OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Baltasar i Albesa

Francesc Baltasar i Albesa (Barcelona, 4 de desembre de 1949) és un polític i periodista català. Fou Conseller de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya entre els anys 2006 i 2010. Anteriorment fou alcalde de Sant Feliu de Llobregat entre els any 1979 i 2000.

## Inicis

Francesc Baltasar va ingressar al clandestí Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) el 1970, partit del que va ser secretari general a la comarca del Baix Llobregat entre 1974 i 1979. Paral·lelament va treballar de periodista al Grupo Mundo fins al 1979 en què, amb 29 anys, va ser escollit alcalde de Sant Feliu de Llobregat, en les primeres eleccions municipals després de la dictadura franquista.

## Política municipal

Baltasar va ser successivament reelegit en el càrrec fins a l'any 2000 en què va deixar l'alcaldia. Al llarg d'aquests anys també va assumir diverses responsabilitats en diferents administracions supramunicipals com la Diputació de Barcelona (de la que en va ser vicepresident primer entre 1987 i 1989), el Consell Comarcal del Baix Llobregat, l'Àrea Metropolitana de Barcelona, la Federació de Municipis de Catalunya o la Federació Espanyola de Municipis i Províncies. També fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1989 per Iniciativa per Catalunya.

## Salt a l'empresa privada

Entre els anys 2000 i 2003 va ser directiu d'STE Consulting (Grup Altran), una empresa de consultoria tecnològica i estratègica. El desembre d'aquell any, amb l'entrada d'Iniciativa per Catalunya Verds, al primer Govern tripartit de la Generalitat, Baltasar va ser nomenat secretari general del departament de Relacions Institucionals i Participació que va dirigir Joan Saura.

## Retorn a la política catalana

El 20 d'abril de 2006 el president de la Generalitat Pasqual Maragall va remodelar àmpliament el govern i Francesc Baltasar va ser nomenat Conseller de Medi Ambient i Habitatge, en substitució del també ecosocialista Salvador Milà.
Al llarg de la seva trajectòria, Baltasar ha participat com a columnista, col·laborador i tertulià en diversos mitjans de comunicació catalans i estatals. Especialment recordada és la seua participació com a tertulià en el programa La Barberia, de TVE a Sant Cugat, una tertúlia futbolística dirigida pel periodista Pitu Abril.

## Abandonament de la política

En el 2011, una vegada ja havia abandonat la política i tornat a la feina de consultor, va entrar en relacions laborals amb Agbar. Al març del 2012 l'Oficina Antifrau de Catalunya va obrir una investigació per esbrinar si infringia la llei d'incompatibilitats per la seva relació professional amb aquesta multinacional, encara que posteriorment la informació va ser desmentida.

## Referències

* ↑ «Memorial del Baix Llobregat». [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ El País. «Antifraude investiga a cuatro excargos de ICV por sus vínculos con Agbar», 13-03-2012.
* ↑ Europa Press. «Antifrau assegura que no investiga ni Baltasar ni Mayol», 15-03-2012.
# David Desrosiers

David Phillipe Desrosiers és un baixista de la banda canadenca Simple Plan.

## Biografia

Desrosiers va néixer a Sept-îles (Quebec) el 29 d'agost de 1980; per tant, és l'únic membre de la banda que no és de Mont-real. L'any 1999, quan en Pierre Bouvier va deixar la banda Reset, ell va ocupar el seu lloc com a cantant fins a mitjans de l'any 2000, quan li van oferir formar part de la nova banda d'en Pierre i en Chuck Comeau. Des de llavors, toca el baix i canta dins el grup de Simple Plan.
Als dotze anys va viure el que ell anomena com la tragèdia de la seva vida: els seus pares es van divorciar i ell es va quedar amb la seva mare. Un any després va començar a tocar amb Reset, i va ser l'últim a ingressar a Simple Plan.
David Desrosiers ha tocat també la bateria o la guitarra per Green Day, Good Charlotte, i MxPx.
# Feliços 50!

Feliços 50! (títol original en francès, Plancha) és una pel·lícula de comèdia francesa de 2022 dirigida per Éric Lavaine. És la continuació de Barbacoa d'amics, del mateix director, estrenada el 2014. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Un grup d'amics es prepara per a celebrar alegrement a Grècia el cinquanta aniversari de l'Yves, un de la banda. Però l'anul·lació del vol els obliga a canviar de plans i viatjar al Finisterre, a la Bretanya, a la mansió familiar de l'Yves, que els ha venut un retrat meravellós de la Bretanya: cases de pedra antiga, erms fascinants, platges de sorra fina i endiablades festes bretones. A Bretanya hi ha de tot, però tot sota la pluja.

