OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jan van Borssum Buisman

Jan Hendrik van Borssum Buisman (Haarlem, 1919 – 23 de febrer de 2012) fou un pintor neerlandès del segle xx.

## Biografia

Segons el Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD; en català, Institut Neerlandès per a la Història de l'Art), Jan Hendrik van Borssum Buisman va ser fill del pintor Hendrik van Borssum Buisman. Nasqué a la Fundatiehuis durant l'estada del seu pare en ella, ja que era conservador del Museu Teyler.
Durant la Segona Guerra Mundial va ser un agent secret que treballà en el Zwitserse weg i va ser condecorat amb l'Orde d'Orange-Nassau, la Creu Commemorativa de la Resistència i la Creu del combatent voluntari de la Resistència. Al seu germà Garrelt se li atorgà l'Orde Militar de Guillem. Després de la guerra serví Bernat de Lippe-Biesterfeld com a membre del personal entre 1945 i 1946. Posteriorment, va tornar a Haarlem, on va esdevenir membre del grup de pintors Kunst zij ons doel.
El 1952 va ser nomenat kastelein del Museu Teyler, tal com el seu pare havia estat. Va mantenir seu taller a l'antic observatori astronòmic del Museu Teyler i el 1972 va ser nomenat conservador adjunt de la col·lecció d'art. Visqué a la Fundatiehuis fins que es va retirar, moment en què es va traslladar a una casa contigua.

## Referències

* 1 2 3 «Jan van Borssum Buisman» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie.
* ↑ «Garrelt Andreas van Borssum Buisman» (en anglès). TracesOfWar.com.
* 1 2 3 «In memoriam Jan van Borssum Buisman (1919 - 2012)» (en neerlandès). Museu Teyler, 23-02-2012. [Consulta: 1r juliol 2012].

## Bibliografia

* Van Borssum Buisman, Jan; Couwenberg, Marc. Agent van de Zwitserse weg: Het levensverhaal van Jan van Borssum Buisman (en neerlandès). Verzetsmuseum Amsterdam, 2000. ISBN 978-90-5730-125-4.
# Là où les putains n'existent pas

Là où les putains n'existent pas és una pel·lícula documental francesa del 2017 dirigida per Ovidie i estrenada el 2018.

## Sinopsi

El documental explica la història d'Eva-Marree Kullander-Smith, coneguda com "Jasmine Petite", que va ser apunyalada 31 vegades per la seva antiga companya a l'oficina de serveis socials sueca l'11 de juliol de 2013. Malgrat el seu passat de violència, havia obtingut la custòdia dels seus dos fills quan els serveis socials van descobrir que feia dues setmanes que treballava com a escort. Malgrat les seves demandes durant tres anys, els serveis socials es neguen a donar-li la custòdia dels seus fills. Aleshores es va convertir en portaveu del sindicat suec de treballadores sexuals.
A través dels testimonis dels familiars d'Eva Marree, la directora Ovidie denuncia la política de l'estat suec per "erradicar la prostitució", va ser el primer país a sancionar els clients de les prostitutes.

## Gènesi

El 2013, mentre treballava per Metronews, Ovidie va descobrir la història d'Eva-Marree Kullander a través d'activistes de treball sexual i moviments feministes a Escandinàvia. Aleshores, la història és tractada com un incident trivial pels mitjans locals suecs. Aleshores, el model suec -que criminalitzava els clients de les prostitutes- es considerava "idíl·lic" i la directora va decidir aprofundir en aquesta història que l'obsessionava.

## Crítiques

Segons Hélène Marzolf, a Télérama,
| « | aquesta pel·lícula compromesa soscava la perfecció d'un model elogiat arreu del món, i s'involucra en un debat tant més instructiu com ho aplica França des que 2016 la legislació sueca de penalitzar el client | » |
Per Libération,
| « | el documental gairebé pren l'aire d'una esgarrifosa distopia quan mostra una sessió de teràpia de rehabilitació imposada per l'estat a exprostitutes exhortades a penedir-se i als seus clients. | » |

## Distincions

* Festival Internacional de Cinema de Tessalònica de 2017 : Premi Amnesty International.

