OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club d'esquí de fons Urgellet i Cerdanya

El Club d'esquí de fons Urgellet-Cerdanya, conegut com a CEFUC, és un club esportiu situat a la ciutat de la Seu d'Urgell. El club fou fundat l'any 1975 per pares de nois i noies aficionats a l'esquí de fons, i actualment compta amb uns 500 socis. El club, que forma part de la Federació Catalana d'Esports d'Hivern (FCEH), esquia a les estacions de Lles, Aransa, Tuixent - la Vansa i Sant Joan de l'Erm.
Inaugurat el 1975, en pocs temps va esdevenir un dels clubs amb més practicants, i fins fa poc ha estat l'únic club a la península dedicat exclusivament a l'esquí de fons. Del club han sortit bona parts dels corredors i tècnics que han destacat a nivell català i espanyol, i ha tingut i té, diversos membres que formen part de l'equip de la Real Federació Espanyola d'Esports d'Hivern, dels quals, alguns han estat olímpics diverses vegades.

## Referències

* ↑ «Escuela de campeones de fondo» (en castellà). El Mundo Deportivo, 03-04-2008. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ «Orígens». CEFUC.com. Arxivat de l'original el 2009-03-06. [Consulta: 15 gener 2009].

## Vegeu també

* Laura Orgué i Vila
* Vicenç Vilarrubla i Solsona
# Puig-robí

Puig-robí és un monument del municipi de Torelló (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

És una masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada vers a llevant. El portal és adovellat i la dovella central és decorada. Les finestres del primer pis presenten motllures i són decorades. Al damunt hi ha tres finestres que donen a les golfes del mas. A ponent i a nivell del primer pis hi ha una terrassa de planta rectangular que sobresurt del cos de l'edificació. En aquest mateix indret s'hi adossen unes galeries a la part dreta, i són cobertes a una sola vessant. És construïda amb pedra i arrebossada al damunt, deixant visibles els elements de ressalt que són de pedra picada. L'estat de conservació és bo.

## Història

Antic mas que es troba registrat en el fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Feliu de Torelló. Habitava el mas un tal Sagimon Feu. El mas fou reformat al redós dels segles XVI-XVII. Segons l'historiador Fortià Solà, aquest mas es troba esmentat en la documentació del segle xiii. Seria aquesta, doncs, la notícia més antiga que tenim del mas.

### Dades constructives

* 1624: portal de llevant.
* 1603: finestra del primer pis.
* 1627: finestra del primer pis.
* 8 de maig de 1753: angle SE.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Puig-robí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Puig-robí Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Eleccions al Landtag de Baviera de 1946

Les eleccions al Landtag de Baviera de 1946 van ser les primeres de l'actual període democràtic a Alemanya. Van ser guanyades per la Unió Social Cristiana de Baviera (CSU) amb majoria absoluta. Els socialistes, liberals i la Lliga de la Reconstrucció van arribar al parlament.

## Resultats

| Partit Polític | Percentatge | Escons |
| CSU | 52,3 | 104 |
| SPD | 28,6 | 54 |
| Lliga de la Reconstrucció | 7,4 | 13 |
| DKP | 6,1 | 0 |
| FDP | 5,6 | 9 |
# Costa del Batista

La Costa del Batista és una costa de muntanya del municipi d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
És a llevant de la Torre d'Eroles, a la vall alta del riu d'Abella; i a l'esquerra d'aquest riu, en un dels contraforts septentrionals de la Serra de Carrànima. Per la part superior d'aquesta costa discorre la Carretera del Bosc d'Abella.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu. Es tracta d'una costa de muntanya on hi ha havia alguna mena de pertinença -tros, bosc...- d'un particular anomenat Batista (de Joan Baptista).

## Enllaços externs

* La Costa del Batista en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Francisco de Zurbarán

* Aquest article tracta sobre el pintor. Si cerqueu el barri de Bilbao, vegeu «Zurbaran».
Francisco de Zurbarán (Fuente de Cantos, Badajoz, 7 de novembre de 1598 - Madrid, 27 d'agost de 1664). Pintor del Segle d'or espanyol. Contemporani i amic de Velázquez, Zurbarán va destacar en la pintura religiosa, on s'expressà amb gran força visual i un profund misticisme. Va ser un artista emblemàtic de la Contrareforma. Influït en els seus començaments per Caravaggio, el seu estil va evolucionar per a aproximar-se als mestres manieristes italians. Les seves representacions s'allunyen del realisme de Velázquez i les seves composicions es caracteritzen pel modelatge aconseguit amb el clarobscur de tons més àcids. Va ser un important pintor del barroc. El seu fill, Juan de Zurbarán, també fou pintor.

## Pintures

* Immaculada Concepció
* Bodegó
* Apoteosi de Sant Tomàs d'Aquino
* Virgen niña en éxtasis al Museu Metropolità d'Art
* La Virgen de las Cuevas
* Immaculada Concepció, al MNAC
* Agnus Dei al Museo del Prado
* Natura morta amb plat de codonys al Museu Nacional d'Art de Catalunya
* La defensa de Cadis al Museo del Prado

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.310. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Hilderaldo Luiz Bellini

Hilderaldo Luiz Bellini (Itapira, 7 de juny de 1930 - São Paulo, 20 de març de 2014) fou un futbolista brasiler, d'origen italià, que jugava de defensa.
En la seva etapa de club destacà als equips Vasco da Gama, São Paulo FC i Atlético Paranaense. També destacà a la selecció brasilera, amb la qual disputà tres Mundials (Suècia 58, Xile 62 i Anglaterra 66). A Suècia 58 fou el capità de la selecció, i per tant, el primer brasiler a aixecar una copa de campió del món.
Bellini té una estàtua a una de les entrades de l'estadi de Maracanã, a Rio de Janeiro.

## Palmarès
### Vasco da Gama

* Campionat carioca: 1952, 1956, 1958
* Torneig Quadrangular de Rio: 1953
* Torneig Octogonal de Xile: 1953
* Torneig Rivadavia Corrêa Meyer de Rio de Janeiro: 1953
* Torneig de Santiago de Xile: 1957
* Torneig de París: 1957
* Trofeu Teresa Herrera: 1957
* Torneig Rio-São Paulo: 1958

### Selecció de futbol del Brasil

* Copa del Món de Futbol: 1958, 1962
* Copa Roca: 1957, 1960
* Copa Oswaldo Cruz: 1958, 1961, 1962
* Copa O'Higgins: 1959
* Copa Atlântica: 1960

## Referències

* ↑ washingtonpost.com, 2014/09/23.
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1962» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1966» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Perfil a FIFA». Arxivat de l'original el 2015-07-11. [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ «Hideraldo Luiz Bellini - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
Bellini amb la selecció brasilera - Caixes de navegació :
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1958
1 Castilho •
2 Bellini •
3 Nílton Santos •
4 Djalma Santos •
5 Dino Sani •
6 Didi •
7 Zagallo •
8 Oreco •
9 Zózimo •
10 Pelé •
11 Garrincha •
12 Gilmar •
13 Moacir •
14 De Sordi •
15 Orlando •
16 Mauro •
17 Joel •
18 Mazola •
19 Zito •
20 Vavá •
21 Dida •
22 Pepe •
Seleccionador: Feola
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1962
1 Gilmar •
2 Djalma Santos •
3 Mauro •
4 Zito •
5 Zózimo •
6 Nílton Santos •
7 Garrincha •
8 Didi •
9 Coutinho •
10 Pelé •
11 Pepe •
12 Jair Marinho •
13 Bellini •
14 Jurandir •
15 Altair •
16 Zequinha •
17 Mengálvio •
18 Jair •
19 Vavá •
20 Amarildo •
21 Zagallo •
22 Castilho •
Seleccionador: Moreira
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1966
1 Gilmar •
2 Djalma Santos •
3 Fidélis •
4 Bellini •
5 Brito •
6 Altair •
7 Orlando •
8 Paulo Henrique •
9 Rildo •
10 Pelé •
11 Gérson •
12 Manga •
13 Denílson •
14 Lima •
15 Zito •
16 Garrincha •
17 Jairzinho •
18 Alcindo •
19 Silva •
20 Tostão •
21 Paraná •
22 Edu •
Seleccionador: Feola :
# Club d'Escacs Terrassa

