OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província de Misurata

Província de Misurata (italià: Provincia di Misurata) va ser una de les províncies de Líbia sota el govern italià.
Va ser establerta el 1937 amb el nom oficial de Commissariato Generale Provinciale di Misurata. Gran part de l'àrea de la Província de Misurata va esdevenir el districte de Misurata amb la independència de Líbia després de la Segona Guerra Mundial.

## Característiques

La província de Misurata (anomenada també: «província de Misrata») es troba al nord de la Líbia italiana, entre la província de Trípoli i la província de Bengazi. El seu centre administratiu era la petita ciutat de Misratah, a la costa mediterrània.
Estava dividida en tres seccions:
* Misratah
* Zliten
* Homs
La població en el cens del 1939 va ser de prop de 225.000 habitants, la majoria dels quals eren àrabs i amazics. Els prop de 10.000 italians es van concentrar a Misratah, Homs i alguns pobles de nova creació per als colons italians (Gioda, Crispi, Littoriano, Corradini, etc.)
La majoria de la població era de religió musulmana, però n'hi havia una creixent comunitat de catòlics a causa de la immigració de colons italians. A més a més n'hi va haver prop de mil jueus a Misurata.
La província a partir de 1939 es va considerar oficialment part del Regne d'Itàlia, per tant regida amb les mateixes lleis. Va ser una de les quatre noves províncies italianes de l'anomenada Quarta Sponda creada per Benito Mussolini. El 9 de gener de 1939, la colònia d'italians de Líbia es va incorporar a la «Itàlia metropolitana» i posteriorment va ser considerada part integrant de l'Estat italià -els francesos, el 1848, havien incorporat l'Algèria francesa de la mateixa manera-.

## Població a la Província de Misurata

Segons el cens italià de 1939 de Líbia, aquestes van ser les dades principals de població:
| Ciutat | Habitants | Italians | Notes |
| Littoriano | 150 p. | 150 | Poble de colons italians, ara abandonat |
| Corradini | 420 p. | 420 | Poble de colons italians, construït el 1939 |
| Homs | 35,316 p. | 1,156 | Italians, prop d'un 3% |
| Misurata | 46,321 p. | 1,472 | Italians, 3% |
| Gioda | 1,550 p. | 1,550 | Poble de colons italians, construït el 1939 |
| Taworgha | 5,174 p. | - | Poble habitat en la seva majoria per habitants de raça negra i alguns amazics |
| Sirte | 15,014 p. | 303 | Italians, 2% |
| Nofaliya | 3,459 p. | 35 | Italians, prop d'un 1% |

## Referències

* ↑ «Villaggi Colonici» (en italià). orsomax. Arxivat de l'original el 2016-11-26. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ «The Catholic church of Misurata» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ «Jews in northwestern Italian Libya» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-07-09. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ Guida Breve d'Italia Vol. III-Italia Meridionale e Insulare - Libia, C.T.I., Milano, 1939
# Eleccions municipals de València de 1920

Les eleccions municipals de València de 1920 van ser unes eleccions municipals celebrades dins de les eleccions municipals espanyoles de 1920 durant el període històric de la restauració borbònica. Es van celebrar el diumenge 8 de febrer de 1920.
Els resultats van suposar el triomf dels republicans autonomistes. Gràcies a aquests resultats, el republicà Ricardo Samper va ser nomenat alcalde de València amb el suport de l'Esquerra Liberal Monàrquica, substituint així al seu company de partit, els fins aleshores Juan Bort Olmos.

## Resultats

| | Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA) | 12 | -1 |
| | Esquerra Liberal Monàrquica (Albistes) | 6 | +3 |
| | Partit Liberal Conservador (PLC) | 3 | +1 |
| | Candidats carlistes | 2 | 0 |
| | Partit Liberal (PL) | 2 | +1 |
| | Lliga Catòlica | 1 | 0 |
| Total | Total | 26 | 0 |
| Font: ||||||

## Referències

* ↑ http://hemerotecadigital.bne.es/pdf.raw?query=parent%3A0002606863+type%3Apress%2Fpage&name=La+Libertad+(Madrid.+1919).+10-2-1920
* ↑ Francisco Pérez Puche. 50 Alcaldes. El ayuntamiento de València en el siglo XX. Editorial Prometeo, 1979
# John Hutton Balfour