## Notes i referències

* 1 2 «Ovidie dénonce les dérives de la lutte contre la prostitution en Suède». Le Huffington Post, 06-02-2018.
* ↑ «"Là où les putains n’existent pas", enquête sur la face sombre du modèle suédois». Madame Figaro, 01-02-2018.
* ↑ «Ovidie sort un documentaire-choc sur les "putains" et l'hypocrisie suédoise». Les Inrocks, 06-02-2018.
* ↑ «Regardez “Là où les putains n’existent pas”, d’Ovidie». Télérama.fr, 06-02-2018.
* ↑ «"Là où les putains n’existent pas", l'envers du modèle suédois». Libération.fr, 11-02-2018. Arxivat de l'original el 2018-11-08.
* ↑ «Ovidie, maman : "J'ai vécu dans la hantise qu'on lui fasse des réflexions..."». Pure People, 10-07-2018.

## Vegeu també

* Prostitució a Suècia

## Enllaços externs

* Là où les putains n'existent pas s film-documentaire.fr
# Piràmide triangular allargada

En geometria, la piràmide triangular allargada és un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J₄).
Es pot obtenir allargant un tetràedre enganxant-li un prisma triangular a una base. D'aquí ve el seu nom.
Com en el cas de totes les piràmides allargades, el sòlid que en resulta és dual de si mateix.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls anota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Fórmules

Fórmules de l'altura ($H$), àrea ($A$) i volum ($V$) de la piràmide triangular allargada amb cares regulars i arestes de longitud $L$:
    $H=L\cdot \left(1+{\frac {\sqrt {6}}{3}}\right)\approx L\cdot 1.816496581$
    $A=L^{2}\cdot (3+{\sqrt {3}})\approx L^{2}\cdot 4.732050808$
    $V={\frac {L^{3}}{12}}\cdot ({\sqrt {2}}+3{\sqrt {3}})\approx L^{3}\cdot 0.5508638321$

## Referències

* ↑ Sapiña, R. «Àrea i volum del tetraedre elongat o sòlid de Johnson J₇» (en castellà). Problemas y ecuaciones. ISSN: 2659-9899 [Consulta: 12 agost 2020].
* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjetura de qo n'hi ha pas d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Sólid de Johnson
* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Elongated triangular pyramid Piràmide triangular allargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld.
# El Bac (Maçanet de Cabrenys)

El Bac és un mas aïllat a uns tres quilòmetres del poble de Maçanet de Cabrenys (l'Alt Empordà). Està protegit com a bé cultural d'interès local.
Es tracta d'un mas de planta rectangular, de planta baixa i pis. L'aparell és de pedruscall. Les obertures són carreuades. L'element més destacat és la llinda de la porta d'entrada amb la llinda amb la inscripció 1736. L'altre element a destacar són els elements que sostenen els murs del mas. La coberta d'aquest mas és de teula i és a dos vessants.

## Referències

* ↑ Text importat de: «Mas el Bach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. Llicència CC-0 [Importat: 15 octubre 2017] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Vellerot-lès-Vercel

Vellerot-lès-Vercel és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 45 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vellerot-lès-Vercel era de 45 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 28 eren cases i 1 era un apartament. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vellerot-lès-Vercel el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 25 eren actives i 4 eren inactives. Les 25 persones actives estaven ocupades(15 homes i 10 dones).. De les 4 persones inactives 1 estava jubilada i 3 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Vellerot-lès-Vercel hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 444 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vellerot-lès-Vercel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vellerot-lès-Vercel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jan van Beers

Jean Marie Joseph Constantin van Beers, conegut com a Jan van Beers (Lier, 27 de març de 1852 - Loiret, 17 de novembre de 1927), fou un pintor belga.

## Biografia

Fill del poeta Jan Van Beers, va estudiar a l'Acadèmia de Belles Arts d'Anvers, abans d'instal·lar-se a París el 1878 on va treballar en l'estudi d'Alfred Stevens. Poc després, es va convertir en el líder d'un grup de joves artistes, la «camarilla Van Beers». Aquest grup incloïa els artistes Piet Verhaert (1852-1908), Alexander Struys (1852-1941), i Jef Lambeaux (1852-1908). Eren ben coneguts per la seva conducta excèntrica, incloent les caminades al voltant d'Anvers vestits amb vestits històrics.
Van Beers va començar la seva carrera com a pintor d'història, amb una producció d'obres relacionades amb el Renaixement. Entre elles hi ha el Funeral de Carles el Bó, que era de tan gran de mida i tenia tantes figures que Van Beers va comentar que només havia recuperat els costs de producció, malgrat vendre'l per 12.000 francs.
L'any 1881 es va aixecar un escàndol al Saló de Brussel·les on havia exposat dues pintures. Va ser acusat, d'haver pintat el seu quadre Le yacht La Sirène sobre una fotografia. Van Beers va proposar aleshores de demanar l'esquema d'anàlisi a uns experts. Aquests, després de la pertinent investigació, van declarar que no hi havia cap fotografia sota la pintura. També es va dedicar a realitzar il·lustracions per a diverses revistes, com a, per exemple, La revue illustrée, i també l'any 1884, va fer els esbossos a ploma i tinta per a l'edició de luxe de la poesia del seu pare.

