OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Crist de Premià de Dalt

Sant Crist de Premià de Dalt és una capella de Premià de Dalt (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Fornícula situada a la confluència del Torrent del Fondo i del carrer del Sant Crist, en un mur orientat al sud. Aprofitant el desnivell del terreny, està enlairada per dos graons de gran alçada. A l'interior hi ha una imatge del Crist Crucificat protegida per una barana de ferro.

## Història

Hi ha documentació del XVII sobre la capella, però es desconeix l'any de la construcció. La imatge actual no és l'original, ja que aquesta es va pedre durant la Guerra Civil. S'utilitzava en diferents celebracions religioses i marcaven el pas de les processons. Durant el Corpus es feien ofrenes de flors i s'hi situava un altar.

## Referències

* 1 2 «Sant Crist de Premià de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Ruben Galloza

Ruben Darío Galloza (Montevideo, 22 de juny de 1926 - ibídem, 29 d'abril de 2002) fou un activista, escriptor, poeta i pintor afrouruguaià.
Nascut a Montevideo, Uruguai, Galloza va estudiar dos anys a l'Escola Industrial i va ser obrer. D'origen humil, va recórrer Amèrica i es va dedicar a l'art durant més de cinc dècades. Entre els seus principals interessos hi són el candombe i la vida dels afrouruguaians. Es va exiliar a l'Argentina, Xile, Brasil i Veneçuela durant més de vint anys.
La seva tasca literària al seu país d'origen pot ser dividida en dos períodes que van des de 1950 a 1970 i de 1990 fins a la data. El ritme, la religió i la vida quotidiana són alguns dels temes que es poden trobar a la seva obra. Malungo és potser el seu treball més destacat.

## Referències

* 1 2 (castellà) Antología de Poetas Negros Uruguayos, per Alberto Britos Serrat

## Enllaços externs

* Biografia de Ruben Galloza Arxivat 2013-03-27 a Wayback Machine. (anglès)
# RuPaul's Drag Race UK

RuPaul's Drag Race UK és un programa concurs de televisió basat en el programa nord-americà del mateix nom. RuPaul actua com a amfitriona i jutge principal. El programa, una col·laboració entre la BBC i World of Wonder, es va estrenar el 3 d'octubre de 2019 a BBC Three. A Espanya i Llatinoamèrica es transmet a través de la plataforma de streaming WOW Presents Plus.
La guanyadora s'emportarà el títol de Millor drag queen del Regne Unit i l'oportunitat de gravar la seva pròpia webserie a Hollywood.

## Temporades
### Temporada 1 (2019)

La primera temporada de RuPaul's Drag Race UK va començar a emetre's el 3 d'octubre de 2019 a la secció BBC Three de BBC iPlayer. L'elenc es va anunciar el 21 d'agost a YouTube i Instagram. Es van seleccionar 10 concursants de tot Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

#### Concursants

Les drag queens que competeixen a la temporada 1 de RuPaul's Drag Race UK són:
(L'edat i nom dels participants registrats al moment del concurs)
| Concursant | Nom Legal | Edat | Origen | Posició |
| The Vivienne | James Lee Williams | 29 | Londres | Guanyadora |
| Divina De Campo | Owen Farrow | 35 | West Yorkshire | Finalista |
| Baga Chipz | Leo Loren | 26 | Liverpool | 3r lloc |
| Cheryl Hole | Luke Underwood | 25 | Essex | 4t lloc |
| Blu Hydrangea | Joshua Cargill | 23 | Belfast | 5è lloc |
| Crystal | Colin Munro | 34 | Londres | 6è lloc |
| Sum Ting Wong | Bo Zeng | 30 | Birmingham | 7è lloc |
| Vinegar Strokes | Daniel Jacob | 34 | Londres | 8è lloc |
| Scaredy Kat | Alex | 19 | Wiltshire | 9è lloc |
| Gothy Kendoll | Sam Handley | 21 | Leicester | 10è lloc |

### Temporada 2 (2020)

La BBC va renovar el programa per una segona temporada que s'emetrà el 2020.

## Referències

* ↑ Merino, Santiago. «'RuPaul's Drag Race': primeras imágenes del esperado nuevo programa» (en castellà). Shangay, 26-08-2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ Cuesta, Javier. «'RuPaul's Drag Race UK' se estrena el próximo 3 de octubre en BBC Three» (en castellà). FormulaTV, 23-08-2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Michelle Visage is our ninth celebrity for Strictly 2019!». BBC, 05-08-2019.
* ↑ «'RuPaul's Drag Race' launching U.K. version with RuPaul, Michelle Visage reportedly returning» (en anglès). EW.com. [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ «'RuPaul's Drag Race UK', disponible fuera de Reino Unido a través de WOW Presents Plus» (en castellà). FormulaTV, 04-10-2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «This Is Why RuPaul's Drag Race U.K. Isn't Giving Away Money or Trips» (en anglès). Out, 03-10-2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «BBC renueva 'RuPaul's Drag Race UK' por una segunda edición para 2020» (en castellà). FormulaTV, 08-10-2019. [Consulta: 7 novembre 2019].
# Sant Joan de Viladecans

Sant Joan de Viladecans és una obra del municipi de Viladecans (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta basilical de tres naus i absis quadrat cobert per volta de canó. La façana principal presenta una estructura neoclàssica, amb pòrtic d'arcades de mig punt sobre columnes de fust cilíndric, amb capitells historiats, i precedit d'un tram d'escales. Al damunt s'obre un òcul circular i a dalt hi ha un frontó triangular, amb relleus que representen el baptisme de Crist, coronat per una crreu.
A l'interior, la separació de les naus s'aconsegueix mitjançant arcades de mig punt sobre columnes de fust cilíndric de maó. La nau central és més ampla i alta, s'il·lumina per finestres laterals i es cobreix per un enteixinat de fusta pla amb cassetons ornats. Tot l'interior de l'església és pintat per motius florals i religiosos damunt un fons beig. L'absis, quadrat i cobert amb volta de canó, conserva un entaulament classicitzant.
L'exterior de l'església és ornat amb esgrafiats.
El campanar, de planta quadrada, és situat a la dreta de l'absis.

## Història

L'església parroquial de Sant Joan, que és parròquia independent des del 1746, va ser bastida el segon quart del segle xx, ja que l'edifici anterior, del segle xviii, fou destruït durant la guerra civil de 1936-1939.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Joan de Viladecans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# SMS (desambiguació)

SMS té els següents significats:
* SMS, Short Message Service, tipus de sistema d'enviament de missatges entre telèfons mòbils
* Armada:
** Abreviació de Seiner Majestät Schiff («vaixell de Sa Majestat»), denominació dels vaixells de la marina imperial alemanya (1871-1919); vegeu Kaiserliche Marine
** Abreviació de Seiner Majestät Schiff («vaixell de Sa Majestat»), denominació dels vaixells de la marina imperial i reial austrohongaresa (1868-1919); vegeu Kaiserliche und Königliche Kriegsmarine
* SMS (sèrie), telesèrie de la Sexta
# SMS Königsberg

«SMS Königsberg» té aquests significats:
# SMS Emden (1916)

El SMS Emden fou un creuer lleuger de la marina de guerra de l'imperi Alemany (Kaiserliche Marine) pertanyent a la classe Königsberg. Fou batejat en honor del reeixit creuer SMS Emden, que fou enfonsat al principi de la guerra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Emden II». german-navy.de. [Consulta: 22 octubre 2014].
# Sala Fidel Aguilar

La Sala Fidel Aguilar és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El conjunt s'estructura a partir d'un eix central per on s'accedeix a l'interior. Des del vestíbul s'accedeix a dues sales laterals. Edifici d'una sola nau, crugia perpendicular al riu. La coberta és plana a la catalana. Les façanes són arrebossades amb nombroses elements ornamentals de pedra de Girona, bàsicament la porta d'accés, les finestres i el basament general.

