OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zircó

* No s'ha de confondre amb diòxid de zirconi.
El zircó és un mineral que pertany a la classe dels silicats (nesosilicats). La seva fórmula química és ZrSiO₄. Gairebé sempre conté entre un 1% i un 4% d'hafni. L'estructura de cristal·lització del zircó és tetragonal. El color natural del zircó varia entre groc-daurat, vermell, marró, verd o incolor. Els exemplars incolors que presenten qualitat de gemma són un substitut popular del diamant. Es considera el mineral més antic de la Terra.
El zircó acostuma a contenir traces d'urani, tori i plom i, al sobreviure molt bé al procés geològic, conté un ric registre de processos geològics i pot servir per datar amb gran precisió. El descobriment de zircons a l'illa Maurici van servir per confirmar el descobriment del continent Maurícia, una part de la desintegració del supercontinent Gondwana que va tenir lloc fa 200 milions d'anys i que va donar lloc a la formació d'Àfrica, l'Índia, Austràlia, Sud-amèrica i l'Antàrtida.
Als territoris de parla catalana s'ha trobat zircó al Cap de Creus, a la localitat de Cadaqués (Alt Empordà, Girona), a Balaguer (Noguera, Lleida), a Arsèguel (Alt Urgell, Lleida), a Vimbodí (Conca de Barberà, Tarragona), a Sant Jaume d'Enveja (Montsià, Tarragona), a la pedrera Los Arenales (Torás, Castelló), i als següents indrets de la Catalunya Nord: al massís de l'Agly, a Argelers de la Marenda, a Cotlliure, a Cornellà de la Ribera, a El Barcarès, a Prats de Molló-la Presta, a Sant Feliu d'Avall i a Santa Maria la Mar.

## Etimologia

El nom en deriva probablement de la paraula àrab zarqun que significa ‘cinabri’ o de la paraula persa zargun, ‘daurat’. El zircó groguenc, incolor o fumat s'anomena «jargó». El nom «jacint» solia emprar-se per les pedres roig-marronoses. (Anglès jargoon; francès jargon; castellà jergón; portuguès jargoon)

## Referències

* ↑ «Zircon» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ Duarte, Clara «Troben un nou continent sota l'illa Maurici». Sapiens.cat, 02-02-2017 [Consulta: 2 febrer 2017].
* ↑ Font, Joan «Zircó, brookita i anatasa d'Arsèguel, Alt Urgell, Lleida». Infominer, 67, 2016, pàg. 4.
* ↑ «Merriam Webster Dictionary» (en anglès). Merriam-Webster. [Consulta: 7 octubre 2018].
* ↑ «Dictionnaire-Sensagent» (en francès). Sensagent : Encyclopédie en ligne. [Consulta: 7 octubre 2018].
* ↑ «Ecu-Red» (en castellà). Enciclopèdia col·laborativa en línia. [Consulta: 7 octubre 2018].
* ↑ Gems and Gemstones: Timeless Natural Beauty of the Mineral World (en anglès). 2009. University of Chicago Press, p. 166 de 369. ISBN 9780226305110.
* ↑ Diccionario de la lengua española (en castellà). 23. Espasa. ISBN 978-84-670-4189-7.
* ↑ «CATEGORIA GRAMATICAL DE ZIRCÃO» (en portuguès). Educalingo. [Consulta: 7 octubre 2018].

## Vegeu també

* Zircaloy, aliatge de zirconi dissenyat per fer certs elements de les centrals nuclears.
* Zircònia o diòxid de zirconi cúbic, obtingut artificialment per a fer gemmes.
# Neoperla paucispinosa

Neoperla paucispinosa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia: Borneo.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1986. Aquatic Insects 8(1):41.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Bornean species of the stonefly genus Neoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Tova (desambiguació)

«Tova» té aquests significats:
* Tova, femení de «tou», que no té prou duresa.
** Aigua tova, pobra en calci o magnesi, per contraposició a l'aigua dura.
** Soldadura tova, soldadura feta en un punt de fusió baix.
* Construcció:
** Tova, maó fet de fang i palla, un dels materials de construcció més antics de la humanitat.
* Geologia:
** Tova calcària, un tipus de roca sedimentària molt porosa.
** Tova volcànica, o tuf, roca volcànica també de caràcter porós.
Viccionari
# Javier Aizpurua

