílies. La densitat de població era de 319,9 habitants/km².
Dels 2.721 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 17,1% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.093 $ i la renda mediana per família de 29.141 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.528 $ mentre que les dones 20.906 $. La renda per capita de la població era de 12.967 $. Entorn del 16% de les famílies i el 20,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- LaFayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- LaFayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dalmàcia (desambiguació)

«Dalmàcia» té aquests significats:
* Dalmàcia, regió que s'estén del nord-oest al sud-oest de la costa de la mar Adriàtica.
* Dalmàcia (província romana), una divisió administrativa de Roma formada al llarg de la costa de la mar Adriàtica.
* Principat de Dalmàcia, un estat que va existir del segle vii fins a la meitat del segle ix al que avui dia es Croàcia.
* Dalmàcia (tema), un tema (província civil-militar) de l'Imperi Romà d'Orient a la costa oriental de la mar Adriàtica. La seva capital era Zadar.
# Diploblàstia

La diploblàstia és una condició de la blàstula en la qual hi ha dues capes germinatives primàries: l'ectoderma i l'endoderma.
Els organismes diploblàstic són aquells que es desenvolupen a partir d'aquesta blàstula i inclouen els cnidaris i ctenòfors, antigament agrupats en el fílum Coelenterata, però que coneixements posteriors de les seves diferències els han portar a fílums separats.

## Vegeu també

* Embrió
* Triploblàstia
# Diplocephaloides

Diplocephaloides és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per R. Oi l'any 1960.

## Distribució

Es pot trobar a la Xina, el Japó i Corea.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Diplocephaloides saganus (Bösenberg & Strand, 1906)
* Diplocephaloides uncatus Song & Li, 2010
* Diplocephaloides falcatusSeo, 2018

## Referències

* ↑ Oi, R. «Linyphiid spiders of Japan.». Journal of the Institute of Polytechnics Osaka City University, vol. 11, 1960, pàg. 137–244.
* 1 2 «Gen. Diplocephaloides Oi, 1960». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Directori

En informàtica, un directori és una i eina de cerca o agrupació d'arxius de dades, segons qualsevol criteri que decideixi l'usuari. Tècnicament el directori emmagatzema informació sobre els arxius que conté, com els atributs dels arxius o on es troben físicament en el dispositiu d'emmagatzematge. És sovint visualment presentat com una taula.
Dins l'entorn gràfic dels sistemes operatius moderns, el directori es denomina metafòricament carpeta, i de fet es representa amb una icona amb aquesta figura. Aquesta imatge s'associa amb l'ambient administratiu de qualsevol oficina, on la carpeta de cartró emmagatzema les fulles de paper (representant els arxius de dades) d'un expedient.

## Etimologia i altres significats

La paraula vé de directorium en llatí, amb el significat 'itinerari traçat', 'guia'. La seva història va també ser lligada a un significat com 'consell o direcció públic', o segondàriament en general qualsevol tipus de direcció, regles o ordinacions.

## Referències

* 1 2 3 «directori | enciclopèdia.cat». Gran Diccionari de la llengua catalana. [Consulta: 7 abril 2021].
# Codificació de canvi de freqüència múltiple

La codificació de canvi de freqüència múltiple (MFSK) és una variació de la codificació de canvi de freqüència (FSK) que utilitza més de dues freqüències. MFSK és una forma de modulació ortogonal M-ary, on cada símbol consta d'un element d'un alfabet de formes d'ona ortogonals. M, la mida de l'alfabet, sol ser una potència de dos, de manera que cada símbol representa un registre de log ₂ M bits.
* M sol estar entre 4 i 64
* Generalment també s'utilitza la correcció d'errors

