OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Metabus

Metabus (en grec antic Μέταβος), va ser, segons l'Eneida, un rei dels volscs d'origen etrusc. Era sobirà de la ciutat de Privernum i pare de Camil·la, amb la qual va ser desterrat pel seu poble quan va morir la seva dona.
Va sortir de la ciutat, i el riu Amasè, un petit riu del Laci, li bloquejava el pas. Tement per la vida de la seva filla, que acabava de néixer, la va lligar a una llança. Encomanant-la a Diana i prometent-li que si sobrevivia, Camil·la seria una guerrera verge al seu servei, va llençar la javelina a l'altra banda del riu. Ell va passar el riu nedant, i van refugiar-se als boscos, on van passar molts anys vivint de la caça i sense gairebé contacte humà. Anys després, la seva filla ajudaria al rei Turnus a lluitar contra Eneas. Aquesta història, explicada amb detall per Virgili, recull diverses llegendes populars i ja era coneguda per Cató el Vell.
Servi relaciona el nom d'aquest heroi amb l'epònim de la ciutat de Metapont, a la Magna Grècia, que s'hauria anomenat en un primer temps, Metabos.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Camilla». [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «Dictionary of Greek and Roman Geography (1854), PRIVERNUM». [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 362. ISBN 9788496061972.
* ↑ Servi. Comentaris a l'Eneida, XI, 540
# Microcaecilia nicefori

Microcaecilia nicefori és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Siphonopidae. Va ser descrit per Thomas Barbour el 1924 com a Gymnophis nicefori, va ser reclassificat com Parvicaecilia nicefori per Edward H. Taylor el 1968 i des de 2013 és troba en el gènere dels Microcaecilia. El epítet específic honorifica el naturalista Antoine Rouhaire, Nicéforo María amb el seu nom religós de germà de les escoles cristianes.
És una espècie subterrània que es troba en sòls humits, especialment en boscos alterats. Fins i tot es troba en zones molt afectades per l'agricultura. Es desconeixen els seus hàbits de cria. És una espècie que s'adapta fàcilment als canvis d'hàbitat i no s'ha identificat cap amenaça major.

## Distribució

Vall central del Magdalena entre Honda (Tolima), Girardot (Cundinamarca), Santander i el nord-est d'Antioquia a una altitud de 225–400 m. al nord de Colòmbia.

## Referències

* ↑ Barbour, Thomas «A new Gymnophis from Colombia». Proceedings of the Biological Society of Washington, 37, 1924, pàg. 125–126. ISSN: 0006-324X.
* ↑ Taylor, Edward Harrison. The caecilians of the world: a taxonomic review (en anglès). Lawrence: University of Kansas Press, 1968 [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ Wilkinson, Mark; O’Connor, Anne; Nussbaum, Ronald A. «Taxonomic Status Of The Neotropical Caecilian Genera Brasilotyphlus Taylor, 1968, Microcaecilia Taylor, 1968 And Parvicaecilia Taylor, 1968 (Amphibia: Gymnophiona: Siphonopidae)» (en anglès). Occasional Papers of the Museum of Zoology, 01-07-2013.
* ↑ Barbour, 1924, p. 125.
* ↑ Rodríguez, Gilberto «El naturalista Antoine Rouhaire (Hermano Nicéforo María) y el desarrollo de la zoología sistemática en Colombia» (en castellà). Revista de la Academia Colombiana de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales, 26, 99, 2002, pàg. 229–258. ISSN: 0370-3908.
* 1 2 3 SSC Amphibian Specialist Group «Honda Caecilian Microcaecilia nicefori» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2018-2.RLTS.T59587A85909444.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Microcaecilia nicefori (Barbour, 1924)» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Microcambeva ribeirae

Microcambeva ribeirae és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,8 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 34.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ribeira do Iguape al sud-est del Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Microcalcificació

Les microcalcificacions són petits dipòsits de sals de calci que són massa petits per ser notats, però que es poden detectar mitjançant imatges.
Poden estar disperses per tota la glàndula mamària o poden estar agrupades. Les microcalcificacions poden ser un signe precoç de càncer de mama. A partir de la morfologia, és possible classificar per radiografia la probabilitat que les microcalcificacions indiquin càncer.
Les microcalcificacions estan formades per oxalat de calci i fosfat de calci. Es desconeix el mecanisme de la seva formació.
La microcalcificació va ser descrita per primera vegada l'any 1913 pel cirurgià Albert Salomon.