El Club d'Escacs Terrassa és un club d'escacs de Terrassa, fundat el 1933, integrat al Centre Social Catòlic de Terrassa des del 1940.
Ha estat campió de Catalunya per equips en cinc ocasions (1954, 1964, 1967, 1969 i 1972) i subcampió en dotze ocasions (1947, 1949, 1955, 1957, 1958, 1968, 1971, 1976, 1981, 1990, 1993 i 1998) i campió d'Espanya en una ocasió (1983) i subcampió en dues (1969 i 1971) La temporada 2015 el club va tornar a jugar a la divisió d'honor catalana. El 2016 recuperà la categoria de la Divisió d'Honor, que perdé de nou a la Lliga del 2017.

## Referències

* ↑ «Club d’Escacs Terrassa». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Historial de campionats Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., al lloc web del club.
* ↑ «El Club d'Escacs Terrassa torna a Divisió d'Honor». Terrassa informa. Arxivat de l'original el 2014-03-26. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «Banyoles i Terrassa nous equips de Divisió d'Honor». escacs.cat. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Lliga Catalana 2017». escacs.cat. [Consulta: 1r abril 2017].

## Enllaços externs

* Club d'Escacs Terrassa - Lloc web oficial
# Puig-roig (el Montmell)

El Puig-roig és una muntanya de 557 metres que es troba al municipi del Montmell, a la comarca catalana del Baix Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Costa de les Solanes

La Costa de les Solanes és una costa de muntanya del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme d'Orcau.
Està situada al nord-est del poble de Basturs, a la dreta del riu d'Abella. És, juntament amb la Costa del Llarg (nord-oest) i la Costa dels Corrals (al nord), un dels contraforts meridionals de la muntanya de Sant Corneli, paral·lels a ella. S'estén entre la llau de la Vall d'en Pere, a llevant, i el barranc de la Costa Gran.
Just a migdia de la Costa de les Solanes hi ha l'ermita de la Mare de Déu d'Àrnic.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Frank Armi

Frank Armi (12 d'octubre de 1918, Portland, Oregon - 28 de novembre de 1992, Hanford, Califòrnia) fou un pilot de curses automobilístiques estatunidenc. Armi va córrer a la Champ Car a la temporada 1954 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis d'aquest any. Frank Armi va morir el

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1954 | 71 | 33 | 137.673 | 33 | 19 | 193 | 0 | A 7 voltes |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 193 | 0 | |
| Curses | 1 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 0 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 0 |
| Top 10 | 0 |
| Retirades | 0 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Frank Armi va participar en 1 cursa de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1954.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 1
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Pòdiums: 0
* Punts vàlids per la F1: 0
# Alexander Wood

Alexander Wood (Edimburg, 1817- íd. 1884) va ser un metge escocès que va passar a la història com l'inventor de l'agulla hipodèrmica, que perfeccionaria el francès Charles Pravaz. L'any de la invenció va ser 1853, quan Wood va idear un instrument que ajudés a alleujar el dolor de la seva esposa, Rebecca Massey, qui patia un càncer en aquells dies incurable, injectant-li morfina amb freqüència. Segons es diu, la seva esposa va ser la primera persona addicta a la morfina i finalment va morir per una sobredosi d'aquesta substància, administrada amb l'invent del seu marit.

## Referències

* ↑ Waterston, Charles D; Macmillan Shearer, A. Former Fellows of the Royal Society of Edinburgh 1783–2002: Biographical Index. II. Edinburgh: The Royal Society of Edinburgh, juliol 2006. ISBN 978-0-902198-84-5 [Consulta: 7 juny 2011].
* ↑ Yaksh, Tony L. Spinal drug delivery. Elsevier Health Sciences, 1999, p. 15. ISBN 0-444-82901-6.
* ↑ «Some (mostly Scottish) local anaesthetic heroes». Royal College of Physicians of Edinburgh. [Consulta: 5 novembre 2015].
# Lethrinops lethrinus

Lethrinops lethrinus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Lethrinops. p. 233-240. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París (França). Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Miquel Cerulari

Miquel Cerulari (en grec antic Μιχαήλ Κηρουλάριος), patriarca de Constantinoble de l'any 1043 al 1058, va consumar el cisma d'Orient.
Va ser escollit patriarca el 1043 i es va destacar pels seus atacs furibunds a l'Església llatina. El papa Lleó IX li va enviar tres ambaixadors, els cardenals Humbert i Frederic, i Pere bisbe d'Amalfi, per tractar de moderar les seves opinions. No solament no van tenir èxit sinó que Humbert va haver d'excomunicar el patriarca, el qual va respondre excomunicant els tres delegats i va ordenar eliminar dels díptics el nom del papa (1054).
L'any 1057, va donar suport a la deposició de Miquel VI i es va posar per un temps al costat del seu successor Isaac I Comnè. Però aviat es va enfrontar amb aquest i el va amenaçar: «jo li he donat la corona i sé com recuperar-la», i al cap de poc de temps l'emperador el va voler desterrar. Isaac Comnè estava a punt de destituir-lo quan va morir l'any 1058.
Va escriure:
* 1. Decisio Synodica de Nuptüs in Septimo Gradu
* 2. De Matrimonio prohibitionem
* 3. Epistolae II ad Petrum Antiochenum
* 4. De Sacerdutis Uxore Adulterio polluta
* 5. Σημείωμα, s. Edictum Synodale adversus Latinos de Pittacia seu De Excommunicatione a Latinis Legatis in ipsum ab ipso in Legatos vibrata, anno 1054, die septimo Junü factum
* 6. Homilia
* 7. Diverses cartes, de les que en queden fragments. Se'n coneixen alguns títols: Contra Rebelles Abbatos, Contra Armenios, De Homiculio facto in Ecclesia, De Episcoporum Judicüs, i altres.

## Referències

* ↑ «Miquel Cerulari». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Smith, William (ed.). «Michael Cerularius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r gener 2023].
# Club d'escacs Ruy López

El Club d'escacs Ruy López fou un club d'escacs de Barcelona, ja desaparegut, i una de les principals entitats escaquístiques de Catalunya entre els anys 1930 i els anys 1960. El Club d'escacs Ruy López es va fundar el 23 de maig de 1923, en un bar de la Ronda de Sant Antoni, 34, de Barcelona. Fou Campió de Catalunya per equips el 1930. Formaren part del club, al llarg de la seva història, els Campions d'Espanya Antonio Medina García i Jaume Lladó Lumbera, els Campions de Catalunya Romà Bordell i Rosell i Lluís G. Cortés, i els subcampions de Catalunya Joan Solà, Agustí Ingelmo, entre d'altres.

## Club d'escacs Ruy López-Tívoli

El 22 de gener de 1926 es fundà, al Café Tívoli del Carrer de Casp, el Club d'escacs Tívoli. El 22 d'agost de 1930 es van fusionar el Tívoli i el Ruy López, adoptant el nom de Club d'escacs Ruy López-Tívoli, amb seu al Café Tívoli. El Ruy López-Tívoli fou Campió de Catalunya per equips en dues ocasions, el 1934 i el 1949. Quan aquest es va enderrocar, el club es traslladà a la Granja Urquinaona, i l'11 de juny de 1957 tornà al nom original de Club d'escacs Ruy López, com a secció dins el Centro Hispano-Americano.

## Club d'escacs Ruy López-Paluzie

El Club d'escacs Paluzie es va fundar en un bar del carrer de les Carolines, el 24 de juny de 1953. Posteriorment, cap a l'any 1.959, es va traslladar al Café Vienès, al cap d'amunt del Passeig de Gràcia. Després de diversos èxits, (fou Campió de Catalunya per equips el 1960, quan hi jugava, entre altres Joan Segura) es va fusionar amb el Ruy López, el 21 de novembre de 1961, adoptant el nom de Club d'escacs Ruy López-Paluzie. Aquest darrer club fou Campió de Catalunya per equips tres vegades, els anys 1963, 1965, i 1966. En formà part, entre d'altres, Esteve Pedrol i Albareda.

## Referències

* ↑ Martín González, Àngel; López Manzano, Antonio. Federació Catalana d'Escacs. FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000. 1a, 2001, pàg.123. ISBN 84-607-1908-1.
# Busi

* Per a altres significats, vegeu «Principat de Busi».
Busi és una tribu àrab del Iemen a la regió de l'Alt Yafa. Ocupa un petit territori a les muntanyes del nord de Yafa, prop de l'antiga frontera entre els dos Iemen.
El xeic fou considerat inclòs al Protectorat Occidental d'Aden (1917-1963) tot i que no consta cap tractat. No fou membre de la Federació d'Aràbia del Sud, i va ser nominalment part del Protectorat d'Aràbia del Sud. El 1967 el xeicat va quedar inclòs a la República Popular del Iemen del Sud a la muhafazah III (governació III).
# Costa del Barbot

La Costa del Barbot és una costa de muntanya del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada en el sector central del terme, al sud-oest de la masia del Serrà, a ponent del Morro del Xai i a l'esquerra del torrent del Barbot.

## Enllaços externs

* La Costa del Barbot en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Frank Arnesen

Frank Arnesen (Copenhague, Dinamarca, 30 de setembre) fou un jugador de futbol danès que jugava de mitja punta. Actualment és el director esportiu de l'Hamburg SV, i anteriorment ho va ser del Chelsea i el Tottenham Hotspur Football Club.

## Biografia

Malgrat el seu origen danès, Arnesen jugà en les categories inferiors de l'AFC Ajax. És considerat un dels millors jugadors de la història de Dinamarca, junt a altres grans estrelles com Michael Laudrup, Peter Schmeichel o Allan Simonsen.

### Retirada

Es va retirar del futbol professional l'any 1988, després de guanyar la Copa d'Europa amb el PSV Eindhoven.
Entre el 1991 i el 1994 va exercir d'entrenador assistent al PSV, esdevenint posteriorment director esportiu, càrrec que ocupà durant deu anys.
Després d'ocupar altres càrrecs directius al Chelsea FC i el Tottenham Hotspur FC, el 2011 va ser contractat per l'Hamburger SV. Malgrat ser director esportiu a l'Hamburger, a l'octubre del 2011 va dirigir un partit del primer equip de forma interina.

## Referències

* 1 2 «Perfil i estadístiques de Frank Arnesen» (en castellà). transfermarkt.de. [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ «Arnesen assumeix interinament el càrrec d'entrenador de l'Hamburg» (en castellà). Marca.com.
# Mas Gratacòs

El Mas Gratacòs és un mas situat al municipi de Santa Llogaia d'Àlguema, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Lethrinops micrentodon

Lethrinops micrentodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Lethrinops. p. 233-240. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París (França). Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mixomatosi

La mixomatosi és una malaltia que afecta els conills, causada pel virus Myxoma, popularment coneguda com la pesta del cap gros, es caracteritza per la formació de tumefaccions mucoses a la pell i a les membranes. Observada per primer cop a l'Uruguai a les darreries del segle xix, el 1950 va ser introduïda a Austràlia, de manera intencionada, per tal d'intentar controlar-ne la població de conills. El 1952 fou introduïda il·legalment a França, des d'on es va escampar a la resta d'Europa provocant mortalitats de fins al 99% de les poblacions de conills, amb conseqüències ecològiques greus, pels conills i pels seus predadors especialistes, com el linx ibèric.
La malaltia es transmet a través de la picada de paràsits, freqüentment mosquits i en algunes contrades les puces del conill (Spilopsyllus cuniculi).

## Referències

* 1 2 3 Rodríguez de la Fuente, F.. Enciclopedia Salvat de la Fauna. 4. Pamplona: Salvat, 1970, p. 283-298.
# Puntius rhomboocellatus

Puntius rhomboocellatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ Hamilton, F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Koumans, F. P. 1940. On a new species of Puntius from Borneo. Temminckia, Leiden v. 5: 189-190.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1-84286-074-7.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.