OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Heist

«Heist» té aquests significats:
* Cinema:
** Heist (títol en català: L'últim cop), pel·lícula canadencoestatunidenca de 2001 dirigida per David Mamet
** Heist (pel·lícula de 2015), thriller d'acció estatunidenc del 2015 dirigit per Scott Mann i escrit per Stephen Sepher
* Toponímia:
** Heist-op-den-Berg, municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes
** Knokke-Heist, municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes
* Miscel·lània:
** Fletxa de Heist, competició ciclista d'un dia que es disputa al voltant de Heist-op-den-Berg a la província d'Anvers (Bèlgica)
# Tallareta

«Tallareta» té aquests significats:
* Tallareta de l'Atles o tallareta del desert (Curruca deserticola; Sylvia deserticola), espècie d'au de la família dels sílvids
* Tallareta balear(Curruca balearica; Sylvia balearica), espècie d'au passeriforme de la família dels sílvids endèmica de les illes Balears
* Tallareta comuna (Curruca communis; Sylvia communis), espècie d'au passeriforme de la família dels sílvids comuna a Europa i a gran part de l'Àsia occidental
* Tallareta cuallarga (Curruca undata; Sylvia undata), espècie d'au passeriforme dins de la família dels sílvids
* Tallareta del desert africana, o tallareta pàl·lida africana (Curruca deserti; Sylvia deserti), espècie d'au passeriforme la família dels sílvids que habita a les muntanyes d'Àfrica nord-occidental
* Tallareta del desert asiàtica o tallareta pàl·lida (Curruca nana, Sylvia nana), espècie d'au passeriforme de la família dels sílvids
* Tallareta sarda (Curruca sarda; Sylvia sarda), espècie d'au de la família dels sílvids que habita algunes illes de la Mediterrània
# John Stewart Bell

John S. Bell (28 de juny de 1928 – 1 d'octubre de 1990) va ser un físic conegut per formular el teorema de Bell.

## Joventut

Bell va nàixer a Irlanda del Nord i es va graduar en física experimental en la Universitat Queen's de Belfast, el 1948. Va obtenir el seu doctorat a Birmingham com a especialista en física nuclear i teoria de camp quàntic. La seua carrera laboral va començar en la British Atomic Energy Agency, a Malvern (parròquia civil), Gran Bretanya, i en l'Establiment de recerca atòmica de Harwell. Després de diversos anys, es va traslladar al CERN. Va treballar quasi exclusivament en física teòrica de partícules i en disseny d'acceleradors, però la seva afició eren els fonaments de la teoria quàntica.

## Desigualtat de Bell

El 1964, va escriure un text (ref. 1 p. 14) titulat On the Einstein-Podoslky-Rosen paradox (Sobre la paradoxa Einstein-Podoslky-Rosen). En eix treball, va mostrar alguns trets particulars de la paradoxa EPR, derivant així en la desigualtat de Bell, que és aplicada en mecànica quàntica per a quantificar matemàticament les implicacions plantejades teòricament en la paradoxa EPR i permetre així la seua demostració experimental.
El teorema de Bell posa en evidència el principi de les causes locals (principi que postula que el que ocorre en una regió de l'espai no depèn de variables controlades per un experimentador en una altra regió distant), i sembla donar a entendre que el nostre univers és "no local", que no té parts separades (estalvi per a la nostra percepció) i que existeixen unes variables desconegudes "no locals".
El seu teorema va demostrar que el principi de les causes locals és incompatible amb les prediccions estadístiques de la teoria quàntica.

## Mort

John S. Bell es va morir inesperadament el 1990 d'una hemorràgia cerebral.
Les seves restes van ser cremades. L'urna que contenia les seves cendres va ser enterrada al Columbarium del Cementiri de Saint-Georges a Ginebra.

## Vegeu també

* Paradoxa EPR.
* Desigualtat de Bell.
* Entrellaçament quàntic.

## Bibliografia

* Burke, Philip G.; Percival, Ian C. «John Stewart Bell. 28 July 1928 – 1 October 1990» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 45, 1999, pàg. 1-17. DOI: 10.1098/rsbm.1999.0001. ISSN: 0080-4606.
* Whitaker, Andrew. John Stewart Bell and Twentieth Century Physics (en anglès). Oxford University Press, 2016. ISBN 978-0-19-874299-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Stewart Bell» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Smith, C. H. Llewellyn. «Bell, John Stewart» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 2004. [Consulta: 13 octubre 2023].
* Sutton, Christine. «Fifty years of Bell’s theorem» (en anglès). CERN, 2014. [Consulta: 13 octubre 2023].
* John Bell and the most profound discovery of science (December 1998).
* The Most Profound Discovery of Science (September 2006) Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..
# Stretavka

Stretavka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. La primera referència escrita de la vila data del 1266.
# Benigno Montoya Muñoz

Benigno Montoya Muñoz (1865 - 1929) va ser un constructor d'esglésies, escultor i pintor mexicà; és considerat com un dels més importants escultors de pedrera del nord de Mèxic.
Va néixer a Trancoso, Zacatecas, el 13 de febrer de 1865, però va viure gairebé tota la seva vida a Victoria de Durango. Es va formar en la tradició familiar i la seva obra s'estén principalment a l'art sacre, especialment a l'escultura funerària. A Durango, va construir el temple de la nostra Senyora dels Àngels, el xiprer de la capella de l'Arquebistbat, el xiprer principal i la portada oriental de l'església de Sant Agustí, la capella del seminari, avui temple de Sant Martí de Porres; va posar les torres de les esglésies d'Analco i de la nostra Senyora del Refugi i va llaurar la cantería que adorna el Teatre Ricardo Castro.
A Mapimí treballà al costat del seu pare, Jesús Montoya, en la reconstrucció de la parròquia de Santiago Apòstol; a Valle d'Allèn, Chihuahua, Jesús, el seu fill Benigne i el seu germà Matías Montoya construeixen el nou altar per a la parròquia de San Miguel. Segons informació proporcionada pels descendents dels picapedrers Montoya i seguint la petjada de l'estil, Benigne montoya és l'autor de la cantería que ornamenta la Quinta Gameros de la ciutat de Chihuahua. Al panteó civil de Durango, anomenat "Panteó d'Orient", es troba el Museu d'Art Funerari "Benigno Montoya Muñoz", que conté un important nombre de les seves obres funeràries. El museu és el primer d'aquestes característiques personals a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Radio Universidad 1270.». Arxivat de l'original el 2007-10-20. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ 10 años de Planificación Estratégica en Iberoamérica, pàg. 196
# Líjar

Líjar és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 500 habitants. La seva extensió superficial és de 28 km² i té una densitat de 17,9 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 17′ N, 2° 13′ O. Està situada a una altitud de 612 metres i a 86 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 516 | 502 | 496 | 509 | 519 | 520 | 514 | 504 | 500 |
# Holoaden

Holoaden és un gènere d'amfibis de la família Craugastoridae endèmic del sud-est del Brasil.

## Taxonomia

* Holoaden bradei (Lutz, 1958)
* Holoaden luederwaldti (Miranda-Ribeiro, 1920)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Tallareta del desert africana

La tallareta del desert africana, anteriorment anomenada tallareta pàl·lida africana (Curruca deserti; syn: sylvia deserti) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels sílvids (Sylviidae). El seu hàbitat el constiutueixen deserts i estepes àrides del sud del Marroc, Sàhara Occidental, i zones àrides d'Algèria, Tunis, Líbia, Mauritània i Mali. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

La tallareta del desert africana anteriorment era considerada coespecífica amb la tallareta del desert asiàtica (Sylvia nana), però el Congrés Ornitològic Internacional decidí assignar-li un rang propi. Aleshores aquesta espècie estava classificada en el gènere Sylvia, però el COI, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí al gènere Curruca. Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins del gènere Sylvia.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «tallareta del desert africana». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Fitxa de la tallareta pàl·lida africana a la "Enciclopedia de las Aves de España" de SEO Birdlife Arxivat 2013-08-21 a Wayback Machine. Rev. 25/11/2012
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 632. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «African Desert Warbler. Curruca deserti (formerly as: Sylvia deserti)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Del Hoyo, J., Elliot, A., & Christie, D. (editors). (2006). Handbook of the Birds of the World. Volume 11: Old World Flycatchers to Old World Warblers. Lynx Edicions. ISBN 84-96553-06-X
* ↑ IOC World Bird List version 2.9: Old World Warblers Arxivat 2010-03-24 a Wayback Machine.
* ↑ Svensson, L., Mullarney, K. & Zetterström, D. (2009). Collins Bird Guide, second edition. HarperCollins, London ISBN 978-0-00-726726-2
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Llançament

«Llançament» té aquests significats:
* Llançament (dret), acte de despossessió d'una propietat
* Llançament espacial, procés per elevar un objecte cap a l'espai exterior des d'un cos celeste
* Esports:
** Llançament de disc
** Llançament de javelina
** Llançament de martell
** Llançament de pes
Viccionari
# Julià (orador)

Julià (en llatí Julianus, en grec Ἰουλιανός)) va ser un orador i gramàtic grec del segle ii.
Era amic i contemporani d'Aule Gel·li, que parla d'ell i diu que era un mestre públic d'oratòria i l'elogia per la seva eloqüència i pel seu coneixement de l'antiga literatura. Es va dedicar també als estudis de gramàtica que va col·leccionar en els seus Commentarii, obra que s'ha perdut.

## Referències

* ↑ Aule Gel·li. Noctes Atticae IV,1; IX,15
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/653?rgn=full+text;view=image;q1=JulianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 643. ]
# Streženice

Streženice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1408.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ Karas, Jozef. «História» (en eslovac). Arxivat de l'original el 2021-12-22. [Consulta: 22 desembre 2021].
# Betsy Schot

Betsy Schot (Rotterdam, (Països Baixos).
No s'ha trobat cap dada de la biografia d'aquesta soprano, tret d'alguns enregistraments. Fou alumna d Paul Haase, a Berlín i de 1894 a 1896 fou cantant de la cort holandesa. Després va donar molts concerts a Holanda i Alemanya, sent la seva especialita el lieder i l'oratori.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 54, pàg. 1145. (ISBN-84-239-4554-5)
# Lluís de Montbéliard

Lluís de Scarpone o de Mousson, nascut entre 1005 i 1019, mort entre 1070 i 1073, fou comte de Montbéliard, d'Altkirch i de Ferrette (el que fa que certs autors el qualifiquen a comte de Sundgau) i pel seu matrimoni fou també comte de Bar i senyor de Mousson. Era fill de Richwin, comte de Scarpone i d'Hildegardae d'Eguisheim, germana del papa Lleó IX.
Sofia de Bar i la seva germana Beatriu, filles de Frederic II, duc d'Alta Lotaríngia, havien estat recollides el 1033 per la seva tia materna, Gisela de Suàbia, esposa de l'emperador germànic Conrad II el Sàlic]. El [Ducat de Lorena|ducat d'Alta Lorena havia estat confiat al comte de Verdun Goteló I, però l'emperador volent reforçar la seva influència davant la casa de Verdun, que no va trigar a mostrar signes d'agitació, va casar la seva neboda Sofia amb Lluís el 1038. Aquest matrimoni li va aportar el comtat de Bar i la senyoria de Mousson.
Una mica més tard, el 1042, l'emperador li va donar els comtats de Montbéliard, d'Altkirch i de Ferrette. El 1044, va combatre amb èxit a Renald I de Borgonya, comte de Borgonya que s'havia revoltat contra l'emperador.
El 1047, el duc de Lotaríngia Godofreu II al que s'havia privat de la Baixa Lotaríngia (1046) i s'havia revoltat, va ser vençut. L'Alta Lorena li fou confiscada i donada a Adalbert d'Alsàcia, comte de Metz, passant al cap d'un any a Gerard d'Alsàcia, que va morir el 1070. Com que la seva esposa era filla de l'antic duc de l'Alta Lotaríngia, Frederic II, Lluís va reivindicar el ducat, però l'emperador Enric IV va fallar en favor de Thierry o Teodoric II el Valent, el fill de Gerard. Aquest diferent va ser a l'origen de la rivalitat entre els comtes de Bar i els ducs de Lorena, rivalitat que no desapareixerà fins al 1420, amb Renat d'Anjou, Isabel i de Lorena, i la unió de les dues cases.
Lluís va morir poc de temps després. De la seva esposa Sofia de Bar, havia tingut:
* Thierry (1045 † 1105), comte de Montbéliard i de Bar i senyor de Mousson
* Brunó
* Lluís, citat el 1080
* Frederic († 1092), marquès de Suse, senyor i després comte de Ferrette
* Sofia, casada amb Folmar, comte de Froburg
* Beatriu († 1092), casada amb Bertold I de Zähringen († 1078), duc de Caríntia
* Matilde, casada amb Hug IV de Nordgau i de Dagsburg († 1089)
# James Mangold

James Mangold (Nova York, 16 de desembre de 1963) és un director cinematogràfic i guionista estatunidenc.
Casat amb Cathy Konrad, també productora, Mangold, fill de dos famosos pintors, Robert Mangold i Sylvia Plimack Mangold, es va llicenciar en interpretació i direcció al California Institute of the Arts i va obtenir un màster a la Columbia University als seus 35 anys.
Va realitzar el seu debut el 1996 amb Heavy, un film gairebé sense paraules sobre la història d'un xef obès en una taverna d'una zona deprimida dels Estats Units. L'estrena va anar al Sundance Film Festival i va guanyar el Gran premi del jurat a la millor direcció, a més de ser seleccionat per a representar els Estats Units en el Director's Fortnight al Festival de Canes.
Durant el rodatge de Heavy, Mangold va escriure Cop Land, un drama policíac inspirat per la ciutat al Hudson Valley, en la qual va créixer, densament poblada per una comunitat de policies de Nova York. La productora Cathy Konrad va presentar l'escrit a Harvey i Bob Eweinstein de Miramax que van arribar a un acord amb Mangold perquè dirigís el que seria per a ell la seva segona estrena. Amb un repartiment encapçalat per Sylvester Stallone, Robert De Niro, Harvey Keitel i Ray Liotta, Cop Land va ser acceptada en la competició principal del Festival de Cannes.
El 2005 va dirigir Walk the Line, una pel·lícula sobre la vida del compositor i cantant Johnny Cash i la seva relació amb June Carter Cash, protagonitzada per Joaquin Phoenix i Reese Witherspoon. Va ser nominada a cinc Oscars i Witherspoon va guanyar el de millor actriu.
El film El tren de les 3:10 (2007), un remake del llegendari western homònim de Delmer Daves (1957), protagonitzat per Russell Crowe i Christian Bale, va rebre molt bones crítiques.
L'any 2019 va estrenar la pel·lícula Juliet, basada en la novel·la homònima d'Anne Fortier.

## Filmografia
### Director

| Any | Títol | Núm. nominacions Oscar | Núm. Oscar guanyats |
| 1995 | Heavy | | |
| 1997 | Cop Land | | |
| 1999 | Girl, Interrupted | 1 | 1 |
| 2001 | La Kate i en Leopold | 1 | |
| 2003 | Identity | | |
| 2005 | Walk the Line | 5 | 1 |
| 2007 | El tren de les 3:10 (3:10 to Yuma) | 2 | |
| 2019 | Juliet | | |

## Referències

* ↑ «Juliet». [Consulta: 29 juny 2021].
# Holoaden luederwaldti

Holoaden luederwaldti és una espècie d'amfibi que viu al Brasil. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A. & Peixoto, O.L. 2004. Holoaden luederwaldti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 d'abril del 2008.
# Cosma Orsini

Cosma Orsini (Roma, 1420 - Bracciano, 21 de novembre de 1481), anomenat també Cosimo Orsini, fou un cardenal i arquebisbe italià.

## Biografia

Era fill de Gentile Migliorati dels senyors de Fermo i d'Elena Orsini, germana del cardenal Latino Orsini. Així pertanyia a una noble família de les Marques, per part de pare, i, per part materna, descendia d'una de les famílies romanes més prestigioses, els Orsini, que havien donat (i van donar) papes i cardenals. Va triar el cognom de la seva mare, encara que el patern representava una família d'alt llinatge.
Va entrar a l'orde benedictina i el 1477 va esdevenir abat nullius de l'abadia de Farfa, i l'1 d'abril de 1478 el van assignar arquebisbe de Trani.
En el consistori del 15 de maig de 1480, el papa Sixt IV el va nomenar cardenal, donant-li el títol de San Sisto, que va deixar un mes després optant pel títol de Santi Nereo e Achilleo.
A la seva mort, el seu cos va ser enterrat en una tomba monumental a l'abadia de Farfa.

## Bibliografia

* Salvador Miranda, ORSINI, O.S.B., Cosma, The Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University.
# Skomorókhovo

Skomorókhovo (en rus: Скоморохово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte de Kirjatx.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Ordinariat militar de França

L'Ordinariat militar de França (francès: Diocèse aux armées françaises ) és una ordinariat militar de l'Església Catòlica a França. Actualment està regida pel bisbe Antoine de Romanet de Beaune.

## Territori

L'ordinariat està articulat en 4 vicariats, corresponents als quatre cossos de les Forces Armades Franceses: Exèrcit, Marina, Aviació i Gendarmeria. Aquests vicariats estan dirigit per un vicari general.
La seu de l'ordinariat és la ciutat de París, on es troba la catedral de Sant Lluís a l'Hôtel des Invalides.

## Història

El vicariat castrense de França va ser erigit el 26 de juliol de 1952 amb el decret Obsecundare votis de la Sacra Congregació Consistorial.
El 21 d'abril de 1986 el vicariat castrense va ser elevat a ordinariat militar amb la butlla Spirituali militum curae del papa Joan Pau II.

## Cronologia episcopal

* Maurice Feltin † (29 d'octubre de 1949 - 1 de desembre de 1966 jubilat)
* Pierre Marie Joseph Veuillot † (1 de desembre de 1966 - 15 d'abril de 1967 renuncià)
* Jean-Marie-Clément Badré † (15 de maig de 1967 - 10 de desembre de 1969 nomenat bisbe de Bayeux)
* Gabriel Marie Étienne Vanel † (21 d'abril de 1970 - 12 de febrer de 1983 renuncià)
* Jacques Louis Marie Joseph Fihey † (12 de febrer de 1983 - 22 d'abril de 1989 nomenat bisbe de Coutances)
* Michel Marie Jacques Dubost, C.I.M. (9 d'agost de 1989 - 15 d'abril de 2000 nomenat bisbe d'Évry-Corbeil-Essonnes)
* Patrick Le Gal (23 de maig de 2000 - 7 d'octubre de 2009 nomenat bisbe auxiliar de Lió)
* Luc Ravel, C.R.S.V. (7 d'octubre de 2009 - 18 de febrer de 2017 nomenat arquebisbe d'Estrasburg)
* Antoine de Romanet de Beaune, des del 28 de juny de 2017
* Insígnia de l'ordinariat militar
* Insígnia de capellà catòlic de l'Exèrcit de Terra i la Gendarmeria
* Insígnia de capellà catòlic i protestant de l'Exèrcit de l'Aire
* Insígnia de capellà de la Gendarmeria Nacional

## Estadístiques

| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular |
| 1999 | 205 | 161 | 44 | 19 | 44 | 3 |
| 2000 | 199 | 155 | 44 | 21 | 44 | 3 |
| 2001 | 179 | 135 | 44 | 20 | 44 | 3 |
| 2002 | 190 | 146 | 44 | 18 | 44 | 2 |
| 2003 | 135 | 125 | 10 | 20 | 10 | 2 |
| 2004 | 184 | 145 | 39 | 19 | 39 | 2 |
| 2013 | 147 | 113 | 34 | 27 | 34 | |
| 2016 | 152 | 120 | 32 | 25 | 32 | |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Military Ordinariate of France, Military (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi Arxivat 2011-01-01 a Wayback Machine. (francès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Spirituali militum curae (llatí)
# Zarratón

Zarratón és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta. En nombrosos documents de l'edat mitjana s'escriu Çerratón. Per això la seva etimologia s'explica des del substantiu castellà turó i no des de tesi basquistes que el deriven de zarra (que significa vell) i ton (molt o molt). També se'l coneix com el poble de les 7 ermites i de les set danses.

## Història

Apareix en documents del segle xii en els quals es realitzaven diferents donacions als monestirs de Sant Millán de la Cogolla i Santo Domingo de la Calzada. Va ser vila reialenga i en ella ningú exercia senyoriu. Antany va tenir un recinte fortificat probablement en el lloc que avui ocupa el restaurant Palacio de Casafuerte, fet i fet antic palau dels comtes de Casafuerte. Va pertànyer als marquesos de Mortara al voltant del segle xvii.

## Personatges il·lustres

* Leandro Carro Hernáez, diputat comunista el 1936 i membre del Govern d'Euzkadi a l'exili.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Holoaden bradei

Holoaden bradei és una espècie d'amfibi que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* da Rocha, C.F., Van Sluys, M. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Holoaden bradei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 d'abril del 2008.
# Fiorenzo Bava Beccaris

Fiorenzo Bava Beccaris (març de 1831 - 8 abril de 1924) va ser un general italià, especialment recordat per la seva dura repressió dels disturbis de Milà en 1898, l'anomenada "Massacre Bava Beccaris".

## Biografia

Fiorenzo Bava Beccaris neix a Fossano, i pren part en la Guerra de Crimea i la Guerra de la Independència Italiana.
Al maig de 1898 esclaten greus disturbis a Milà, en virtut dels quals el primer ministre Antonio di Rudinì declara l'estat de setge. El general Bava Beccaris, comissari extraordinari de la ciutat, dona ordre als seus soldats de disparar amb canons i mosquets sobre una multitud desarmada que havia aixecat barricades durant una vaga, fet que causa la mort de més de 200 persones. Per aquesta actuació, rep la Gran Creu de l'Orde de Savoia per part del rei Humbert I al juny de l'any 1898. Poc després, se'l nomena senador del Regne d'Itàlia.
En 1914, dona suport calorosament al partit intervencionista, que desitja la participació d'Itàlia en la Primera Guerra Mundial (fet que es va concretar el 25 maig de 1915). En 1922 recomana al rei Víctor Manuel III de cridar Benito Mussolini i el seu Partit Nacional Feixista a formar govern.
Bava Beccaris es retira en 1902 i mor a Roma el 1924.

## Vegeu també

* Massacre de Bava Beccaris
* Gaetano Bresci

## Referències

* ↑ «De la pàgina web del Senat italià». Arxivat de l'original el 2012-02-27. [Consulta: 11 febrer 2016].

## Bibliografia

* Nino Costantino (a cura di), Fiorenzo Bava Beccaris: Ricordi 1851-1898, Fossano, Istituto Istruzione Superiore G. Vallauri, 2004.
* Domenico Romita, Il generale, Fossano, Casa Editrice Esperienze, 1998.
* Cesare Gildo Silipo, Un re: Umberto I, un generale: Bava Beccaris Fiorenzo, un anarchico: Gaetano Bresci, Milano, Il centro della copia, 1998.
* Paolo Valera, I cannoni di Bava Beccaris, Milano, Giordano, 1966.