## Referències

* ↑ «NCI Dictionary of Cancer Terms» (en anglès). National Cancer Institute, 02-02-2011. [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ Nalawade, Yojana V «Evaluation of breast calcifications». The Indian Journal of Radiology & Imaging, vol. 19, 4, 01-11-2009, pàg. 282–286. DOI: 10.4103/0971-3026.57208. ISSN: 0971-3026. PMC: 2797739. PMID: 19881103.
* 1 2 Wilkinson, Louise; Thomas, Val; Sharma, Nisha «Microcalcification on mammography: approaches to interpretation and biopsy». The British Journal of Radiology, vol. 90, 1069, 2016, pàg. 20160594. DOI: 10.1259/bjr.20160594. ISSN: 0007-1285. PMC: 5605030. PMID: 27648482.
# Merlevenez

Merlevenez (en bretó Brelevenez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.773 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.183 | 1.237 | 1.221 | 1.769 | 2.032 | 2.294 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Fortuné Le Calvé | |
# Mirsad Baljić

Mirsad "Žvaka" Baljić (4 de març de 1962) és un exfutbolista bosnià de la dècada de 1980.
Fou 29 cops internacional amb la selecció iugoslava amb la qual disputà el Mundial de 1990. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Željezničar, i a Suïssa als clubs FC Sion, FC Zürich i FC Luzern.

## Referències

* ↑ (serbi) Serbian national football team website
# Miquel Crespí Pons

Miquel Crespí i Pons, Verdera (Sa Pobla, s. XIX-Argentina, s. XX) polític i empresari pobler. Fou batle de sa Pobla per la Unión Patriótica durant la Dictadura de Primo de Rivera, durant el seu mandat cedí uns terrenys a la Tanca de ca’n Verdera, on s'edificà l'Escola graduada del poble, inaugurada pel dictador el 1929. Acabada la dictadura emigrà a l'Argentina on es dedicà al negoci de farines.
Té un carrer dedicat a sa Pobla, amb el nom de Miquel Verdera.

## Referències

* ↑ López Crespí, Miquel «La història de Mallorca i els nostres pobles: Sa Pobla en la memòria». L'estel dels països catalans, 01-05-2014, pàg. 12 i 13.
* Places i carrers de sa Pobla, Bartomeu Siquier Serra, 1984
# Miquel Creus Boixaderas

Miquel Creus Boixaderas (Vic, Osona, 1955-Berlín, 14 de novembre de 2019) fou un escriptor català. Fou conegut per ser l'autor d'Òpera Àcid, entre altres obres.
Va debutar amb Gaia...oh! Gaia, a mans de La Magrana, una història sobre un trio amorós. Anys més endavant, en 1989, Edicions 62 va publicar Òpera Àcid, obra sobre la vida dels drogodependents de la Catalunya dels anys 1980 en primera persona on relata les vivències dels mercheros amb les dificultats de l'època i en un període en el que el gènere cinematogràfic del cinema quinqui estava en la seva màxima esplendor. Es va traslladar a Alemanya, segons els seus editors, fugint d'aquestes històries que no va voler refer.
Durant els anys 1990 poc es va saber de Creus i de les seves obres fins que l'equip de Males Herbes va establir contacte amb ell per reeditar de nou la seva obra. Va morir el 14 de novembre de 2019 en la ciutat de Berlín a causa d'un càncer.

## Obres

És autor de les següents obres:
* 1994, Gaia...oh! Gaia, La Magrana.
* Òpera Àcid, Edicions 62.

## Referències

* 1 2 3 «'Òpera àcid': los tiempos del caballo, desde dentro» (en castellà). El Nacional, 27-09-2019. Arxivat de l'original el 2019-11-15. [Consulta: 23 novembre 2019].
* ↑ «Mor l'escriptor Miquel Creus, autor dÒpera àcid'». Ara, 14-11-2019 [Consulta: 15 novembre 2019].
* ↑ «Cavalls salvatges de les lletres catalanes». Ara, 28-09-2019 [Consulta: 15 novembre 2019].
* 1 2 «CATALUNYA.-Fallece el escritor Miquel Creus, autor de 'Òpera Àcid'» (en espanyol). La Vanguardia, 14-11-2019.

