OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquel Àngel Flaquer Terrasa

Miquel Àngel Flaquer Terrasa (n. Capdepera, Mallorca, 18 de juliol de 1962) és un polític d'Unió Mallorquina (UM) involucrat a l'Operació Maquillatge i Cas Voltor, escàndols de corrupció relacionat amb ajuts concedits des del Consell Insular de Mallorca. És llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat Autònoma de Barcelona (1981-1986), i màster en Direcció i Administració d'Empreses per l'Escola d'Administració i Direcció d'Empreses (ESADE, 1986-1988).
Miquel Àngel Flaquer es va afiliar a UM l'octubre de 1996, en la qual va ser membre del consell polític, de l'executiva i secretari d'administració i finances des de 1997. D'agost de 1999 fins a l'agost de 2001 fou assessor coordinador d'Economia i Hisenda del Consell de Mallorca, i Conseller d'Hisenda i Pressuposts del 2001 fins al 2003. En la nova legislatura 2003-2007 va repetir com a Conseller d'Economia i Hisenda del Consell de Mallorca. A partir de 2007 va ser portaveu d'UM al Consell de Mallorca.
El juliol de 2009 va ser elegit president d'UM, càrrec del qual va dimitir el 22 de desembre de 2009 arran d'haver-se adoptat mesures cautelars contra ell per la seva implicació a l'Operació Maquillatge i en compliment del codi ètic acordat pels partits integrats en el Govern de les Illes Balears. Al mateix temps abandonà la seva dedicació a la política i tots els càrrecs que fins aleshores ocupava. Posteriorment, al 2016, fou condemnat a la peça número 12 del Cas Voltor (o Cas Inestur).

## Referències

* ↑ Flaquer agafa la vara d'UM amb retrets a Nadal i un 27% dels vots en blanc Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., dBalears 12/07/2009
* ↑ Flaquer se'n va Arxivat 2010-01-13 a Wayback Machine., dBalears 23/12/2009
* ↑ Buils y Flaquer confiesan fraude y cohecho para reducir sus penas (castellà)
# En Avant Estuaire FC

El En Avant Estuaire Football Club és un club gabonès de futbol de la ciutat de Libreville.
El club s'anomenà Delta Sports fins a l'any 2003 en què fou adquirit per la Société Gabonaise des Télécommunications (Gabon Télécom) esdevenint Delta Telstar Gabon Téléstar FC. El 2009 adoptà el nom actual.

## Palmarès

* Copa gabonesa de futbol:
** 1992, 2006
* Copa de clubs de la UNIFFAC:
** 2005

## Referències

* ↑ Team profile (francès)
* ↑ Fundació a rsssf.com
* ↑ «Gabon 2010».
* ↑ «Gabon - List of Cup Winners».
# Sólo mía

Sólo mía és una pel·lícula espanyola del 2001 protagonitzada per Sergi López i Ayats i Paz Vega i dirigida per Javier Balaguer. Està basada en la violència masclista i és la primera pel·lícula feta a Espanya que tracta el tema de la violència de gènere. Basada en fets reals.

## Argument

Joaquín (Sergi López i Ayats) i Ángela (Paz Vega) són una parella feliç i enamorada. L'amor va sorgir entre ells d'un enamorament sobtat, es van casar als pocs mesos i eren feliços. El seu primer embaràs els va omplir d'aquesta... fins que poc després van aparèixer els primers retrets i insults. Tan sols va ser necessari un mal dia de Joaquín perquè Ángela descobrís el veritable caràcter violent del seu espòs.

## Repartiment

* Sergi López i Ayats... Joaquín
* Paz Vega... Ángela
* Elvira Mínguez... Andrea
* Alberto Jiménez... Alejandro
* María José Alfonso... Mare Ángela
* Beatriz Bergamín... Cunyada Ángela
* Asunción Balaguer... Tia Ángela
* Ginés García Millán... Germana Ángela
* Blanca Portillo... Advocada
* Lluís Hostalot... Advocat

## Premis
### XVI Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor director novell | Javier Balaguer | Candidat |
| Millor actor | Sergi López i Ayats | Candidat |
| Millor actriu | Paz Vega | Candidats |
| Millor cançó original | Clara Montes Eusebio Bonilla | Candidats |

## Referències

* ↑ 'Sólo mía', una película con guión interactivo, El País, 18 de març de 2001
* ↑ Solo mía a Fotogramas
* ↑ Solo mía al web dels Premis Goya
# Diari d'una indecisa

Diari d'una indecisa (títol original en francès, L'Embarras du choix) és una pel·lícula de comèdia romàntica francesa de 2017 dirigida per Éric Lavaine. Es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Comèdia de L'Aup d'Uès el 19 de gener de 2017, i el 15 de març del mateix any es va estrenar als cinemes francesos. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Amb 40 anys, la Juliette té un greu problema: és incapaç de prendre cap decisió sense que el seu pare i les seves dues millors amigues li diguin què ha de fer.