Javier Aizpurua (Donostia, 1971) és un científic i físic basc.
Aizpurua lidera el "Grup de Teoria de Nanofotònica" del Centre de Física de Materials (CFM) i del "Donostia Internacional Physics Center" (DIPC), i compagina la seva activitat investigadora amb la direcció científica del CFM, centre mixt de la Universitat del País Basc (UPV/EHU) i el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC), reconegut com a centre d'excel·lència BERC (Basic Excellence Research Center) pel Govern Basc. Javier Aizpurua, figura entre els científics més citats del món, segons la llista oficial que recentment ha publicat Clarivate Analytics. El treball d'Aizpurua, centrat en l'estudi de la interacció entre la llum i els nanomaterials. Ha recopilat més de 14.700 referències als seus articles i prop de 20 obres en l'1% de les citacions en els últims 10 anys. Aizpurua és l'únic membre de la Universitat del País Basc (UPV/EHU) inclòs a aquesta llista de científics més influents.
Després de llicenciar-se en Ciències Físiques a Saragossa, el Govern basc li va concedir una beca que li va permetre escriure la seva tesi al departament de Física de Materials de l'Escola de Química. La seva tesi, titulada "El microscopio electrónico", fou una descripció teòrica de la pèrdua d'energia dels electrons ràpids davant del microscopi electrònic. Després de l'aprovació, Aizpurua va iniciar algunes incursions a l'estranger, amb el suport del programa de beques. Durant una breu etapa treballà al laboratori Cavendish de la Universitat de Cambridge, on es va descobrir l'electró per primer cop fa més d'un segle, i dos anys més a la Universitat de Tecnologia Chalmers de Suècia, on va treballar com a investigador postdoctoral en un projecte finançat per la Comissió Europea, que va involucrar sis instituts, destinat a descriure les interaccions electromagnètiques en el microscopi de túnel d'escaneig. Això li va donar l'oportunitat de viatjar per tot Europa durant dos anys i col·laborar amb grups d'universitats irlandeses de Belfast i Dublín, la Universitat de Kiel a Alemanya, la Universitat Holandesa de Nijmegen i la Universitat de Marsella a França, entre d'altres. Després es traslladà als Estats Units, on va treballar amb un grup d'experts en nanofotònica i nanoòptica dirigits pel doctor Bryant a l'Institut Nacional de Normes i Tecnologia (NIST) de Washington DC, una agència federal dedicada a la promoció de mesures, estàndards i tecnologia. Va acabar estant-hi tres anys.

## Referències

* 1 2 «El director del CFM, Javier Aizpurua, en la lista mundial de los investigadores más citados». Europa Press, 26-12-2017 [Consulta: 16 desembre 2019].
* 1 2 «El director del CFM, Javier Aizpurua, entra en la lista mundial de los investigadores más citados». 20 Minutos, 26-12-2017 [Consulta: 16 desembre 2019].
* ↑ «“Siete investigadores de centros vascos, entre los científicos más influyentes a nivel mundial”». BC3 Basque Centre for Climate Change. Excelencia María de Maeztu, 27-11-2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ «Euskal Zinentzilari Berriak: Javier Aizpurua». Euskal etxeak - Gaurko Gaiak: current events, Núm. 69, 2005, pàg. 8 [Consulta: 17 desembre 2019].
# Zhang Gaoli

En xinès Zhang es el cognom i Gaoli el nom.
Zhang Gaoli (en xinès: 张高丽) (1946 Jinjiang), polític xinès, es el primer dels quatre viceprimers Ministres del govern de la Xina (2017).

## Biografia

Va néixer el novembre de 1946 a Jinjiang, província de Fujian a la costa est de la Xina en una família humil on el seu pare va morir quan Zhang només tenia 10 anys i la seva mare va haver de mantenir una família amb cinc fills. Va estudiar a l'escola Qiaosheng de Jingjiang, però durant la Revolució Cultural la seva escolarització va quedar suspesa; més tard va poder estudiar i obtenir la titulació de Diplomat en Ciències Estadístiques pel Departament d'Economia de la Universitat de Xiamen.
Es va unir al Partit Comunista Xinès l'any 1973 i va ser Secretari General de la Lliga de la Joventut Comunista de la Xina.
Una part de la seva carrera professional i política l'ha desenvolupat dins l'empresa "Guandong Maoming Petroleum Company" de Canton dependent del Ministeri del Petroli, Inicialment com a tècnic en el departament de logística (1970-1971) i posteriorment en diferents llocs de gestió, fins a ocupar el lloc de director i també com a secretari del comitè del Partit (1971-1985).
Després de la seva amplia estada a la companyia Maoming Petroleum, Zhang ha ocupat càrrecs polítics en diverses províncies xineses. L'any 1985 va ser nomenat responsable de la Comissió econòmica de la província de Guangdong. En aquesta província va ocupar el càrrec de governador entre 1988 fins al 1997. De Guangdong va passar a Shenzhen com a Secretari del Partit (1997-2001), després a Shandong com a governador, i el 2007 responsable polític de la municipalitat autònoma de Tianjin.
A Zhang se'l ha situat dins el grup de polítics propers a Jiang Zemin, partidaris de reformes econòmiques i de l'economia de mercat sota el control del Partit però sense massa implicacions polítiques.
Entre els anys 2012 i 2017 ha estat membre del Comitè Permanent del Buró Polític del Partit Comunista de la Xina.
Al novembre de 2021, la tenista xinesa Peng Shuai va realitzar una acusació d'abús sexual contra Zhang en una declaració al portal Weibo. El seu post va ser censurat en tractar-se de la primera acusació contra un dels líders xinesos.

## Referències

* 1 2 3 Danjou, François. «Dirigeant nommé par le 18`2 Congrès. Zhang Gaoli» (en francès). [Consulta: novembre 2017].
* 1 2 «A Look at the New Chinese Communist Party Leaders: Zhang Gaoli.» (en anglès), 15-11-2012. [Consulta: novembre 2017].
* 1 2 «The State Council. The People´s Republic of China. Zhang Gaoli» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-01-08. [Consulta: novembre 2017].
* ↑ «China's Who's Who» (en anglès). [Consulta: novembre 2017].
* ↑ «Peng Shuai: Chinese tennis star makes sexual assault claims» (en anglès). BBC News, 03-11-2021.
# Serrat del Verdeguer

«Serrat del Verdeguer» té aquests significats:
* Serrat del Verdeguer (Castellcir), serrat del municipi de Castellcir (Moianès)
* Serrat del Verdeguer (Montclar), serrat del municipi de Montclar (Berguedà)
# Mohamed Rizal Tisin

Mohamed Rizal Tisin (Kelang, Selangor, 20 de juny de 1984) és un ciclista malaisi especialista en pista. Ha guanyat una medalla de bronze al Campionats de Món de Quilòmetre contrarellotge.

## Palmarès

* 2006
** Campió d'Àsia en Keirin
* 2008
** Campió d'Àsia en Quilòmetre contrarellotge
* 2009
** Campió d'Àsia en Velocitat per equips
* 2011
** Campió d'Àsia en Quilòmetre contrarellotge

### Resultats a la Copa del Món

* 2008-2009
** 1r a Pequín, en Quilòmetre contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Zircon (cràter)

Zircon és un cràter sobre la superfície de (2867) Šteins, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques -13.5 ° de latitud nord i 335 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 1.77 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el nou de maig de 2012 i fa referència al zircó, mineral pertanyent al grup dels nesosilicats.

## Referències

* ↑ "Zircon (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Busbey III, Arthur B.; Coenraads, Robert R.; Willis, Paul; Roots, David. Time Life Books. The Nature Company Guides: Rocks and Fossils (en (anglès)), 1996.
# Munis al-Fahl