## Bibliografia

* «La literatura a Osona entre 1952 i 2002». Ausa, XX, 2002, pàg. 185-208 [Consulta: 15 novembre 2019].
* «'Òpera àcid': la solitud dels anys vuitanta : Literatura amb càrrega d'autenticitat». Avui Cultura, 1990, pàg. 10 [Consulta: 15 novembre 2019].
* «Creus i Boixaderas, Miquel». Qui és qui / Institució de les Lletres Catalanes, 1991, pàg. 93 [Consulta: 15 novembre 2019].
# Miracle (desambiguació)

«El Miracle, miracle o miracles» té aquests significats:
* Miracle, intervenció sobrenatural en el món físic de manera que es produeix una acció no explicable per causes ordinàries
* Toponímia:
** El Miracle (Riner), entitat de població del municipi de Riner (Solsonès)
** Collet del Miracle, collada de Riner, al Solsonès
** Coll de la Baga del Miracle, collada entre Castellterçol, Granera i Monistrol de Calders
** Parc el Miracle, espai natural protegit a Riner
** Puig del Miracle, muntanya d'Aiguamúrcia a la comarca de l'Alt Camp
* Esglésies:
** Església del Miracle, temple edificat al prat de Bassadòria, al Santuari del Miracle (Riner)
** Monestir del Miracle, monestir benedictí que forma part del complex del Santuari del Miracle, a Riner, comarca del Solsonès
** Santuari del Miracle, centre religiós del municipi de Riner, a la comarca del Solsonès
* Biografies:
** Antoni Miracle i Mercader, empresari i polític català
** Daniel Giralt-Miracle i Rodríguez (Barcelona, 1944), crític i historiador de l'art català
** Josep Miracle i Montserrat (Barcelona, 1904 - Mollet del Vallès, 1998), escriptor català
** Ricard Giralt Miracle (Barcelona, 1911 – 1994) il·lustrador, dissenyador gràfic i tipògraf català
* Miscel·lània:
** Un gàngster per a un miracle, pel·lícula estatunidenca dirigida l'any 1961 per Frank Capra
** Miracle dels peixets, esdeveniment religiós que succeí el juliol de 1348
** Miracle de la llum, llegenda de la tradició manresana
** Jesuset del Miracle
** The Miracle of Morgan's Creek pel·lícula estatunidenca dirigida per Preston Sturges i estrenada l'any 1944
** Alex Kidd in Miracle World
** Miracles, cançó del grup català Els Amics de les Arts pertanyent a l'àlbum Espècies per catalogar
Viccionari
# Xenocàrides

Els xenocàrides (Xenocarida) és un clade dintre dels miracrustacis que agrupa els clades dels cefalocàrides i remipedis.

## Referències

Jerome C. Regier et al., 2010. «Arthropod relationships revealed by phylogenomic analysis of nuclear protein-coding sequences». Nature, 463, 1079-1083 (2010) | doi:10.1038/nature08742.
# Mètode de Ziegler-Nichols