## Repartiment

* Alexandra Lamy: Juliette
* Arnaud Ducret: Étienne
* Jamie Bamber: Paul
* Anne Marivin: Joelle
* Sabrina Ouazani: Sonia
* Lionnel Astier: Richard
* Jérôme Commandeur: Philippe
* Arnaud Henriet: Cédric

## Referències

* ↑ «Historias de una indecisa» (en castellà), 05-03-2018. [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ Costa, Jordi «Un dilema de laboratorio» (en castellà). El País [Madrid], 09-03-2018. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Diari d'una indecisa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ Scholz, Pablo O. «"2 amores en París": Mujer soltera duda (y vuelve a dudar)» (en castellà), 29-11-2017. [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ «'Historias de una indecisa': ni sí ni no» (en castellà), 08-03-2018. [Consulta: 5 juliol 2024].
# Fellag

Fellaga o fellagha (de l'àrab فلاقة, fallāqa, pronunciat localment fel·laga; en singularفلاق, fallāq, localment fel·lag, literalment ‘saltejador’, ‘lladre de camí ral’, ‘bandit’) fou el nom donat pels francesos als rebels a Tunísia i Algèria contra l'ocupació colonial francesa. El terme va prendre certa popularitat durant la Primera Guerra Mundial, amb la rebel·lió de Khalifa ibn Askar al sud de Tunísia, tot i que emprat preferentment i despectivament pels francesos, no pas pels tunisians. En acabar la guerra deixà d'emprar-se, per reaparèixer de nou a Tunísia el 1952, amb els incidents iniciats aquest any arran de l'assassinat de Farhat Hached. El 1954, quan va esclatar la revolta a Algèria, els rebels també foren anomenats fellaga. L'expressió es va deixar d'usar amb la independència d'ambdós països.

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «فلق». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Historiques du 3$^e$ Bataillon de Marche et du 4$^e$ Bataillon d'infanterie légère d'Afrique (en francès). París: Henri Charles-Lavauzelle, 1920, p. 62.
# Michael George Francis Ventris

Michael George Francis Ventris (12 de juliol del 1922 – 6 de setembre del 1956) fou un arquitecte i estudiós de l'època clàssica anglès que, juntament amb John Chadwick, aconseguí desxifrar l'escriptura lineal B. Ventris fou educat a Suïssa i al Stowe School. Parlava sis llengües europees i podia llegir llatí i grec antic. Entrà a l'Arquitectural Association School of Architecture el 1940 i es graduà el 1948, després d'haver interromput la seva formació per servir com a navegador a la Royal Air Force. Pocs anys després de desxifrar l'escriptura lineal B entre 1951 i 1953, Ventris morí en un accident de cotxe als 34 anys.

## Referències

* ↑ «Michael George Francis Ventris». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Luci Rammi

Luci Rammi (en llatí Lucius Rammius) va ser un dirigent de la ciutat de Brundusium al segle ii aC.
Acostumava a rebre els generals romans i als ambaixadors estrangers. Es diu que Perseu de Macedònia el va tractar de convèncer d'enverinar als generals romans, però Rammi va revelar la proposta al legat Gai Valeri i després al senat romà. Perseu ho va negar en una ambaixada al senat, i va mantenir que havia estat només un invent de Rammi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Rammius, L.». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 octubre 2022].
# Embassament de Puigbalador

L'Embassament de Puigbalador és un embassament artificial (pantà) repartit entre les comunes de Formiguera, Puigbalador, de la qual pren el nom, i Real, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a 1.418,1 metres d'altitud sobre el nivell del mar, té una superfície de 90 hectàrees i una profunditat màxima d'11 m. La resclosa, migpartida entre els termes de Puigbalador i de Real, té 160 metres de longitud, i una alçada màxima de 39 metres. La seva capacitat és de deu milions de m³.
L'embassament fou construït el 1929, i serveix per a la producció d'energia elèctrica d'Escolobre.
L'entorn de l'embassament és escenari freqüent de moltes excursions.