Munis al-Fahl (‘Munis el Patró’) o Munis al-Khazin (‘Munis el Tresorer’), per distingir-lo del seu homònim més il·lustre, Munis al-Khàdim o Munis al-Mudhàffar, fou un general abbàssida, que va destacar en temps dels califes al-Mútadid (892-902), al-Muktafí (902-908) i al-Múqtadir (908-932). Fou sàhib al-haras (comandant de la guàrdia) d'al-Mútadid i va dirigir diverses expedicions contra beduïns i rebels a l'Iraq central (899, 900, 902); després al-Muktafí el va enviar contra els càrmates a Hit (906); a la crisi successòria que va esclatar a la mort del califa quan el jove al-Múqtadir fou enderrocat per unes hores el 17 de desembre de 908 per Ibn al-Mútazz, va tenir una actuació decisiva i va fer front als colpistes, aconseguint restaurar a al-Múqtadir al tron l'endemà. Com agraïment li fou donat el càrrec de khazin (tresorer) i sàhib aix-xurta o cap de la policia del califa. Va morir el 914.

## Referències

* Henry Frederick Amedroz, David Samuel Margoliouth, Ibn Miskawayh, Ahmad ibn Muhammad, Rudhrawari, Abu Shuja Muhammad ibn al-Husayn, "The eclipse of the Abbasid caliphate; original chronicles of the fourth Islamic century", 1920
* W. Muir, The Caliphate: Its Rise, Decline and Fall, from Original Sources (1892)
# La Tare

La Tare és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada l'1 d'octubre de 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie La Vie telle qu'elle est.

## Sinopsi

L'Anna treballa en una sala de ball, un lloc força dubtós. A partir d'aquí, la traslladen a un metge que li ofereix feina. La dona es mostrarà tan indispensable que esdevindrà cap d'infermera. Però el seu passat torna a perseguir-la. Li fan xantatge, es nega a cedir i la seva reputació és destruïda.

## Repartiment

* Jean Aymé : Alphonse Marnier
* Renée Carl : Anna Moulin, dite Nana
* Henri Collen : Dr. Paul Perrin
* Max Dhartigny
* Marie Dorly : una dame de caritat
* Pauline Royer : una jove florista
* Alice Tissot
* Edmond Bréon

## Notes

* ↑ La Tare, bifi.fr
* ↑ La Tare a frenchfilms.org
# Zumholz

Zumholz és un municipi suís del cantó de Friburg, situat al districte de la Singine.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Satya

Satya és una paraula en sànscrit que significa "veritat". També es refereix a una virtut en religions índies, referint-se a ser sincer en el pensament, discurs i acció d'un mateix. En Ioga, satya és un dels cinc yamas, la virtuosa restricció de la falsedat i la distorsió de la realitat en les expressions i accions d'algú.

## Referències

* ↑ A. A. Macdonell, Sanskrit English Dictionary, Asian Educational Services, ISBN 978-8120617797, page 330-331
* ↑ J. Wentzel Vrede van Huyssteen et al (2003), Encyclopedia of Science and Religion, Thomson Gale, ISBN 0-02-865704-7, page 405
* ↑ KN Tiwari (1998), Classical Indian Ethical Thought, Motilal Banarsidass, ISBN 978-8120816077, page 87
* ↑ A Dhand (2002), The dharma of ethics, the ethics of dharma: Quizzing the ideals of Hinduism, Journal of Religious Ethics, 30(3), pages 347-372
* ↑ GR Garg, Encyclopaedia of the Hindu World, Volume 3, ISBN 81-7022-3733, page 733
# Mohamed Mashally

Mohamed Mashally (àrab egipci: محمد مشالى), també conegut com el «Metge dels pobres», (Zahr at Timsah, 1944 – Tantā, 28 de juliol de 2020) va ser un metge egipci, conegut per tractar pacients pobres a un cost molt baix al llarg de més de 50 anys de carrera professional.

## Trajectòria

Mashally va néixer al poble de Zahr at Timsah, a la governació de Buhayra, al nord d'Egipte. El seu pare va ser mestre. Posteriorment, la família es va traslladar a Tantā, a la governació d'Al-Gharbiya, i Mashally va estudiar a la Facultat de Medicina Qasr Al-Eini, abans d'especialitzar-se en medicina interna, pediatria i malalties infeccioses.
El 1975 va obrir una clínica a Gharbia per a la qual cobrava als pacients només 5 lliures egípcies per exàmens mèdics. La clínica, que va romandre oberta durant molts anys, només va augmentar els seus càrrecs a 10 lliures egípcies i Mashally sovint oferia exàmens gratuïts per als pacients més pobres.
El 28 de juliol de 2020 va morir a Tantā, governació d'Al-Gharbiya, i va ser enterrat a la seva governació natal de Buhayra.