## Repartiment

* Lambert Wilson: Antoine Chevalier
* Franck Dubosc: Baptiste
* Guillem de Tonquédec: Yves
* Jerome Comandant: Jean-Mich
* Caroline Anglade: Ana
* Lionel Abelanski: Laurent
* Lysiane Meis : Laura
* Sofia Duez: Véronique Chevalier
* Valérie Crouzet: Nathalie
* Alice Llenas: Valentina

## Referències

* ↑ «Plancha». [Consulta: 11 février 2023].
* ↑ «Plancha». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «Finistère : recherche de figurants pour la suite du film Barbecue», 25-05-2021. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Secret de tournage». [Consulta: 1er novembre 2022].
# Contrafort (geografia)

Un contrafort o estrep, en geografia, és una ramificació secundària d'una muntanya o d'una serralada o serra principal que deriva d'un sistema orogràfic major. Col·loquialment, també s'anomena ala de muntanya, esperó, estrep, morro i morrot. (es contrafuerte; fr contrefort, éperon; en buttress, counterfort, spur)
* Contrafort d'una serra o serralada: els contraforts dels Pirineus, dels Alps, dels Andes, etc, designant un conjunt de serres i ramals connectats de menor altitud. [...estesa des de Navarra a la Garrotxa i al Vallespir (i més enllà fins als contraforts dels Alps)]
* Contrafort d'una muntanya: els contraforts de l'Aneto, del Mont Blanc, de l'Aconcagua, etc, fent esment del conjunt de prominències, crestes o esperons que envolten una muntanya. [...Situats sota l'àmplia i ben definida coma de l'Orri, formada pels contraforts del pic de Gerri i el pic d'Escorbes]
* Contrafort orientat: el contrafort oiental, occidental, etc, anomenant una part orientada de la branca d'una serralada o d'una muntanya. [...els contraforts nord-orientals del massís de la Maladeta, on és hissada l'Aneto]
Les serralades de la Terra tenen una estructura arbòria més o menys definida, en la qual diverses ramificacions tenen en comú un eix principal. Les ramificacions són les serres que representen els contraforts o estreps, i l'eix és la serralada principal. Exemples molt evidents de contraforts en la geografia de l'Amèrica del Sud són els contraforts dels Andes, o, a Catalunya, la serra de l'Albera, que és la continuació de la cadena de muntanyes dels Pirineus. Rep el nom de morrot quan és avançat i abrupte en una muntanya.
Són típiques del flanc occidental dels Andes peruans. Els estreps andins representen per a la costa peruana la interrupció de valls i deserts causada per la presència de cadenes de turons o serralades que van en direcció perpendicular al litoral i a la serralada occidental dels Andes.

## Imatges

* La serra de l'Albera, contrafort dels Pirineus, vista des de la Pava
* Imatge per satèl·lit del desert costaner de Lima a la part esquerra juntament amb la ciutat de Lima al litoral i una part dels estreps andins visibles partint de la part central dreta.
* Contraforts del Montsent de Pallars

## Referències

* ↑ «Diccionari de geografia física». Termcat. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Terminologia de Ciències i Tecnologia». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «contrafort m. Geomorfologia General». Diccionari de Geologia. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «contrafort». Diccionari de Geografia Física. Termcat.cat, 2021. [Consulta: 14 juny 2021].
* ↑ «contrafort». Diccionari de Geologia, IEC, 2021. [Consulta: 14 juny 2021].
* ↑ Oriol de Bolós, Josep Vigo. Flora dels Països Catalans, Volum 1. Barcinp, 1984, p. 91. ISBN 8472265927, 9788472265929.
* ↑ Broch i Guimerà, Manel. Pica d'Estats Monteixo Vall Ferrera. Excursions amb esquís. L'Abadia de Montserrat, 1997, p. 140. ISBN 8478268138, 9788478268139.
* ↑ Jordi Sacasas i Lluís. Geografia de Catalunya. L'Abadia de Montserrat, 2007, p. 30. ISBN 8484159159, 9788484159155.

## Vegeu també

* Peu de muntanya
# Jamaica Inn

Jamaica Inn és una pel·lícula britànica dirigida per Alfred Hitchcock, estrenada el 1939. És una adaptació de la novel·la L'hostal de Jamaica de Daphne du Maurier.

## Argument

A començaments del segle xix, la taverna de Jamaica té una molt mala reputació. Els seus clients tenen l'empipador costum d'amagar el llum del far quan hi ha tempesta i, així, de fer embarrancar els vaixells en els esculls, particularment nombrosos en aquest indret de la costa de Cornualla. Sir Humphrey, el jutge de pau local, dirigeix el grup i l'informa del pas dels vaixells.
No tenint ja família a Irlanda, Mary Yellard es reuneix amb la seva tia Patience, casada amb Joss, l'hostaler de la taverna de Jamaica. Descobreix la banda de naufragadors. Jem Trehearne, un nou membre, és penjat després d'una breu discussió. Mary aconsegueix alliberar-lo i tots dos s'escapen d'aquest indret sinistre. On aniran a refugiar-se ?

## Repartiment

* Charles Laughton: Sir Humphrey Pengallan
* Maureen O'Hara: Mary Yellard
* Robert Newton: James "Jem" Treharne
* Emlyn Williams: Harry el venedor ambulant
* Leslie Banks: Joss Merlyn
* Horace Hodges: Chadwick
* Hay Petrie: Sam
* Frederick Piper: Davis
* Marie Ney: Patience Merlyn
* Wylie Watson: Salvation Watkins
* Morland Graham: Sydney, advocat especialitzat en assumptes marítims
* Edwin Greenwood: home preciós
* Mervyn Johns: Thomas
* Stephen Haggard: nen
* Herbert Lomas: arrendatari
* Clare Greet: Mrs Marney, arrendatari
* William Devlin: arrendatari
* Basil Radford: Amic de Sir Humphrey
* Jeanne de Casalis: Amiga de Sir Humphrey
* George Curzon: Amic de Sir Humphrey
* Mabel Terry Lewis: Amiga de Sir Humphrey
* Bromley Davenport: Amic de Sir Humphey
* John Longden: Capità Johnson

## Al voltant de la pel·lícula

* Hitchcock es va prendre grans llibertats respecte a la novel·la de Daphne du Maurier. En particular, transposa el cap dels naufragadors d'un personatge de la novel·la (que ha desaparegut completament a la pel·lícula) en un altre. És això una exigència del suspens? Coneixent tothom la novel·la, calia canviar alguna cosa a la intriga per guardar una mica de pebre a la pel·lícula.

## Enllaços externs

* Esborrany
# Puig dels Homes (l'Albera)

El Puig dels Homes és una muntanya de 651,5 m alt de la serra de l'Albera. És compartit per la comuna de l'Albera (Vallespir, Catalunya del Nord) i el municipi de la Jonquera (Alt Empordà).
És situat a prop de l'extrem sud-oest del terme comunal de l'Albera, a prop i al nord-oest del Coll de l'Alzina i a llevant de la Collada del Pla de l'Arca.

## Referències

* ↑ El Puig dels Homes en els ortofotomapes de l'IGN
# David Dinkins

David Dinkins (Trenton, 10 de juliol de 1927 - Manhattan, 23 de novembre de 2020) va ser un polític, advocat i autor estat-unidenc que va exercir com a 106è alcalde de la ciutat de Nova York entre 1990 i 1993. Va ser el primer afroamericà a ocupar el càrrec.
Abans d'entrar en política, Dinkins va ser un dels 20.000 marines de Montford Point, els primers marines afroamericans dels Estats Units; va servir de 1945 a 1946. Es va graduar cum laude a la Universitat Howard i es va llicenciar en dret a la Facultat de Dret de Brooklyn el 1956. Membre del Harlem's Carver Democratic Club, Dinkins va començar la seva carrera electoral servint a l'Assemblea de l'estat de Nova York el 1966, i finalment va ocupar el càrrec de President del districte de Manhattan abans de convertir-se en alcalde. Després de deixar el càrrec, Dinkins es va incorporar a la facultat de la Universitat de Colúmbia mentre continuava actiu en la política municipal.

## Referències

* ↑ Dinkins, David. «Transcript of Interview with Dinkins, David», 21-07-2005. Arxivat de l'original el 21 de gener 2021. [Consulta: 8 juny 2023].
* ↑ Dinkins, David N.; Knobler, Peter (2013). A Mayor's Life: Governing New York's Gorgeous Mosaic. New York: PublicAffairs. ISBN 978-1-61039-301-0
* ↑ "Dinkins Seriously Considers Entering the Race for Mayor" Arxivat November 24, 2020, a Wayback Machine. Lynn, Frank, The New York Times, December 8, 1988.
# Micrixalus nudis

Micrixalus nudis és una espècie de granota que viu a l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Biju, S.D., Dutta, S. & Inger, R. 2004. Micrixalus nudis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 21 d'abril del 2008.
# Antena de Oro 2002

La XXX Edició dels Premis Antena de Oro, concedits el 14 de març de 2002 encara que corresponents a 2001 foren els següents:

