OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mètode ab initio

Els mètodes ab initio són mètodes de química computacional basats en la química quàntica.

## Classes de màtodes
### Mètodes Hartree-Fok

* Hartree-Fok (HF)
* Hartree-Fok restringit a la capa oberta (Restricted Open-shell Hartree-Fok, ROHF)
* Hartree-Fok no restringit (Unrestricted Hartree-Fok, UHF)

### Mètodes post-Hartree-Fok

* Teoria de la pertorbació de Møller-Plesset (MPn)
* Interacció de configuració (CI)
* Clúster acoblat (CC)
* Interacció de configuració quadràtica (Quadratic configuration interaction, QCI)
* Mètodes compostos de química quàntica
# Colibrí amazília de Wagner

El colibrí amazília de Wagner (Amazilia wagneri) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos oberts i garrigues del sud d'Oaxaca, a Mèxic.

## Referències

* ↑ Peterson, Andrew; Navarro-Sigüenza, Adolfo «A new taxon in the Amazilia viridifrons complex of southern Mexico». Proceedings of the Biological Society of Washington, 113, 2000, pàg. 864-870.
* ↑ el Hoyo, J.; Collar, N.; Kirwan, G.M.; Boesman, P. «Cinnamon-sided Hummingbird (Amazilia wagneri)». A: Handbook of the Birds of the World Alive (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions, 2018.
# Colorado Classic

La Colorado Classic és una cursa ciclista que es disputava anualment a l'estat del Colorado, als Estats Units. La primera edició es disputà el 2017 prenent el relleu de l'antic Tour del Colorado.
Des del primer moment la cursa s'integrà al calendari de l'UCI Amèrica Tour. El 2019 la cursa passà a ser femenina.

## Palmarès masculí

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Manuel Senni | Serghei Tvetcov | Alex Howes |
| 2018 | Gavin Mannion | Serghei Tvetcov | Hugh Carthy |

## Palmarès femení

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2019 | Chloé Dygert | Brodie Chapman | Omer Shapira |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* ↑ «The Colorado Classic will bring international, national and local cyclists to the RiNo Art District to celebrate cycling». denverite.com, 01-08-2017 [Consulta: 14 agost 2017]. Arxivat 7 August 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «2019 Colorado Classic becomes women's-only pro cycling race». Arxivat de l'original el 7 de maig 2019. [Consulta: 7 maig 2019].

## Enllaços externs

* Colorado Classic - Lloc web oficial
# Monswiller

Monswiller (en alsacià Munswiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2006 tenia 2.173 habitants. Limita al nord-oest amb Ottersthal, al nord amb Eckartswiller i Saint-Jean-Saverne, al nord-est amb Steinbourg, a l'oest amb Saverne i al sud-est amb Waldolwisheim.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.454 | 1.506 | 1.760 | 1.779 | 1.757 | 1.800 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Kaetzel | |
# Comburent

Es denomina comburent la substància que participa en la combustió. El comburent oxida el combustible i aquest redueix el comburent. Així doncs, el comburent és l'agent oxidant (es redueix) mentre que el combustible és el reductor (s'oxida). Un comburent típic és l'aire o l'oxigen contingut en aquest, de totes maneres també té altres compostos químics que poden obrar com a comburents com és el cas del fluor (F₂) o en menor mesura el clor (Cl₂). Aquest terme s'usa per extensió a qualsevol mitjà en el qual és possible la ignició o combustió, essent un dels costats del diagrama d'Ostwald.
Com per exemple: Pólvora dins d'un cartutx, fluor...

## Oxigen

El comburent per antonomàsia és l'oxigen, sovint es troba en l'aire amb una concentració percentual en volum aproximada del 21%. Tots els comburents tenen en la seva composició oxigen disponible, ja sigui en forma d'oxigen molecular (O₂), com a ozó (O₃) o diversos òxids (KNO₃) o oxoàcids que cedeixen l'oxigen en el moment de la combustió. Perquè es produeixi la combustió és necessària la presència d'una proporció mínima d'oxigen, que per regla general va de 5% fins a 15%. En situacions on no existeix oxigen atmosfèric, o on es desitja una combustió forta i molt energètica, es pot usar oxigen gasós o líquid, com és en el cas dels coets usats en els transbordadors especials, o bé diversos tipus de comburents compostos. Per exemple en la combustió de la pólvora dins d'un cartutx, l'oxigen és aportat per una sal d'un oxoàcid, tal com el nitrat de potassi o el clorat potassi. I en entrar en contacte amb altres originen una reacció fortament exotèrmica.