## Història

L'edifici fou projectat originàriament com a Biblioteca Municipal i com a tal funcionà durant bastants anys. Després de la postguerra s'utilitzà com a espai expositiu amb dues sales: la Vinardell i Roig i la Didel Aquilar. L'Assemblea Democràtica d'Artistes de Girona hi realitzà diferents mostres d'art contemporani, com L'altra Girona, del 15 de març al 10 d'abril de 1975. A principis del segle XXI es va remodelar per donar-hi cabuda a l'oficina de turisme.

## Referències

* 1 2 3 «Sala Fidel Aguilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ Faxedas i Brujats, Maria Lluïsa; Parramon i Rubio, Pere. Art contemporani a Girona (1994-2019). Girona: GEiEG, Ajuntament de Girona, febrer 2021, p. 37. ISBN 978-84-09-28369-9.
# Santa Magdalena de Castelladral

Santa Magdalena de Castelladral és una església del municipi de Navars (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església Romànica d'una sola nau molt transformada al convertir-la en masia. La façana orientada a migdia està molt modificada per portes i finestres de la masia. Es pot veure encara la primitiva volta i l'absis orientat a llevant; aquest fou habilitat com a llar de foc. En resta però la finestra d'arc de mig punt tapiada.
Manquen les notícies històriques referents a aquesta petita i modificada església del s.XII.

## Referències

* 1 2 «Santa Magdalena de Castelladral». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Sauherad

Sauherad és un antic municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 4.338 habitants (2016) i la seva superfície és de 320,53 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Akkerhaugen. Va ser establert com a municipi l'1 de gener de 1838.

## Ciutats agermanades

Sauherad manté una relació d'agermanament amb la següent localitat:
* Karlsborg, Comtat de Västra Götaland, Suècia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Vennskapskommuner» (en noruec). Sauherad kommune. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 17 gener 2009].

## Enllaços externs

* Sauherad - Lloc web oficial
# Samuel Wilson (futbolista)

Samuel Wilson (Chinandega, 4 d'abril de 1983) és un exfutbolista nicaragüenc de la dècada de 2000.
Fou 29 cops internacional amb la selecció de Nicaragua.
Pel que fa a clubs, destacà a Chinandega, Atlético Olanchano i Real Estelí FC.

## Referències

* ↑ Samuel Wilson (futbolista) Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ UNCAF (Qualifying Tournament for Gold Cup) 2001 – Details – RSSSF
* ↑ UNCAF (Qualifying Tournament for Gold Cup) 2007 – Details – RSSSF
* ↑ UNCAF (Qualifying Tournament for Gold Cup) 2009 – Details – RSSSF
* ↑ Copa Centroamericana 2011 (UNCAF Nations Cup) – RSSSF
* ↑ HISTÓRICA VICTORIA DE BELICE 2–1 A NICARAGUA Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine. – UNCAF (castellà)
* ↑ CONCACAF Championship, Gold Cup 2009 – Full Details – RSSSF
* ↑ En busca de su gol 100 Arxivat 2014-11-09 a Wayback Machine. – El Nuevo Diario (castellà)
* ↑ Jarquín Soto, Francisco «Frustrante: Debut de Wilson en Honduras». La Prensa, 14-08-2007 [Consulta: 29 gener 2009]. Arxivat 2020-04-03 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-03. [Consulta: 7 maig 2019].
* ↑ Samuel llega a 100 goles Arxivat 2014-11-09 a Wayback Machine. – El Nuevo Diario (castellà)
* ↑ Samuel Wilson (futbolista) a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Samuel Wilson, Fitxa a Soccerway
# Secamonòidies

Secamonoideae (Secamonàcies) és una subfamília de plantes de flors que pertany a la família de les Apocynaceae. Aquesta subfamília té 9 gèneres.

