OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agoniates

Agoniates és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Agoniates anchovia (Eigenmann, 1914)
* Agoniates halecinus (Müller & Troschel, 1845)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1914. Some results from studies of South American fishes. IV. New genera and species of South American fishes. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 135). Ind. Univ. Studies Núm. 20: 44-48.
* ↑ Müller, J. & F. H. Troschel. 1845. Horae Ichthyologicae. Beschreibung und Abbildung neuer Fische. Die Familie der Characinen. Erstes und Zweites Heft. Berlin. Horae Ichthyol. Núms. 1 & 2: 1-40, Pls. 1-11.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1963: Essai sur les affinités phylogénétiques des Agoniates et l'origine des Characidae, à propos de la description d'une forme nouvelle de l'Amazone péruvienne: Agoniates ladigesi. Mitteilungen aus dem Hamburgischen Zoologischen Museum und Institut v. 60 (1962): 265-284, 1 pl.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0-471-25031-7.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zarske, A. i J. Géry 1997: Rediscovery of Agoniates halecinus Müller & Troschel, 1845, with a supplementary description of Agoniates anchovia Eigenmann, 1914, and a definition of the genus (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes: Characidae). Zoologische Abhandlungen; Staatliches Museum für Tierkunde in Dresden v. 49: 173-184.
# Lin

* No s'ha de confondre amb Lín.
Lin és el nom dels següents personatges:
* Lin Bin (1961), enginyer i empresari xinès
* Lin Biao (Wuhan, ?), militar i polític xinès
* Lin Daiyu, personatge principal de la novel·la xinesa Cao Xueqin
* Lin Dan (Longyan, 1983), jugador de bàdminton xinès
* Lin Junhong (1990), ciclista xinesa especialista en el ciclisme en pista
* Lin Liang, pintor xinès que va viure sota la dinastia
* Lin Tinggui, pintor xinès que va viure sota la dinastia Song del Sud
* Lin Xiangru, polític del període dels Regnes Combatents, que va servir a l'estat de Zhao
* Lin Xin, rei de la Dinastia Shang
* Lin Yue (1991, Guangdong), esportista xinès que competeix a salts
* Chen Lin, diversos personatges
* Ma Lin (1980, Shenyang, República Popular de la Xina), jugador de tennis de taula xinès
* Ruby Lin (1976), actriu i productora cinematogràfica de la República de la Xina
* Zhang Lin (1987, Pequín), nedador xinès
# Gai Juni Silà (cònsol 17 aC)

Gai Juni Silà (en llatí Caius Junius C. F. Silanus) va ser un magistrat romà que va viure al segle i aC i al segle i. Formava part de la gens Júnia, i portava el cognomen de Silà.
Va ser elegit cònsol l'any 17 aC juntament amb Gai Furni. Probablement era cosí de Marc Juni Silà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 820.
# República de Marquetalia

La república de Marquetalia fou el nom donat a Colòmbia a un territori sota control comunista, que mai va pretendre formar un estat independent sinó ser una zona amb una organització independent autogestionaria i socialista dins de Colòmbia. La zona estava situada al sud de Tolima i el nom li hauria donat el mític guerriller Tiro Fijo en record del poble de Marquetalia a Caldas, on es va criar.

## Història

El 1953 els comunistes expulsats de Sumapaz van retirar-se al sud, i van arribar a la regió del sud de Tolima, on s'establí la primera zona alliberada batejada com Marquetalia. La seguiren El Pato, Riochiquitos, Guayabero i Sud-oest de Tolima. Milers de pagesos assetjats pels bandolers s'establiren a les zones alliberades i sorgí una administració civil de signe comunista.
Sorgiren discrepàncies teòriques i alguns grups intentaren establir una estratègia guerrillera ofensiva, però fracassaren el Moviment d'Obrers, Estudiants i Pagesos (MOEC), el Front Unit d'Acció Revolucionària (FUAR) i el Moviment Vichada, i així el Partit Comunista de Colòmbia va imposar la seva estratègia basada en l'autodefensa i l'exemple de les zones alliberades.
En 1956 liberals i conservadors arriben a un acord de repartiment del poder i es creà el Front Nacional. El nou règim inicià els passos per posar fi a l'experiment comunista i qualificà a les zones alliberades de "Repúbliques Independents", expressió hàbilment elegida per acusar als comunistes de separatisme i tocar l'esperit patriòtic del poble.
El 1960 s'articula el Pla Llaç (Plan Lazo) amb ajuda dels Estats Units, el desenvolupament del qual començà el 1962, però va fracassar a Marquetàlia. En 1964 s'inicià la segona ofensiva contra El Pato. Milers de soldats, després d'àrdua lluita, aconseguiran entrar a les regions dominades pels comunistes. El juny de 1964, els combatents fugits a les muntanyes crearen l'anomenat Bloc Sud, que es va establir oficialment el 20 de juliol de 1964 i fou el primer grup guerriller del Partit Comunista a Colòmbia, germen de les Forces Armades Revolucionàries de Colòmbia (FARC). El 5 de maig de 1966, la Segona Conferència del Bloc Sud, oficialitzà la conformació de les Forces Armades Revolucionàries de Colòmbia.
Per descomptat aquestes pseudo repúbliques no van comptar amb bandera. La bandera més utilitzada ja era llavors la nacional colombiana, però també la bandera roja del PCC que aleshores portava un estel groc i la falç i el martell.
# Jelle Wallays

Jelle Wallays (Roeselare, Flandes Occidental, 11 de maig de 1989) és un ciclista belga, professional des del 2010 i fins al 2023. En el seu palmarès destaca la París-Tours de 2014 repetint l'èxit que havia aconseguit 4 anys abans en la mateixa prova en categoria sub-23.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau júnior
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Sint-Martinusprijs Kontich
* 2010
** 1r a la París-Tours sub-23
** 1r al Gran Premi Criquielion
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Província de Namur
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la World Ports Classic
* 2014
** 1r a la París-Tours
** 1r al Circuit de Houtland
* 2015
** 1r a l'A través de Flandes
** 1r al Gran Premi Criquielion
** 1r al Duo Normand (amb Victor Campenaerts)
* 2016
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a San Juan
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2019
** 1r a la París-Tours

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 92è de la classificació general
* 2017. 151è de la classificació general
* 2018. 143è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2019. 144è de la classificació general

## Referències

* ↑ «LA CARRERA DE JELLE WALLAYS LLEGA A SU FIN: EL DOBLE CAMPEÓN DE LA PARÍS-TOURS NO ENCUENTRA UN NUEVO EQUIPO» (en anglès). ciclismoaldia.es, 02-11-2023. [Consulta: 4 novembre 2023].
* ↑ «El belga Wallays vuelve al podio cuatro años después», 12-10-2014.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Mashda

Mashda o Mašda va ser l'onzè rei de la primera dinastia de Kish a Sumer, esmentat a la llista de reis sumeris, on s'afegeix que era fill del seu antecessor Atab. La llista li assigna un mític regnat de 840 anys. Va governar en un període posterior al diluvi que està datat cap a l'any 2900 aC.

## Referències

* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian king list. Chicago (Ill.): University of Chicago Press, 1973, p. 78, 80.
# Michael Kaplan

Michael Kaplan (Filadèlfia, Pennsilvània, segle XX) és un dissenyador de vestuari de cinema estatunidenc. Kaplan ha estat treballant en la indústria cinematogràfica de Hollywood des del 1981.
Va guanyar a la British Academy of Film and Television Arts el BAFTA al millor vestuari el 1983 per Blade Runner.
El 22 de maig de 2013, es va anunciar que anava a reunir-se amb J. J. Abrams per a la primera pel·lícula de la tercera trilogia d'Star Wars, Star Wars episodi VII: El despertar de la força.

## Referències

* ↑ http://www.comingsoon.net/news/movienews.php?id=104651 Arxivat 2014-11-07 a Wayback Machine.
# Alekhin (cràter)

Alekhin és un cràter lunar que es troba a l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna. Es troba al nord del ctràter Zeeman, i al sud-sud-oest del Fizeau. A l'oest hi trobem el cràter Crommelin, i a l'est-sud-est hi ha el Doerfel.
La vora de l'Alekhin ha estat erosionada fortament pels subsegüents impactes en el punt on la vora és poc més que una marca corba a la superfície. La paret exterior està totalment sobreposada pel parell de cràters format pel cràter Dawson a través de la vora nord-oest i per Dawson D a la vora nord-occidental. La vora sud és una mica més marcada per les ranures i per les irregularitats a la superfícies, en comparació amb la de la vora nord-oriental. Al terra hi ha una sèrie de petits cràters.

## Cràters satèl·lits

Per convenció, aquestes característiques s'identifiquen en els mapes lunars localitzant la lletra en el punt mitjà de la vora del cràter que es troba més proper a Alekhin.
| Alekhin | Latitud | Longitud | Diàmetre |
| E | 67.2° S | 124.1° W | 38 km |

## Referències

* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature. NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature». USGS, 25-07-2007. [Consulta: 5 agost 2007].
* Bussey, B.; Spudis, P. The Clementine Atlas of the Moon. New York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-0-521-81528-4.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature. Tudor Publishers, 1995. ISBN 978-0-936389-27-1.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature». Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 24 octubre 2007].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by the Working Group of Commission 17 of the IAU». Space Science Reviews, 12, 2, 1971, pàg. 136–186. Bibcode: 1971SSRv...12..136M. DOI: 10.1007/BF00171763.
* Moore, Patrick. On the Moon. Sterling Publishing Co., 2001. ISBN 978-0-304-35469-6.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook. Cambridge University Press, 1988. ISBN 978-0-521-33500-3.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon. Kalmbach Books, 1990. ISBN 978-0-913135-17-4.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes. 6th revised. Dover, 1962. ISBN 978-0-486-20917-3.
* Whitaker, Ewen A. Mapping i Naming the Moon. Cambridge University Press, 1999. ISBN 978-0-521-62248-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon. Springer, 2000. ISBN 978-1-85233-193-1.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* «Localització del cràter al Google Moon».
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon».
# Broqueta

Una broqueta és un estri de cuina, que consisteix en una mena d'ast petit de metall o fusta tradicionalment usat per a mantenir un conjunt de carn, peix o verdura units durant el procés de rostit o per coure a la brasa. Si les broquetes comunament es rosteixen a la graella, existeixen variants a la planxa, a la barbacoa o fins i tot crues, variants amb formatge, fruita fresca i dolços. El nombre de variants és il·limitat i finalment depèn únicament de la inspiració culinària del moment. A l'hora de l'aperitiu o de recepcions dempeus, petites broquetes fredes o calents s'aprecien per què poden menjar-se sense coberteria.
Les broquetes de metall són reutilitzades, mentre que les de fusta, sovint de bambú són d'un sol ús. La broqueta pot ser emprada per enfilar trossos de menjar en una fondue, una bagna cabals o preparacions semblants.

## Plats amb broquetes
### Als Països Catalans

El Termcat enumera més de 60 variants, entre d'altres:
* broqueta d'escamarlans flamejats amb vodka
* broqueta d'espàrrecs verds amb romesco
* broqueta de bolets
* broqueta de bonítol en escabetx
* broqueta de fruites amb xocolata
* broqueta moruna

### Gastronomia internacional

* chuàn (Gastronomia de la Xina)
* anticuchos (Gastronomia del Perú)
* atzibada (Gastronomia de Portugal)
* şiş kebap (Gastronomia de Turquia)
* xurrasco (Gastronomia del Brasil)
* satay (gastronomia d'Àsia)
* shashlik (Gastronomia de Rússia)
* xauarma (Gastronomia de l'Iran)
* suvlaki o Kalamaki (Gastronomia de Grècia)
* yakitori (Gastronomia del Japó)
* dango (Gastronomia del Japó)
* Kebab (Gastronomia d'Orient Pròxim)

## Referències

* ↑ «Broqueta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Broquetes», Memòries d'una cuinera (les receptes de la mama, d'abans i de sempre), 2 de juny de 2013
* 1 2 «broqueta» Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine., Termcat [Consulta 19 d'agost de 2013]
* ↑ Ferran Adrià Acosta, Josep Corbella, Valentí Fuster, «Idees per a broquetes de fruita», La cuina de la salut, Barcelona, Grup 62, 2010, pàgines 265-266, ISBN 9788497082174
# Calwa

Calwa és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 762 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calwa tenia 762 habitants, 208 habitatges, i 177 famílies. La densitat de població era de 1.089,7 habitants/km².
Dels 208 habitatges en un 44,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 22,1% dones solteres, i en un 14,9% no eren unitats familiars. En el 9,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 12,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mitjana aritmètca era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 28.983 $ i la renda mitjana per família de 28.285 $. Els homes tenien una renda mitjana de 32.167 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 8.292 $. Entorn del 27,9% de les famílies i el 28% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# La puerta abierta

La puerta abierta és una pel·lícula de drama de l'any 2016, dirigida per Marina Seresesky i protagonitzada per Carmen Machi, Terele Pávez, Asier Etxeandía i Lucía Balas. Producció Sergio Bartolomé, Jose Alberto Sánchez, Álvaro Lavín i Roberto Fernández.

## Argument

Rosa ha heretat l'ofici de la seva mare Antonia, una dona que ara es creu Sara Montiel i que ha convertit el seu dia a dia en un veritable infern. En el món de la prostitució en el qual estan submergides, Rosa no sap ser feliç. Però l'arribada d'un nou integrant a la seva peculiar família li donarà una oportunitat inigualable per a aconseguir-ho.

## Repartiment

* Carmen Machi com Rosa.
* Terele Pávez com Antonia.
* Asier Etxeandía com Lupita.
* Paco Tous com Paco.
* Lucía Balas com Lyuba.
* Sonia Almarcha com Juana.
* Yoima Valdés com Teresa.
* Emilio Palacios com Yuri.
* Mar Saura com Isabel.
* Christian Sánchez com Carlos.
* Hugo Ndiaye com Eduardito.
* Monika Kowalska com Masha.

## Premis

| Premi | Any | Categoria | Nominats | Resultat |
| Premis Goya | 2017 | Millor actriu protagonista | Carmen Machi | Nominada |
| Premis Goya | 2017 | Millor actriu secundària | Terele Pávez | Nominada |
| Premis Feroz | 2017 | Millor comèdia | La puerta abierta | Nominada |
| Premis Feroz | 2017 | Millor actriu protagonista | Carmen Machi | Nominada |
| Premis Feroz | 2017 | Millor actriu de repartiment | Terele Pávez | Nominada |
| Premis de la Unión de Actores | 2017 | Millor actriu protagonista de cinema | Carmen Machi | Guanyadora |
| Premis de la Unión de Actores | 2017 | Millor actriu secundària | Terele Pávez | Nominada |
| Premis de la Unión de Actores | 2017 | Millor actor secundari | Asier Etxeandía | Nominat |
| Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics | 2017 | Millor actriu protagonista | Carmen Machi | Nominada |
| Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics | 2017 | Millor director revelació | Marina Seresesky | Nominada |
| Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics | 2017 | Millor actriu secundària | Terele Pávez | Nominat |
| Toulouse Cinespaña | 2016 | Premi de l'audiència | Marina Seresesky | Guanyadora |
| Toulouse Cinespaña | 2016 | Millor opera prima | Marina Seresesky | Nominada |