## Propietats del comburent

Per a les combustions controlades i tan completes com sigui possible és necessari tenir en compte diferents variables que entre en la combustió, així doncs cal definir prèviament alguns conceptes relacionats amb el comburent, suposant que aquest és l'oxigen de l'aire:
Aire teòric o requerit: és la quantitat d'aire que conté l'oxigen teòric.
Oxigen teòric: són els mols (procés intermitent) o la velocitat del flux molar (procés continu) d'oxigen que es necessiten per a efectuar la combustió completa del combustible en el reactor, suposant que tot el carboni del combustible s'oxida per a formar CO₂ i H₂O.
Excés d'aire: és la quantitat d'aire en excés respecte al teòric o requerit para una combustió completa. Per al seu càlcul es poden utilitzar les següents expressions:
% d'excés d'aire = (O₂ que entra al procés - O₂ requerit) / O₂ requerit x 100
% d'excés d'aire = O₂ d'excés / (O₂ d'entrada - O₂ d'excés) x 100
Pels càlculs d'aire teòric i aire en excés cal tenir clar els següents conceptes:
a) L'aire teòric requerit per a cremar una certa quantitat de combustible no depèn de la quantitat que realment es crema. El combustible pot reaccionar parcialment i pot cremar-se parcialment per formar CO i CO₂ però l'aire teòric és aquell que es requeriria per a reaccionar amb tot el combustible per formar només CO₂.
b) La valor del percentatge d'aire en excés depèn només de l'aire teòric i de la velocitat d'alimentació d'aire i no de quant O₂ es consumeix en el reactor.

## Vegeu també

* Combustible
* Combustió
# Mário Rui

Mário Rui Silva Duarte (Sines, Portugal, 27 de maig de 1991) és un futbolista portuguès que juga com a lateral esquerre al SSC Nàpols de la Serie A italiana. És internacional amb la selecció de Portugal.

## Trajectòria

Rui va començar a jugar a futbol al Vasco da Gama Atlético Clube. Posteriorment es va formar a les categories inferiors del Sporting CP, del València CF i del Benfica. El 2011 va fitxar pel Parma FC italià, però va ser cedit el mateix any a l'A.S. Gubbio 1910, i la temporada següent al Spezia Calcio. El 2013 va fitxar per l'Empoli FC de la Serie B italiana, equip amb el qual ascendiria la mateixa temporada a la Serie A. El 2016 va ser cedit a l'AS Roma de la Serie A, equip pel qual acabaria fitxant l'any següent, però l'equip romà el va cedir el mateix any al SCC Nàpols.
Rui ha estat internacional amb la selecció de Portugal en les categories juvenils i amb l'absoluta. Va disputar la Copa del Món sub20 2011, i amb l'absoluta, la Copa del Món 2018.

## Palmarès
### SSC Napoli

* 1 Serie A: 2022-23
* 1 Copa italiana: 2019-20

### Selecció portuguesa

* 1 Lliga de les Nacions de la UEFA: 2018-19

## Referències

* ↑ «Mário Rui» (en portuguès). Mais Futebol. [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «2018 FIFA World Cup Russia – List of Players». FIFA, 04-06-2018. Arxivat de l'original el 12 d'agost 2018. [Consulta: 19 juny 2018].
* ↑ «Mario Rui ci siamo oggi firma il terzino» (en italià). La Nazione, 23-06-2013. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «El Nápoles incorpora al lateral portugués Mario Rui» (en castellà). Marca, 13-07-2017. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «MARIO RUI - Profile» (en anglès). FIFA, 2018. Arxivat de l'original el 24 de juny 2018. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «Mário Rui - Profile» (en anglès). transfermarkt.de. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «El Nàpols, campió de Lliga 33 anys després: primer Scudetto post-Maradona». CCMA, 04-05-2023. [Consulta: 6 maig 2023].

## Enllaços externs

* Mário Rui, fitxa a ForaDeJogo
* Estadístiques amb Portugal (portuguès)
# Club Balonmán Cangas

El Club Balonmano Cangas és un equip d'handbol de la localitat gallega de Cangas do Morrazo. La temporada 2009/10 el CB Cangas disputarà la Lliga ASOBAL després d'haver ascendit la temporada anterior de la Divisió de Plata d'Handbol.
El club es fundà l'any 1961 i fins a la temporada 1994/95 no aconseguí ascendir a la Lliga ASOBAL, on es mantindria durant 11 temporades consecutives, consumant-se el descens a la Divisió de Plata en finalitzar la temporada 2005/06. Després de 3 anys a la segona divisió estatal d'handbol, el CB Cangas ha aconseguit retornar per la temporada 2009/10 a la màxima categoria.
El CB Cangas disputa els seus partits com a local al Pavelló Poliesportiu d'O Gatañal, amb una capacitat per 2500 espectadors.
# Club Balonmano Elche

El Club Balonmano Elche, també CB Elche, és un equip d'handbol de la ciutat d'Elx fundat l'any 1958. Tant l'equip femení com el masculí, per motius de patrocini, competeixen amb el nom d'AtticGo Balonmano Elche. Actualment l'equip femenií juga a la Divisió d'Honor i l'equip masculí a primera nacional (2023).

## Història

L'any 1958 es va fundar el Club Balonmano Elche.
L'equip femení ha estat el que més vegades ha jugat a la màxima divisió de la seva categoria i, a la temporada 2021-22 va aconseguir els seus primers títols, la Copa de la Reina d'handbol i la Supercopa d'Espanya. A més, ha estat un parell de vegades subcampió de lliga (2012–13 i 2019–20).
Durant molts anys, gràcies a un acord amb els col·legis salesians d'Elx, els Salesians San Rafael i els Salesians San José Artesano, l'equip escolar formava part de l'estructura organitzativa de l'handbol d'Elx. L'any 2021 el CD Salesians d'Elx es va escindir organitzativament del club i va abocar l'equip sènior a reorganitzar els seus equips de base.
A la temporada 2022 el club va deixar el Pavelló Municipal Zoilo Martín de la Sierra (antic Carrús), on hi va jugar durant 30 anys, pel Pavelló Municipal Esperanza Lag per potenciar l'arribada de patrocinadors i millorar les retransmissions de televisió.

## Palmarès

* 1 Copa de la Reina: 2021.
* 1 Supercopa d'Espanya femenina: 2022.
* 2 Subcampionats de la Divisió de Honor femenina: 2013 i 2020.

## Premis i reconeixements

* Millor Club Esportiu de la Província de 2013 (finalista el 2012) en els Premis Esportius Provincials de la Diputació d'Alacant.

## Referències

* ↑ «Atticgo será el patrocinador principal del Club Balonmano Elche» (en castellà). Onda Cero. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «El Elche levanta la primera Copa de la Reina de su historia» (en castellà). Marca, 23-05-2021. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «Balonmano Elche femenino, Campeón de la Copa de la Reina y de la Supercopa: Un equipo de guerreras sobre la cancha» (en castellà). La Información, 15-01-2022. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «El CD Salesianos Elche nace para gestionar a todos sus equipos de voleibol y balonmano» (en castellà). Onda Cero. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «"Carrús no cumple los requisitos mínimos necesarios para el Club, patrocinadores y la tele"» (en castellà). Onda Cero. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «PREMIOS DEPORTIVOS PROVINCIALES» (en castellà). Diputació d'Alacant. [Consulta: 21 maig 2023].
# Muntanyes Blaves d'Austràlia

Les Muntanyes Blaves (Blue Mountains) és un altiplà disseccionat de Nova Gal·les del Sud a Austràlia Aquesta regió limita amb l'àrea metropolitana de Sydney. Oficialment els seus límits són els rius Nepean i Hawkesbury, a l'est, i el riu Coxs i el llac Burragorang, a l'oest i el sud, mentre que al nord limita amb el riu Wolgan i el riu Colo. Geològicament està situada a la part central de la Conca de Sydney.
Quan els europeus van arribar a la zona de les Muntanyes Blaves els aborígens ja les habitaven des de feia mil·lennis per l'ètnia Gandangara i els Darug.
Forma part de les Serralades Australianes on hi ha un gran nombre de cims al voltant dels 1000 metres d'altitud. El més alt fa 1189 m.
Des de l'any 2000 forma part del patrimoni immaterial de la humanitat per la UNESCO.

## Referències

* ↑ McGinley, Mark. «Greater Blue Mountains Area». The Encyclopedia of Earth, 2009. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Sydney Basin bioregion». Bioregional Assessments. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Johnson, Dianne. Lighting the Way: Reconciliation Stories (en anglès). Federation Press, 2002. ISBN 978-1-86287-427-5.
* ↑ Rickwood, Peter «The Blue Mountains, where are they ?». Blue Mountains History Journal, 2012.
* ↑ «Greater Blue Mountains Area» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 3 desembre 2023].

## Vegeu també

* Parc Nacional de les Blue Mountains

## Enllaços externs

* Official Blue Mountains National Park website
* Visitor's Guide to the Blue Mountains – Visit NSW
# Narcissus fernandesii

Narcissus fernandesii és una planta geòfita bulbosa que creix en herbassars humits a la Mediterrània Occidental. Pot arribar fins als 20-25 cm d'alçada i floreix cap a finals d'hivern, principis de primavera. Pertany a la família de les amaril·lidàcies i a la serra nord de Sevilla se'ls coneix com a candeleros. Com totes les espècies de Narcissus presenten escap, el qual és un peduncle florífer llarg i sense fulles, especialment dit del que arrenca d'un bulb o rizoma. L'espata, òrgan d'origen foliar que envolta l'espàdix (espiga de flors), de 25 a 40 mm de marges soldats fins a la meitat. Les flors són suberectes i de color groc. L'ovari és ínfer i el fruit que es forma és una càpsula.
És considerada una espècie vulnerable per la Junta d'Andalusia i la UICN. En general, és una espècie amb una àrea de distribució àmplia que presenta diverses poblacions molt extenses però que tenen com a major risc l'extensió dels cultius d'oliveres. En compartir gran part de l'àrea de distribució amb aquests cultius, fa que aquesta espècie de Narcissus es pugui veure amenaçada. D'altra banda, algunes poblacions d'aquesta espècie que es troben a prop de nuclis urbans en expansió poden veure amenaçada la seva supervivència.
És un endemisme ibèric, que es distribueix per les províncies de Badajoz, Ciudad Real, Sevilla, Còrdova i Jaén; també a Portugal. A Andalusia habita a la Sierra Norte de Sevilla, Vall del Guadalquivir i la Subbètica cordovesa. El seu límit altitudinal es troba als 700 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ «Narcissus jonquilla var. henriquesii a EOL» (en anglès). [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ «Narcissus jonquilla var. henriquesii a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ «Narcissus fernandesii» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ http://www.diccionari.cat/lexicx.jsp?GECART=0163362
* ↑ http://www.florasilvestre.es/mediterranea/Amaryllidaceae/Narcissus_fernandesii.htm

## Bibliografia

* «Narcissus assoanus». Germplasm Resources Information Network.
* «Rushleaf jonquil». uBio.
* Brickell, Christopher. Gardener's Encyclopedia of Plants & Flowers. Colour Library Books, 1996, p. 518. ISBN 1-85833-472-1.
# Coendou roosmalenorum

Coendou roosmalenorum és un porc espí del Nou Món del grup Coendou vestitus, dins del gènere Coendou. Viu a les selves d'ambdós costats del riu Madeira al Brasil. Fou anomenat en honor de Marc i Tomas van Roosmalen, que el capturaren juntament amb altres noves espècies de mamífers, com ara Mico humilis, Callicebus bernhardi i Callicebus stephennashi.
C. roosmalenorum és més petit que altres espècies del grup C. vestitus, amb la cua llarga, un pelatge llarg que no és espinós a la panxa i una combinació única de característiques cranials i dentals.