## Referències

* ↑ «دكتور محمد مشالي "طبيب الغلابة" 50 عاما في الطب بكشف قيمته 10جنيهات!» (en àrab). Daily Medical Info, 18-03-2019. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Egypt's 'Doctor of the Poor' passes away» (en anglès). Gulf Today, 28-07-2020. [Consulta: 27 juliol 2024].
* 1 2 «طبيب الغلابة الدكتور محمد مشالي فى سطور» (en àrab). al-Wafd, 02-05-2020. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «وفاة الدكتور محمد مشالي طبيب الغلابة» (en àrab). al-Masry al-Youm. [Consulta: 27 juliol 2024].
# Zirianin

Zirianin és el nom del vaixell de càrrega soviètic que el 14 d'octubre de 1936, poc després de l'esclat de la Guerra Civil espanyola, va arribar al port de Barcelona de la mà del cònsol rus Vladímir Antónov-Ovséienko. El vaixell portava tones d'aliments i va ser saludat com el vaixell de la pau i no de la guerra en escenificar la primera ajuda internacional que rebia Catalunya.
El director del Comissariat de Propaganda, Jaume Miravitlles, va acompanyar el cònsol i la tripulació del Zirianin a Montserrat, el 19 d'octubre de 1936.

## Referències

* ↑ Marimon, Silvia. «La Catalunya que va ser seduïda per la cultura soviètica». Ara, 01-04-2017. [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Mates, Arnau Company; Bosch, Jordi Pons; Busquets, Sebastià Serra. La comunicació audiovisual en la història (en castellà). Universitat de les Illes Balears, 2003. ISBN 978-84-7632-826-2.
# Munjpur

Munjpur o Mujpur fou un estat tributari protegit al prant de Jhalawar, agència de Kathiawar, presidència de Bombai, format per un sol poble amb tres tributaris separats. Els ingressos estimats el 1881 eren de 332 lliures i el tribut era de 60 lliures pagades al govern britànic. La superfície de l'estat era de 8 km² i la població el 1881 de 548 habitants. La capital, Munjpur, estava situada a 5 km al sud-oest de Wadhwan.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Trachelyopterus galeatus

Trachelyopterus galeatus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de llargària total.

## Alimentació

Els adults mengen peixets, artròpodes, cucs i, de vegades, també fruits.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Sud-amèrica.

## Valor gastronòmic

La seua carn de color rosaci és altament apreciada per la població local.

## Observacions

Té una longevitat de 3 anys.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (vol. 2, fascicule II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.
* ↑ Boujard, T., M. Pascal, F.J. Meunier i P.-Y. Le Bail 1997. Poissons de Guyane. Guide écologique de l'Approuague et de la réserve des Nouragues. Institut National de la Recherche Agronomique, París, 219 p.
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (vol. 2, fascicule II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París, França: 307 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Linnaeus, C. 1766. Systema naturae sive regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Laurentii Salvii, Holmiae. 12th ed. Systema Nat. ed. 12 v. 1 (pt 1): 1-532.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# La Taverna

* Per a altres significats, vegeu «taverna».
La Taverna és una entitat de població del municipi de Vallfogona de Ripollès a la comarca del Ripollès. En el cens de 2007 tenia 10 habitants.
En un document de l'any 1757 ja és citat un tal Joan Junqué de la Taverna. Tal vegada l'origen del nom podria venir d'una taverna situada a tocar del camí ral. Aquest veïnat devia aparèixer al segle xviii, quan es van edificar les cases de can Nei, can Boixeter i ca l'Esperó. A la segona meitat del segle xix s'hi va construir una altra masia, ca la Dalda.

## Referències

* ↑ «Entitats que formen Vallfogona de Ripollès». municat.gencat.cat. [Consulta: 3 juliol 2011].
* ↑ Costa i Privat, Perfecte. Els masos de Vallfogona de Ripollès, 2014. ISBN 9788461697755.

## Enllaços externs

* «La Taverna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.