OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sparta

* No s'ha de confondre amb Esparta.
«Sparta» té aquests significats:
* Geografia:
** Sparta (Carolina del Nord)
** Sparta (Geòrgia)
** Sparta (Illinois)
** Sparta (Kentucky)
** Sparta (Missouri)
** Sparta (Ohio)
** Sparta (Tennessee)
** Sparta (Wisconsin)
** East Sparta, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
* Esport:
** AC Sparta Praha, club de futbol txec.
** Sparta Rotterdam, club de futbol neerlandès de la ciutat de Rotterdam.
* Altres:
** Sparta (motocicleta), fabricant de motocicletes i bicicletes holandès, Sparta B.V.
# François Régis

François Régis és el nom dels següents personatges:
* Sant Jean-François Régis, jesuïta francès, mort en 1640.
* Sant François-Régis Clet, prevere francès de la Congregació de la Missió, màrtir a la Xina en 1820.
# Freie Wähler

Freie Wähler, abreujat sovint com a FW (en català, Electors Lliures) és una associació de votants alemanya que es presenta a eleccions municipals, estatals, federals i europees, però no té l'estatus de partit polític.
El partit se situa en el centre o el centre-dreta de l'espectre polític, amb una ideologia localista i liberal-conservadora.
# Montbavin

Montbavin és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 36 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montbavin era de 36 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 8 eren parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 16 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 16 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montbavin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 22 persones, 14 eren actives i 8 eren inactives. Les 14 persones actives estaven ocupades(8 homes i 6 dones).. De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'informació i comunicació i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montbavin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montbavin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Càrtel

Un càrtel és un acord formal entre empreses del mateix sector amb l'objectiu de reduir o eliminar la competència en un determinat sector. Els càrtels solen estar encaminats a desenvolupar un control sobre la producció i la distribució de tal manera que, mitjançant la col·lusió de les empreses que el formen, tenen una estructura de mercat monopolistíc, obtenint un poder amb el qual obtenen els majors beneficis possibles en perjudici dels consumidors.
La diferència rau en el fet que els beneficis totals (que els màxims possibles d'aconseguir en el mercat) són repartits entre els productors. Les seves principals activitats se centren a fixar els preus, limitar l'oferta disponible, dividir el mercat i compartir els beneficis. En l'actualitat, el terme se sol aplicar als acords que regulen la competència en el comerç internacional. Un exemple clar és l'OPEP. Els defensors dels càrtels afirmen que aquests ajuden a estabilitzar els mercats, a reduir les despeses de producció, a eliminar aranzels elevats, a distribuir els beneficis equitativament i a beneficiar als consumidors.
Els seus detractors assenyalen que, quan no existeix competència, els preus són més alts i l'oferta menor. Avui dia es considera que els seus inconvenients són més grans que no pas els seus avantatges i sovint s'estableixen límits legals per a restringir el desenvolupament de nous càrtels.
# Octavi Sagitta

Octavi Sagitta (en llatí Octavius Sagitta) va ser un magistrat romà del segle i.
Va ser tribú de la plebs l'any 58. Va matar la seva amant Pòncia Postúmia perquè es va negar a casar-se amb ell després d'haver promès fer-ho. Acusat pel pare de la noia, va ser condemnat a deportatio in insulam (deportació a una illa), la pena més alta segons la Llei Cornelia de sicariis et veneficis. A la guerra civil de l'any 69, l'any dels quatre emperadors, que hi va haver a la mort de Neró, va poder tornar a Roma, però el 70 el càstig li va ser confirmat pel senat romà.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals XIII,44: Història IV,44
# Francesc Burgues