El mètode de Ziegler-Nichols és un mètode heurístic per ajustar un controlador PID. Fou desenvolupat per John G. Ziegler i Nathaniel B. Nichols. S'aplica ajustant a zero els guanys integral i derivatiu (I i D, respectivament). A continuació, el guany proporcional, $K_{p}$ s'incrementa (des de zero) fins que arriba al guany últim $K_{u}$, on la sortida del llaç de control té oscil·lacions estables i consistents. $K_{u}$ i el període d'oscil·lació $T_{u}$ s'utilitzen posteriorment per ajustar els guanys P, I i D segons el tipus de controlador emprat, i segons el comportament desitjat:
Mètode de Ziegler–Nichols :
| Tipus de control | $K_{p}$ | $T_{i}$ | $T_{d}$ | $K_{i}$ | $K_{d}$ |
| P | $0.5K_{u}$ | – | – | – | – |
| PI | $0.45K_{u}$ | $0.80T_{u}$ | – | $0.54K_{u}/T_{u}$ | – |
| PD | $0.8K_{u}$ | – | $0.125T_{u}$ | – | $0.10K_{u}T_{u}$ |
| PID clàssic | $0.6K_{u}$ | $0.5T_{u}$ | $0.125T_{u}$ | $1.2K_{u}/T_{u}$ | $0.075K_{u}T_{u}$ |
| PIR (Pessen Integral Rule) | $0.7K_{u}$ | $0.4T_{u}$ | $0.15T_{u}$ | $1.75K_{u}/T_{u}$ | $0.105K_{u}T_{u}$ |
| sobrepassa lleugerament | $0.3{\overline {3}}K_{u}$ | $0.50T_{u}$ | $0.3{\overline {3}}T_{u}$ | $0.6{\overline {6}}K_{u}/T_{u}$ | $0.1{\overline {1}}K_{u}T_{u}$ |
| sense que sobrepassi | $0.20K_{u}$ | $0.50T_{u}$ | $0.3{\overline {3}}T_{u}$ | $0.40K_{u}/T_{u}$ | $0.06{\overline {6}}K_{u}T_{u}$ |
El guany últim $(K_{u})$ es defineix com 1/M, on M és la relació d'amplituds, $K_{i}=K_{p}/T_{i}$ i $K_{d}=K_{p}T_{d}$.
Aquests tres paràmetres s'utilitzen per establir la correcció $u(t)$ a partir de l'error $e(t)$ amb l'equació:
    $u(t)=K_{p}\left(e(t)+{\frac {1}{T_{i}}}\int _{0}^{t}e(\tau )\,d\tau +T_{d}{\frac {de(t)}{dt}}\right)$
que té la següent funció de transferència entre l'error i la sortida del controlador:
    $u(s)=K_{p}\left(1+{\frac {1}{T_{i}s}}+T_{d}s\right)e(s)=K_{p}\left({\frac {T_{d}T_{i}s^{2}+T_{i}s+1}{T_{i}s}}\right)e(s)$

## Avaluació

L'ajustament per Ziegler–Nichols (representat per les equacions de "PID clàssic" a la taula de sobre) crea un decaïment de quart d'ona. És un resultat acceptable per alguns propòsits, però no és òptim per a totes les aplicacions. Aquest mètode està dissenyat per donar la millor estabilitat possible als controls PID davant d'una pertorbació. Proporciona un guany i un sobrepassament agressius – algunes aplicacions exigeixen minimitzar-lo o eliminar-lo, motiu pel qual aquest mètode no és apropiat. EN aquest cas, es poden fer servir les equacions de la fila "sense que sobrepassi" per calcular els guanys apropiats del controlador.

## Referències

* ↑ «Optimum settings for automatic controllers». , vol. 64, 1942, pàg. 759–768. Arxivat 2017-09-18 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-09-18. [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 3 4 5 6 Ziegler–Nichols Tuning Rules for PID, Microstar Laboratories
* Bequette, B. Wayne. Process Control: Modeling, Design, and Simulation. Prentice Hall PTR, 2010.
* Co, Tomas. «Ziegler–Nichols Closed Loop Tuning», February 13, 2004. [Consulta: 24 juny 2007].

## Enllaços externs

* Mètode de Ziegler-Nichols
# Kisan Samiti

Kisan Samiti (lit. ‘Associació de Camperols’) va ser una organització política comunista dels camperols del Nepal que va lluitar contra el propietaris feudals. Va ser dirigida des del 1971 per Ruplal Bishvakarma, que li va donar un caràcter més polític i el 1976 la va fusionar amb altres grups per formar l'Organització de Treballadors i Camperols del Nepal.

## Referències

* ↑ «Exploitation, Protest and Repression». Economic and Political Weekly, 14, 22, 1979, pàg. 940–943. ISSN: 0012-9976.
* ↑ Rawal, Bhim Bahadur. Nepalma samyabadi andolan: udbhab ra vikas. Kathmandu: Pairavi Prakashan, p. capítol 1.
# Illes Solovietski

Les illes Solovietski, també les illes de Solovkí (en rus: Соловецкие острова, Soloviètskie ostrovà o Соловки, Solovkí) estan situades a la badia d'Onega a la Mar Blanca, Rússia. Les illes són administrades des d'Arkhangelsk Solovietski com a districte i tenen l'aeroport de Solovkí.
Conegudes als temps soviètics pels seus gulag, camps de treball forçat, de concentració i de mort.
El 1974, les illes Solovetski van ser designades patrimoni històric i arquitectònic i reserva natural de la Unió Soviètica. L'any 1992 van ser inscrites a la llista del Patrimoni de la Humanitat

