OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vinfaro

* Per a altres significats, vegeu «Castell de Vinfaro».
Vinfaro és un despoblat al municipi d'Alfés (Segrià). Hi ha les restes de l'antic castell de Vinfaro, declarat bé cultural d'interès nacional, i una masia. De l'antic Castell de Vinfaro queden restes escasses en un turó prop el riu Set. La fortalesa està documentada el 1197. De l'antic castell de Vinfaro depenien els termes de la Manxa i de Torrepicona. El 1282 l'antic poblat de Vinfaro comptava amb 16 focs.
La masia és al nord del terme, a la dreta del riu Set. És un habitatge unifamiliar aïllat amb gran nombre d'afegits d'obra agrícola. L'edifici segueix el característic model simètric de gran mansió: entrada i gran sala central, on donen totes les habitacions. En una de les parets de la masia hi hagué un escut procedent del vell casal -propietat del Marqués de Benavent. Havia estat sota la propietat dels Romeu de Lleida i dels Montagut de València. Fou adquirit el 1516 per la família Remolins i el 1628 pels Riquer, marquesos de Benavent. Al començament del segle xviii ja era despoblat.

## Referències

* 1 2 3 «Castell de Vinfaro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 març 2013].
* 1 2 «Masia de Vinfaro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 març 2013].
# Vinga, nois, més fort!

Vinga, nois, més fort! (títol original en italià: Più forte, ragazzi!) és una pel·lícula italiana dirigida per Giuseppe Colizzi, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

Plata i Salud estafen l'assegurança simulant accidents aeris a l'Amazonia. QUan realmewnt el seu avió cau i s'estavella, descobreixen i ajuden una comunitat de buscadors de diamants explotats pel Sr. Ears (Reinhardt Kolldehoff)

## Repartiment

* Terence Hill: Plata
* Bud Spencer: Salud
* Reinhardt Kolldehoff: M. Ears
* Riccardo Pizzuti: Naso
* Marcello Verziera: Puncher
* Sergio Bruzzichini: un guardaespatlles
* Cyril Cusack: Matto
* Alexander Allerson: Germà de Salud
* Antoine Saint-John: Daveira, l'un dels guardaespatlles
* Carlos Munoz: August

## Premis i nominacions
### Premis

* 1973: Goldene Leinwand (Alemanya)
* 1973: Silver Ribbon a l'Italian National Syndicate of Film Journalists, Categoria Millor film

## Referències

* ↑ esadir.cat. Vinga, nois, més fort!. esadir.cat.
* ↑ «Più forte, ragazzi!». The New York Times.
# Xalet al Rabassalet 1

El Xalet al Rabassalet 1 és un edifici modernista del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un xalet arrebossat amb color rosat. De planta rectangular, té primer pis i una planta. Presenta decoració modernista a les llindes de les finestres de tema floral fets amb terracota. El rematat de la façana principal amb un frontó motllurat. S'accedeix a la porta principal per unes escales amb baranes de terracota. L'edifici en conjunt té molta semblança amb la casa Barnils o casa Mir de Sant Cugat del Vallès.

## Referències

* ↑ «Xalet a Collserola 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Xatrac menut amazònic

El xatrac menut amazònic o xatrac becgroc (Sternula superciliaris) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita rius, llacs i estuaris, terra endins d'Amèrica del Sud, des de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana cap al sud fins al nord i l'est de Bolívia, el Paraguai, Uruguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Xatrac becgroc a CERCATERM Rev. 23/03/2012
# Xavier Abril de Vivero

Xavier Abril de Vivero (Lima, 4 de novembre de 1905 — Montevideo, 1 de gener de 1990) va ser un escriptor peruà pioner en el seu país del superrealisme poètic, guanyà el Premi Nacional d'Assaig el 1979 i el Premi Nacional de Literatura el 1986. Va ser agregat cultural de l'ambaixada del Perú a Montevideo, ciutat on residí des del 1958.

## Obres
### Poesia

* Hollywood (1931)
* Difícil trabajo (1935)
* Descubrimiento del alba (1937)

### Assaig

* César Vallejo o la teoría poética (1963)
* Eguren el Oscuro (1979).