John Hutton Balfour (Edimburg, 15 de setembre de 1808 – 11 de febrer de 1884, Inverleith House, Edimburg) va ser un botànic escocès. Balfour va ser professor de botànica, primer a la Universitat de Glasgow el 1841, traslladant-se a la Universitat d'Edinburgh i passant a ser Regius Keeper del Reial Jardí Botànic d'Edinburgh i Botànic de Sa Majestat (Her Majesty's Botanist) a Escòcia el 1845. La germana de Balfour, Magdelene Balfour, es casà amb William A. F. Browne (1805–1885), un conegut reformador d'asils i frenòleg. El seu fill, Sir Isaac Bayley Balfour (1853–1922), també va ser botànic.
Balfour va estudiar a la St Andrews University i la Universitat d'Edinburgh. Es va doctorar en medicina el 1832. Va esdevenir un membre notori de la Plinian Society, on es va trobar amb William A.F. Browne. En el camp de la botànica Balfour va ser un dels promotors de la Botanical Society of Edinburgh el 1836 i el Botanical Club el 1838. El 1841 va ser nomenat professor de botànica a la Universitat de Glasgow. Políticament es va oposar i triomfar sobre Joseph Dalton Hooker (1817–1911), el qual estava estretament associat a Charles Darwin.
Balfour també es relacionà amb el botànic Hewett Cottrell Watson, que era frenòleg. Amb Balfour el Royal Botanic Garden d'Edinburgh s'enriquí amb un espai per les palmeres-, arboretum, i s'hi van construir locals per l'ensenyament.

## Publicacions destacades

* of Botany (1848)
* Class Book of Botany (1852)
* Outlines of Botany (1854)
* Elements of Botany for Schools (1869)
* Botanist's Companion (1860)
* Introduction to Palaeontological Botany (1872)
* The Plants of Scripture.
* Article sobre botànica a la 8a edició de la Encyclopædia Britannica.
El pi de Califòrnia (California's foxtail pine) es diu Pinus balfouriana Balf. en el seu honor. L'actriu Tilda Swinton descendeix d'ell.
Signatura abreujada com a botànic:Balf.

## Referències

* ↑ John Hutton Balfour's biography Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. at National Library of Scotland
* ↑ Balfour, John Hutton. A manual of botany: being an introduction to the study of the structure, physiology, and classification of plants. Londres/Glasgow: John J. Griffin/Richard Griffin, 1851, p. 642.
# Myzomela

Myzomela és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae). És el gènere més important de la família per nombre d'espècies i el més estès geogràficament, ja que habita des d'Indonèsia fins a Austràlia i les Illes del Pacífic fins a Micronèsia i Samoa.
El gènere va ser introduït pels naturalistes Nicholas Vigors i Thomas Horsfield el 1827 amb el Mel·lífer escarlata com a espècie tipus.

## Taxonomia

Segons la classificació del IOC (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 34 espècies:
* Myzomela blasii - mel·lífer sobri.
* Myzomela albigula - mel·lífer gorjablanc.
* Myzomela cineracea - mel·lífer cendrós.
* Myzomela eques - mel·lífer gorja-roig.
* Myzomela obscura - mel·lífer fosc.
* Myzomela cruentata - mel·lífer vermell.
* Myzomela nigrita - mel·lífer negre.
* Myzomela pulchella - mel·lífer de Nova Irlanda.
* Myzomela kuehni - mel·lífer de Wetar.
* Myzomela erythrocephala - mel·lífer cap-roig.
* Myzomela dammermani - mel·lífer de Sumba.
* Myzomela irianawidodoae - mel·lífer de Roti.
* Myzomela adolphinae - mel·lífer d'Adolfina.
* Myzomela chermesina - mel·lífer de Rotuma.
* Myzomela chloroptera - mel·lífer de Sulawesi.
* Myzomela wakoloensis - mel·lífer del Wakolo.
* Myzomela boiei - mel·lífer de les Banda.
* Myzomela sanguinolenta - mel·lífer escarlata.
* Myzomela caledonica - mel·lífer de Nova Caledònia.
* Myzomela cardinalis - mel·lífer cardenal.
* Myzomela rubratra - mel·lífer de la Micronèsia.
* Myzomela sclateri - mel·lífer de Sclater.
* Myzomela pammelaena - mel·lífer banús.
* Myzomela lafargei - mel·lífer de clatell vermell.
* Myzomela eichhorni - mel·lífer d'Eichhorn.
* Myzomela malaitae - mel·lífer de Malaita.
* Myzomela melanocephala - mel·lífer capnegre.
* Myzomela prawiradilagae - mel·lífer d'Alor.
* Myzomela wahe - mel·lífer de Taliabu.
* Myzomela tristrami - mel·lífer de Tristram.
* Myzomela jugularis - mel·lífer de les Fiji.
* Myzomela erythromelas - mel·lífer ventrenegre.
* Myzomela vulnerata - mel·lífer pitnegre.
* Myzomela rosenbergii - mel·lífer de Rosenberg.

## Referències

* ↑ «Melaphagidae». H&M4 Checklist family by family. The Trust for Avian Systematics. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ National Museum of Natural History. «Myzomela Vigors & Horsfield 1827». Encyclopedia of Life. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ Cottrell, G. William,; Cottrell, G. William; Greenway, James C.; Mayr, Ernst; Paynter, Raymond A.. Check-list of birds of the world. v.12 (1967). Cambridge: Harvard University Press, 1967, p. 350.
# Campionats del Món de bàdminton de 2014

Els Campionats del Món de bàdminton de 2014 van ser la XXIa edició dels Campionats del Món de bàdminton, i es van disputar entre el 25 i el 31 d'agost de 2014 al Ballerup Super Arena de Copenhaguen (Dinamarca).

## Calendari

Les cinc categories van començar el primer dia de competició i van acabar amb la final en la darrera jornada.
Tots els horaris en hora local (UTC+2).
| Data | Hora | Ronda |
| 25 d'agost de 2014 | 10:00 | 64/ |
| 25 d'agost de 2014 | 10:00 | 48/ |
| 26 d'agost de 2014 | 11:00 | 64/ |
| 26 d'agost de 2014 | 11:00 | 32/ |
| 26 d'agost de 2014 | 11:00 | 48/ |
| 27 d'agost de 2014 | 11:00 | 32/ |
| 28 d'agost de 2014 | 13:00 | 16/ |
| 29 d'agost de 2014 | 10:00 | Quarts de final |
| 30 d'agost de 2014 | 10:00 | Semifinals |
| 31 d'agost de 2014 | 12:30 | Finals |

## Medallistes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual masculí | Chen Long (CHN) | Lee Chong Wei (MAS) (desqualificat) | Viktor Axelsen (DEN) |
| Individual masculí | Chen Long (CHN) | Lee Chong Wei (MAS) (desqualificat) | Tommy Sugiarto (INA) |
| Individual femení | Carolina Marín (ESP) | Li Xuerui (CHN) | Minatsu Mitani (JPN) |
| Individual femení | Carolina Marín (ESP) | Li Xuerui (CHN) | Pusarla Venkata Sindhu (IND) |
| Dobles masculí | Corea del SudKo Sung-hyun Shin Baek-cheol | Corea del SudLee Yong-dae Yoo Yeon-seong | Corea del SudKim Ki-jung and Kim Sa-rang |
| Dobles masculí | Corea del SudKo Sung-hyun Shin Baek-cheol | Corea del SudLee Yong-dae Yoo Yeon-seong | Mathias Boe Carsten Mogensen |
| Dobles femení | R.P. de la XinaTian Qing Zhao Yunlei | R.P. de la XinaWang Xiaoli Yu Yang | Corea del SudLee So-hee Shin Seung-chan |
| Dobles femení | R.P. de la XinaTian Qing Zhao Yunlei | R.P. de la XinaWang Xiaoli Yu Yang | JapóReika Kakiiwa Miyuki Maeda |
| Dobles mixtes | R.P. de la XinaZhang Nan Zhao Yunlei | R.P. de la XinaXu Chen Ma Jin | R.P. de la XinaLiu Cheng Bao Yixin |
| Dobles mixtes | R.P. de la XinaZhang Nan Zhao Yunlei | R.P. de la XinaXu Chen Ma Jin | DinamarcaJoachim Fischer Nielsen and Christinna Pedersen |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 2 | Corea del Sud | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 3 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Dinamarca | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 5 | Japó | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | Indonèsia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6 | Índia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 5 | 4 | 10 | 19 |