## Obres en museus

* París, Museu del Petit Palais.
    - El funeral de Carles I de Flandes, comte de Flandes, celebrat a Bruges el 2 d'abril de 1127
* Rouen, Museu de Bellas Artes.
    - Una parisenca.
* Arràs, Museu de Bellas Artes.
    - Un mosqueter, (1874).

## Galeria

* La cortesana
* Línea Holanda-América
* Orfebreria d'art Miele & Co.
* Dama de la junta de Direcció
* El Kàiser Carles V d'infant
* In Vino Veritas
* Retrat d'un home

## Referències

* 1 2 «Jan van Beers, Belgian (1852–1927)» (en anglès). rogallery.com. ROgallery. [Consulta: 27 setembre 2014].
* ↑ «Westminster Budget» (en anglès). Newspapers.com p. 22, 31 de març de 1893. [Consulta: 27 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Photography in the Picture: Style, Genre and Commerce in the Art of Jan Van Beers (1852-1927) per Jan Dirk Baetens (Juliol 2006) (anglès) Arxivat 2014-03-13 a Wayback Machine.
# Penaea

Penaea és un gènere amb 50 espècies de plantes de l'ordre Myrtales, família Penaeaceae. D'algunes espècies s'extreu la goma natural anomenada sarcocol·la o angelot, una espècie de goma aromàtica transparent, de color vermella o groguenca, de gust amargós i olor ambrada, que regalima en forma de granets oblongs. S'usava abans per a curar ferides.

## Espècies seleccionades

* Penaea acuta Thunb. -- in Hoffm.
* Penaea acutifolia A.Juss.
* Penaea affinis Endl.
* Penaea barbata Endl.
* Penaea bolusii Gand.
* Penaea candolleana Stephens
* Penaea cneorum Meisn.
* Penaea dahlgrenii Rourke
* Penaea dregei Endl. --
* Penaea mucronada L. - planta dels azarotes d'Àfrica

## Referències

* ↑ Colmeiro, Miguel: «Diccionario de los diversos nombres vulgares de muchas plantas usuales ó notables del antiguo y nuevo mundo», Madrid, 1871.
# El Soler (Mura)

El Soler és una masia de Mura (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local. És a prop i al sud-est de les Solanes. És a l'esquerra del torrent del Soler i al nord-oest de Roca Sareny.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta baixa i pis, i en alguna zona semisoterrani, ja que aprofita el desnivell del terreny. Consta d'un cos principal, orientat a llevant, amb façana asimètrica i coberta a dues aigües de teula àrab recolzada sobre un ràfec d'una filada de teula. Té un cos adossat més gran de coberta de dues aigües iguals. A la façana de migdia hi ha una gran terrassa amb barana de peces de pedra. La casa té un tercer cos afegit amb coberta a dues aigües. El jardí és a la part posterior i orientat a ponent. A la banda de baix trobem una gran bassa rodona. En el cos més antic hi ha un portal d'arc de mig punt de dovelles de pedra sorrenca sense inscripcions. Té dues finestres a la planta pis amb brancals, llinda i ampit de la mateixa pedra que la del portal, protegides per reixes, i entre les dues finestres hi ha un portal amb una escala de volta que hi mena exteriorment des de la planta baixa. Els murs són de pedra amb junta enrasada. L'estat general de la casa és bo, ja que s'ha habilitat com a segona residència i s'han fet modificacions importants.

## Referències

* ↑ «El Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2017].
# El Atef

El Atef (àrab عاطف) és una comuna rural de la província de Taourirt de la regió de L'Oriental. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.215 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jan zonder Vrees

Jan zonder Vrees (en neerlandès, Joan sense por) és una pel·lícula d'animació belga de 1984 dirigida per Jef Cassiers. Destaca per ser el primer llargmetratge d'animació produït a Flandes en la seva totalitat. Està basat en una novel·la de Constant de Kinder i inclou treballs de veu de l'actor belga Jan Decleir. Una versió doblada en anglès de la pel·lícula va ser produïda per l'estudi d'animació Canadenc Cinar Films i va ser llançada en vídeo el 1989 per Just For Kids Video.

