OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Canosa i Farran

Francesc Canosa i Farran (Balaguer, 1975) és un periodista, guionista i escriptor català. És llicenciat en Periodisme i doctor en Comunicació per la Facultat de Comunicació de la Fundació Blanquerna (Universitat Ramon Llull), on ara és professor. És editor de l'editorial Trípodos; guionista i director de documentals i ha treballat com a reporter i guionista de televisió a TV3, Canal Estilo, Canal 9, Tele 5, Antena 3, i a la premsa a el Singular Digital i El País, La Mañana, Avui, El Periódico. Del 2014 al 2017 ha format part de l'equip del programa Els Spin Doctors de Catalunya Ràdio. Des de setembre del 2018 dirigeix el projecte periodístic La Mira Magazine. També és el director de la revista Horitzons.

## Obres

* I love BCN. Llibres de l'índex, 2004. ISBN 9788495317834
* La Barcelona Pecadora. Domènec de Bellmunt. Barcelona: A Contra Vent, 2009. ISBN 9788493676520. Arxivat 2013-08-06 a Wayback Machine.
* República TV: La Catalunya de la primera televisió. Barcelona: Editorial Dux, 2009.
* «El somni d'una societat i d'un periodisme. La televisió de paper 1931-1936». Treballs de Comunicació. Institut d'Estudis Catalans [Consulta: 28 març 2011].
* Entre el sabre i la bomba. Memòries d'un país i d'un partit: Unió Democràtica de Catalunya (1931-1980). A Contra Vent, 2011. ISBN 9788493972219.
* L'imperialisme dolç. Catalunya salva Espanya del "Plan Badajoz". Lleida: Pagès editors, 2011. ISBN 978-84-9975-131-3. Arxivat 2015-01-23 a Wayback Machine.
* Els capitans d'indústria. Mobil Books, 2014. ISBN 9788496237124.
* Fumar-se el franquisme. Barcelona: Ara llibres, 2015, p. 176. ISBN 9788415224259. Arxivat 2015-01-23 a Wayback Machine.
* Sixena: la croada de la memòria. Juneda: Fonoll, 2018. ISBN 9788494736643
* Aigua a les venes. Crònica d’un miracle català universal. Juneda: Fonoll, 2021. ISBN 9788412401554
* Tu, Vallverdú. Entrevista a una vida. Juneda: Fonoll, 2022. ISBN 9788412536416

## Referències

* ↑ «Fumar-se el franquisme. La Catalunya caliquenyo». Ara Llibres. Arxivat de l'original el 29 d’agost 2018. [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ Canosa, El somni d'una societat i d'un periodisme. La televisió de paper 1931-1936
* ↑ Canosa, La Catalunya de la primera televisió
* ↑ «Francesc Canosa i Joan Camp posen en marxa el magazín digital 'La Mira'». Ara.cat, 31-05-2018.
* ↑ Serra, Laura. «De l’autoodi a l’autoestima dialectal: el català occidental es reivindica». Ara, 09-06-2024. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ «Dades de l'obra». El Corte Inglés. [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ Ruíz Simon, Josep Maria. «Informació de l'obra». La Vanguardia. [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ «Sixena demostra que Espanya no existeix». TV3, 22-02-2018. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ Culleré, H. «Més enllà del regadiu». Segre.com, 24-10-2021.
* ↑ Busquet Figueras, Nina «La porta a l’univers Vallverdú». Núvol, 20-10-2022.

## Enllaços externs

* Francesc Canosa i Farran - Lloc web oficial
# Montendry

Montendry és un municipi francès situat al departament de la Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montendry era de 48 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 10 eren unipersonals (3 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 51 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 23 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montendry el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 26 eren actives i 10 eren inactives. De les 26 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 10 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montendry a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montendry a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vernadita

La vernadita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de Vladímir Vernadski (1863-1945), professor de geoquímica de la Universitat de Moscú, a Rússia, fundador de l'Acadèmia nacional de les ciències d'Ucraïna.

## Característiques

La vernadita és un hidròxid de fórmula química (Mn$^{4+}$,Fe$^{3+}$,Ca,Na)(O,OH)₂·nH₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Es pot confondre amb la feroxihita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vernadita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, portlandita, pirocroïta, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiïta, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de manganès de Kusimovskoye, a la república de Baixkíria, a Rússia. Als territoris de parla catalana ha estat trobada únicament a la mina Joaquina, a la localitat de Bellmunt del Priorat, a la comarca del Priorat, província de Tarragona.

## Referències

* ↑ «Vernadite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ Josep Maria Mata-Perelló, Oriol Tomasa Guix, Xavier Rodríguez i Carles Rubio «Seguint els Xaragall amb el professor Mata-Perelló: mines de Bellmunt». Infominer, 3-2017, 70, 2017, pàg. 43-59 [Consulta: 28 novembre 2023].

## Galeria d'imatges

* Galeria d'imatges
# Riu Cape Fear

El riu Cape Fear és un riu d'aigües negres de 307,51 km de longitud a l'est del centre de Carolina del Nord, als Estats Units. Desemboca a l'oceà Atlàntic prop del cap Fear, del qual pren el nom. Té un cabal de 282.032 m3/s a la seva desembocadura.
D'acord amb el Geographic Names Information System també se l'ha conegut històricament com: riu Cape Fair, riu Cape-Feare, riu Charle, riu Charles, riu Clarendon, riu North East Cape Fear, North West Branch i ío Jordan.

## Curs

Es forma a Haywood, prop de la frontera entre els comtats de Lee i Chatham, per la confluència dels rius Deep i Haw just a sota del llac Jordan. Flueix al sud-est passant per Lillington, Fayetteville i Elizabethtown, i després rep el riu Black aproximadament a 16 km al nord-oest de Wilmington. A Wilmington, rep el riu Northeast Cape Fear i el riu Brunswick, gira cap al sud, eixamplant-se com a estuari i entrant a l'Atlàntic aproximadament a 5 km a l'oest del cap Fear.
Durant l'era colonial, el riu va proporcionar una ruta principal de transport a l'interior de Carolina del Nord. Avui el riu és navegable fins a Fayetteville a través d'una sèrie de rescloses i preses. L'estuari del riu proporciona un segment del recorregut de la via fluvial intracostal.

## Referències

* ↑ «ArcGIS Web Application». US EPA.
* ↑ «Cape Fear River Watershed Report». US EPA.
* ↑ 1023879 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Riu Cape Fear (en anglès)
# Leptodactylus rhodonotus

Leptodactylus rhodonotus és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia i el Perú.

## Referències

* Angulo, A., De la Riva, I., Reichle, S. & Gascon, C. 2004. Leptodactylus rhodonotus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Zou Kai

Zou Kai (en xinès tradicional: 鄒凱; en xinès simplificat: 邹凯; en pinyin: Zōu Kǎi) (Luzhou, República Popular de la Xina 1988) és un gimnasta artístic xinès, guardonat amb tres medalles olímpiques d'or.

## Biografia

Va néixer el 25 de febrer de 1988 a la ciutat de Luzhou, població situada a la província de Sichuan.

## Carrera esportiva

Especialista en l'exercici de terra i barra fixa, va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en aquestes dues proves a més del concurs complet (per equips). En aquests mateixos Jocs va participar en el concurs complet (individual), on va finalitzar en setanta-dosena posició.
Al Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit) aconseguí revalidar els seus títols olímpics per equips i en l'exercici de terra, a més de guanyar la medalla de bronze en l'exercici de barra fixa.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat set medalles al Campionat del Món de gimnàstica artística, entre elles cinc medalles d'or, i tres medalles d'or als Jocs Asiàtics.
# Molí del Bosc (Castellcir)