## Referències

* ↑ Roach, N.; Naylor, L. «Coendou roosmalenorum» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. UICN, 2016, 2016, pàg. e.T136518A22214051. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-2.RLTS.T136518A22214051.en [Consulta: 3 desembre 2016].
# Coendou melanurus

Coendou melanurus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels porcs espins del Nou Món. Viu al Brasil, la Guaiana Francesa, la Guaiana, Surinam i Veneçuela. Es tracta d'un animal nocturn i arborícola que s'alimenta de fruita, conreus i pupes de formiga. El seu hàbitat natural són els boscos primaris i secundaris. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, encara que se la caça en alguns llocs.

## Referències

* ↑ Catzeflis, F.; Langguth, A. Coendou melanurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 juliol 2015.
# MuseScore

MuseScore és un programa de notació musical per a Linux, Mac OS X i Microsoft Windows. Es tracta d'un editor WYSIWYG (el que veus és el que aconseguiràs), amb suport complet per reproduir partitures i importar o exportar MusicXML i fitxers MIDI estàndard. Té suport per notació de percussió, així com impressió directa des del programa. MuseScore és programari lliure publicat sota la llicència Pública General de GNU.
El programa té una interfície d'usuari neta, amb una ràpida entrada de notes en edició similar a l'ingrés ràpid de notes que tenen altres programes comercials de notació musical, com Finale i Sibelius.

## Funcionalitats

MuseScore pot importar i exportar molts formats musicals, incloent MIDI i MusicXML, així com importar arxius dels programes comercials d'arranjaments musicals Band-in-a-Box, Capella i Overture. Pot generar documents PDF, SVG o PNG, o alternativament, la música pot ser exportada a LilyPond per a realitzar arranjaments posteriors. La sortida d'àudio pot ser a WAV, Ogg o FLAC.

## Desenvolupament

MuseScore està basat en el codi de MusE, un seqüenciador midi per a Linux. El 2002, Werner Schweid decidí «treure les capacitats de notació musical del seqüenciat Muse i reescriure'l com un editor de notació autocontingut». La reescriptura està basada en la biblioteca Qt.

## Referències

* ↑ Dave Phillips: «At the sounding edge: music notation programari, the final installment » a la revista Linux Journal, 6 d'abril de 2006.

## Vegeu també

* LilyPond
* Notació musical

## Enllaços externs

* musescore.org/ca Pàgina oficial de MuseScore
* Curs d'edició de partitures amb MuseScore Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine. (castellà)
# Concili de Constantinoble II

El segon concili de Constantinoble, celebrat del 5 de maig al 2 de juny del 553, és la cinquena reunió ecumènica de l'església antiga. Volia condemnar el monofisisme, però no va evitar una ruptura interna dels creients.

## Contingut del concili

L'objectiu del concili era la condemna del monofisisme, que Justinià I temia que acabés en un cisma entre els cristians. Aquesta condemna es va centrar a considerar heretgia els escrits anomenats com "tres capítols" que en un primer moment el Papa Vigili I havia acceptat. La polèmica d'un pontífex recolzant anatemes va forçar la convocatòria urgent del concili i l'amenaça de detenció indefinida del Papa, qui va acabar signant la condemna.
Els anatemes es van concretar en 14 proposicions, és a dir, seria excomunicat qui no acceptés que:
* La natura divina té tres persones
* Jesús té dos naixements, un immaterial i l'altre de la Verge Maria
* Jesús ha fet miracles i és el mateix Déu
* Dins Jesús, la carn està unida al Verb diví (logos)
* Cal adorar les dues natures de Crist
* Maria és realment la mare de Jesús
* Les dues natures de Crist són inseparables
* Les dues natures formen part de la mateixa persona
* No es pot separar aquestes natures en l'adoració ni proposar dues adoracions diferents segons l'aspecte venerat
* Jesús-Déu va ser crucificat i morí pel patiment
* Els heretges Orígenes, Arri, Macedoni i els seus seguidors són motiu de condemna
* No es pot defensar els heretges
* No es pot seguir els escrits dels «tres capítols»
* No es pot defensar o creure en el contingut d'aquests escrits

## Referències

* 1 2 «concili II de Constantinoble». GEC. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Museu de Londres