## Argument

La història comença a Anvers l'any 1410 quan Joan deixa la seva feina de mariner i torna a casa amb la seva àvia. Després de veure tots els lladres de la ciutat, s'encarrega de lliurar la ciutat de tots els malfactors. Després que s'ha convertit en referent de la ciutat, fa saber a tothom que no té por. El seu cosí, gelós de la nova fama de Joan decideix refutar aquesta afirmació, presentant-se al cementiri local vestit de fantasma. En Joan, molest amb la presència del fantasma, mata accidentalment el seu cosí. Adonant-se del seu error, ho denuncia, només per ser detingut i condemnat a presó. No obstant això, escapa fàcilment dels guàrdies de la presó i segueix el seu camí. Poc després acaba al camp, on troba un criat que és apallissat pel seu amo. Després de mostrar al cap l'error de la seva actuació, el cap reconeix la seva bondat i l'envia a una recerca per destruir un dimoni d'aigua que canvia de forma anomenat Kludde, amb el criat com a company. Joan, fidel a la seva afirmació de "no tenir por" comença la seva recerca amb bon ànim. Després d'aconseguir nombroses accions valentes, és nomenat cavaller per l'històric Joan sense por.

## Repartiment

* Decleir, JanJan Decleir-Jan zonder Vrees
* Burm, JefJef Burm-Dokus
* Anthoni, AiméAimé Anthoni-
* Bossaerts, RaymondRaymond Bossaerts-
* Collet, JorisJoris Collet-Boer Stansen
* Conrad, LindaLinda Conrad-
* de Batist, DirkDirk de Batist-
* Goossens, CarryCarry Goossens-Raffel
* Pairon, LutgardeLutgarde Pairon-
* Pauwels, JanJan Pauwels-Baron van Moerzeke
* Petersen, AnnAnn Petersen-Moeder van Alwina
* de Ravet, WardWard de Ravet-Ridder Kortenak
* Raymaekers, LilianeLiliane Raymaekers-
* Schagen Van Leeuwen, LindaLinda Schagen Van Leeuwen-Alwina
* Versyp, NolleNolle Versyp-Hertog van Vlaanderen
* Wieme, DriesDries Wieme-Baron van Grembergen
* Zimmerman, DeniseDenise Zimmerman-Hertogin

## Referències

* ↑ België 1984. Fantasy van Jef Cassiers. Met o.a. Jan Pauwels, Jef Burm en Jan Decleir., vpogids.nl
* ↑ Jan zonder Vrees, iffr.com

## Enllaços externs

* Primer fragment de la pel·lícula a YouTube
# Pena de presó

La pena de presó és una pena privativa de llibertat que consisteix que el condemnat ha d'ingressar en una presó durant un temps determinat per la sentència condemnatòria.
Quan l'ingrés a la presó té caràcter indefinit, la pena de presó rep la denominació de presó o cadena perpètua.
Malgrat que ve a ser una concreció de la pena privativa de drets, la doctrina jurídica la situa en un camp a part per raó de la seva importància. És la sanció penal més comuna i dràstica en els ordenaments occidentals (a excepció de la pena de mort).

## Referències

* ↑ Según el artículo 35 del Código Penal de España Són penes privatives de llibertat la presó, la localització permanent i la responsabilitat personal subsidiària per impagament de multa.

## Vegeu també

* Dret penal

## Enllaços externs

* Dret penal Guia temàtica electrònica de la Biblioteca/CRAI de la Universitat Pompeu Fabra
# Gat de granja

Un gat de granja és un gat domèstic, sovint de raça mixta, que viu en condicions ferals o semiferals en una granja i es resguarda en edificis annexos. S'alimenta de rosegadors i altres animals petits que viuen a dins o prop d'aquests edificis i els camps de conreu. De fet, la necessitat d'evitar que els rosegadors contaminin o es mengin les reserves de gra podria haver estat el motiu inicial per domesticar el gat. Encara es fan servir per controlar les plagues de manera eficaç a les granges i els ranxos. Els gats cacen les poblacions inicials de rosegadors i les seves feromones eviten que n'arribin de noves.