## Fonaments

En un sistema de senyalització M-ary com MFSK, s'estableix un "alfabet" de tons M i el transmissor selecciona un to a la vegada de l'alfabet per a la transmissió. M sol ser una potència de 2, de manera que cada transmissió de to de l'alfabet representa un registre de log₂ M bits de dades.
MFSK es classifica com un esquema de senyalització ortogonal M perquè cadascun dels filtres de detecció del to M al receptor respon només al seu to i no als altres; aquesta independència proporciona l'ortogonalitat.
Com altres esquemes ortogonals M-ary, la relació E$_b$/N$_0$ necessària per a una probabilitat d'error donada disminueix a mesura que augmenta M sense necessitat de detecció coherent multisímbol. De fet, a mesura que M s'acosta a l'infinit, la relació E$_b$/N$_0$ requerida disminueix asimptòticament fins al límit de Shannon de -1,6 dB. Tanmateix, aquesta disminució és lenta amb l'augment de M, i els valors grans no són pràctics a causa de l'augment exponencial de l'ample de banda requerit. Els valors típics a la pràctica oscil·len entre 4 i 64, i MFSK es combina amb un altre esquema de correcció d'errors directes per proporcionar un guany de codificació addicional (sistemàtic).
L'eficiència espectral dels esquemes de modulació MFSK disminueix amb l'augment de l'ordre de modulació M :
$\rho ={\frac {2\log _{2}M}{M}}$
Com qualsevol altra forma de modulació d'angle que transmet un únic to de RF que només varia en fase o freqüència, MFSK produeix un embolcall constant. Això relaxa significativament el disseny de l'amplificador de potència de RF, cosa que li permet aconseguir majors eficiències de conversió que els amplificadors lineals.
És possible combinar dos sistemes MFSK per augmentar el rendiment de l'enllaç. Potser el sistema MFSK de 2 tons més utilitzat és la multifreqüència de doble to (DTMF), més conegut per la seva marca comercial AT&T de "Touch Tone". Un altre és l'esquema multifreqüència (MF) utilitzat durant el segle XX per a la senyalització en banda en troncs entre centrals telefòniques. Tots dos són exemples d'esquemes de senyalització en banda, és a dir, comparteixen el canal de comunicació de l'usuari.

## Referències

* ↑ «Multiple Frequency - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «Multi Frequency Shift Keying (MFSK) - Signal Identification Wiki» (en anglès). https://www.sigidwiki.com.+[Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «MFSK: Multiple Frequency Shift Keying» (en anglès). https://www.johndcook.com,+22-03-2022.+[Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ Haykin, S., 2001. Communication Systems, John Wiley&Sons. Inc. - p. 402
# Mitchell (Dakota del Sud)

Mitchell és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 14.558 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mitchell tenia 14.558 habitants, 6.121 habitatges, i 3.599 famílies. La densitat de població era de 569,5 habitants per km².
Dels 6.121 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,6% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 13,4% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.308 $ i la renda mediana per família de 43.095 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.881 $ mentre que les dones 20.794 $. La renda per capita de la població era de 17.888 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mitchell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mitchell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Llindar (arquitectura)

El llindar és la part inferior de l'obertura d'una porta, sovint la d'entrada des de l'exterior. Damunt s'hi aixequen els dos brancals o muntants sobre els que descansa la llinda.
És un element molt comú en l'arquitectura popular de masies i capelles rurals.

## Referències

* ↑ «Llindar (arquitectura)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Significado de Umbral (Qué es, Concepto y Definición)» (en castellà). [Consulta: 27 gener 2024].

## Vegeu també

* Entaulament
* Llinda
* Opus caementicium
# Divisió de Chitrakut

La divisió de Chitrakut o Chitrakoot és una entitat administrativa d'Uttar Pradesh a l'Índia. La capital és Chitrakoot. Està formada per quatre districtes:
* Districte de Banda
* Districte de Chitrakoot
* Districte d'Hamirpur
* Districte de Mahoba
Era part de la divisió de Jhansi però fa uns quants anys es va constituir en entitat separada.
# Didier Mené

Didier Mené, nascut el 30 de març del 1964 a Prada (Conflent, Catalunya del Nord) - 26 maig 2023, és un àrbitre internacional de rugbi a XV retirat.
Des del 2009, és el president de la Commission Centrale des Arbitres de Rugby dins de la FFR, on va succeir René Hourquet.

## Carrera d'àrbitre

Didier Mené era un estudiant de l'Escola Nacional d'Enginyeria Química (ENSIGC) a Tolosa.
Per ajudar en el marc de l'esport universitari, va arbitrar un partit de rugbi a XV, esport que ell mai no havia practicat (havia jugat a bàsquet).
Va progressar ràpidament, cosa que el va portar al seu primer partit el 1986 (Colomiers/Decazeville, juvenils), i després a la Federale 3 el 1987, la Federale 2 l'any següent, i un any després la Federale 1.
Es va convertir en àrbitre internacional el 1994. El seu primer partit internacional va ser entre els equips de l'Argentina i dels Estats Units el juny del 1994.
Va arbitrar el seu primer partit del Torneig de les Cinc Nacions als 30 anys, entre la Selecció de rugbi de Gal·les i la d'Anglaterra.
Didier Mené també va arbitrar tres finals del Top 16 enls anys 2000, 2002 i 2006.

## Palmarès

* 3 finals del Top 16 els anys 2000, 2002 i 2006.
* Primer partit de la seva carrera el 1986 en categoria juvenils: Union Sportive Colomiers Rugby - Sporting Club Decazevillois.
* Primer partit internacional el 1994: Argentina - Estats Units.
* Últim partit el 2009 en el Top 14 entre l'ASM i el Stade Toulousain.

## Enllaços externs

* (francès) Estadístiques per scrum.com
# Dinastia Avís

La dinastia d'Avís (en portuguès antic Aviz i modernament Avis) fou el llinatge reial que van governar el regne de Portugal des de 1385 fins a l'any 1580.
L'any 1385, l'interregne provocat per la crisi de 1383 - 1385, per la qual s'acabà la dinastia Borgonya amb la mort de Ferran I de Portugal, comportà la lluita entre Beatriu de Portugal, filla de l'últim rei borgonyès del regne, i Joan de Portugal, Gran Mestre de l'Orde d'Avís, fill natural de Pere I de Portugal i germanastre de Ferran I. Els nobles portuguesos, veient la fi de la independència del regne si quedava en mans de Beatriu, a causa del seu matrimoni amb el rei Joan I de Castella, van oferir el tron a Joan de Portugal, que l'acceptà i aconseguí vèncer els castellans a la batalla d'Aljubarrota i destronar Beatriu el 1385. Els descendents del rei Joan I van seguir sent Grans Mestres de l'Orde d'Avís, tot i que sovint nomenaren delegats eclesiàstics perquè conduïssin l'orde.
La dinastia d'Avís es va extingir amb la mort del rei Enric I de Portugal el 1580. Després d'un curt període de lluita per aconseguir el tron de Portugal, Felip II de Castella, de la dinastia Habsburg, aconseguí destronar el seu cosí Antoni I, fill natural del rei Enric I, i el regne de Portugal s'uní a la Monaquia Hispànica dels Àustries fins a l'any 1640.

## Llista dels monarques de la dinastia Avís
### Branca directa

* 1385 - 1433: Joan I el Gran, fill natural de Pere I de Portugal
* 1433 - 1438: Eduard I l'Eloqüent, fill de l'anterior
* 1438 - 1481: Alfons V l'Africà, fill de l'anterior
* 1481 - 1495: Joan II el Perfecte, fill de l'anterior

### Branca de Beja

* 1495- 1521: Manuel I l'Afortunat, cosí de l'anterior i net d'Eduard I de Portugal
* 1521 - 1557: Joan III el Piadós, fill de l'anterior
* 1557 - 1578: Sebastià I el Desitjat, net de l'anterior
* 1578 - 1580: Enric I el Cardenal, fill de Manuel I de Portugal i besoncle de Sebastià I de Portugal
* 1580: Antoni I, prior de Crato, fill natural de Lluís de Portugal, fill de Manuel I de Portugal
Antoni I fou rei durant seixanta dies, fins que el 4 d'agost de 1580 perdé la corona a la batalla d'Alcàntara contra el seu cosí Felip II de Castella, net per línia femenina de Manuel I de Portugal.