## Gèneres

* sensu Strasburger
| Calyptranthera Genianthus Goniostemma | Pervillaea Rhynchostigma Secamone | Secamonopsis Toxocarpus Trichosandra |
* sensu APWebsite
* Pervillaea, Secamone, Secamonopsis, Toxocarpus
* sensu Endress 2014
| Calyptranthera Klack., 1996 Genianthus Hook. f., 1883 Goniostemma Wight, 1834 | Pervillaea Decne., 1844 Secamone R. Br., 1810 Secamonopsis Jum., 1908 | Toxocarpus Wight & Arn., 1834 Trichosandra Decne., 1844 |

## Enllaços externs

* http://132.236.163.181/index.html Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine. Plant Systematic.org

## Referències

* ↑ Endress, M.E.; Liede-Schumann, S.; Meve, U. «An updated classification for Apocynaceae» (en anglès). Phytotaxa, 159, 2014, pàg. 175-194. DOI: 10.11646/phytotaxa.159.3.2 [Consulta: 1r octubre 2014].
# Sant Pere d'Aurós

Sant Pere d'Aurós és una església romànica de l'antic poble d'Aurós, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertany al territori de l'antic terme d'Unarre.
Havia arribat a tenir categoria parroquial, que mantingué fins, almenys, el 1758; el 1786 ja apareix unida a la parròquia d'Unarre, alhora que el poble d'Aurós ja apareix reduït a una sola casa, el Mas d'Aurós. Hi havia cementiri parroquial.
Està situada a l'extrem sud-occidental del petit nucli d'Aurós, actualment format per una sola casa i l'església.
És un edifici ample, d'una sola nau coberta amb embigat de fusta, amb absis semicircular a llevant, en part sobrealçat. Conserva una part del fris d'arcuacions fetes amb pedra tosca. Al mur de migdia hi ha un tall constructiu que fa veure dues fases constructives, on l'absis seria la primitiva i la nau una segona, que devia substituir una nau anterior, més estreta.
Procedents d'aquesta església hi ha dues taules de fusta policromada al Museu d'Art de Catalunya, que representen l'apòstol Pau i sant Pere, bisbe.

## Referències

* ↑ MAC 3.096 i MAC 3.097, segons l'inventari del Museu.

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa. «Sant Pere d'Aurós». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Pere d'Aurós en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Pere d'Aüira

Sant Pere d'Aüira és una ermita romànica del municipi de Campdevànol, a la comarca catalana del Ripollès. Situada a la dreta del Freser en un cim de més de 1.100 m d'altitud. Ofereix una panoràmica excepcional sobre tota la comarca, amb unes vistes que arriben fins al Pedraforca. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció d'una sola nau amb absis semicircular a llevant, ampliada al segle xvii amb dues capelles de planta rectangular, a costat i costat de la nau, que donen l'aparença de planta de creu llatina. S'il·lumina per dues finestres de doble esqueixada, a l'absis i al mur de migjorn, i dues espitlleres a les capelles. La portalada a migjorn és d'arc de mig punt. El campanar d'espadanya de dues obertures s'alça s'obre la nau en la intersecció amb les capelles.

## Història

L'antiga parròquia de Sant Pere d'Auria és a la dreta del Freser, en un cim de 1200 m d'altitud, al sector nord del terme. La seva demarcació s'havia estès també per l'esquerra del Freser, però quan se suprimí la seva parròquia, vers el 1415, per fusionar-se amb Sant Quintí de Puig-rodon, aquest sector fou unit a Sant Martí d'Armàncies. El lloc és conegut des del 1150 però l'església actual fou reconstruïda al principi del segle xiii i consagrada per Sant Bernat Calbó el 6 de setembre de 1235. És un edifici romànic tardà, amb absis llis i campanar d'espadanya de doble ullada sobre el mur que separa la nau de l'absis. Fou ampliat el 1640 amb dues capelles laterals, que li donen una planta de creu llatina.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Pere d'Aüira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ Romànic Obert. «Sant Pere d'Aüira». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 9 febrer 2014].
# Seners

Seners era un poble, actualment desaparegut, del terme comunal d'Estoer, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Estava situat a la zona central del seu terme comunal, al lloc on encara avui dia romanen, molt destruïdes i emboscades, les ruïnes del Mas de Llec.
Leco és esmentat des del 848, i apareix documentat diverses vegades al llarg de l'edat mitjana: 958 (Leco), 1267 (villarium de Lecho), 1328 (Lech). Havia estat adquirit per Protasi, el fundador de Sant Miquel de Cuixà, i fou sempre alou de Cuixà, que el segle xvii (1607) hi tenia fargues, a més d'explotar-ne les mines de ferro. Fins a la fi de l'Antic Règim fou una senyoria pertanyent a Cuixà.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «63 - Estoer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Estoer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Lloc on era Seners en els ortofotomapes de l'IGN
# Segonzano

Segonzano (alemany: Segunzan) és una comune (municipi) de Trentino dins la regió italiana del nord Trentino - Alto Adige/Südtirol, localitzat aproximadament 15 quilòmetres al nord-est de Trento. El 31 de desembre de 2010, tenia 1536 habitants i una àrea de 20.8 quilòmetres quadrats.
Segonzano limita amb els municipis següents: Sover, Grumes, Valda, Faver, Cembra, Lona-Lases, Bedollo i Baselga di Pinè.
A prop del poble hi ha una curiositat geològica espectacula, el "Piramidi di Terra", piràmides creades per erosió.

## Referències

* ↑ Demografia i altres estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística Italià (Istat)
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Andorra

La selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Andorra és l'equip masculí que representa la Federació Andorrana de Patinatge en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. Ha guanyat en dues ocasions el Campionat del Món "B". L'any 2010 renuncia a jugar el Campionat del Món "B" per qüestions econòmiques, després d'haver ocupat una de les posicions de descens al mundial "A" 2009.

## Palmarès

* 2 Campionats del món "B": 1992 i 2002.

## Referències

* ↑ «La federació renuncia a anar al Mundial per falta de recursos». Diari d'Andorra, 03-04-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juliol 2010].
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Itàlia

La selecció masculina d'hoquei sobre patins d'Itàlia representa la Federació Italiana d'Hoquei i Patinatge en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La federació italiana es va fundar l'any 1922. Ha guanyat el campionat del món en tres ocasions i el d'Europa en dues.

## Palmarès

* 3 Campionats del món : 1953, 1986 i 1988
* 2 Campionats d'Europa : 1953 i 1990
* 1 Copa de les Nacions: 1982

## Referències

* ↑ «història de la Federació Italiana d'Hoquei i Patinatge». FIHP. Arxivat de l'original el 2016-05-07. [Consulta: 11 agost 2010].
* 1 2 Aquesta competició va ser Considerada com a Campionat d'Europa i del Món a la vegada
* ↑ «Històric de la Copa de les Nacions». Web de la Copa de les Nacions. Arxivat de l'original el 2011-03-04. [Consulta: 11 agost 2010].

## Enllaços externs

* Federazione Italiana Hockey e Pattinaggio (italià)
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Anglaterra

La selecció masculina d'hoquei sobre patins d'Anglaterra és l'equip masculí que representa l'Associació nacional d'hoquei patins anglesa en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. Ha guanyat el campionat del món en dues ocasions i el d'Europa en dotze. Va ser la gran dominadora de l'hoquei sobre patins mundial durant les dècades del 1920 i 1930.

## Palmarès

* 2 Campionats del món : 1936 i 1939
* 12 Campionats d'Europa : 1926, 1927, 1928, 1929, 1939, 1931, 1932, 1934, 1936, 1937, 1938 i 1939.
* 3 Copes de les Nacions: 1924, 1925 i 1950

## Referències

* 1 2 3 4 Aquesta competició va ser considerada com a Campionat d'Europa i del Món a la vegada
* ↑ «Històric de la Copa de les Nacions». Web de la Copa de les Nacions. Arxivat de l'original el 2011-03-04. [Consulta: 6 agost 2010].

## Enllaços externs

* National Roller Hockey Association (anglès)
# Saint-Martin-en-Gâtinois

Saint-Martin-en-Gâtinois és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 117 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 134 | 161 | 119 | 115 | 109 | 111 | 117 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Saint-Martin-l'Heureux

Saint-Martin-l'Heureux és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Martin-l'Heureux era de 75 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 4 estaven desocupats. Tots els 34 habitatges eren cases. Dels 30 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Martin-l'Heureux el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 12 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 38 eren actives i 19 eren inactives. De les 38 persones actives 35 estaven ocupades (20 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 19 persones inactives 7 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Saint-Martin-l'Heureux hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.408 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Martin-l'Heureux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Martin-l'Heureux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.