El Museu de Londres (en anglès, Museum of London) és un museu de ciutat que documenta la història de la capital del Regne Unit des de la prehistòria fins a l'època contemporània.
Es troba a la Ciutat de Londres, prop del Barbican Centre i formant part del complex Barbican Estate, un conjunt d'edificis planejat entre els anys 60 i 70 del segle xx amb la finalitat de rehabilitar aquest sector de la ciutat, que havia estat molt afectat pels bombardejos aeris de la Segona Guerra Mundial.
A més d'aquesta seu central, té una subseu anomenada Museum of London Docklands i un important arxiu arqueològic.
El museu de Londres depèn conjuntament de la Ciutat de Londres i de l'Autoritat del Gran Londres.
Les seves col·leccions consten d'uns set milions d'objectes, cosa que permet considerar-la la col·lecció d'història urbana i arqueologia més important del món.
L'any 2015, el museu va anunciar plans per traslladar-se de la seu actual a Barbican a una nova seu situada a l'antic Mercat de Smithfield, en rehabilitació. La previsió és completar el trasllat l'any 2021.

## Referències

* ↑ «Museum of London Docklands | Free museum in London». [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Museum of London awarded Largest archaeological archive title» (en anglès), 14-04-2012. [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ Waite, Richard. «Museum of London's £250m+ move to Smithfield: ‘It’s like a giant game of Tetris'» (en anglès). [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ Hopkirk2019-09-24T05:00:00+01:00, Elizabeth. «Winner of Museum of London's Smithfield design competition revealed» (en anglès). [Consulta: 26 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial (en anglès)
# Consell Assessor Europeu de Recerca

El Consell Assessor Europeu de Recerca (EURAB) és el comitè consultiu de recerca europea. És un comitè d'alt nivell, independent, creat per la Comissió Europea per assessorar en el disseny i la posada en pràctica de la política de recerca de la Unió Europea. EURAB consta de 45 experts de països d'UE i de fora de la UE. EURAB centra el seu objectiu en la realització de l'àrea de recerca europea i l'ús dels instruments de la política com ara els programes de base de la IDT de la comunitat. EURAB aconsella i opina sobre temes específics, que publiquen a petició de la Comissió o per pròpia iniciativa. El Consell té llibertat per cooperar amb les organitzacions i les institucions interessades en la recerca europea, crear grups de treball en temes específics i consultar amb altres experts que podrien enriquir la seva reflexió. Horst Soboll és l'actual director d'EURAB, estant des de 2001 a 2005 Helga Nowotny.

## Referències

* ↑ «CORDIS | European Commission». [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «EURAB | De Madrid a Europa». [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «CORDIS | European Commission». [Consulta: 15 juliol 2019].

## Vegeu també

* Comissari Europeu de Recerca, Innovació i Ciència
# Consell Autònom del Districte de Garo Hills

El Consell Autònom del Districte de Garo Hills (Garo Hills Autonomous District Council), inicialment anomenat Consell del Districte de Garo Hills (Garo Hills District Council) és una entitat autònoma de Meghalaya per les terres habitades pels garos.
Va ser creat el 1952 amaparat en la setxa disposició de la constitució, que s'aplicava llavors Assam (després Assam i Meghalaya). Inicialment era un consell per qüestions tribals dels garos que va adquirir autonomia. Quan el districte de Garo Hills es va dividir en tres, la jurisdicció del consell es va mantenir sobre tota l'àrea de les muntanyes Garo.
El Comité del consell està encapçalat per un cap executiu amb dos subcaps executius a les seves ordes. Les seves competències són: boscos, obres públiques, taxes i recaptació, justicia, transports i educació. Una cambra electe està encapçalada per un president i un vicepresident.
L'octubre de 2008 el Consell de Voluntaris Nacionals Achik (Achik National Volunteers Council, ANVC), que el 2003 havia signat un alto el foc amb el govern, va presentar una proposta per l'establiment d'un districte autònom amb més poders i amb fons aportats directament pel govern central, amb autoritat sobre tres districtes i que s'anomenaria Garoland Autonomous Council. La proposta seguia al rebuig a concedir la creació d'un estat separat de Garoland o Achikland.

## Referències

* Administració Arxivat 2009-07-16 a Wayback Machine.