## Televisió

* Roberto Arce per Espejo público.
* Operación Triunfo.
* En portada (TVE)
* Silvia Jato per Pasapalabra (Antena 3)
* Montserrat Domínguez per La mirada crítica (Telecinco)
* Canal Viajar (CSD)
* Ione Albizu (Canal Sur)
* Tico Medina, per Abre tu ventana (Canal Sur)

## Radio

* Radio Intercontinental.
* Santiago Silvan, director de RNE a Bilbao.
* Agustín Alcalá, corresponsal d'Onda Cero a Nova York
* Rafael Martínez-Simancas (Onda Cero Radio)
* Roberto Sánchez (Si amanece nos vamos; Cadena SER)
* Onda Rambla Gerona.

## Extraordinaris

* Joan Pau II
* Miguel de la Quadra-Salcedo.
* Javier González Ferrari.
* Pío Cabanillas Gallas
* Manuel Chaves González
* El jardín de los bonsais (Onda Cero)
* Carlos Martos Gutiérrez
* Lorenzo Díaz García-Campo

## Referències

* ↑ Concedidas las Antenas de Orode Radio y TV en su XXX edición Arxivat 2018-04-05 a Wayback Machine., ABC, 14 de març de 2002
* ↑ "OT", "Espejo público", Silvia Jato y Montse Domínguez, premiados con las Antenas de Oro vertele.eldiario.es, 14 de març de 2002

## Vegeu també

* TP d'Or 2002
* Premis ATV 2002
* Premis Ondas 2002
# Francesc Carbonell

Francesc Carbonell és el nom dels següents personatges:
* Francesc Carbonell i Bravo, químic català (1768-1836).
* Francesc Carbonell Font, químic català (1792-1854).
* Francesc Carbonell i Solés, metge català (1873-1910).
# Puig dels Falguers

El Puig dels Falguers és una muntanya de 761 metres que es troba entre els municipis de Cantallops i la Jonquera, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# The Wheel of Time

The Wheel of Time (abreujada popularment com a WoT; lit. ‘La roda del temps’) és un conjunt de novel·les de fantasia èpica escrites per Robert Jordan, pseudònim utilitzat pel difunt James Oliver Rigney Jr. Concebuda originalment com una sèrie de sis títols, avui dia es compon d'onze llibres (disset a la seva versió en llengua castellana) mentre s'està escrivint el dotzè i últim llibre de la sèrie que es publicarà en tres volums. Robert Jordan va començar a treballar en aquesta sèrie l'any 1984 encara que el primer llibre, "L'ull del món" no es va publicar fins al 1990.
Jordan va morir d'amiloïdosi cardíaca mentre treballava en aquest últim llibre deixant una part del mateix escrita i nombroses notes. Brandon Sanderson, també escriptor de fantasia estatunidenc, ha estat l'escollit per acabar A Memory of Light, nom amb què Jordan es referia a aquest darrer volum. El primer dels tres volums, The Gathering Storm, va ser publicat a finals del 2009 als EUA.
La sèrie gira al voltant d'elements de les mitologies europea i asiàtica, com la naturalesa cíclica del temps que es pot trobar a l'hinduisme i al budisme i els conceptes de l'equilibri, dualitat i respecte a la natura del daoisme. L'obra també està influenciada per Guerra i pau de Lleó Tolstoi.
L'any 2021 es va estrenar la primera temporada de la sèrie de televisió homònima a la plataforma Amazon Prime Video.

## Referències

* ↑ «Shows A-Z - Wheel of Time, The on amazon | TheFutonCritic.com». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Benthophilus kessleri

Benthophilus kessleri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,6 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Men of Honor

Men of Honor és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Tillman Jr., estrenada el 2000, amb Robert De Niro, Cuba Gooding Jr., David Conrad i Charlize Theron en els papers principals.
La pel·lícula està basada en fets reals de la vida de Carl Brashear.

## Argument

La història verdadera de Carl Brashear, primer afroamericà que va entrar a la U.S. Navy com a submarinista-escafandrer. L'endemà de la Segona Guerra Mundial, i encara que la marina americana havia posat oficialment fi a la segregació racial en el seu si, el seu color de pell el fa xocar amb reticències que combat sense descans.

## Repartiment

* Robert De Niro
* Cuba Gooding Jr.
* Charlize Theron
* Aunjanue Ellis
* Hal Holbrook
* Michael Rapaport
* Powers Boothe
* David Keith
* Holt McCallany
* David Conrad
* Joshua Leonard
* Carl Lumbly
* Lonette McKee
* Glynn Turman
* Joshua Feinman
* Richard Radecki
* Dennis Troutman

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2002. Grammy al millor àlbum de banda sonora per pel·lícula, televisió o altre mitjà visual per Mark Isham
* 2002. Grammy a la millor cançó per pel·lícula, televisió o altre mitjà visual per Brandon K. Hampton i Brian McKnight amb "Win".