## Referències

* ↑ L'Embassament de Puigbalador en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Una de les rutes de Wikiloc

## Bibliografia

* Becat, Joan. «70 - Formiguera». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «111 - Puigbalador i 125 - Real». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Formiguera, Puigbalador i Real». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Coudehard

Coudehard és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 84 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coudehard era de 84 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 63 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 63 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 6 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coudehard el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 16 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 35 eren actives i 20 eren inactives. De les 35 persones actives 28 estaven ocupades (16 homes i 12 dones) i 7 estaven aturades (5 homes i 2 dones). De les 20 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Coudehard hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 518 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coudehard a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Coudehard a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Divisió de Darbhanga

La divisió de Darbhanga és una entitat administrativa de Bihar a l'Índia, amb capital a Darbhanga. Es va crear el 31 d'octubre de 1973 segregada de la divisió de Tirhut. El 2005 la divisió estava formada pels següents districtes:
* Districte de Darbhanga
* Districte de Madhubani
* Districte de Samastipur

## Enllaços externs

* Madhubani
* Divisions Arxivat 2009-10-05 a Wayback Machine.
# Festa dels Tonis de Taradell

La Festa dels Tonis, relacionada amb les festes en honor de Sant Antoni Abat, se celebra durant el cap de setmana anterior al dia de Sant Antoni Abat. A l'arxiu parroquial de Taradell hi consten dades de la celebració de les festes en honor de Sant Antoni Abat des de 1780. Des dels inicis del segle xx fins al 1982, la festa dels Tonis s'organitzava a través de l'Associació de Sant Antoni Abat. El 1982 es va constituir l'actual Comissió de festes de Sant Antoni Abat i es va començar a organitzar la festa dels Tonis sense dependre de la parròquia. Des de llavors les festes dels Tonis s'han celebrat de manera ininterrompuda durant el cap de setmana anterior al dia de Sant Antoni abat (17 de gener), amb l'única excepció de l'any 2002.
El Passant dels tres tombs és l'acte central de les festes dels Tonis de Taradell. Es té constància que des de 1949 s'ha realitzat sempre. El dia del passant dels tres tombs la missa del diumenge està dedicada a Sant Antoni Abat i es canten els goigs de Sant Antoni a càrrec del cor parroquial. El dissabte abans del passant dels tres tombs es fa un gran repic de campanes anunciant la festa.
La festa comença amb l'esmorzar per als participants, la benedicció de les cavalleries i el passant que està encapçalat per un capità, un abanderat i dos cordoners. La finalitat d'aquests càrrecs és representar la comissió obrint la comitiva, amb el carro del Sant i el carro de l'hereu i la pubilla del municipi. Per amenitzar el passant i fer-lo més atractiu s'intercalen grups musicals entre els carruatges. També hi participen els grallers de Taradell i el grup de bastoners de l'Esbart Dansaire de Taradell.
Tots els carruatges i eines disponibles a Taradell i alguns d'altres municipis de Catalunya surten al carrer degudament guarnits i carregats a la manera tradicional. Cada any es lliura a tots els participants en el passant un record de les festes dels Tonis. És l'acte que dona per finalitzat el passant dels tres tombs.
Durant aquests dies també s'organitza una exposició temàtica relacionada amb el món rural i els oficis artesans. I el dissabte abans es fan les passejades en burro (que substitueixen les antigues curses) i cap al vespre s'encenen les fogueres de Sant Antoni Abat, que serveixen també per coure la botifarra, la cansalada i les llesques de pa, que, acompanyats per un rajolí de vi dels porrons seran repartits entre la gent. Aquest sopar popular es denomina “Tast del porc”.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gencat «Festa dels Tonis de Taradell». Catàleg del Patrimoni Festiu de Catalunya, 2011. Arxivat de l'original el 8 d’abril 2014 [Consulta: 7 abril 2014].
# Tomoyuki Tanabe