## Referències

* ↑ «Xavier Abril de Vivero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Xavier (Navarra)

Xavier (oficialment en castellà Javier, en basc Xabier) és un municipi de Navarra, a la comarca de Sangüesa, dins la merindad de Sangüesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2009 |
| 143 | 137 | 130 | 119 | 112 | 100 | 89 | 77 | 77 | 100 | 105 | 113 |
| Fonts: Javier i Institut d'Estadística de Navarra ||||||||||||

## Personatges cèlebres

* Sant Francesc Xavier (*1506–†1552), religiós i missioner de la Companyia de Jesús – Festivitat: 3 de desembre.
# Wally Moes

Wilhelmina Walburga Moes, coneguda com a Wally Moes (Amsterdam, 16 d'octubre de 1856 – Larén, 6 de novembre de 1918) fou una pintora de gènere i escriptora neerlandesa.

## Biografia

Moes va estudiar en la Rijksacademie voor Beeldende Kunsten en Amsterdam i va continuar rebent lliçons del pintor August Allebé a la «classe de senyores», juntament amb les alumnes Arina Hugenholtz, Alida Loder i Antoinette Zimmerman. En 1878 va abandonar junt amb altres alumnes després que la seva petició per acomiadar a alguns professors es va denegar. Va tornar el 1880 quan Allebé va ser nomenat director. Amb el qual va continuar les seves bones relacions i van mantenir correspondència després de la seva graduació.{
En l'estiu de 1880 Moes va conèixer a la pintora de retrats Thérèse Schwartze qui li va presentar els seus amics i clients. Després d'una breu estada a Alemanya va tornar a Amsterdam i es va graduar oficialment el 1884. En aquest mateix any va viatjar amb Thérèse a París on van treballar en obres per presentar-les al Saló de París. Una de les seves pintures va ser acceptada, la van col·locar molt alta a dalt d'una paret. Al maig les pintores van tornar a Amsterdam i Moes va muntar el seu propi taller a la casa de la seva mare. Aquest mateix estiu va marxar a la colònia d'art en Laren per primera vegada on va conèixer els pintors Anton Mauve, Max Liebermann i Jan Veth.
Malgrat no ser gravadora va rebre una invitació el 1885 per presentar obra en el recentment format Club neerlandès Etcher, per al qual va realitzar un aiguafort durant diversos anys per a la seva revista anual. En aquest període es va convertir en membre de l'Arti et Amicitiae i va vendre una pintura al Museu Boijmans Van Beuningen.
El 1898 es va traslladar a Larén on va viure a l'Hotel Hamdorff, un lloc de trobada per a artistes. El 1908 va haver d'abandonar a causa de la seva malaltia d'artritis i va deixar de pintar, començant a escriure històries. Les seves dècades de treball especialitzada en escenes diàries de la gent de Laren li van guanyar un lloc en la història de la ciutat. Un premi local per al treball de voluntari porta el seu nom.
Moes va morir en Laren. La seva autobiografia no va ser publicada fins a l'any 1961.

## Galeria

* Figura vora la finestra
* Interior amb nen al cistell
* Hora d'esmorzar
* Noi amb conill porquí

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Wilhelmina Moes» (en neerlandès). 1001 Vrouwen uit de Nederlandse geschiedenis. [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Wally Moes a Artnet
# Walma

Walma fou una ciutat del riu Astarpa a la vora de la qual es va lliurar la batalla del riu Astarpa que va suposar el final del regne d'Arzawa i la seva conquesta pels hitites. La ciutat no s'ha localitzat, però devia estar allunyada de la costa, ja que l'exèrcit hitita venia de Kuwaliya (clàssica Frígia en la seva part nord) i baixava al sud cap a Apasa (Efes).

## Enllaços externs

* Walma, Ulma and Ulama Arxivat 2018-08-14 a Wayback Machine. a Bronze age towns
# Xavier Vilanova Pellisa

Xavier Vilanova Pellisa (La Fatarella, Terra Alta, 23 de setembre de 1973) és un sacerdot catòlic i bisbe català.
Fou ordenat prevere de la diòcesi de Tortosa el 22 de novembre de 1998. Des del 2018 és el rector del Seminari interdiocesà. Ha desenvolupat la seva tasca pastoral a aquesta diòcesi, on ha ocupat diversos càrrecs: rector del Seminari Diocesà, delegat diocesà de Catequesi i de Pastoral Vocacional i membre de Consell Presbiteral i del Col·legi de Consultors. També ha estat rector de les parròquies d'Alfara de Carles i del Sagrat Cor de Jesús del Raval de Crist de Roquetes, i rector de Pinell de Bray. Entre els anys 2018 i 2020 ha estat rector del Seminari Major Interdiocesà de Catalunya, en el qual es formen els seminaristes de set diòcesis catalanes: la Diòcesi de Tarragona, la Diòcesi de Girona, la Diòcesi de Lleida, la Diòcesi de Solsona, la Diòcesi de Tortosa, la Diòcesi d'Urgell i la Diòcesi de Vic.
En 2016 Vilanova va ser nomenat missioner de la Misericòrdia pel papa Francesc. També col·labora habitualment amb l'associació catòlica Comunitat del Cenacle, que acull persones que han caigut en la drogoaddicció.
El 6 d'octubre de 2020 el Papa Francesc el va nomenar bisbe titular d'Empúries i bisbe auxiliar de l'Arxidiòcesi de Barcelona.

## Referències

* ↑ «El Papa Francesc nomena mossèn Javier Vilanova bisbe auxiliar de l'arxidiòcesi de Barcelona». Setmanari L'Ebre. Edició Digital, 06-10-2020 [Consulta: 26 octubre 2020].
* 1 2 3 «El Papa nombra a Xavier Vilanova como tercer obispo auxiliar de Barcelona». La Vanguardia, 06-10-2020 [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «El Papa nomena Javier Vilanova (La Fatarella, 1973) com a tercer bisbe auxiliar de Barcelona És l'actual Rector del seminari interdiocesà de Catalunya, del seminari diocesà de Tortosa, de la parròquia de Sant Llorenç del Pinell de Brai i Delegat diocesà de pastoral vocacional». Diari de Tarragona, 06-10-2020 [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «El Papa Francesc nomena un tercer bisbe a Barcelona, el capellà de Tortosa Javier Vilanova». El Punt Avui, 06-10-2020 [Consulta: 26 octubre 2020].
# Vīts Rimkus

Vīts Rimkus (Riga, 21 de juny de 1973) és un exfutbolista letó de la dècada de 2000.
Fou 73 cops internacional amb la selecció de Letònia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Winterthur i 1. FC Nürnberg, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «"Ekraną" sustiprino puolėjas iš Latvijos». Balsas.lt, 19-02-2010. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ «Vits Rimkus > EURO 2004 Portugal». Worldfootball.net, 15-06-2004. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ Vīts Rimkus a National-Football-Teams.com (anglès)
# Washingtonia robusta

Washingtonia robusta o Washingtònia de Mèxic és una palmera originària del nord-oest de Mèxic que arriba a fer 25 m d'alt.
Les fulles tenen un pecíol d'1 m de llarg. La inflorescència fa 3 m de llarg, amb nombroses flors rosat-taronja pàl·lid. El fruit és una drupa esfèrica de 6 a 8 mm de diàmetre i de color negre blavenc.
Recents investigacions conclouen que en el seu hàbitat nadiu a la península de Baixa Califòrnia la seva longevitat potencial pot superar els 500 anys.

## Usos

Com la Washingtonia filifera és una planta ornamental. W. robusta i W. filifera s'hibriden fàcilment donant lloc a una palmera de característiques intermèdies.

## Imatges

* Inflorescència
* Infructescència

## Referències

* ↑ «Washingtonia robusta H.Wendl.» (en anglès). Plants of the World Online | Kew Science. [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ «Mexican Fan Palm». Encyclopedia of Life. [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ Little, Elbert L. (Elbert Luther). The Audubon Society field guide to North American trees. New York : Knopf : distributed by Random House, 1980, p. 326. ISBN 978-0-394-50761-3.
* ↑ «Washingtonia robusta» (en espanyol europeu). Amics del Jardí Botànic de Barcelona. [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ Bullock, S. H.; Heath, D. «Growth rates and age of native palms in the Baja California desert». Journal of Arid Environments, 67, 3, 01-11-2006, pàg. 391–402. DOI: 10.1016/j.jaridenv.2006.03.002. ISSN: 0140-1963.
* ↑ Tomlinson, P. Barry; Huggett, Brett A. «Cell longevity and sustained primary growth in palm stems» (en anglès). American Journal of Botany, 99, 12, 01-12-2012, pàg. 1891–1902. DOI: 10.3732/ajb.1200089. ISSN: 0002-9122.
* ↑ Felger, Richard; Joyal, Elaine «The palms (Arecaceae) of Sonora, Mexico». Aliso: A Journal of Systematic and Floristic Botany, 18, 1, 01-01-1999, pàg. 1–18. DOI: 10.5642/aliso.19991801.11. ISSN: 0065-6275.
* ↑ Riffle, Robert Lee. Timber Press Pocket Guide to Palms (en anglès). Timber Press, 2008, p. 224. ISBN 978-0-88192-776-4.