## Referències

* ↑ «2014 BWF World Championships». BWF. Arxivat de l'original el 2014-05-04. [Consulta: 12 abril 2014].
* ↑ «Schedule». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 19 agost 2016].
# Interllengua

Coneixem per interllengua el sistema que utilitza i crea un individu a mesura que aprèn una L2 (segona llengua). Es caracteritza per ser un sistema utilitzat al començament de l'aprenentatge, molt influenciat per la L1 (llengua materna) de l'aprenent, la qual cosa genera interferències, com falsos amics, possibles errors per proximitat, etc.
Com més competències s'adquireixen en la segona llengua, la interllengua, única i específica de cada individu, va modificant-se i es van reduint les interferències.

## Referències

* Interllengua. GDLC.
* Interlengua. Centro Cervantes Virtual (castellà).
# Serendipaceratop

El serendipaceratop (Serendipaceratops) és un gènere de dinosaure ceratop primitiu que va viure al Cretaci en el que actualment és Austràlia. Feia uns 2 metres de longitud, i probablement tenia un petit collar al coll i no presentava banyes.

## Classificació

El serendipaceratop és un dels ceratops coneguts més antics; a vegades es classifica com a protoceratòpsid. Es coneix només per un, possiblement dos, cúbit; el primer data de fa uns 115 milions d'anys. Un altre os del braç d'un ceratop es va trobar a la Dinosaur Cove, al sud-oest de Victòria. És un petit jove de 106 milions d'anys.
# Bourgbarré

Bourgbarré (en bretó Bourvarred, en gal·ló Bórg-Baraé) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 2.999 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2001 | 2003 | 2006 |
| 819 | 855 | 1139 | 1709 | 2004 | 2346 | 2639 | 2746 | 2999 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Nouyou | |
# Mas Pla (Palafrugell)

El Mas Pla és una masia de Llofriu, al municipi de Palafrugell (Baix Empordà), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Era la casa pairal de Josep Pla.

## Descripció

És un gran casal aïllat, situat al terme de Llofriu, prop de la carretera de Palamós a la Bisbal. És un edifici d'estructura simple, de planta rectangular, amb dos cossos que presenten cobertes de teula a dues vessants, amb el carener perpendicular a la línia de façana. La façana principal, orientada a migdia, és d'estructura simètrica; té, centrada a la planta baixa, la porta d'accés d'arc escarser, i dues obertures rectangulars a banda i banda. Al primer pis hi ha tres finestres d'arc de mig punt centrades i obertures rectangulars als costats, i al segon pis hi ha un balcó amb ampit i llindes i galeries a banda i banda que presenten arcs de mig punt. A les façanes laterals hi ha finestres amb llindes de distribució irregular; en una d'aquestes obertures figura la data del 1855. A la banda dreta de l'edifici hi ha un cos annex.

## Història

El mas Pla va ser la casa pairal de l'escriptor Josep Pla, on va residir i on va rebre figures de l'àmbit polític i intel·lectual. L'escriptor esmenta la seva casa pairal en diverses obres: els volums 1, 2, 12, 31, 38, 44 de l'Obra Completa.

## Referències

* 1 2 «Mas Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2012].
* ↑ «Mas Pla». Pla Especial de Protecció i Intervenció en el Patrimoni Històric de Palafrugell p. 317-318. Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 6 juny 2012].
# Alzingen

Alzingen (en luxemburguès: Alzeng) és una vila de la comuna de Hesperange del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 5,7 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Alzingen». [Consulta: 22 setembre 2015].
# Myzopoda

Myzopoda és l'únic gènere de la família monotípica de ratpenats Myzopodidae. Agrupa dues espècies endèmiques de Madagascar: el ratpenat de ventoses de Schliemann i el ratpenat de ventoses de Madagascar.