## Referències

* ↑ «La producción de La Puerta Abierta de Marina Seresesky». Arxivat de l'original el 2020-09-24. [Consulta: 23 agost 2020].
* ↑ La puerta abierta: La dura realidad
* ↑ La puerta abierta a Fotogramas
* ↑ Ganadores y nominados de los Premios Goya 2017
* ↑ La lista completa de ganadores de los premios Feroz 2017
* ↑ ‘Tarde para la ira’ triunfa en los premios de la Unión de Actores y Actrices, El País, 13 de març de 2017
* ↑ [«Medallas del CEC a la producción española de 2016». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 25 febrer 2018].
* ↑ "La reconquista", de Jonás Trueba, Violeta de Oro del Festival Cinespaña, La Vanguardia, 8 d'octubre de 2016
# Jellinek

«Jellinek» té aquests significats: :
* Adolf Jellinek (1821 - 1893), un rabí jueu ausríac.
** Max Hermann Jellinek (1868 - 1938), fill d'Adolf Jellinek
* E. Morton Jellinek (1890 - 1963) un psicòleg especialitzat en l'estudi de l'alcoholisme
* Emil Jellinek-Mercedes (1853 - 1918), un empresari del sector automobilístic, fill d'Adolf
* Georg Jellinek (1851 - 1911), filòsof
* George Jellinek (1919 - 2010), un expert en música clàssica
# Mashawasha

Els Mashawasha (singular Mashawa) eren una tribu de libis que vers la meitat del II mil·lenni vivien a Tripolitana i van conquerir Cirenaica vers el segle xiv aC i al segle xiii aC (en els regnats de Seti I i Ramsès II) es van llençar contra Egipte però foren rebutjats.
Anys després, vers el 1184 aC un cap Mashawaha de nom Mariai fill de Didi, amb el suport dels Pobles de la mar, va tornar a Egipte i va poder ocupar els oasis occidentals i part del Delta occidental, però finalment els egipcis els van derrotar en una gran batalla que va tenir lloc a Per-Ir al nord-oest de Memfis i els mashawasha i altres libis orientals, i els seus aliats zkaywasha (aqueus?), tursa o tursha, sakalasa, sardana o shardana (ancestres dels sards) i licis van ser massacrats en la fugida. Es van recuperar i van tornar a Egipte sota Ramsès III el 1194 aC, ocupant el Delta occidental, però en van ser expulsats altre cop després de ferotges batalles. Encara van tornar per tercera vegada vers el 1180 aC i altre cop van acabar expulsats, però el faraó per evitar nous atacs els va permetre establir-se al delta.
Els dos pobles es van fusionar a base de matrimonis mixtes que foren freqüents, i alguns mashawasha van arribar a posicions elevades en la jerarquia religiosa i política; un d'aquestos, Shesonq, es va casar amb una princesa egípcia de sang reial i el seu net, també anomenat Shesonq, fou cap de l'exèrcit i portava el títol de "Gran Cap dels Mashwasha", i vers el 950 aC va agafar el poder suprem, i a la mort de Psusennes II va fundar la dinastia XXII. Al final de la dinastia XXII un príncep de nom Pedubastis va fundar la dinastia XXIII. Durant un temps les dues dinasties van regnar al mateix temps i tenien bones relacions. Vers el 740 o 730 aC ja hi havia tres prínceps al delta amb títol de faraó; finalment el príncep de Sais, possible també descendent de Shesonq, va unificar el delta eliminant les dues dinasties rivals i van fundar la dinastia XXIV o saïta.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 936
# Akaska

Akaska és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 31 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Akaska tenia 31 habitants, 16 habitatges, i 10 famílies. La densitat de població era de 17,1 habitants per km².
Dels 16 habitatges en un 12,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,9% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 6,5% entre 25 i 44, un 51,6% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 170 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.500 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 13.689 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Akaska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Akaska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Demofont (desambiguació)

Demofont és el nom dels següents personatges:
* Demofont, rei mític d'Atenes
* Demofont d'Eleusis, personatge de la mitologia grega, protegit de Demèter
* Demofont, general atenès
* Demofont, vident al servei d'Alexandre el Gran
# Rhinogobius lanyuensis

Rhinogobius lanyuensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Taiwan i la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB