OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Verdon

John Verdon (Nova York, Estats Units, 1 de gener de 1942) és un novel·lista estatunidenc conegut per les seves novel·les sobre l'inspector Dave Gurney. L'any 2010 Crown/Random House va publicar el seu primer thriller de misteri, Sé el que estàs pensant —la primera novel·la de la sèrie de l'inspector Dave Gurney.

## Biografia

Els inicis professionals de Verdon foren en la indústria de la publicitat a la ciutat de Nova York, on va treballar en diferents àmbits creatius de diverses grans agències del sector. Després de la seva retirada de la publicitat, ell i la seva dona van decidir abandonar la ciutat i traslladar-se a una zona rural en els contraforts occidentals de Catskill Mountains.
Una vegada abandonada la ciutat, Verdon es va dedicar a dissenyar i construir mobles a l'estil Shaker. És en aquesta època quan desenvolupa l'afició per a la lectura d'històries de detectius clàssics, en totes les seves varietats, des de sir Arthur Conan Doyle fins a Ross MacDonald o Reginald Hill. Fou aleshores quan la seva dona el va animar a escriure i, sorprenentment, en dos anys tenia enllestida la seva primera novel·la, Sé el que estàs pensant.
L'èxit de la novel·la en el mercat, així com amb la crítica, el va convèncer per escriure una segona novel·la, Shut Your Eyes Tight (No obris els ulls), amb els mateixos personatges centrals. Aquest va ser el començament d'una sèrie de novel·les negres en què també s'inclouen Let the Devil Sleep i Peter Pan Must Die. Els llibres de la sèrie han estat traduïts a més de dues dotzenes d'idiomes i han aparegut en nombroses llistes de best sellers.

## Bibliografia

* Sé el que estàs pensant (Think of a Number, 2010)
* No obris els ulls (Shut Your Eyes Tight, 2011)
* Deixa en pau al diable (Let the Devil Sleep, 2012)
* No et refiïs de Peter Pan (Peter Pan Must Die, 2014)
* Controlaré els teus somnis (Wolf Lake, 2015)
* Cremaràs en la tempesta (White River Burning, 2018)
* L'àngel negre (2020)
* El favor (The Viper, 2023)

## Referències

* ↑ «John Verdon» (en anglès). Good Reads. [Consulta: 10 desembre 2015].
* 1 2 «Dave Gurney, entre la ciutat i el món rural». Biblioteca Joan Oliva i Milà. [Consulta: 10 desembre 2015].
* ↑ GOLDSMITH, BELINDA «Book Talk: John Verdon uses retirement to hone new skills» (en anglès). Reuters, 07-07-2010 [Consulta: 10 desembre 2015].
* ↑ Arellano, Joseph «Think of a Number." a book review» (en anglès). New York journal of books, 4 [Consulta: 10 desembre 2015].
* ↑ Siege, Ed «"In the Catskills, Unable to Give Up Crime."» (en anglès). The New Yok Times, 15-07-2010 [Consulta: 10 desembre 2015].
# Josep Baborés i Homs

Josep Baborés i Homs (Vallfogona de Ripollès, 1758 - Gualba, Vallès Oriental, 18 de setembre de 1822) fou un poeta i sacerdot. Destacà com a guerriller durant la Guerra del Francès i més endavant col·laborà amb els reialistes, per la qual cosa fou afusellat pels constitucionalistes.

## Biografia

Nascut a Vallfogona del Ripollès, l'any 1758, estudià al seminari tridentí de Barcelona i fou ordenat sacerdot el 17 de novembre del 1785.
Al cap d'uns anys d'anar d'una parròquia a una altra i per motius de salut, va guanyar les oposicions per a ser rector del poble de Gualba (Vallès Oriental), amb data del 10 de febrer del 1802 i a la qual serví fins a la seva mort a mans de militars constitucionalistes.
Durant vint anys va residir a Gualba, on exercí el seu ministeri pastoral, participant activament en la vida i els problemes dels seus feligresos, en el marc d'una societat rural, relativament aïllada, en que l'explotació del bosc dominava per sobre de l'agricultura.
Gràcies a la seva obra escrita, tant en vers com en prosa, ens ha arribat fins avui dia les vicissituds que sofriren els habitants de Gualba durant aquells anys, amb la visió personal i apassionada del seu rector. En elles també podem trobar la defensa de l'Antic Règim absolutista, davant les idees liberals i modernes de la Revolució Francesa que en aquells moments imposava per la força Napoleó Bonaparte.

## Obres

* “Passió de Nostre Senyor Jesu-Christ”.
* “Catecisme en vers” (1819, reeditat el 1976)
* "La Guerra del Francès a Gualba" (Teià, 2002; Lleida, 2003).

## Referències

* ↑ «Josep Baborés i Homs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Josephine Johnson

Josephine Winslow Johnson (20 de juny de 1910 – 27 de febrer de 1990) va ser una novel·lista, poeta i assagista estatunidenca.
Va guanyar el Premi Pulitzer per Ficció l'any 1935 als 24 anys per la seva primera novel·la, Ara al novembre. Poc temps després, va publicar Hort d'hivern, una col·lecció d'històries breus que havien aparegut prèviament a Atlantic Monthly, Vanity Fair, The St. Louis Review, i Hound & Horn. D'aquestes històries, "Fosc", va guanyar un O. Henry Award l'any 1934, i "John el Sisè" va guanyar el tercer lloc en els premis O. Henry Award a l'any següent. Johnson va continuar escrivint històries breus i va guanyar tres premis O. Henry més: per "Alexander al Parc" (1942), "El Colom de Cristall" (1943), i "Vol Nocturn" (1944).

## Biografia

Johnson va néixer el 20 de juny de 1910, a Kirkwood, Missouri. Va assistir a la Washington University in St. Louis de 1926 a 1931, però no es va graduar. Va escriure la seva primera novel·la, Ara al novembre, mentre vivia en l'àtic de la seva mare a Webster Groves, Missouri. Va romandre en la seva granja a Webster Groves i va completar Hort d'Hivern l'any 1935. Va publicar quatre llibres més abans de casar-se amb Grant G, Cannon, redactor cap del Farm Quarterly, l'any 1942. La parella es va mudar a Iowa City, on ella va ensenyar a la University of Iowa els següents tres anys. Es van mudar a Hamilton County, Ohio el 1947, on ella va publicar Fusta Salvatge.
Johnson va tenir tres fills: Terence, Ann, i Carol. Els Cannon van continuar mudant-se més enllà de l'avanç de l'expansió urbana de Cincinnati, instal·lant-se finalment a la superfície boscosa de Clermont County, Ohio, que és la localització de l'Illa Interior. El 1955, la Washington University la va premiar com a Doctor Honoris causa en el grau de Lletres de la Humanitat. Va publicar quatre llibres més abans de la seva mort per pneumònia el 27 de febrer de 1990 a Batavia, Ohio, als 79 anys.

## Obres

* Ara al novembre (novel·la, 1934), per la qual va guanyar el Premi Pulitzer
* Hort d'Hivern i Altres Històries (històries breus, 1936)
* Jordanstown (novel·la, 1937)
* Cap d'any (poesia, 1939)
* Paulina Pot (llibre infantil, 1939)
* Fusta Salvatge (novel·la, 1947)
* El Viatger Fosc (novel·la, 1963)
* The Sorcerer's Són and Other Stories (històries breus, 1965)
* L'Illa Interior (assajos, 1969), amb il·lustracions de Mel Klapholz (republicat el 1996 amb il·lustracions de Annie Cannon, filla de l'autora)
* Set Cases: Una Memòria de Temps i Lloc (memòria, 1973)
* El Cercle de les Estacions amb Dennis Stock (1974)

## Referències

* ↑ «Josephine Johnson». Ohioiana Authors. WOSU, Ohioiana Library, c. 2010. [Consulta: 21 juny 2010].
* ↑ Fraser, C. Gerald «Josephine Johnson, Nature Writer, Poet And Novelist, 79 (obituary)». The New York Times, 02-03-1990.
* ↑ O. Henry Winners List
* ↑ Fraser, C. Gerald «Josephine Johnson, Nature Writer, Poet And Novelist, 79 (obituary)». , 02-03-1990.