Tomoyuki Tanabe (田邊朋之, Tanabe Tomoyuki) fou un metge i polític japonés. Va exercir com a 24é alcalde de Kyoto des de l'any 1989 fins al 1996.
Tomoyuki Tanabe va nàixer a Saijō (actual Shōbara) a la prefectura de Hiroshima un 12 de setembre de 1924. L'any 1937, amb 12 anys, es trasllada a Shijōnawate, a la prefectura d'Osaka. Poc després comença a estudiar i es gradua a la Universitat de Medicina de la Prefectura de Kyoto, entrant a treballar a la mateixa institució com a auxiliar al departament d'ortopèdia. Un poc més tard, l'any 1957, Tanabe obri la seua pròpia clinica a la ciutat de Kyoto. Ja establit a la ciutat, va ser des de 1966 vicepresident de l'associació de metges de la prefectura de Kyoto, assolint el càrrec de president l'any 1984.
L'any 1989, Tanabe es presentà com a candidat a les eleccions a l'alcaldia de Kyoto de 1989, les quals guanyà per un estret marge de 321 vots davant del candidat del Partit Comunista del Japó (PCJ), Manpei Kimura. Tanabe va exercir com a alcalde durant dues legislatures, acabant la segona de manera anticipada. Com a alcalde, durant el mandat de Tanabe se celebraren diversos actes per tal de commemorar els 1200 anys de Heian-kyō. També va promoure la política de desregulació i va permetre la construcció de gratacels com el de l'Hotel Kyōto i l'estació de Kyoto, que obriren una profunda controversia sobre el paisatgisme de la ciutat i el manteniment de la Kyoto històrica. Durant el seu mandat començaren les obres de la línia Tōzai del Metro de Kyoto. Fou substituït com a alcalde per en Yorikane Masumoto el 1996. Tomoyuki Tanabe va morir el 26 de desembre de 2002 per una insuficiència renal crònica a l'edat de 78 anys.

## Distincions

* Orde del Sol Naixent de tercera classe. (1996)

## Referències

* ↑ https://www.med.or.jp/nichinews/n150120g.html
* ↑ http://www.eonet.ne.jp/~mt10s5y/mayor.htm
* ↑ https://www.baltimoresun.com/news/bs-xpm-1993-12-12-1993346016-story.html
* ↑ https://books.google.cat/books?id=umxl_19elUQC&pg=PA64&lpg=PA64&dq=Tomoyuki+Tanabe+kyoto+mayor&source=bl&ots=ID9Cahwy8Y&sig=ACfU3U3zUkFecNrR57QMKqqreJtb0rW_qw&hl=ca&sa=X&ved=2ahUKEwjf6fCJ0JnwAhWLx4UKHcrQAu0Q6AEwE3oECAUQAw#v=onepage&q=Tomoyuki%20Tanabe%20kyoto%20mayor&f=false
* ↑ https://www.csmonitor.com/1989/1103/dkyoto.html
* ↑ https://mairi.me/-/1090813
* ↑ 「96秋の叙勲受章者　勳三等」『読売新聞』1996年11月3日朝刊
# Hyperolius mosaicus

Hyperolius mosaicus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu al Camerun, Gabon i, possiblement també, a la República del Congo i Guinea Equatorial.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Amiet, J.-L. 2004. Hyperolius mosaicus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Rant in E-Minor

Rant in E-Minor és un àlbum de l'humorista Bill Hicks, publicat a títol pòstum l'any 1997 per Rykodisc. Va ser publicat juntament amb l'àlbum Arizona Bay el 25 de febrer del 1997, tres anys després de la seva mort. El material d'aquest àlbum té un to més obscur i enfadat que altres de les seves obres prèvies; es pot sentir a Hicks cridant a la seva audiència entre cada capítol, i de forma molt clara durant "You're Wrong Night".
El 15 d'abril de 2016, Comedy Dynamics va llançar una nova versió de l'àlbum en format doble CD i doble LP de vinil anomenada Rant in E-Minor: Variations . Si bé l'àlbum original es va extreure de diverses actuacions i incloïa interludis musicals interpretats per Hicks, la nova versió presenta una actuació completa i ininterrompuda gravada al Laff Stop d'Austin, Texas, el 24 d'octubre de 1993.