El Molí del Bosc és un antic molí situat en el terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
És a la part central-oriental del terme, a la dreta de la riera de Castellcir. Pertanyia a la masia del Bosc, que es troba al nord-est del molí, però té més a prop les masies de Can Sants, al sud-oest, la Casa Nova de la Vileta, a ponent, i la Codina i la Vileta, al nord-oest.
Fou construït entre els segles xvii i XVIII, amb importants modificacions durant el segle xix.
A migdia seu, bastant a prop, es troba la Poua del Molí del Bosc, i pel seu costat meridional passa el Camí del Molí del Mig del Bosc.

## Referències

* ↑ Fitxa de pat.mapa, Patrimoni històric de Catalunya

## Bibliografia

* AYMAMÍ DOMINGO, Gener i PALLARÈS PERSONAT, Joan. Els molins hidràulics del Moianès i de la Riera de Caldes. Barcelona: Unió Excursionista de Catalunya de Barcelona, 1994. (Arxiu Bibliogràfic Excursionista de la UEC). ISBN 84-85678-125.
# Montecatini Val di Cecina

Montecatini Val di Cecina és un municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Montecatini Val di Cecina limita amb els municipis de Bibbona, Guardistallo, Lajatico, Montescudaio, Monteverdi Marittimo, Pomarance, Riparbella i Volterra.

## Galeria

* Vista de Montecatini Val di Cecina
* Teatre Laveria
* Pou de mineria 'Pozzo Alfredo'
* Plaça Garibaldi (ppi. S.XX)
* Vista de la 'Torre Belforti' (ppis. s.XX)
* Localització del municipi a la prov. de Pisa
# Partit Humanista de Catalunya

El Partit Humanista de Catalunya és la secció catalana del moviment humanista, fundat a Espanya el 1984.
El seu origen cal cercar-lo en la Comunidad para el Desarrollo Humano, creada pel gurú llatinoamericà Silo. Va participar en les eleccions catalanes del 2006 obtenint 2.608 vots (0,09%). Presentà candidatura a les eleccions del 2010.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons |
| 1999 | 1.327 | 0,04 | 0 / 135 |
| 2003 | 1.647 | 0,05 | 0 / 135 |
| 2006 | 2.608 | 0,09 | 0 / 135 |
| 2010 | 852 | 0,03 | 0 / 135 |

## Notes

* ↑ Candidatures per les eleccions del 2010 a "El Debat"

## Enllaços externs

* Generalitat de Catalunya, organitzacions polítiques
* Resultats electorals Arxivat 2010-11-14 a Wayback Machine.
# Classificació per a l'Eurocopa 2004

La fase final de l'Eurocopa 2004, va ser celebrada a Portugal entre el 12 de juny i el 4 de juliol del 2004. El Campionat d'Europa de la UEFA és una competició que se celebra cada quatre anys entre equips nacionals i està organitzada per la UEFA, l'organisme rector de l'esport a Europa. Esta era la primera vegada que la final de dita competició es va celebrar a Portugal.
Portugal estava classificada automàticament per albergar l'esdeveniment esportiu.

## Desempats

Es classifiquen per la fase final els dos primers equips de cada grup, establerts d'acord amb el nombre de punts obtinguts (3 per victòria, 1 per empat). En cas d'empat en puntuació, els equips es classificaran segons els següents paràmetres:
* Major nombre de punts obtinguts en els partits entre els equips empatats en puntuació.
* Diferència de gols en els partits entre els equips empatats en puntuació.
* Major nombre de gols a favor en els partits entre els equips empatats en puntuació.
* Major nombre de gols a favor en els partits de visita entre els equips empatats en puntuació.
* En cas de mantindre's l'empat, s'apliquen els criteris anteriors, però respecte a tots els partits del grup.
* Millor conducta en tots els partits del grup.
* Sorteig.

## Golejadors
### 8 gols

* Ermin Šiljak

### 6 gols

* Thierry Henry
* David Trezeguet
* Sylvain Wiltord

### 5 gols

* Jon Dahl Tomasson
* Ruud van Nistelrooy

### 4 gols

* Ionel Ganea
* Adrian Mutu
* Patrick Kluivert

### 3 gols

* Ànguelos Kharisteas
* Michalis Konstantinou
* Zinédine Zidane
* Haim Revivo
* Michael Mifsud
* Sergej Barbarez
* Cosmin Contra
* Rafael van der Vaart

### 2 gols

* Demis Nikolaidis
* Elvir Bolić
* Ioannis Okkas
* Rainer Rauffmann
* Thomas Gravesen
* Dennis Rommedahl
* Steve Marlet
* Pini Balili
* Omri Afek
* John Arne Riise
* Ole Gunnar Solskjær
* Viorel Moldovan
* Dorinel Munteanu
* Daniel Pancu
* Nastja Čeh
* Zlatko Zahovič
* Mikael Forssell
* Sami Hyypiä
* Phillip Cocu
* Wesley Sneijder

### 1 gol

* Vasilis Tsiartas
* Zisis Vrizas
* Stylianos Giannakopoulos
* Stavros Georgiou
* Yiasoumis Yiasoumi
* Djibril Cissé
* Jean-Alain Boumsong
* Olivier Dacourt
* Sidney Govou
* Patrick Vieira
* Walid Badir
* Shay Holtzman
* Luke Dimech
* David Carabott
* Sebastjan Cimirotič
* Aleksander Knavs
* Zlatan Bajramović
* Elvir Baljić
* Jesper Grønkjær
* Claus Jensen
* Martin Jørgensen
* Martin Laursen
* Ebbe Sand
* John Carew
* Tore André Flo
* Steffen Iversen
* Claus Lundekvam
* Sigurd Rushfeldt
* Florin Bratu
* Cristian Chivu
* Tiberiu Ghioane
* Mirel Rădoi
* Hannu Tihinen
* Mika Nurmela
* Teemu Tainio
* Joonas Kolkka
* Edgar Davids
* Jerrel Hasselbaink
* Clarence Seedorf
* Roy Makaay
* Mark van Bommel
* Marc Overmars
* Pierre van Hooijdonk
* Arjen Robben
* André Ooijer
* Frank de Boer

### Gols en pròpia meta

* Darren Debono (per Eslovènia)
* Cosmin Contra (per Dinamarca)

## Enllaços externs

* Arxiu oficial de la UEFA (anglès)
# Barranc del Comunalet

El Barranc del Comunalet, és un barranc del terme de Castell de Mur (antic terme de Mur, en territori del poble del Meüll.
Es forma a l'extrem de ponent de la Serra del Coscó, a 934 m. alt., al sud-est de la Casa del Coscó, i davalla de primer cap a llevant, per de seguida girar i emprendre la direcció nord. Deixa a ponent les partides de lo Coscó i lo Comunalet, i s'ajunta amb el barranc de la Plana per tal de formar el barranc Gros, al nord-est de lo Comunalet.
# Zou Zhe

Zou Zhe (en xinès simplificat: 邹喆; en xinès tradicional: 鄒喆; en pinyin: Zōu Zhé) fou un pintor xinès, durant la dinastia Qing, nascut a Wuxian, província de Jiangsu, el 1636 i mort cap al 1708). Va viure a Nanjing on va desenvolupar la seva activitat artística. En la història de l'art se'l coneix com un dels “Vuit Mestres de Jinling" (actualment Nanjing), grup d'artistes que a l'inici de la dinastia Qing se sentien lleials a l'anterior dinastia Ming. Els components eren: Gong Xian, Fan Qi Zou Zhe, Wu Hong, Hu Zao, Gao Cen, Ye Xin i Xie Sun els quals van immortalitzar els paisatges al voltant de Jinling. Es tenen notícies que Zou Zhe va pintar flors, ocells, etc. però només es conserven les pintures de paisatges.