## Enllaços externs

* Josephine Johnson at Library of Congress Authorities, with 18 catalog records
# Josephine Langford

Josephine Langford (Perth, 18 d'agost de 1997) és una actriu australiana, coneguda pel seu paper de Tessa Young a la sèrie de pel·lícules After. Ha interpretat Emma Cunningham a la pel·lícula de Netflix Moxie i Katy Gibson a Gigi & Nate.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2017 | Wish Upon | Darcie Chapman | |
| 2019 | After. Aquí comença tot | Tessa Young | |
| 2020 | After We Collided | Tessa Young | |
| 2021 | Moxie | Emma Cunningham | |
| 2021 | After We Fell | Tessa Young | |
| 2021 | The Great Gatsby Live Read! | Jordan Baker | |
| 2022 | After Ever Happy | Tessa Young | Postproducció |
| 2022 | Gigi & Nate | Katy Gibson | Postproducció |
| Per anunciar | The Other Zoey | Zoey Miller | En rodatge |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2017 | Wolf Creek | Emma Webber | Episodis: "Journey", "Outback" |
| 2019 | Into the Dark | Clair Singer | Episodi: "They Come Knocking" |
| 2020 | Day by Day | Lucy | Veu en anglès; episodi: "At the Peak of It All" |
| 2020 | Day by Day | Belle Williams | Veu en anglès; episodis: "Class of 2020: Prom", "Class of 2020: Graduation" |

## Premis i nominacions

| Any | Guardó | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2019 | Premis Teen Choice | Actriu de pel·lícula dramàtica | After. Aquí comença tot | Guanyador |
| 2021 | Premis Just Jared | Actriu jove preferida de 2021 | After. Aquí comença tot | Guanyador |

## Referències

* ↑ Chambers, Hannah. «Don’t Freak Out, but Dylan Sprouse Just Joined the Cast of ‘After We Collided’ as Trevor» (en anglès americà). Cosmopolitan, 05-08-2019. [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ N'Duka, Amanda. «‘After’ Star Josephine Langford Joins Amy Poehler’s ‘Moxie’» (en anglès americà). Deadline, 05-11-2019. [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Gigi & Nate | Official Website | September 02 2022» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2022].
# Josep Guillén Clapés

Josep Guillén Clapés va ser un empresari del sector carni i polític català.
Fill de Francesc Guillén i de Salvadora Clapés, fundadors d'una de les primeres parades dedicades a la venda carn de cavall al mercat Torner i, més endavant, en una botiga del carrer de Güell i Ferrer, cantonada amb Príncep de Bergara, inaugurada el 1943. Josep va gestionar-la entre 1951 i 1986. Aficionat a la cria de poltres, va introduir la venda d'aquesta carn a la botiga. Quan es va retirar, se'n va fer càrrec el seu fill Francesc i la seva nora Maria.
Va ser regidor de l'Ajuntament de Badalona, escollit pel terç sindical entre 1964 i 1970, i pel terç familiar a partir de 1971. Va ser l'encarregat de la secció d'urbanisme durant molts anys, durant el seu mandat es va construir l'autopista C-31, que va esdevenir una barrera que va partir la ciutat en dos, tanmateix, Guillén la va valorar positivament per la reducció del trànsit que suposava. El 1974 va ser alcalde accidental de la ciutat durant tres mesos a causa de la mort de l'anterior titular, Felipe Antoja Vigo. El 12 de juny va ser substituït per Isidre Caballería Pla.

## Referències

* ↑ Sadurní Puigbò, Núria. «Can Guillén, la primera parada de carn de cavall del mercat Torner». A: L'abans. Recull Gràfic de Badalona (1888-1965). El Papiol: Editorial Efadòs, 2005, p. 510.
* 1 2 Villarroya i Font, Joan; AADD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999. ISBN 84-88758-03-0.
* ↑ CARVAJAL, C «Més de 40 anys d'una Badalona partida per la meitat». El TOT Digital, 20-03-2009 [Consulta: 15 juliol 2013].
# Joseph Marshall III

Joseph Marshall III és un escriptor sioux de la reserva Rosebud. Es va educar en les tradicions i la seva llengua materna és el lakota. Va lluitar amb els marines a Vietnam. És artesà, historiador i escriptor, cofundador de la Universitat Sinte Galeshka. Autor de Winter of the Holy Iron (1994), On Behalf of the Wolf and the First Peoples (1995), The Dance House: Stories from Rosebud (1998), Thunder Dreamer: The Journey of Crazy Horse (2003), The Lakota Way: Stories and Lessons for Living (2002) i Thunder Dreamer: The Journey of Crazy Horse (2003).

## Enllaços externs

* Joseph Marshall III - Lloc web oficial
# Joseph Marie Trinh-nhu-Khuê

Joseph Marie Trinh-nhu-Khuê (Vietnam, 11 de desembre de 1898 - Hanoi, 27 de novembre de 1978) va ser el primer cardenal vietnamita de l'Església Catòlica. Va servir com a arquebisbe de Hanoi des de 1960 fins a la seva mort, després d'haver servit anteriorment com a vicari apostòlic, i va ser elevat al cardenalat el 1976.

## Biografia

Khuê va néixer a Tràng Duệ, Bình Lục, Hà Nam i va ser ordenat sacerdot l'1 d'abril de 1932. El 18 d'abril de 1950 va ser nomenat vicari apostòlic de Hanoi i bisbe titular de Synaus pel papa Pius XII. Khuê va rebre la seva consagració episcopal el 15 d'agost següent del bisbe Thaddeus Lê Hữu Từ, OCist, amb els bisbes Francisco Gomez de Santiago, OP, i Peter Phạm Ngọc Chi servint com a co-consagradors, a la catedral de Hanoi. Més tard va ser elevat al rang d'arquebisbe metropolità després de l'elevació del seu vicariat a seu metropolitana el 24 de novembre de 1960.
L'arquebisbe va ser reservat com a cardenal in pectore pel papa Pau VI quan es va anunciar el consistori el 28 d'abril de 1976, i va ser publicat i creat cardenal prevere de San Francesco di Paola ai Monti al consistori el 24 de maig d'aquell mateix any. Khue va assistir al consistori amb les sotanes morades d'un bisbe, perquè no va tenir temps d'aconseguir-ne les vermelles. Va ser el primer cardenal a venir del Vietnam , i també va ser un dels cardenals electors que van participar en els conclaves d'agost i octubre de 1978, que van seleccionar els papes Joan Pau I i Joan Pau II, respectivament.
El cardenal Khuê va morir a Hanoi, a l'edat de 79 anys; havia estat el líder eclesiàstic de Hanoi durant vint-i-vuit anys. Està enterrat a la catedral de Sant Josep de Hanoi.

## Referències

* ↑ A history of the Vietnamese Catholic Church Arxivat 2016-03-17 a Wayback Machine. Retrieved 15/02/2019.
* ↑ Các Đức Giám Mục Nguyên Chính Tòa TGP Hà Nội Arxivat 2016-08-04 a Wayback Machine. (by Vietnamese) Retrieved 15/02/2019.
* ↑ The Cardinals of the Holy Roman Church Retrieved 15/02/2019.
* ↑ Die Apostolische Nachfolge Retrieved 15/02/2019.

## Enllaços externs

* Cardinals of the Holy Roman Church Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine.
* Catholic-Hierarchy
# Joseph Malkin

Joseph Malkin (Mahiliou, (Belarús), 24 de setembre, 1879 - Nova York, USA, 1 de setembre, 1969),va ser un violoncel·lista i pedagog musical rus nord-americà. Va ser germà del violinista Jacques Malkin (1876–1964) i del pianista Manfred Malkin (1884–1966), amb qui va actuar sovint al "Malkin Trio".

## Biografia

Nascut a la família de Friedman Malkin i Golda Farberova. Va començar a estudiar música a Odessa amb l'especialista txec Ladislav Alois, i el 1895-1898 va estudiar al Conservatori de París amb Henri Rabaud. Al tombant dels segles XIX i XX, va donar concerts per tot Europa a duet amb el seu germà Jacques i com a part d'un trio de piano familiar amb els dos germans. El 1902-1908 va ser solista de l'Orquestra Filharmònica de Berlín, i també va tocar en un trio de piano amb el concertista de l'orquestra Anton Witek i la seva dona Vita Witek. A partir de 1908 va actuar com a membre del Quartet de Brussel·les sota la direcció de Franz Schörg. Després de l'esclat de la Primera Guerra Mundial el 1914, va rebre l'oportunitat de marxar d'Alemanya cap als Estats Units (com afirma Gdal Saleski, gràcies al patrocini personal del mariscal de camp Moltke).
El 1914-1919, va ser el primer violoncel de l'Orquestra Simfònica de Boston, el 1919-1922 -de l'Orquestra Simfònica de Chicago; Durant el mateix període, va participar en el trio restaurat amb els cònjuges Witek i amb els seus germans, i el 1928 va gravar el trio de piano de Bedřich Smetana a la segona de les alineacions. El 1924-1925 va acompanyar la gira de la cantant Geraldine Farrar. El 1925-1927 - fou el primer violoncel de l'Orquestra Simfònica de Nova York.
El 1933-1943, Malkin es dedicà principalment a la docència, fundant, amb la participació dels seus germans, el "Malkin Conservatory" de Boston, famós, en particular, pel fet que Arnold Schoenberg hi ensenyava durant el primer curs acadèmic. Després del tancament del conservatori, Malkin va ser violoncel principal de la Filharmònica de Nova York de 1943 a 1949.
La seva germana fou la cantant d'òpera (soprano) Beata Malkin (1892-1973).

## Referències

* ↑ https://es.findagrave.com/memorial/196873725/joseph-malkin
* ↑ Abschnitt nach: Carl Dahlhaus: Joseph Malkin. In: Riemann Musiklexikon.
# Jordi Royo Aguado

Jordi Royo Aguado (Barcelona, 1959 - 24 de juliol de 2019) fou un poeta català que escriví pràcticament sempre en llengua castellana.
Nascut a Barcelona l'any 1959, Royo es va llicenciar als anys noranta en Filosofia per la Universitat de Barcelona, va realitzar cursos de doctorat de Literatura Comparada i va dirigir les col·leccions d'art i literatura: Amagatotis, Ipshitilla, Phalartao i Boston. També va dur a terme una breu tasca com a crític d'art, col·laborant en catàlegs d'artistes plàstics a diversos països.
Com a poeta va ser autor de llibres com Naznava (Premi Ámbito Literario / Poesía 1982); Il Gobbo (Premio Ámbito Literario /Poesía 1988), ambdós publicats per l'editorial Anthropos; així com La utilidad de la muerte (1997), Okupación del alma (2002) i @-dreams (2009), publicats per Bassarai. Recentment s'havia reunit el conjunt de tota la seva obra en un únic volum: Poesía Reunida 1980-2011, Ediciones Sin Fin (2017). Els seus poemes han estat inclosos en antologies d'Espanya i Mèxic i traduïts a l'hongarès, al portuguès i l'italià. El gener de 2018 i aprofitant l'aparició de la seva Poesia Reunida 1980-2011, els seus amics poetes li van retre homenatge a la Llibreria Calders de Barcelona.
La seva obra assagística, publicada de forma parcial en revistes, fou editada per Bassarai en La imagen poética (2004). Va traduir al català i al castellà Giacomo Leopardi i a Csoóri Sándor, i va revisar la traducció de Old Possum’s book of Practical Cats de T. S. Eliot i alguns textos de János Pilinszky. En un text dels seus amics escriptors Jaume Benavente, Kepa Murua, Antoni García Porta, Gustavo Vega, han assenyalat que «lluny de les convencions», la seva va ser «una poesia lliure de qualsevol compromís que no inclogués la seva pròpia presència, la seva recerca i experimentació. Va optar per una refundació lírica, sense concessions, no adscrita a militàncies, que integrava elements de la poesia visual, equacions, signes de net-art, variacions numèriques, codi màquina, i claus que representava amb llistats que s'apropen a l'exactitud del llenguatge científic, per expressar, paradoxalment, la inexactitud i la immesurable dimensió de l'ésser humà».

## Referències

* 1 2 3 4 «Mor el poeta Jordi Royo, autor dels premiats ‘Naznava’ i ‘Il Gobbo’». Vilaweb, 24-07-2019.
# Joxemari Iturralde

Joxe Mari Iturralde és un escriptor en èuscar.
Va néixer a Tolosa (Guipúscoa) el 1951. Estudià filologia romànica a Pamplona. Professor d'anglès, pintor avantguardista, catedràtic de literatura basca, ha tocat molts gèneres.

## Contes

* "Dudular" (Erein, 1983).
* "Pic-nic zuen arbasoekin" (Erein, 1985).
* "Nora noa?" (Erein, 2001).

## Novel·les

* "Nafarroako artizarra" (Elkar, 1984).
* "Izua hemen" (Erein, 1989).
* "Kilkirra eta roulottea" (Erein, 1997).
* "Euliak ez dira argazkietan azaltzen" (Erein, 2000).
* "Hyde Park-eko hizlaria" (Pamiela, 2006)
* "Ilargi horia" (Pamiela, 2012)
* "Rasputin eta San Petersburgoko gauak" (Elkar, 2013)

## Literatura infantil i juvenil

* "Zikoinen kabian sartuko naiz" (Pamiela, 1986).
* "Londresen nago aitonarekin" (Erein, 1987).
* "Ijitoak dauzkat nire etxean" (Pamiela, 1988).
* "Bederatzi gutun t'erdi" (Erein, 1992).
* "Filipinetan bizi den idazlearen kontuak" (Pamiela, 1993).
* "Lehen amodioa Suedian" (Ibaizabal, 1998).
* "Kaliforniako neskak" (Ibaizabal, 2000).
* "Marmokiñe" (Elkar, 2000).
* "Risky eta bere lagunak" (Elkar, 2000).
* "Zak zikoina" (Elkar, 2000).

## Enllaços externs

* "Pott Banda" Jon Kortazar. Bilboko Udala, 2003.
* http://www.idazleak.org/idazleak.htm Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* http://zubitegia.armiarma.com/egileak/00214.htm
# Josep Maria Muñoz i Pujol

Josep Maria Muñoz i Pujol (Barcelona, 1924 - 26 de novembre de 2015) va ser un dramaturg, assagista i novel·lista català. Traumatòleg prestigiós, desenvolupà la seva carrera literària en paral·lel amb la seva professió.

## Obra dramàtica

* Torna un home (1955)
* No hay camino (1959)
* La hora de todos (1960)
* Antígona 66 (1965). Premi Josep Maria de Sagarra 1965
* Kux my Lord (1970)
* En Companys (1981)
* Vador (1988)
* Alfons IV. Premi nacional català per a textos teatrals Ignasi Iglésias (ex aequo) (1989)
* Somni de mala lluna (1991)
* Fleca Rigol, digueu (1993)
* Anar i tornar de la Taverna Pilsen (1995)
* Seducció (1995)
* L'encobert (1995)

## Narrativa

* Dies de la raó perduda (1998)
* La gran tancada (1999)
* El falcó de Sueca (2002)
* L'experiment (2015)

## Assaig

* El cant de les sirenes. Petita crònica del teatre independent a Catalunya (1955-1990) (2015)

## Referències

* ↑ «Josep Maria Muñoz i Pujol». Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Josep Maria Muñoz i Pujol al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
# Josep Maria Nogués Salvatella

Josep María Nogués Salvatella (Barcelona, 29 d'abril de 1969), és un entrenador de futbol català.

## Trajectòria

Després de la gran temporada 06/07 realitzada a l'Écija Balompié, va aixecar l'expectació de diversos equips de Segona Divisió i va recalar al Reial Betis Balompié B. La temporada del seu debut al conjunt sevillà, es va fer càrrec del primer equip el 7 d'abril de 2009 per la destitució de Paco Chaparro. Malgrat tot, no va poder evitar el descens.
A final de la temporada, a Nogués se li va comunicar que no seguiria al capdavant del primer equip la següent campanya. El tècnic, que va rebre una proposta per seguir vinculat a l'entitat verdiblanca, va decidir signar pel Club Polideportivo Ejido per a la pròxima campanya.
Després dels greus problemes econòmics del CP Ejido, a principi de 2010 comunica la seva marxa al Gimnàstic de Tarragona com a director esportiu del conjunt català. Al final de la temporada 2009-10 és desacreditat pel Consell, que culpa la seva gestió del reduït pressupost per a la temporada 2010-11 dels mals de l'equip de Luis César.
Després de la mala temporada 2011/12, que culminaria amb el descens de categoria del Gimnàstic de Tarragona, va ser acomiadat com a director esportiu abans d'acabar la campanya i demandà el club per un deute de gairebé 75.000 euros.
Posteriorment ha entrenat equips a Algèria, com ara el Paradou AC i el CA Bordj Bou Arreridj.

## Referències

* ↑ José María Nogués se hace cargo del primer equipo (castellà)
* ↑ "El fútbol ha sido injusto con el Betis" (castellà)
* ↑ «Nogués confía en Oliva para reconducir la situación del Nàstic». Marca, 26-11-2011 [Consulta: 20 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a futbolme.com
* Fitxa a bdfutbol.com