## Llista de cançons

* Primera part
** Primer capítol
*** 1. "Fevered Egos" – 4:05
*** 2. "Easter" – 1:19
*** 3. "Gideons" – 1:05
** Segon capítol
*** 4. "People Suck" – 0:21
*** 5. "Pro Life" – 4:13
*** 6. "People Who Hate People" – 0:32
*** 7. "Non-Smokers" – 2:39
*** 8. "Gifts of Forgiveness" – 5:09
*** 9. "Purple Vein Dick Joke" – 0:29
** Tercer capítol
*** 10. "Confession Time (COPS)" – 4:25
*** 11. "Wax Dart" – 0:30
*** 12. "I'm Talking to the Women Here" – 1:10
* Segona part
** Quart capítol
*** 13. "You're Wrong Night" – 5:37
** Cinquè capítol
*** 14. "A New Flag (Patriotism)" – 1:13
*** 15. "Gays in the Military" – 2:24
*** 16. "I.R.S. Bust" – 1:09
*** 17. "Politics in America" – 0:39
*** 18. "Quiet Loner" – 0:57
** Sisè capítol
*** 19. "Artistic Roll Call" – 4:33
*** 20. "Orange Drink" – 1:08
*** 21. "Save Willie" – 1:30
** Setè capítol
*** 22. "Deficit (Jesse Helms)" – 2:47
*** 23. "Rush Limbaugh" – 2:21
* Tercera part
** Vuitè capítol
*** 24. "Time to Evolve" – 3:16
** Novè capítol
*** 25. "Waco (Koresh)" – 5:35
*** 26. "The Pope" – 1:02
*** 27. "Christianity" – 0:27
*** 28. "Seven Seals" – 0:28
** Desè capítol
*** 29. "One of the Boys (Clinton)" – 1:03
*** 30. "Car Bomb Derby" – 0:26
*** 31. "The Elite" – 1:06
** Onzè capítol
*** 32. "Love List (No Future)" – 2:56
*** 33. "Back to the Garden" – 1:20
*** 34. "Your Children Aren't Special" – 3:13
*** 35. "Wizards Have Landed" – 1:43
*** 36. "Lift Me Lord" – 0:53

## Equip

* Bill Hicks – Veu, guitarra
* Kevin Booth – Baix, teclat, percussió, productor

## Referències

* ↑ AllMusic Review
* ↑ «BILL HICKS' LEGACY OF THE PROFANE AND THE PROFOUND OUT ON CD - Chicago Tribune».
* ↑ «Bill Hicks: Rant In E-Minor: Variations». Comedy Dynamics. [Consulta: 8 febrer 2019].
# Museu Balear de Ciències Naturals

Museu Balear de Ciències Naturals és una institució municipal de la ciutat de Sóller (Mallorca) creada el 1992 i que fins al 2019 va esser gestionada conjuntament amb una associació sense ànim de lucre que portava el mateix nom, creada el 1981 amb la finalitat de fundar el propi Museu i un jardí botànic. Actualment forma part del MUCBO. Ocupa un petit palauet a la finca del Camp d'en Prohom i té una exposició permanent que consta de tres pisos amb temàtica pròpia: Història de les Ciències Naturals a Balears (planta baixa), Paleontologia (primer pis) i Biodiversitat (segon pis).

## Objectius

La Fundació Jardí Botànic de Sóller-Museu Balear de Ciències Naturals, i per extensió el Museu, té com a objectius principals:
* La preservació, conservació, estudi i difusió de les col·leccions de titularitat municipal i dels dipòsits permanents generats per l'activitat científica que s'hi desenvolupa o per les donacions dels col·laboradors i d'altres persones o entitats.
* La investigació sobre la Història Natural, principalment referida a l'àmbit de les Illes Balears.
* L'educació i la divulgació dels valors naturals de les Illes Balears i, en general, del medi ambient i dels recursos naturals, sensibilitzant la població resident i els visitants sobre la necessitat de la seva preservació.

## Govern

Està dirigit per un patronat conformat pel Govern de les Illes Balears, el Consell de Mallorca, l'Ajuntament de Sóller, la Universitat de les Illes Balears, l'Associació Museu Balear de Ciències Naturals, l'Associació Ibero-Macaronèsica de Jardins Botànics i la Fundació Sa Nostra.

## Vegeu també

* Jardí Botànic de Sóller
* Museu de la Mar (Port de Sóller)

## Enllaços externs

* Web del museu Arxivat 2008-01-09 a Wayback Machine.
# Divisió de Chambal

La divisió de Chambal és una de les deu grans entitats administratives en què es divideix l'estat federat de Madhya Pradesh a l'Índia. La capital és Morena i té 3.573.930 habitants (any 2001). La formen els districtes de Morena, Sheopur i Bhind.

## Districtes

| Districte | Capital | Superfície en km² | Habitants (2001) |
| Bhind | Bhind | 4.459 | 1.426.951 |
| Morena | Morena | 4.991 | 1.587.264 |
| Sheopur | Sheopur | 6.585 | 559.715 |

## Vegeu també

* Lahar (Índia)

## Enllaços externs

* Chambal division. Times of India