## Vegeu també

* Llista de reis de Portugal
* Dinastia Bragança
* Dinastia Saxònia-Coburg i Gotha
* Genealogia de la dinastia d'Avís
* Genealogia de la dinastia de Bragança
# Dinó (historiador)

Dinó (en llatí Deinon o Dinon, en grec antic Δείνων o Δίνων) fou el pare de Clitarc, l'historiador de l'expedició d'Alexandre el Gran. Va viure al segle iv aC.
Va escriure una història de Pèrsia (Περσικά Les pèrsiques) a la que fa referència Corneli Nepos, i diu que era l'autoritat més fiable sobre el tema. Plini el Vell diu que era extraordinàriament crèdul.
Molts autors de l'antiguitat citen l'obra Les pèrsiques, entre ells Ateneu de Nàucratis, Claudi Elià, Diògenes Laerci i Plutarc.

## Referències

* ↑ Deinon or Dinon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 952
# Doryrhamphus negrosensis

Doryrhamphus negrosensis és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Subespècies

* Doryrhamphus negrosensis malus (Whitley, 1954)
* Doryrhamphus negrosensis negrosensis (Herre, 1934)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dioscòrides (poeta)

Dioscòrides (en llatí Dioscorides, en grec Διοσκορίδης) va ser un poeta grec autor de 39 epigrames inclosos a l'Antologia grega. Sembla, segons l'evidència interna dels seus epigrames, que va viure a Egipte en temps de Ptolemeu III Evergetes I. Els epigrames parlen dels grans homes de l'antiguitat especialment dels poetes. Un dels poemes, el 36, segons el manuscrit conservat a la Biblioteca del Vaticà estaria escrit per Διοσκορίδου Νικοπολίτου, segurament un autor diferent.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1066?rgn=full+text;view=image;q1=DioscoridesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1051. ]
# Diplomàcia del panda

La diplomàcia del panda designa una pràctica utilitzada per la Xina consistent en oferir pandes gegants amb la fi d'establir relacions diplomàtiques amb un nou país o millorar les relacions ja existents. Aquesta pràctica, ja utilitzada durant la dinastia Tang, va culminar amb la Xina maoista. Després de la formació de la República Popular de la Xina el 1949, es va començar a utilitzar l'expressió «diplomàcia del Panda».
A la Xina, el panda es considera un «tresor nacional», i és un regal que no es pot rebutjar. Aquesta política, criticada pels ambientalistes, es va prohibir oficialment el 1984, i es va reemplaçar per préstecs de llarg termini a zoos estrangers.

## Referències

* ↑ China's panda ambassadors, BBC News, 3 de maig de 2005.
* ↑ 1,300 years of global diplomacy ends for China's giant pandas, The Guardian, 14 de setembre de 2007.
* ↑ Entre Paris et Pékin, la diplomatie passe par le panda, Le Point, 25 d'abril de 2008.
# Diplomys caniceps

Diplomys caniceps és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. És endèmica del nord de la Serralada Central (Colòmbia). Es tracta d'un animal arborícola. Se sap molt poca cosa sobre el seu hàbitat i la seva història natural, en gran part perquè fins ara només se l'ha trobat en una sola localitat. Es desconeix si hi ha cap amenaça per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Delgado, C.; Gómez-Laverde, M. Diplomys caniceps. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 febrer 2015.
# Dits (espeleotema)

Els dits són un tipus d'espeleotema consistent en formes de calcita, que recorden els dits, que se solen trobar penjats verticalment en les parets i cornises de l'interior dels gours i d'altres llocs amb aigua a les coves. Les seves dimensions són petites, entre 1,5 i 20 mm, si bé se n'han descrit que assoleixen els 50 cm.
La seva formació té lloc en condicions subaquàtiques i habitualment sota les cornises dels gours, amb les quals comparteixen el color.

## Referències

* 1 2 Merino, A.; Fornós, J.J. «Presencia de pool fingers y u-loops en la Cova des Pas de Vallgornera (Mallorca, España)». ENDINS. Mon. Soc. Hist. Nat. Balears [Mallorca], 34, 2010, pàg. 103-108.
Viccionari
# Ditrema viride

Ditrema viride és una espècie de peix pertanyent a la família dels embiotòcids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 19 cm de llargària màxima.
* 9-11 espines i 19-21 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 25-28 radis tous a l'anal.

## Reproducció

És vivípar amb un nombre d'embrions, si fa no fa, de 30. Les cries neixen entre l'abril i el juliol.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat, el qual viu als llits marins coberts d'algues de mar (Zostera marina).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el Japó i Corea del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Temminck C. J. & Schlegel H., 1844. Pisces, Fauna Japonica Parts 5-6. 73-112.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Oshima, M., 1940. Sekitsuidobutsu taaikei: Sakana (Vertebrates: Pisces). Sanseido, Tòquio.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, el Japó, pp 867-1749.
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino, 1984.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Ducat de Maó

El ducat de Maó, és un títol nobiliari creat el 1782 pel rei Carles III a favor del militar francès Louis Berton des Balbes, duc de Crillon a França. Louis Berton des Balbes va obtenir el grau de Mariscal de França, però es va posar al servei del rei Carles III d'Espanya, encarregant-se de la recuperació de l'illa de Menorca, en aquell temps en poder dels anglesos. Va aconseguir en la campanya 1781 - 1782 la reconquesta de l'illa, en prendre el Castell de Sant Felip, baluard defensiu de la ciutat de Maó. Aquest mateix any de 1782, i en record de la victòria sobre els anglesos que van capitular lliurant l'illa de Menorca i la seva capital Maó, el rei Carles III, l'afavorí amb el títol de duc de Maó. A partir d'aquest moment es va fer anomenar "duc de Maó-Crillon", fent referència als dos títols (espanyol i francès) que posseïa.

## Ducs de Maó

| | Titular | Període |
| Creació per Carles III |||
| I | Louis Des Balbes de Berton de Crillon | 1782-1796 |
| II | Louis Alexandre Nolasque Félix Des Balbes | 1796-1806 |
| III | François Félix Dorothée Des Balbes | 1806-1820 |
| IV | Louis-Antoine-François de Paule Des Balbes | 1820-1832 |

## Història dels ducs de Maó

* Luis Berton de Balbé de Quiers, (1717-1796), I duc de Maó, duc de Crillon, a França. Va rebre de part del rei Carles III, àmplies possessions a l'illa de Puerto Rico, algunes d'elles van ser venudes per ell a altres nobles de l'illa i la resta va revertir a la Corona, per falta d'atenció i cultiu.

## Referències

* ↑ «Ducat de Maó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Edelmira Anglada Esteba

Edelmira, Adalmira o Adelmira Anglada i Esteba (Sant Feliu de Guíxols, 16 d'abril de 1888 - 1938) va ser una pianista, cantant i compositora catalana.
Fou alumna de piano de la compositora Ònia Farga i Pellicer a l'acadèmia que aquesta tenia a Sant Feliu de Guíxols, i sembla que la compositora i violinista l'encoratjà a dedicar-se la composició.
El 1911 va fer un concert a l'Ateneu de Barcelona, interpretant-hi al piano obres de Mozart, Bach, Albéniz, Liszt, Chopin i Ònia Farga, i la premsa de l'època en destacà la portentosa agilitat i un sentiment artístic molt refinat en interpretar les difícils composicions del programa. Havia participat en recitals de cant i, el 1904, en la interpretació de la sarsuela Marina al seu poble natal, en el marc d'una companyia d'aficionats.
L'any 1921 l'orquestra de l'Associació Catalana d'Artistes estrenà la seva obra per a orquestra Dues gloses de cançons populars per a orquestra i també eren obra seva les sardanes Amoreta, Perpetuïna i Recordança.

## Referències

* ↑ «Edelmira Anglada Esteba». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «Anunci del concert». La Vanguardia, 17-06-1911, pàg. 3.
* ↑ «Teló enlaire: un concert». L'Esquella de la Torratxa, 23-06-1911, pàg. 394 [Consulta: 28 març 2015].
* ↑ «Ressenya». La Vanguardia, 19-06-1911, pàg. 3.
* ↑ Bussot i Liñón, Gerard. El fet musical a Sant Feliu de Guíxols (1865-1965 i Apèndix). Sant Feliu de Guíxols: Setmanari l'Àncora, 1992 [Consulta: 28 març 2015].
* ↑ Dues glosses de cançons populars per a orquestra, 1921 [Consulta: 28 març 2015].
* ↑ «Adalmira Anglada i Esteba, al web "Boig per sardana"». [Consulta: 1r març 2014].