## Bibliografia

* S. M. Goodman; F. Rakotondraparany; A. Kofoky. «The description of a new species of Myzopoda (Myzopodidae: Chiroptera) from western Madagascar». Mammalian Biology - Zeitschrift fur Saugetierkunde, (72:2) 26 març 2007, pàg. 65–81
# Magadates

Magadates (en grec antic Μαγαδάτης) va ser un general de Tigranes II d'Armènia. El rei li va confiar el govern de Síria que havia conquerit a Antíoc X Eusebios l'any 83 aC.
Magadates va governar la província durant 14 anys fins que el 69 aC va sortir per ajudar al seu rei contra Luci Licini Lucul·le i llavors Antíoc XIII Asiàtic va aprofitar per recuperar el poder a Antioquia, segons Apià. L'historiador Justí només li atribueix el govern durant vuit anys.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Magadates». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r setembre 2022].
# Serendibita

La serendibita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la rhönita. Rep el nom de Serendib, l'antic nom en àrab per a Sri Lanka. La srilankita també rep el nom del mateix país.

## Característiques

La serendibita és un silicat de fórmula química Ca₄[Mg₆Al₆]O₄[Si₆B₃Al₃O$_{36}$]. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1903. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 6,5 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la serendibita pertany a «09.DH - Inosilicats amb 4 cadenes senzilles periòdiques, Si₄O₁₂» juntament amb els següents minerals: leucofanita, ohmilita, haradaïta, suzukiïta, batisita, shcherbakovita, taikanita, krauskopfita, balangeroïta, gageïta, enigmatita, dorrita, høgtuvaïta, krinovita, makarochkinita, rhönita, welshita, wilkinsonita, safirina, khmaralita, surinamita, deerita, howieïta, taneyamalita, johninnesita i agrel·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Gangapitiya, a la localitat d'Ambakotte (Província Central, Sri Lanka). També ha estat descrita en altres indrets de Sri Lanka, Myanmar, Canadà, els Estats Units, Tanzània, Madagascar i Rússia.

## Referències

* ↑ «Serendibite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 gener 2020].
# Hospitium

Hospitium era la denominació que els romans van donar, a la península ibèrica, a una institució celtibèrica derivada de l'obligació d'oferir hospitalitat als estrangers, els quals no només havien de ser rebuts amistosament, sinó que també aportava prestigi a l'hoste, provocant la competició per allotjar als estrangers. Pertanyia al mateix entorn institucional que la devotio i al cliens.
Diodor de Sicília situa la hospitalitat com una característica excel·lent entre els costums dels celtibers:
| « | Els celtibers són cruels amb els seus enemics i adversaris, però amb els estrangers es comporten dolçament i amablement. Tots imploren que s'avinguin a hostatjar-se a les seves cases i rivalitzen entre ells per la hospitalitat. Aquells a qui presten servei gaudeixen de gran predicament i són anomenats estimats dels déus. | » |

## Referències

* ↑ Manuel Ramírez, Clientela, hospitium y devotio
* ↑ Bibliotheca Historica, V, 33
# Mas Pils

El Mas Pils és un mas que hi ha al terme municipal de Rabós, a l'Alt Empordà està situat en la capçalera del riu Orlina, al costat de la carretera que mena a Banyuls de la Marenda, bastant allunyat del nucli urbà i a només un parell de quilòmetres del Coll de Banyuls. El mas havia estat propietat del monestir benedictí de Sant Quirze de Colera i fou venut en la desamortització al general liberal empordanès Josep Antoni de Nouvilas, els descendents del qual encara en són els propietaris. Actualment està en runes i sense habitar.
A prop d'aquest mas hi ha el Dolmen de les Comes Llobes dels Pils.
# Alins (desambiguació)

«Alins» té aquests significats:
* Alins, nom oficial d'Alins de Vallferrera, municipi del Pallars Sobirà.
* Alins de Llitera (Alins del Monte), poble del municipi de Sanui i Alins, a la Llitera.
* Alins d'Isàvena, llogaret del municipi de les Paüls a la Ribagorça.
# Premis Independent Spirit

Els Premis Independent Spirit (originalment, en anglès, Independent Spirit Awards), originalment coneguts com a FINDIE (Amics dels premis independents), van ser creats el 1984 i són premis per al cinema independent.
El premi era originàriament una piràmide de cristall acrílic amb cordills de sabata al seu interior que representa els baixos pressupostos amb què es fan aquestes pel·lícules. En anglès existeix una dita "Fer alguna cosa amb un cordill de sabata" vol dir fer-ho amb un pressupost molt baix. El 1986 els premis van passar a anomenar-se Independent Spirit Awards.
Aquests premis són presentats per Film Independent, una organització no lucrativa dedicada al cinema independent i als directors de cinema independent. Des de 2006 el trofeu guanyador és un ocell sobre una columna amb els cordills enllaçats al voltant de la columna.
El xou es fa a Santa Monica, California, normalment el dia abans dels Premis de l'Acadèmia (des de 1999; originalment el dissabte anterior). Des de 1994, el show s'emet pel canal Independent Film Channel.
Els premis del 2012 es van celebrar el 23 de febrer de 2013.

## Categories

* Independent Spirit al millor actor
* Independent Spirit al millor actor secundari
* Independent Spirit a la millor actriu
* Independent Spirit a la millor actriu secundària
* Independent Spirit a la millor fotografia
* Independent Spirit al millor documental
* Independent Spirit al millor director
* Independent Spirit a la millor pel·lícula
* Independent Spirit a la millor primera pel·lícula
* Independent Spirit al millor guió
* Independent Spirit al millor primer guió
* Independent Spirit a la millor pel·lícula de parla no anglesa
* Independent Spirit John Cassavetes
* Independent Spirit Robert Altman
* Independent Spirit Acura Someone to Watch
* Independent Spirit Piaget Producers
* Independent Spirit més real que la ficció

## Referències

* 1 2 Picker, David V. «The Film Company as Financier-Distributor». A: Jason E. Squire. [ The movie business book]. Simon and Schuster, 2004. ISBN 978-0-7432-1937-2. OCLC 53953524 [Consulta: 29 setembre 2011].
* ↑ anglès, James F. «The Age of Awards». A: [ The Economy of Prestige: Prizes, Awards, and the Circulation of Cultural Value]. United States of America: Harvard University Press, 2008, p. 86. ISBN 978-0-674-03043-5. OCLC 221175319 [Consulta: 29 setembre 2011].
* ↑ Sickels, Robert. «Coveted Awards». A: [ The Business of Entertainment: Movies]. United States of America: Greenwood Publishing Group, 2009, p. 141. ISBN 978-0-275-99840-0. OCLC 644042790 [Consulta: 28 setembre 2011].
* ↑ Steele, Bruce C. «[ It's Ang Lee vs. Gregg Araki!]» p. 49. [Consulta: 28 setembre 2011].
* ↑ «Film Independent Spirit Awards». Arxivat de l'original el 22 maig 2011. [Consulta: 28 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Film Independent
* Independent Spirit Awards Arxivat 2010-01-18 a Wayback Machine. a Internet Movie Database
# Riu Caquetá

El riu Caquetá, riu Japurá o Yapura és un riu afluent del riu Amazones que té una llargada de 2.816 km. Neix sota el nom de riu Caquetá als Andes, al Páramo de las Papas, al sud-oest de Colòmbia. Flueix cap al sud-est fins al Brasil, on passa a dir-se Japurá. Entra dins del riu Amazones per una xarxa de canals. És navegable per petits bots al Brasil. Té un cabal hidràulic mitjà de 18.200 km³.
El riu té una gran varietat de peixos i rèptils incloent enorme peixos gat que pesen 91 kg i fan 8 m de llargada, angules elèctriques, piranyes, tortugues i caimans. Gran part de la seva selva s'ha convertit en pastures i conreus d'arròs, moresc i canya de sucre i també hi ha plantacions de coca.

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Environmental information of Colombian Amazon region
# Magdolna Nyári-Kovács

Magdolna Nyári-Kovács (Budapest, 1 de juliol de 1921 - Budapest, 4 de maig de 2005) fou una tiradora d'esgrima hongaresa, especialista en floret, que va competir entre finals de la dècada de 1940 i començaments de la de dècada de 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1952, 1956 i 1960. Als Jocs de Hèlsinki de 1952 fou vuitena en la prova del floret individual. El 1956, als Jocs de Melbourne, quedà eliminada en sèries en la mateixa prova. El millor resultat el va aconseguir el 1960, a Roma, on va guanyar la medalla de plata en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen onze medalles al Campionat del món d'esgrima, cinc d'or, quatre de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1948 i 1963.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Magda Nyári-Kovács». [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 6 agost 2023].