## Geografia

Aquest arxipèlag consta de sis illes, conegudes en conjunt com la Solovietski:
* Illa de Bolxoi Solovetski - 246 km².
* Illa d'Anzerski (Anzer) - 47 km².
* Bolxàia Muksalma - 17 km².
* Màlaia Muksalma - 0,57 km².
* Bolxoi Zaiatski - 1,25 km².
* Maly Zaiatski - 1,02 km².
Les costes de les illes són molt escarpades. Es formen amb granits i gneis. El relleu de les illes és muntanyós (el punt més alt és de 107 m). La majoria de les Illes Solovietski estan cobertes de pi roig i boscos d'avet roig, i són parcialment pantanoses. Hi ha nombrosos llacs, que els monjos van unir de manera que formen una xarxa de canals.

## Referències

* ↑ Alekseeva, Ja. A.; Andreeva, A. P.; Gruzdeva, M. A.; Dvoryankin, G. A.; Kuzishchin, K. V. «Freshwater ichthyofauna of Solovetsky Islands (white sea): Natural colonization and recent introductions» (en anglès). Russian Journal of Biological Invasions, 5, 3, 01-07-2014, pàg. 125–133. DOI: 10.1134/S2075111714030023. ISSN: 2075-1125.
* ↑ Bodzinska-Bobkowska, Jadwiga «Solovki or the Diverted Space: Stalin’s Meteorologist by Olivier Rolin and The Journals of White Sea Wolf by Mariusz Wilk» (en francès). Annales Universitatis Mariae Curie-Skłodowska, sectio FF – Philologiae, 41, 2, 19-12-2023, pàg. 103–115. DOI: 10.17951/ff.2023.41.2.103-115. ISSN: 0239-426X.
* ↑ «Cultural and Historic Ensemble of the Solovetsky Islands» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ Comer, Margaret. «Heritagization of the Gulag: A Case Study from the Solovetsky Islands». A: Memorials in the Aftermath of Armed Conflict: From History to Heritage (en anglès). Cham: Springer International Publishing, 2019, p. 95–125. DOI 10.1007/978-3-030-18091-1_4. ISBN 978-3-030-18091-1.

## Vegeu també

* Gulag
# Savage-Guilford

Savage-Guilford és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 12.918 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savage-Guilford tenia 12.918 habitants, 4.811 habitatges, i 3.314 famílies. La densitat de població era de 1.009,6 habitants per km².
Dels 4.811 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 44,1% entre 25 i 44, un 15,5% de 45 a 60 i un 4,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.983 $ i la renda mediana per família de 70.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.457 $ mentre que les dones 39.777 $. La renda per capita de la població era de 25.798 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savage-Guilford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savage-Guilford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xenoestrogen

Els xenoestrògens són compostos sintètics, fets per la humanitat, que s'oposen als arquiestrògens (antics, presents en la naturalesa) produïts pels organismes vius. Els xenoestrògens imiten l'efecte d'altres estrògens. Dissenyats en un primer moment amb altres intencions com els ftalats, policlorur de bifenil (PCB) o el Bisfenol A es menystingué la seva capacitat de disrupció hormonal. El seu potencial impacte negatiu sobre els ecosistemes on arriben i de retruc en la salut humana està sota estudi, tot i que hi ha proves que n'indiquen l'associació estadística.

## Referències

* ↑ Korach, Kenneth S. Reproductive and Developmental Toxicology. Marcel Dekker Ltd, 1998, p. 278-279, 294-295. ISBN 978-0824798574.

## Enllaços externs

* "El Nostre Futur Furtat" (anglès)
* Com evitar els xenoestrògens (anglès)
* S. Estalvi davant la manca d'evidència de cap efecte Arxivat 2007-12-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Morgan Hill

Morgan Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 33.556 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morgan Hill tenia 33.556 habitants, 10.846 habitatges, i 8.633 famílies. La densitat de població era de 1.110,2 habitants/km².
Dels 10.846 habitatges en un 44% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 15,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
Entorn del 3,3% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morgan Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morgan Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Tossal Roig (Torrefeta i Florejacs)

El Tossal Roig és una muntanya de 532 metres que es troba entre els municipis de Vilanova de l'Aguda a la Noguera i de Torrefeta i Florejacs a la Segarra.
Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 266106001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya