OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arbogast

Flavi Arbogast (en llatí: Flavius Arbogastes) era un militar d'origen franc, mestre dels soldats i protector de Valentinià II.
No es coneix gaire la seva vida, excepte la seva carrera com a mestre dels soldats de l'Imperi Romà d'Occident, càrrec al qual va accedir a la mort del seu pare l'any 385, que també l'exercia. Teodosi I el va nomenar l'any 388 quan va morir l'emperador Magne Màxim.
Després de la mort de Valentinià II el 15 de maig del 392, es va buscar un nou dirigent per l'Imperi Occidental. El 22 d'agost d'aquell any, Arbogast, amb el suport del senat de Roma, va fer ascendir al tron imperial a Eugeni, un retòric i mestre de gramàtica que havia estat alt funcionari amb Valentinià. Sostenia la tolerància entre les diverses creences religioses. Però Teodosi havia nomenat successor de la part occidental de l'Imperi al seu fill Flavi Honori, que tenia potser uns onze anys. Després de molts esforços, Arbogast no va aconseguir convèncer l'emperador ni consolidar la seva aposta per Eugeni, i va esclatar la guerra.
El 5 de setembre de l'any 394, Teodosi va atacar l'exèrcit d'Arbogast i es van enfrontar a la vora d'Aquileia, en un combat conegut per la batalla del Frígid. La batalla va durar dos dies, on els dos bàndols van perdre molts homes. El primer dia, Arbogast, que era molt bon estrateg, va vèncer sense dificultats. Però el segon dia, la traïció de les tropes auxiliars i l'acció d'un huracà, va portar la desbandada a les seves tropes. Veient-se perdut, Arbogast es va suïcidar, i l'emperador Eugeni també va morir al camp de batalla el mateix dia.
Es va creure ja en aquell temps que Arbogast havia assassinat Valentinià II, però en un judici que hi va haver es va determinar que s'havia suïcidat. Hi havia hagut llargues disputes entre Valentinià i Arbogast pel control de l'Imperi romà Occidental. Sembla que aquests rumors d'assassinat van ser divulgats per Teodosi I per a justificar un atac al sector occidental de l'Imperi. Els historiadors posteriors donen d'Arbogast una imatge molt negativa. L'historiador Sòcrates Escolàstic diu d'ell que era autoritari, pagà, germànic, usurpador i vençut.

## Referències

* ↑ Williams, Stephen; Friell, JGP. Theodosius: the empire at bay. Londres: Rouledge, 1998, p. 134-136. ISBN 0415170400.
* ↑ Sòcrates escolàstic. Historia Ecclesiastica V,25
# Apogon nanus

Apogon nanus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest del Pacífic central.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R., R. H. Kuiter & J. E. Randall. 1994. Descriptions of five new species of cardinalfishes (Apogonidae: Apogon) from Maumere Bay, Flores, Indonesia and surrounding regions. Rev. Fr. Aquariol. v. 21 (núms. 1-2): 27-38.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon nigrofasciatus

Apogon nigrofasciatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lachner, E. A. 1953. Family Apogonidae: cardinal fishes. In: Schultz i cols., Fishes of the Marshall and Marianas Islands. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 202 (v. 1): 412-498.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Uroš Silar

Uroš Silar (Kranj, 17 de juliol de 1978) va ser un ciclista eslovè, professional des del 2003 fins al 2010.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa al Giro del Friül-Venècia Júlia
* 2009
** 1r al Gran Premi P-Nívó

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Argentina euchus

Argentina euchus és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 15 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 47-48.
* 12-15 radis tous a l'aleta dorsal i 12-15 a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 590 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: des de Kenya fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius). «Göttinger Digitalisierungszentrum: Seitenansicht». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cohen, D. M., 1961. On the identity of the species of the fish genus Argentina in the Indian Ocean. Galathea Rep. v. 5: 19-21.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Uroš Marović

Uroš Marović (Belgrad, 4 de juliol de 1946 - Belgrad, 23 de gener de 2014) fou un waterpolista serbi que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla d'or en la competició del waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs de Munic, fou cinquè en la mateixa prova. Aquesta mateixa posició aconseguí als Jocs de Montreal de 1976.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de waterpolo, el 1970 i 1974, i tres medalles als Jocs del Mediterrani, d'or el 1967 i 1971, i de plata el 1975. Amb la selecció iugoslava jugà un total de 203 partits entre 1967 i 1976, en què marcà 198 gols.
A nivell de clubs s'inicià al Jardan Split. Entre el 1968 i 1976 jugà al VK Partizan, amb qui guanyà set lligues de Iugoslàvia, el 1968, 1970 i de 1972 a 1976, quatre copes de Iugoslàvia, de 1973 a 1976 i tres Copes d'Europa de Waterpolo, el 1971, 1975 i 1976.
Posteriorment fou vicepresident de la Federació de Waterpolo de Sèrbia i Montenegro i president de la Federació Sèrbia de Waterpolo del 2006 al 2008. També va ocupar diversos càrrecs dirigents al VK Partizan.

## Referències

* ↑ Stojmenović, Dragutin. «Preminuo jedan od najuspešnijih jugoslovenskih vaterpolista!» (en serbi), 23-01-2014. [Consulta: 6 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Uroš Marović». [Consulta: 6 desembre 2023].
# Argentina striata

Argentina striata és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 24 cm de llargària màxima (normalment, en fa 15).

## Depredadors

Als Estats Units és depredat per Merluccius albidus.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 100 i 600 m de fondària (normalment, entre 100 i 200).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des de Nova Escòcia -el Canadà- fins a Florida -els Estats Units-, el golf de Mèxic, Centreamèrica, el Brasil i l'Uruguai.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Figueiredo, J.L. de, A.P. dos Santos, N. Yamaguti, R.A. Bernardes i C.L. Del Bianco Rossi-Wongtschowski, 2002. Peixes da zona econômica exclusiva da Região Sudeste-Sul do Brasil: Levantamento com Rede de Meia-Água. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo; Imprensa Oficial do Estado, 242 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Aquilífer

L'aquilífer (en llatí aquilifer) era el soldat que, en les legions romanes, duia l'estendard o l'Àguila (aquila) de la legió, una estatueta daurada o platejada que representava una àguila. Era una posició d'enorme prestigi. La pèrdua de l'àguila es considerava un gran deshonor i, si calia, tots els legionaris morien per a evitar que caigués en mans enemigues. Tot i que es desconeix a quin grau ascendien els aquiliferi, generalment es creu que ascendien fins a centurions, tot i que normalment tenien un grau entre aquest i el d'optio. Durant l'època del Principat, els aquiliferi tenien un sou dues vegades més alt que el dels soldats rasos.
El nom aquilífer deriva d'aquila, que en llatí significa àguila, animal que es va convertir en símbol oficial de les legions romanes a partir de l'any 104 aC. Abans que l'àguila s'instaurés com a símbol oficial, els emblemes més utilitzats en les diverses legions eren el llop, el porc senglar, el brau i el cavall.
L'emblema de l'àguila estava format per un exemplar d'aquest animal tallat en metall, les ales rodejaven una corona de llorer i anava muntat en una peça estreta de base trapezoïdal, situada damunt d'un pal ben llarg que permetia que fos vista per tothom.
A diferència d'altres portaestendards romans com el signífer, l'aquilífer no vestia cap complement de pell d'animal. Les seves armes estaven formades per un petit escut anomenat parma que es podia subjectar al braç en cas d'estar utilitzant l'arma o portant l'estàndard.

## Referències

* ↑ Fields, Nic. The Roman army : the civil wars, 88-31 BC. Oxford: Osprey, 2008, p. 35. ISBN 9781846032622.
# Aquilí

Aquilí (Aquilinus) era un cognomen de la gens Hermínia. Membres destacats amb el cognom Aquilí van ser:
* Tit Hermini Aquilí, cònsol romà el 506 aC
* Lar Hermini Aquilí, cònsol romà el 448 aC
* Tici Aquilí
* Juvenc Vetti Aquilí.
* Gai Vetti Aquilí.
* Tit Hermini Aquilí

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 253.

## Vegeu també

* Aquil·li
# Giuseppe Battaglini

Giuseppe Battaglini (1826-1894) va ser un matemàtic italià fundador del Giornale di matematica.

## Vida i Obra

Battaglini va passar la seva infància i adolescència a Martina Franca (a prop de Tàrent, al taló de la península italiana), a casa del seu avi patern, on segueix els seus primers estudis. El 1844 retorna a Nàpols on es matricula a l'Escola de Ponts i Camins en la que es gradua el 1848. La Universitat de Nàpols estava fortament influenciada per l'escola de geometria clàssica de Nicola Fergola i els seus seguidors, cosa que impedia l'aparició de les més modernes formes de pensament matemàtic.
El 1850 obté un lloc d'ajudant a l'Observatori Astronòmic de Capodimonte, però hi està poc temps en negar-se a signar una declaració espontània d'adhesió a la monarquia absolutista borbònica. Romandrà deu anys sense feina i estudiant matemàtiques de forma autodidacta; aprèn anglès i alemany per estar al dia amb els nous desenvolupaments matemàtics.
El 1860, en caure la monarquia borbònica, és nomenat professor ordinari de geometria superior de la Universitat de Nàpols i conseller d'Instrucció Pública. El 1872 és nomenat professor de la Universitat de Roma, de la que serà rector el 1873-1874 i degà de la facultat de ciències durant deu anys. El 1885, ja malalt, retrona a la universitat de Nàpols on roman fins a la seva mort.
Battaglini és conegut com a geòmetra i per haver estat el fundador el 1863 del Giornale di matematica ad uso degli studenti delle Università italiane, conegut popularment com a Giornale di Battaglini, revista que va tenir una notable influència en la difusió de les més recents idees matemàtiques.
També va ser el traductor a l'italià d'obres d'Isaac Todhunter, Julius Plücker i Alfred Clebsch.

## Referències

* ↑ Palladino, pàgina 20.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Guerraggio & Nastasi, pàgina 8.
* ↑ Virgopia, Dizionario Biografico degli Italiani.
* ↑ Palladino, pàgina 21.
* ↑ Palladino, pàgines 9-10.

## Bibliografia

* Ferraro, Giovanni; Palladino, F. «Giuseppe Battaglini matematico al tempo del Risorgimento d'Italia» (en (italià)). Atti del convegno Scienze in Italia, 1840-1880, Una storia da Fare, 1994, pàg. 123-156.
* Guerraggio, Angelo; Nastasi, Pietro. Italian Mathematics Between the Two World Wars (en (anglès)). Birkäuser, 2006. ISBN 978-3-7643-6555-4.
* Palladino, Nicla «La corrispondenza di Giuseppe Battaglini a Luigi Cremona» (en (italià)). Rendiconto Dell'Accademia dele scienze fisiche e Matematiche, Vol. 78, Num. IV, 2011, pàg. 7-67. ISSN: 0370-3568.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Giuseppe Battaglini» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Virgopia, Nicola. «BATTAGLINI, Giuseppe». Dizionario Biografico degli Italiani, 1970. [Consulta: 7 abril 2017].
* Tricomi, G.F. «Matematici italiani del primo secolo dello stato unitario». Accademia delle Scienze di Torino, 1962. [Consulta: 8 abril 2017].
# Argañín

Argañín és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 137 | 121 | 94 | 89 |
# Eilhardia schulzei

Eilhardia schulzei és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja és l'única espècie del gènere Eilhardia de la família Baeriidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1883 per Nikolai Polejàiev.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Eilhardia schulzei Poléjaeff, 1883. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164164 on 2021-03-02
# George and the Dragon

George and the Dragon és una pel·lícula estatunidenco-alemanya, dirigida per Tom Reeve el 2004 i protagonitzada per Michael Clarke Duncan, James Purefoy, Patrick Swayze, Jean-Pierre Castaldi i Piper Perabo. Va ser rodada a Luxemburg i està basada en la llegenda de Sant Jordi i el drac. Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan el cavaller Jordi torna de les croades a la seva Anglaterra natal, el seu únic somni és portar una vida tranquil·la i en pau ocupant-se de les seves terres. Però per poder prendre’n possessió haurà d'ajudar primer a trobar la filla del rei Edgar, que ha desaparegut misteriosament. Al costat de Garth de Guerney, promès de la princesa Lunna, es llancen a la recerca d'aquesta i, després de diverses aventures, la troben. Però Lunna no està segrestada, sinó que està custodiant un ou de drac, que també és cobejat per un cos de mercenaris. Lunna vol mantenir amb vida l'ou, però Jordi és partidari de destruir-lo. Garth, vista la falta d'entusiasme de Lunna respecte al seu matrimoni, decideix raptar-la per a després arrabassar el tron al rei Edgar. Al final tots es veuran implicats en una batalla en la qual apareix un visitant inesperat: la mare del petit drac.

## Repartiment

* James Purefoy: George
* Piper Perabo: Princesa Luma
* Patrick Swayze: Garth
* Michael Clarke Duncan: Tarik
* Bill Treacher: Elmendorf
* Jean-Pierre Castaldi: Pare Bernard
* Rollo Weeks: Wryn
* Paul Freeman: Sir Robert
* Stefan Jürgens

## Referències

* ↑ esadir.cat. George and the Dragon. esadir.cat.
* ↑ «George and the Dragon (Dragon Sword)» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2018].

## Enllaços externs

* George and the Dragon - Lloc web oficial
# Džoni Novak

Džoni Novak (Ljubljana, 4 de setembre, 1969) és un futbolista eslovè.
Rodamon del futbol, ha jugat al seu país natal (Olimpija Ljubljana), Sèrbia (FK Partizan), Turquia (Fenerbahce SK), França (Le Havre AC, CS Sedan Ardennes), Alemanya (SpVgg Unterhaching) i Grècia (Olympiakos). Amb la selecció eslovena disputà l'Eurocopa 2000 i el Mundial del 2002.

## Palmarès

* Lliga iugoslava de futbol: 1992
* Lliga eslovena de futbol: 1994, 1995
* Copa eslovena de futbol: 1996
* Lliga grega de futbol: 2003

## Enllaços externs

* RSSSF
* Perfil a national-football-teams.com
# Argançon

Argançon és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 105 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Argançon era de 105 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 16 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 70 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 47 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 14 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Argançon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 16 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 53 eren actives i 19 eren inactives. De les 53 persones actives 51 estaven ocupades (28 homes i 23 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 19 persones inactives 6 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 4 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 fusteria.
L'any 2000 a Argançon hi havia 18 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 855 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Argançon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Argançon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Arquebisbat de Fortaleza

L'arquebisbat de Fortaleza (portuguès: Arquidiocese de Fortaleza; llatí: Archidioecesis Fortalexiensis) és una seu metropolitana de l'Església catòlica al Brasil que pertany a la Regió eclesiàstica Sul 1. El 2016 tenia 2.696.000 batejats sobre 3.812.000 habitants. Actualment està regida per l'arquebisbe José Antônio Aparecido Tosi Marques.
Va ser creada com a diòcesi de Ceará el 6 de juny de 1854 amb la bula Pro animarum salute pel Papa Pius IX i va ser elevada a Arxidiòcesi el 10 de novembre de 1915 pel papa Benet XV. Originalment era sufragània de l'arxidiòcesi de San Salvador de Bahia.

## Estadístiques

A finals del 2016, la diòcesi tenia 1.696.000 batejats sobre una població de 3.812.000 persones, equivalent al 70,7% del total.

## Cronologia episcopal

* Luis Antônio dos Santos † (1860 - 1881)
* Joaquim José Vieira † (1883 - 1912)
* Manuel da Silva Gomes † (1912 - 1941)
* Antônio de Almeida Lustosa, S.D.B. † (1941 - 1963)
* José de Medeiros Delgado † (1963 - 1973)
* Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, Família franciscana† (1973 - 1995)
* Cláudio Hummes, O.F.M. (1996 - 1998)
* José Antônio Aparecido Tosi Marques, 13 de gener 1999

## Fonts

Fitxa a catholic-hierarchy.org
* (portuguès) Lloc web oficial de l'Arquebisbat
* Fitxa en su www.gcatholic.org
# Dōmyō-ji

Dōmyō-ji (道明寺) és un temple budista situat a Fujiidera, prefectura d'Osaka, Japó. Va ser fundada al segle vi, i està afiliat al budisme Shingon.
Conté, entre altres coses, una estàtua de Guanyin, esculpida per Sugawara no Michizane (845-903) i catalogada com a tresor nacional.
* Edifici principal.
* Estàtua de Guanyin.

## Referències

* ↑ «蓮土山 道明寺 ＞A brief History of Domyoji Temple». [Consulta: 14 març 2022].
# Arcones

Arcones és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 288 | 260 | 228 | 260 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Gerda Sierens

Gerda Sierens (Eeklo, 28 de juliol de 1961) va ser una ciclista belga que va combinar la carretera amb el ciclisme en pista. Va aconseguir una medalla de bronze al Campionat del Món en Ruta de 1982, per darrere de la britànica Mandy Jones i la italiana Maria Canins.

## Palmarès en carretera

* 1981
** Campiona de Bèlgica en ruta

## Palmarès en pista

* 1981
** Campiona de Bèlgica en Persecució

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Armant

Armant és una ciutat d'Egipte, antigament anomenada Hermonthis a uns 12 km al sud de Luxor. És d'època predinàstica, i no era massa important. Els seus habitants es dedicaven a l'agricultura i la ramaderia. Cleopatra VII la va convertir en capital d'un nomós i hi va construir un temple dedicat a Montu sobre un temple anterior de l'època de Mentuhotep I, que es va usar per a la construcció d'una refineria de sucre en el segle xix. Va existir fins al començament de l'època cristiana. S'hi ha excavat una necròpolis on ha aparegut algun serekh predinàstic de Per-Hor.

## Referències

* ↑ Budge, E. A. Wallis. Cook's Handbook for Egypt and the Sudan (en anglès). Kessinger Publishing, 2003, part 2, p.687. ISBN 0766148025.
# Atelopus exiguus

Atelopus exiguus és una espècie d'amfibi que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Eduardo Toral, Morales, M., Cisneros-Heredia, D., Coloma, L.A., Ron, S. & Bustamante, M.R. 2004. Atelopus exiguus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Atelopus galactogaster

Atelopus galactogaster és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia.

## Referències

* Rueda, J.V., Lötters, S. & Lynch, J. 2004. Atelopus galactogaster. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.