## Bibliografia

* “The Art Book of Chinese Paintings” de Ming Deng. De Long River Press. 2008.ISBN: 1592650511. ISBN 9781592650514 (Text en anglès).

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6991.html Arxivat 2014-11-04 a Wayback Machine.
# Museu de Fotografia de la UCR/Califòrnia

El museu de Fotografia de la UCR/Califòrnia (en anglès UCR/California Museum of Photography) és un museu i espai per l'estudi de la fotografia.
Fundat l'any 1976, depèn del Departament d'Història de l'Art de la Universitat de Califòrnia a Riverside, estat de Califòrnia als Estats Units.
Disposa d'una interessant col·lecció de fotografies estereoscòpiques i de la gran majoria de materials sobre fotografia a l'Oest Mitjà d'Estat Units.
Pertany a un departament de la Facultat d'Arts, Humanitat i Ciències Socials (URS College of Humanities, Arts, and Social Sciences).
La seva col·lecció permanent n'inclou quatre d'importants: la «col·lecció Bingham de tecnologia» (Bingham Technology Collection), la «col·lecció fotogràfica de la Universitat» (University Print Collection), la «biblioteca UCR/CMP» (UCR/CMP Study Center Library) i la «col·lecció digital» (Digital Virtual Collection).
* La «col·lecció Bingham de tecnologia» inclou més de deu mil càmeres fotogràfiques antigues i és considerada una de les tres millors col·leccions, juntament amb la de George Eastman House i de l'Institut Smithsoniano. S'inicià el 1973 amb la donació de dues mil càmeres que va fer Robert Bingham.
* La «col·lecció fotogràfica de la Universitat» s'inicià el 1979 quan es comprà una col·lecció de fotografies de grans mestres de l'associació d'Amics de la Fotografia (The Friends of Photography). La col·lecció supera les vint mil obres fotogràfiques de més de mil fotògrafs diferents i uns set-mil negatius d'Ansel Adams. Disposa també d'un important nombre de fotografies de pioners en forma de daguerreotips, calotips, ambrotips i ferrotips des del 1840. A més a més, la col·lecció inclou la denominada Keystone-Mast, dedicada a la fotografia estereoscòpica, amb més de 250.000 negatius i més de 100.000 còpies en paper.
* La «biblioteca UCR/CMP» disposa d'un ampli fons d'edicions de llibres i manuscrits sobre fotografia i serveix com un espai ben dotat per a la investigació sobre fotografia.
* La «col·lecció digital» és un contingut digitalitzat que s'ofereix de la col·lecció de la UCR. Des del 1984 s'ofereix en línia i compte amb més de 13.000 pàgines amb continguts.

## Referències

* ↑ Sougez, M.L.; Pérez Gallardo, H.. Diccionario de historia de la fotografía. Madrid: Ediciones Cátedra, 2003, p. 89. ISBN 84-376-2038-4.

## Enllaços externs

* Lloc web del museu Arxivat 2021-06-29 a Wayback Machine. (en anglès)
# Montecchia di Crosara

Montecchia di Crosara és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 80 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 20 quilòmetres al nord-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 4.322 habitants.
Montecchia di Crosara limita amb els següents municipis: Cazzano di Tramigna, Gambellara, Monteforte d'Alpone, Roncà, San Giovanni Ilarione i Soave.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Partit Humanista d'Angola

El Partit Humanista d'Angola (en portuguès: Partido Humanista de Angola, PHA) és un partit polític d'Angola liderat per Florbela Malaquias. Va ser legalitzat pel Tribunal Constitucional el 27 de maig de 2022.

## Història

El partit, sorgit com una escissió de l'UNITA, va guanyar dos escons a l'Assemblea Nacional a les eleccions generals d'Angola de 2022 i va postular Florbela Malàquies com a candidata presidencial, sent la primera dona al país a postular-se com a candidata al càrrec, malgrat obtenir un resultat molt baix.

## Resultats electorals
### Eleccions presidencials

| Any | Candidat | Vots | % | Resultat |
| 2022 | Florbela Malaquias | 63.749 | 1,02% | Derrota |

### Eleccions a l'Assemblea Nacional

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 2022 | Florbela Malaquias | 63.749 | 1,02% | 2 / 220 | Nou | 5è | Oposició |

## Referències

* ↑ «Bela Malaquias no Parlamento e o fim da CASA-CE» (en portuguès). Expansão, 26-08-2022. [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «PHA promete garantir a dignidade da pessoa» (en portuguès). Jornal de Angola. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Convidado - Florbela Malaquias: A única mulher candidata a Presidente de Angola» (en portuguès). RFI, 01-08-2022. [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Humanist Party of Angola occupies first position in the ballot in the general elections» (en anglès americà). Angola Telegraph, 14-07-2022. [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Angola considers general elections successful - Prensa Latina» (en anglès americà), 24-08-2022. [Consulta: 27 agost 2022].
# Rosa Cedrón

Rosa Cedrón (Monforte de Lemos, Lugo, 25 d'octubre de 1972) és una cantant gallega i intèrpret de violoncel. És coneguda per ésser durant nou anys la veu del grup Luar na lubre i per col·laborar en discs de músics com Mike Oldfield.

## Trajectòria

Nascuda a Monforte de Lemos, de seguida es va mudar a la Corunya. Des de ben petita la seva vocació va ser el violoncel i va pertànyer a l'Orquestra de Càmera Municipal de la Corunya. Més tard seria professora de música a Ferrol.
Va començar a col·laborar amb Luar na lubre, inicialment tocant el violoncel, però va acabar sent-ne la vocalista. El conegut músic Mike Oldfield la va convidar a participar en la gravació de Tubular Bells III, fet que va augmentar la popularitat i l'èxit del grup de música folk gallec, al qual Rosa Cedrón va romandre durant nou anys.
L'any 2005 deixa el grup per començar la seva carrera en solitari. El 2007 va publicar el seu primer disc titulat Entre dous mares.
El 2010 va treure un disc juntament amb Cristina Pato, encarregant-se ella de la veu i Cristina del piano. El 2013 grava el disc Cantando a Galicia amb Paco Lodeiro i Sito Sedes, projecte que a més inclou una gira de concerts.
L'any 2016 treu el seu segon disc en solitari: Nada que perder.

## Discografia
### Amb Luar na lubre

* Plenilunio (1997)
* Cabo do mundo (1999)
* XV Aniversario (2001)
* Espiral (2002)
* Hai un paraíso (2004)

### En solitari

* Entre dous mares (2007)
* Nada que perder (2016)

### En col·laboració

* Soas muller amb Cristina Pato (2010)
* Cantando a Galicia amb Paco Lodeiro i Sito Sedes (2013)

## Enllaços externs

* Rosa Cedrón - Lloc web oficial
# Somme

* Per a altres significats, vegeu «Somme (desambiguació)».
El Somme (80) és un departament francès situat a la regió dels Alts de França. Deu el seu nom al Somme, el principal riu que transcorre pel seu territori.

## Vegeu també

* Llistat de municipis del Somme
* Llista de Cantons del Somme

## Enllaços externs

* Prefectura (francès)
* Consell General (francès)
* Fotografies del Somme (francès)
Viccionari
# Barranc del Clot de les Bruixes

El Barranc del Clot de les Bruixes és un corrent fluvial del Pallars Sobirà, que neix al vessant sud de la Torreta de l'Orri i baixa pel Clot de les Bruixes fins a desembocar al barranc de Coma-sarrera a cota 1.500.

## Enllaços externs

* «Barranc del Clot de les Bruixes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.