## Enllaços externs

* Hardy Tropicals - Wasingtonia robusta
* Scanpalm - Washingtonia robusta Arxivat 2008-09-27 a Wayback Machine.
# Zabuló (Israel)

Zabuló (en hebreu: מועצה אזורית זבולון) (transliterat: Moatza Azorit Zevulun) és un consell regional del districte de Haifa d'Israel. El nom prové de la tribu de Zabuló, una de les dotze tribus de l'Antic Testament.
El municipi inclou els següents nuclis de població:
* Quibuts: Kefar ha-Makkabbí (כפר המכבי), Ramat Yohanan (רמת יוחנן), Xaar Haamaqim (שער העמקים), Uixà (אושה), Yagur (יגור).
* Moixavim: Kefar Bialik (כפר ביאליק), Kefar Hassidim Àlef (כפר חסידים א').
* Altres assentaments comunitaris: Kefar Hassidim Bet (כפר חסידים ב'), Nofit (נופית).
* Poblats beduïns: Ibtin (אבטין), Khawaled (ח'ואלד).
* Campus universitaris: Oranim (אורנים).
* Viles religioses juvenils: Kefar ha-Noar ha-Datí (כפר הנוער הדתי).
# Zabuyelita

La zabuyelita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom per Mianping Zheng i Wengao Liu, de la seva localitat tipus, el llac salat de Zhabuye, a Nagri, al Tibet (Xina).

## Característiques

La zabuyelita és un carbonat de fórmula química Li₂CO₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1985. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Forma cristalls prismàtics, amb terminacions piramidals dobles, d'aproximadament 1,2 mil·límetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zabuyelita pertany a «05.AA - Carbonats alcalins, sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: natrita, gregoryita, nahcolita, kalicinita, teschemacherita i wegscheiderita.

## Formació i jaciments

Es troba incrustada en halita, i precipitada en els marges d'un llac de sal ric en liti. També es troba en forma d'inclusions sòlides en inclusions fluides en espodumena. Sol trobar-se associada a altres minerals com: halita, gaylussita i northupita. Va ser descoberta l'any 1985 al llac salat de Zhabuye, a Nagri (Tibet, Xina).

## Referències

* ↑ «Zabuyelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 maig 2016].
* 1 2 «Zabuyelite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 maig 2016].
# Zabórie (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Zaborie».
Zabórie (en rus: Заборье) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Waltham (Vermont)

Waltham és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 479 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waltham tenia 479 habitants, 178 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 21,2 habitants per km².
Dels 178 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 29,6% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.389 $ i la renda mediana per família de 47.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.375 $ mentre que les dones 24.444 $. La renda per capita de la població era de 21.567 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waltham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waltham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Zachäus Andreas Winzler

Zachäus Andreas Winzler (* 1750 a Unlingen - després de 1820) va ser un inventor alemany. Se li atribueix la invenció del fogó de gas el 1802.
William Murdoch va ser el primer en utilitzar la inflamabilitat del gas per a l'aplicació pràctica de l'enllumenat. El 21 de setembre de 1799, a París, Philippe Lebon va obtenir una patent per obtenir il·luminació mitjançant gas (Thermolampe, o llum tèrmica). La tècnica de gas d'aquesta invenció va permetre a l'alemany Winzler desenvolupar una cuina de gas el 1802.
A Moràvia, Winzler era propietari d'una salnitrera.

## Referències

* ↑ «Vor 210 Jahren: Philippe Lebon erhält Patent auf die Gaslampe» (Ràdio-documental) (en alemany). ZeitZeichen. WDR, 21-09-2009.
* ↑ Winzler, 1803.

## Bibliografia

* von Wurzbach, Constantin. «Winzler, Zachäus Andreas». A: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich (en alemany). 57. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, 1889, p. 105–108.
* Winzler, Zachäus Andreas. Die Thermolampe in Deutschland, Oder… (en alemany). Brünn: Karl Siedler, 1803.
# Zachary Conrad

Zachary "Zach" Conrad (Fort Collins, Colorado, 11 d'octubre de 1975) va ser un ciclista nord-americà que s'especialitzà amb la pista, on va guanyar una medalla al Campionat del món de persecució per equips.

## Palmarès en pista

* 1995
** Campió dels Estats Units en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Xuaip

Xuaip de Xivert és l'apel·lació amb què es coneix a les fonts cristianes el cabdill no identificat dels mayurquins en els temps de la Croada contra Al-Mayûrqa.
Després del Setge de Madîna Mayûrqa i l'assassinat del darrer valí musulmà de Mayurqa, Abū Yahyà Muhammad ibn 'Alī ibn Abī 'Imrān al-Tinmalālī, la insurgència mayurquina es fortificà als castells d'Alaró, Pollença i Santueri així com a la Serra de Tramuntana, on es refugiaren uns 3.000 homes armats i unes 15.000 dones i infants supervivents a la massacre que seguí a la caiguda de Medina Mayûrqa. Aleshores els mayûrquins nomenaren com a nou cabdill i senyor a Xuaip de Xivert.
El 1231, durant la segona expedició de Jaume I d'Aragó sobre Mallorca i després de la mort de Abu Hafs ibn Sayrî i els seus sis mil homes, Xuaip optà per tractar la rendició amb Jaume I d'Aragó de la següent manera: per a ell i altres quatre del seu llinatge, hisenda a Mallorca, cavalls, armes, rossí i mules; pels sarraïns que s'acollissin al tracte, dret a poblar les terres que s'havia expropiat el rei (medietas regis); aquells que no volguessin retre's, restarien a la mercè del rei. Prop de 2.000 sarraïns mayûrquins es negaren a retre's en aquestes condicions i es van refugiar al castell de Pollença, que fou assetjat, on morí el cabdill mayurquí Umar ibn Ahmad ibn Umar al-Amirí.

## Referències

* ↑ Mata, Santiago. El hombre que demostró el cristianismo. Ramon Llull (en castellà). Ediciones Rialp, p.39. ISBN 978-84-321-3599-6 [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ Vinas, Agnes i Robert: La conquesta de Mallorca (El llibre dels Feyts, cap. 113)

## Enllaços externs

* Mallorca 1229: la visión de los vencidos (castellà)
# Xuan

Xuan (xinès tradicional: 周宣王, xinès simplificat: 周宣王, pinyin: Zhōu Xūan Wáng) va ser l'onzè rei de la dinastia xinesa Zhou. Les dades estimades del seu regnat són 827-782 aC o 827/825-782 aC
Va treballar per restablir l'autoritat reial després de l'interregne de Gong He. Lluità contra els 'Bàrbars de l'Oest' (probablement els Xianyun) i altre grup ètnic des del riu Huai al sud-est. En el seu novè any es va convocar una reunió de tots els senyors feudals. Més tard va intervenir militarment en la successió de lluites entre els estats de Lu, Wei i Qi.
Suma Qian va dir "d'ençà d'ara, la majoria dels senyors ja s'han revoltat contra les ordres reials." Es diu que va matar a un home innocent anomenat Dubo i que ell mateix va ser mort per una fletxa disparada pel fantasma de Dubo. El seu fill, el Rei You de Zhou va ser l'últim rei dels Zhou Occidental.

## Notes

* ↑ Cambridge History of Ancient China

## Bibliografia

* Cambridge History of Ancient China, 1999
Xuan Dinastia Zhou :
| VacantRegència de GongheÚltim títol en mans deLi | Reis de la Xina 828 – 782 aEC | Succeït per: You |
# Wayne (Nebraska)

Wayne és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 5.583 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wayne tenia 5.583 habitants, 1.850 habitatges, i 989 famílies. La densitat de població era de 984,3 habitants per km².
Dels 1.850 habitatges en un 24,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 46,5% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,7% tenia menys de 18 anys, un 39,6% entre 18 i 24, un 17,4% entre 25 i 44, un 13,9% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.730 $ i la renda mediana per família de 51.033 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.560 $ mentre que les dones 20.847 $. La renda per capita de la població era de 13.984 $. Aproximadament el 7,5% de les famílies i el 20% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wayne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wayne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.