## Referències

* ↑ «Men of Honor». The New York Times.
# Nèrit

Nèrit o Nèriton (en grec antic Νήριτον, és una illa o una ciutat en una illa que Homer menciona al «Catàleg de les naus» a la Ilíada. Diu que era propera a Ítaca i una de les possessions d'Odisseu.
Hi ha una certa confusió, ja que Nèriton és també una muntanya d'Ítaca molt boscosa segons diu Homer a l'Odissea. Virgili a l'Eneida parla de Nèrit com una illa propera a Ítaca, la pàtria d'Ulisses.

## Referències

* ↑ Hexter, Ralph J. «Neion» (en anglès). Guide to the Odyssey, 1993. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Virgili. Eneida, III, 266
* ↑ Smith, William (ed.). «Ithaca». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 gener 2021].
# Zouagha

Zouagha (àrab: زواغة, Zwāḡa; amazic estàndard marroquí: ⵣⵡⴰⵖⴰ, ZwaƔa) és un dels sis arrondissements de la ciutat de Fes, dins de la prefectura de Fes, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 260.663 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Qinlingosaure

El qinlingosaure ("Qinlingosaurus") és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al període Cretaci, al Maastrichtià, en el que actualment és Àsia. L'espècie tipus, Q. luonanensis, va ser anomenada per Xue, Zhang i Bi l'any 1996 a partir d'un ili llarg i prim, un isqui i tres vèrtebres. És per aquesta limitada evidència de restes fòssils que es classifica com a sauròpode incertae sedis. Va ser trobat a la formació de Hongtuling, a prop de Luonan, al sud de la província de Shaanxi, Xina.

## Referències

* Qinlingosaurus a la Dinosaur Encyclopedia Arxivat 2009-09-22 a Wayback Machine.
* Thescelosaurus!
* Dinosauria Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Forma

«Forma» té aquests significats:
* Forma (art), formalització o manera d'expressar un contingut o fons
* Forma física, nivell d'energia i vitalitat que permet a les persones dur a terme les tasques diàries habituals
* Forma (revista), revista artística editada entre 1904 i 1908 dirigida pel Miquel Utrillo
* Forma de govern
* Forma galènica o forma farmacèutica, disposició individualitzada que s'adapten les substàncies medicinals i excipients per a constituir un medicament
* Forma tipogràfica, disposició que adopten determinats grups de ratlles en la pàgina
* Matemàtiques:
** Forma geomètrica
** Forma algebraica
** Forma lineal
** Forma bilineal
** Forma quadràtica
* Música:
** Forma musical
** Forma sonata
** Forma binària
* Biologia:
** Forma (biologia)
** Forma vital de Raunkjaer
# Barbus chlorotaenia

Barbus chlorotaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun, Ghana i Nigèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Foci de Tir

Foci de Tir (grec antic: Φώτιος, Phócios; llatí: Photius) va ser bisbe de Tir. Va succeir al deposat Ireneu l'any 448, que havia estat deposat per un decret imperial contra els nestorians i el van privar del seu caràcter clerical. El concili d'Efes de l'any 449 va confirmar la decisió de l'emperador.
Foci de Tir va ser un dels jutges nomenats per Teodosi II per escoltar els càrrecs contra Ibes, bisbe d'Emesa, juntament amb Eustaci de Beirut i Urani d'Himera d'Osroene. En la reunió que van tenir, on van escoltar els càrrecs que es presentaven, van absoldre Ibes i el van reconciliar amb els seus acusadors, que eren preveres sota la seva jurisdicció.
Foci va ser present al concili d'Efes del 449. Per aquest temps Eustaci, bisbe de Beirut, va aconseguir un decret imperial que erigia la seva seu en metropolitana, i això el va enfrontar a Foci. Eustaci va tenir el suport d'Anatoli de Constantinoble i Màxim d'Antioquia i va aconseguir incorporar alguns bisbats que abans depenien de Tir. Més tard es va retornar la jurisdicció a Foci i al bisbat de Tir pel concili de Calcedònia del 451. En aquest concili Foci va votar que Teodoret era ortodox en els seus plantejaments i havia de ser restaurat.
Va deixar escrita una obra anomenada Δεήσεις, Preces s. Supplex Libellus, adreçada als emperadors Valentinià III i Marcià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Photius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 22 febrer 2022].