## Referències

* ↑ «Control Of Norway Rats In The Agricultural Environment: Alternatives To Rodenticide Use» (tesi) (en anglès) p. 85–103. Universitat de Leicester, 01-09-2003. Arxivat de l'original el 2017-11-11. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Davis, D. E. «The Use of Food as a Buffer in a Predator-Prey System» (en anglès). Journal of Mammalogy, 38, 4, 1957, pàg. 466–472. DOI: 10.2307/1376399. ISSN: 0022-2372. JSTOR: 1376399.
* ↑ Wodzicki, K. «Prospects for biological control of rodent populations.» (en anglès). Bull World Health Organ, 48, 4, 1973, pàg. 461–7. PMC: 2481104. PMID: 4587482.
* ↑ Myers, A. «Feral cats weapon of choice for some residents facing influx of rats» (en anglès).
* ↑ «Got rats? These homeless cats are for hire.» (en anglès).
# Pic de Castilló

El Pic de Castilló és una muntanya de 1.952,8 metres d'altitud del límit del terme comunal de Caudiers de Conflent, de la comarca del Conflent, a prop del límit amb els de la Llaguna, també del Conflent, de Matamala, de la del Capcir, tots dos a la Catalunya del Nord. És a l'extrem sud-oest del terme de Caudiers de Conflent, molt a prop del triterme amb les altres dues comunes abans esmentades, el qual és, de fet, en el vessant sud-oest del pic.

## Referències

* ↑ El Pic de Castilló en els ortofotomapes de l'IGN
# Jan Říha

Jan Říha (Písek, 11 de novembre de 1915 - Praga, 15 de desembre de 1995) fou un futbolista txec les dècades de 1930 i 1940.
Fou 25 cops internacional amb la selecció de Txecoslovàquia, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del SK Písek i Sparta Praga.

## Referències

* ↑ Jan Říha - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ «Perfil». national-football-teams.com. [Consulta: 9 abril 2017].
# David Cid Colomer

David Cid Colomer (Barcelona, 1980) és un polític i activista social català.
És llicenciat en Biologia per la Universitat Pompeu Fabra i Màster en Cooperació al Desenvolupament per la Universitat de Barcelona. Ha participat en diversos moviments socials, com la Plataforma Aturem la Guerra i Unitat contra el Racisme i el Feixisme, a més de ser afiliat a CCOO, Greenpeace i SOS Racisme. Ha estat també coordinador d'ICV Barcelona des de mitjans de juny de 2013. Anteriorment havia estat coordinador de Joves d'Esquerra Verda entre el 2004 i 2008, és des de llavors responsable d'Acció Política i Moviments Socials a ICV.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017 fou escollit com a diputat amb la llista de Catalunya en Comú-Podem.

## Referències

* ↑ «David Cid» (en castellà). Iniciativa per Catalunya Verds, 09-06-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-24 [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «ICV de Barcelona elegeix Montse Aguilera i David Cid com a nous coordinadora i coordinador». Iniciativa per Catalunya Verds, 16-06-2013. Arxivat de l'original el 2015-09-24 [Consulta: 24 desembre 2017]. Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ «Composició del Parlament - Resultats provisionals - Eleccions al Parlament de Catalunya 2017». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 24 desembre 2017].
# Uroš Tripković

Uroš Tripković (en serbi: Урош Трипковић) (Čačak, Sèrbia, 11 de setembre de 1986), és un exjugador de bàsquet serbi que jugava en la posició d'escorta.
La seva altura és d'1.98 metres i té un pes de 88 kg, cosa que era un jugador ràpid i atlètic, que sumat al seu gran tir de 3 punts, el feia un excel·lent jugador.

## Trajectòria esportiva

* Categories inferiors:KK Partizan Belgrad, Sèrbia
* Temporada 2002-03: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (YUBA)
* Temporada 2003-04: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (YUBA)
* Temporada 2004-05: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (Lliga Adriàtica)
* Temporada 2005-06: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (Lliga Adriàtica)
* Temporada 2006-07: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (Lliga Adriàtica)
* Temporada 2007-08: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (Lliga Adriàtica)
* Temporada 2008-09: KK Partizan Belgrad, Sèrbia (Lliga Adriàtica)
* Temporada 2009-10: DKV Joventut (ACB)
* Temporada 2010-11: Unicaja de Málaga (ACB)
* Temporada 2011-12: Unicaja de Málaga (ACB)
* Temporada 2012-13: Club Baloncesto Valladolid (ACB)

## Referències

* ↑ http://www.acb.com/redaccion.php?id=87670 Arxivat 2012-09-21 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Uroš Tripković jugador a l'ACB