Francesc Burgues (Ciutat de Mallorca, segle XV-1551), procurador reial del Regne de Mallorca (1506-1551).
Va ser un enemic del lloctinent Miguel de Gurrea y Cerdan i n'aconseguí la seva destitució el 1517. Restaurat en el càrrec Gurrea, l'enfrontament va seguir. El 1521 Francesc Burgues va ser un dels oficials reials i membres de l'oligarquia urbana que no varen fer res per defensar el lloctinent Gurrea de la revolta dels menestrals i, al contrari, els encoratjaren i donaren suport. Tot i això, a partir de la carta de Carles I, signada a Worms, que posava la Germania fora de la legalitat, va fer que Burgues se separàs obertament del moviment. Ell la llegí davant Joan Crespí, instador del poble i del bé comú, el juliol de 1521, a la sala baixa del castell reial de l'Almudaina.
Com a castellà de la fortalesa de Santueri (Felanitx) fou requerit pels jurats per tal que no consentís que en el castell es duguessin a terme plans contra la Germania, ja que en cas contrari es podria dur a terme un atac agermanat. Finalment el castell fou assetjat.
El 1522 diversos cavallers i gentilhomes mallorquins li donaren diners en favor d'organitzar l'armada reial que s'estava preparant per atacar els agermanats a Mallorca. Un cop dominada la Germania va tenir un paper important en la repressió antiagermanada.

## Referències

* ↑ «Burgues, Francesc». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 291. ISBN 84-8661702-2.
# Sparks (Texas)

Sparks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2009 tenia 3.777 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparks tenia 2.974 habitants, 718 habitatges, i 654 famílies. La densitat de població era de 856,9 habitants per km².
Dels 718 habitatges en un 67,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,1% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 8,8% no eren unitats familiars. En el 7,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 42,8% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 13,5% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.964$ i la renda mediana per família de 24.286$. Els homes tenien una renda mediana de 15.897$ mentre que les dones 14.395$. La renda per capita de la població era de 6.068$. Aproximadament el 34,1% de les famílies i el 38% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Fronde

La Fronde (1648–1653) va ser una guerra civil a França, que va passar durant la guerra franco-espanyola que va començar el 1635. La paraula fronde significa fona, que els habitants de París van fer servir per trencar les finestres dels partidaris del cardenal Mazzarino. De vegades es tradueix com La Fronda.
El principal objectiu de la insurrecció no era revolucionari sinó protegir les antigues llibertats (liberties) de la invasió reial, defensar els drets establerts pels parlements francesos que eren tribunals d'apel·lació més que no pas cossos legislatius com sí que ho eren els parliaments anglesos, i especialment el Parlament de París per limitar el poder reial refusant registrar decrets. El moviment aviat degenerà en faccions.
La Fronde es va dividir en dues campanyes, la Fronda del Parlament i la Fronda dels Nobles. La Fronda del Parlament, va ser a continuació directa de la pau de Westphalia (1648) que va posar final a la Guerra dels Trenta Anys. Els nuclis de les bandes armades sota els líders aristocràtics que terroritzaven parts de França es van anar endurint en una generació de guerra a Alemanya on les tropes encara tendien a operar de manera autònoma. Lluís XIV, impressionat al principi del seu regnat per l'experiència de la Fronde, va reorganitzar l'exèrcit francès sota una jerarquia estricta els líders dels quals podien ser escollits o destituïts pel rei. La Fronde finalment va ocasionar la pèrdua de poder de l'aristocràcia territorial i l'emergència de la monarquia absoluta.
La revolta va acabar quan l'exèrcit reial va atacar als frondeurs de Lluís, Le Grand Condé el 2 de juliol de 1652 a la batalla de Faubourg Saint-Antoine amb l'esquena a les portes tancades de París, però, Anna Maria Lluïsa d'Orleans va convèncer els parisencs per obrir les portes, rebre l'exèrcit de Condé i girar els canons de la Bastilla als perseguidors. Un govern insurreccional va aparèixer a París i es va proclamar monsenyor general del regne. El cardenal Mazzarino, sentint que l'opinió pública estava sòlidament contra ell, va deixar de nou a França, i els burgesos de París, barallats amb els prínceps, van permetre al rei entrar a la ciutat el 21 d'octubre de 1652 i Mazzarino va tornar sense oposició al febrer de 1653.

## Referències

* ↑ Atkinson, Charles Francis. «Fronde, The». A: Encyclopædia Britannica (en anglès). 11a. Cambridge University Press, 1911, p. 247–249.

## Bibliografia

* Amable Guillaume Prosper Brugière, baron de Barante, Le Parlement de Paris et vie de M. Molé (Paris, 1859)
* James Breck Perkins, France under Richelieu and Mazarin (New York, 1888)
* Julia Pardoe, Louis XIV and the Court of France (1847; London, 1888)
* Memòries del cardenal de Retz
* George Stuart Gordon, The Fronde, (Oxford, 1905)
* Lettres du Cardinal Mazarin (París, 1878–1906)
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Richard Bonney, Society and Government in France under Richelieu and Mazarin, 1624–1661 1988 With 309 original documents
# Betsy Kjelsberg

Betzy Alexandra Kjelsberg (1 de novembre de 1866 – 3 d'octubre de 1950), nascuda amb el nom de Betzy Aleksandra Børresen, va ser una política noruega del Partit Liberal noruec: fou la primera dona a formar part del comitè, la primera dona noruega inspectora industrial des del 1910 fins al 1936, i membre del moviment feminista.

## Biografia

Kjelsberg va néixer a Svelvik, Vestfold. El seu pare era noruec i la seva mare escocesa. Un cop son pare va morir, la família es va traslladar a Drammen, on la mare de Betzy es va casar amb un mercader del poble. Això no obstant, va haver de tancar la botiga, i la família va haver de traslladar-se a Christiania (avui la ciutat rep el nom d'Oslo). Allà, va començar l'examen d'ingrés a la universitat, i fou una de les primeres dones a Noruega a iniciar-lo, però no el va poder acabar per culpa de l'economia familiar. Es va enamorar d'Oluf Fredrik Kjelsberg, un jurista, amb qui va tenir sis fills. Kjelsberg és la besàvia de Siv Jensen, líder del Partit del Progrés.
El 1883, va fundar el grup de debat Skuld. Kjelsberg també va crear les organitzacionas Kvinnelig Handelsstands forening (1894), Drammen Kvinnesaksforening (1896), amb les seves pròpies escoles de mestresses de casa, Salud Pública de Drammen (1899) i el Consell de Dones de Drammen (1903). Va ser cofundadora de l'Associació Noruega pels Drets de les Dones (1884), i l'Associació Nacional pel Sufragi Femení (1885), i també en va formar part. Més tard, va arribar a ser presidenta del Consell Nacional Noruec de Dones (1904). Des del 1926 fins al 1938, va ser vicepresidenta del Consell Internacional de Dones.

## Referències

* Åse Camilla Skaarer. «Còpia arxivada» (en norwegian). Stemmerett.no. Arxivat de l'original el 2007-08-03. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ Store Norske Leksikon. «Betzy Alexandra Kjelsberg» (en norwegian). nrk.no, 2000. [Consulta: 23 novembre 2007].
* 1 2 «NorgesLexi - Norsk politisk dokumentasjon på Internett!» (en norwegian). NorgesLexi. Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 23 novembre 2007].
* 1 2 Gunhild Ramm Reistad. «Còpia arxivada» (en norwegian). Norsk Kvinnesaksforening. Arxivat de l'original el 2008-09-26. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ Aurdal, Martine. Siv: portrett av en formann. Kagge forlag, 2006.

## Bibliografia

* Kjelsberg, Betzy Alexandra; Gunnar Jahn; Tove Mohr; Sigrid Stray. Kvinnens sosiale stilling. J.M. Stenersens forlag, 1935.
# Kevin Roldán

Ronny Kevin Roldán Velasco (Cali, Colòmbia, 8 de març de 1993), de nom artístic Kevin Roldán o Mr. KR, és un cantant colombià de hip-hop i reggaeton conegut per haver amenitzat la festa d'aniversari d'un jugador de futbol del Reial Madrid.

## Biografia

Va començar a cantar als 13 anys, al costat del seu cosí Andrés Durango, amb qui formà el duo Kevin y Crissin. El 2009 la seva cançó Macatraca aparegué a les llistes d'èxits de les ràdios locals i després va fer una gira per algunes ciutats del seu país. Després d'un parèntesi a la seva carrera, des de mitjan 2014 torna a cantar, i ho fa al costat d'artistes com Nicky Jam i Maluma, amb la productora Kapital Music. Fora de Colòmbia, el país on més èxit té és Espanya. La seva cançó més coneguda és Si no te enamoras.
És conegut perquè el 7 de febrer de 2015 va amenitzar la festa del 30è aniversari de Cristiano Ronaldo, un jugador de futbol del Reial Madrid, i després en va difondre les imatges. Cristiano Ronaldo va néixer un 5 de febrer, però va decidir celebrar el seu aniversari dos dies més tard, després del partit del seu equip al camp de l'Atlètic de Madrid. El partit va acabar amb una golejada local per quatre a zero. Després de la difusió de les fotos, aficionats del club de futbol i part de la plantilla s'enfadaren per la celebració després de la derrota. A la festa hi van participar també els jugadors Marcelo Vieira da Silva Júnior, Sami Khedira, Képler Laveran Lima Ferreira (Pepe), Fábio Alexandre da Silva Coentrão, Luka Modrić i James Rodríguez, els membres del cos tècnic Fernando Ruiz Hierro i Paul Clement i el delegat de l'equip Miguel Porlán Noguera (Chendo).
Durant les celebracions per haver guanyat les tres competicions més importants de la temporada 2014-2015 el jugador del Barcelona Gerard Piqué afirmà que "gràcies a Kevin Roldán tot va començar", referint-se als èxits que el Barcelona havia assolit i al mal any del Reial Madrid. Aquest fet donà un nou impuls a la popularitat del cantant.

## Referències

* 1 2 3 Ballesteros, Laura «Kevin Roldán, un talento local de talla internacional». El Pueblo. El Clavo, 2015 [Consulta: 9 febrer 2015].
* 1 2 3 Redacció «¿Quién es Kevin Roldán, el reggaetonero que animó el cumpleaños de Cristiano?». El Universal, 09-02-2015 [Consulta: 9 febrer 2015]. Arxivat 9 de febrer 2015 a Wayback Machine.
* ↑ Villar, Cote «Kevin Roldán, el cantante que 'traicionó' a Cristiano Ronaldo». El Mundo, 10-02-2015 [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ Redacció «La fiesta de cumpleaños de Cristiano Ronaldo crea polémica». El País, 08-02-2015 [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ Redacció «Piqué: "Gracias Kevin Roldán, contigo empezó todo"». La Vanguardia, 07-06-2015 [Consulta: 8 juny 2015].
# Càrrega útil (informàtica)

En informàtica i telecomunicacions, la càrrega útil (payload en anglès) és la part de les dades transmeses que és el missatge real previst. Les capçaleres i les metadades només s'envien per habilitar el lliurament de la càrrega útil.
En el context d'un virus informàtic o cuc, la càrrega útil és la part del programari maliciós que realitza accions malicioses.
El terme es pren en préstec de transport, on la càrrega útil es refereix a la part de la càrrega que paga el transport.
En xarxes d'ordinadors, les dades a transmetre són la càrrega útil. Gairebé sempre està encapsulat en algun tipus de format de fotograma, compost de bits d'enquadrament i una seqüència de verificació de fotogrames. Alguns exemples són trames Ethernet, trames de protocol punt a punt (PPP), trames de canal de fibra i trames de mòdem V.42.
En programació d'ordinadors, l'ús més comú del terme és en el context dels protocols de missatges, per diferenciar la sobrecàrrega del protocol de les dades reals. Per exemple, una resposta de servei web JSON pot ser: { "data": { "message": "Hola, món!" } } La corda Hola, món! és la càrrega útil del missatge JSON, mentre que la resta és la sobrecàrrega del protocol.

## Referències

* ↑ «payload» (en anglès). Pcmag.com, 01-12-1994. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Payload» (en anglès). Techterms.com. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «What is a Payload?» (en anglès). https://www.techtarget.com.+[Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Data Link Layer (Layer 2)» (en anglès). The TCP/IP Guide, 20-09-2005. [Consulta: 31 gener 2010].
# Líl·lia

Líl·lia, la sirena del Mediterrani, és una escultura creada per Antoni Delgado, que es troba a Sant Feliu de Guíxols. Fa 2,53 m d'alçada per 2,50 m. d'amplada i pesa 7.200 quilos.
Donat l'èxit del Festival Internacional del Film Amateur de la Costa Brava, els organitzadors varen decidir crear un símbol que identifiques aquesta activitat.
Per això, es va sol·licitar al dissenyador barcelonès Humà que fes el projecte i a l'escultor Antoni Delgado que la realitzes.
Aquesta escultura va esser batejada amb el nom de Líl·lia pel crític de cinema Miquel Porter Moix.
L'any 1977 es va inaugurar en el seu primer emplaçament en els jardins Juli Garreta. En principi, no fou ben rebuda, i va ser objecte de bretolades. Poc temps després, es va canviar d'emplaçament, col·locant-la en un altre lloc menys vistós, però més segur, com és la zona enjardinada de la pujada del promontori dels Guíxols.
Últimament es va elegir un nou emplaçament arran de l'obertura de la ronda de Ponent. En aquest punt, dona la benvinguda als visitants que arriben a Sant Feliu de Guíxols.

## Referències

* ↑ «Antoni Delgado i Oliveró». El Punt Avui, 04-03-2014. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ Borrell i Sabater, Miquel. Escultures a la via pública. Girona: Diputació de Girona, 2006, p. 195. ISBN 8495187-90-6.
* ↑ «ANTONI DELGADO MOR A ROMANYÀ», 08-03-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 octubre 2015].
# Francesc Caballer i Tarragó

Francesc Caballer i Tarragó (Barceloneta, 1926) és un dirigent veïnal català. De professió litògraf, va entrar a treballar en una impremta als 14 anys i va ser encarregat en diverses empreses d'arts gràfiques fins que es va jubilar.
Durant molts anys ha estat vinculat a les festes de la Barceloneta, primer com a caixer de la Comissió de Festes els anys setanta i després com a president durant tres anys, temps dels quals enyora l'envelat de la Festa Major. Actualment continua participant en l'organització dels actes festius del barri des del seu càrrec com a president del carrer de Sevilla des del 1990.
Els anys 1940 va incorporar-se al cor de l'Agrupació Coral Humorística Rossinyol, on va ser cantaire durant tres anys. De seguida va entrar a formar part de la Junta Directiva i durant mig segle va ser president de l'entitat (1953-2003), de la que n'és president honorífic. També ha presidit el grup coral Selectiu de Cantaires i durant l'any 2000 va ser vicepresident de la Coordinadora d'Agrupacions Corals de la Barceloneta.
Amb l'objectiu d'aconseguir un club futbolístic de categoria al barri, va fer revifar el ja desaparegut Club de Futbol Andrea Dòria, vinculat a l'ACH Rossinyol, i amb seu al carrer del mateix nom. Abans de la Guerra Civil, el club tenia categoria de juvenils i entrenava a la plaça de toros de la Barceloneta, a la qual anomenaven El Torín i que va ser enderrocada l'any 1944. El renaixement del club només va durar 4 anys, en què Francesc Caballer en va ser president. Però ja els anys vuitanta, Caballer va tornar a vincular-se al món esportiu assumint la presidència del FC Barceloneta. El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* (català) Biografia a la memòria de les Medalles d'Honor de 2006
# François Scheffer

François Scheffer (Ciutat de Luxemburg, 1 de juliol de 1766 - 9 de setembre de 1844) va ser un polític i jurista luxemburguès. Va ocupar el càrrec com a alcalde de la ciutat de Luxemburg durant quatre mandats, amb una tinència total de vint-i-un anys.
Scheffer es va casar amb Anne Barbe Marguerite Seyler. Junts van tenir quatre fills, tanmateix, els quatre van morir joves. A començaments de 1844 va ser nomenat Comandant de l'Orde de la Corona de roure. Hi ha un carrer a Limpertsberg en la Ciutat de Luxemburg que porta el nom de Scheffer (Allée Scheffer).

## Referències

* ↑ «Mémorial Législatif et Administratif du Grand-Duché de Luxembourg» (en luxemburguès). Verordnungs- und Verwaltungsblatt des Großherzogthums Luxemburg. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista d'alcaldes de la Ciutat de Luxemburg
# Garin (Alta Garona)

Garin és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.