OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stowe (Vermont)

Stowe és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 4.339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stowe tenia 4.339 habitants, 1.905 habitatges, i 1.129 famílies. La densitat de població era de 23,1 habitants per km².
Dels 1.905 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.378 $ i la renda mediana per família de 64.700$. Els homes tenien una renda mediana de 37.788 $ mentre que les dones 31.689 $. La renda per capita de la població era de 35.474 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stowe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stowe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eugeni Asencio Aguirre

Eugeni Asencio Aguirre (Barcelona, 1937) és un exjugador i exàrbitre de waterpolo català.
Considerat l'àrbitre espanyol de waterpolo més reconegut a nivell internacional, va iniciar la seva carrera com a jugador d'aquest esport al Club Natació Barcelona durant la dècada del 1950 i del 1960. L'any 1969 va iniciar la seva activitat com a àrbitre al Torneig de les sis nacions de Suècia i posteriorment arbitrà partits en totes les grans competicions esportives de waterpolo, sent present en sis Jocs Olímpics, on arbitrà les finals dels Jocs Olímpics d'estiu de 1984 i 1988.
L'any 1986 arbitrà, amb l'holandès Van Dorp, el partit final del Campionat del Món entre els equips d'Itàlia i Iugoslàvia (11-12), on van caldre quatre pròrrogues per tal de decidir el campió. Els temps suplementaris afegits al partit el van convertir en el més llarg de la història del waterpolo oficial de la FINA.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya) fou l'encarregat de realitzar, en català, el Jurament Olímpic per part dels jutges en la cerimònia inaugural dels Jocs. Va ser el primer jurament olímpic en català en la història de l'Olimpisme. En finalitzar aquests Jocs es retirà de l'arbitratge, amb un total de 432 partits internacionals arbitrats.

## Referències

* (anglès) Eugeni Asencio: The "fair" and "modest" Catalan referee
# Constantí VI, príncep d'Armènia

Constantí VI o Gosdantin VI, numerat també com a Constantí V i com a Constantí IV (mort el 1373) fou rei del Regne Armeni de Cilícia, fill de Balduí i net de Constantí de Naghir (germà del rei Hethum I), elegit pels nakharark després de la mort de Constantí V el 1363. Va pertànyer per tant a la dinastia hethumiana i no a la dinastia Lusignan. La seva elecció fou complicada, ja que l'estat estava en període de descomposició i les lluites entre faccions s'accentuaven. Es va casar amb Maria de Korikos, vídua del seu predecessor. Va buscar l'ajut llatí i va oferir a Pere I de Xipre el port i castell de Korikos (Corycos). Al morir Pere el 1369 va intentar un tractat amb el sultà mameluc d'Egipte. Aquestes iniciatives no van agradar als nakharark que el 1373 van assassinar al rei, però la majoria dels barons va imposar el seu criteri d'acostament als llatins davant el greu perill i van cridar al tron a Lleó VI de Lusignan, fill (potser bastard) de Joan de Lusignan (regent d'Armènia Menor del 1342 al 1343).
| Precedit per: Constantí V | Regne Armeni de Cilícia 1364-1373 | Succeït per: Lleó VI |
# Euridàmides

Euridàmides o Euridàmidas (en llatí Eurydamidas, en grec antic Εὐρυδαμίδας) fou rei d'Esparta (241 aC-228 aC), fill i successor d'Agis IV i de la dinastia dels euripòntides. A la mort del seu pare era encara un nen, i tot el poder el tenia Leònides II de la dinastia agíada.
Quan es va fer gran sembla que Cleòmenes III el va enverinar amb la complicitat dels èfors, i va transferir el poder reial de la família d'Euridàmidas al seu germà Euclides, després d'haver assassinat Arquidam V, també de la línia dels euripòntides, segons diu Pausànies.

## Referències

* ↑ Eurydamidas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 109
# European Physiology Modules

El European Physiology Module (EPM) és un International Standard Payload Rack pel Laboratori Columbus a bord de l'Estació Espacial Internacional. L'armari de l'EPM va ser fabricat per OHB-System a Bremen.
L'EPM permet uns millors coneixements sobre els efectes del vol espacial en el cos humà. Les investigacions típiques resulten abastir estudis neurocientífics, cardiovasculars, i estudis físiològics com també investigacions metabòl·liques.
L'EPM realitza proves fisiològiques i biomèdiques i transmet dades a la Terra per a anàlisis més detallats. Les dades resultants proporcionaran una millor comprensió dels processos del cos humà en un ambient de microgravetat.
L'EPM proveeix d'equips per a l'estudi del cos humà, incloent tres mòduls científics: dos mòduls actius, el CARDIOLAB i el MEEMM, i un mòdul (kit de recollida de mostres, o SCK) que inclou equipament per permetre la recol·lecció de mostres biològiques (sang, orina i saliva).

## Galeria

* Imatge de la NASA: ISS018E032095: La fotografia mostra el Human Research Facility (HRF) rack 2; és visible el European Physiology Module (EPM). Modelatge tridimensional del projecte de l'interior i exterior de l'Estació Espacial Internacional. Presa pel PhotoSynth
* Proves d'un dels mòduls d'experiments en el European Physiology Module (EPM). Imatge proveïda per O. Amend.

## Referències

* ↑ http://www.nasa.gov/mission_pages/station/science/experiments/EPM.html Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine. European Physiology Module (EPM) - NASA

## Vegeu també

* Investigació científica en l'Estació Espacial Internacional

## Enllaços externs

* ESA article - ESA
* EPM homepage - ESA Arxivat 2005-01-06 a Wayback Machine.
* OHB-System Arxivat 2005-01-11 a Wayback Machine.
* European Physiology Module (EPM) - NASA Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine.
Agència Espacial Europea :
# Solana de Segan

La Solana de Segan és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de la caseria de bordes de Segan.
Es troba a llevant d'Hortoneda i a migdia de Segan, al vessant meridional de la Serra de la Travessa, al nord-est del Cap de Roc del Graller.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Solana de Rioalmar

Solana de Rioalmar és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 299 | 304 | 291 | 263 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Creu Fidélitas

La Creu Fidélitas és una condecoració destinada a premiar el temps de fidelitat i dedicació ministerial dels capellans castrenses en les Forces Armades d'Espanya i per recompensar accions notables i meritòries, tant de capellans com de personal militar o civil així com institucions, en referència a l'Església i a l'Evangeli en l'àmbit de l'Arquebisbat Castrense d'Espanya.

## Classes

Les classes de la Creu Fidélitas, que únicament es concedeixen a capellans castrenses, són:
* Placa de la Creu Fidélitas (creu de primera classe).
* Encomana de la Creu Fidélitas (creu de segona classe).
* Creu de la Creu Fidélitas (creu de tercera classe).
Hi ha distincions honorífiques de la Creu Fidélitas que, independentment de la condició del condecorat, sigui eclesiàstica, militar o civil, premien serveis rellevants a l'Arquebisbat Castrense d'Espanya:
* Creu d'Honor de la Creu Fidélitas.
* Gran Creu de la Creu Fidélitas.

## Concessió

Creada per Decret de l'arquebisbe castrense Monsenyor Francisco Pérez González, el dia 25 de juliol de 2007. És la condecoració pròpia del Arquebisbat Castrense d'Espanya, de manera que mai és imposada, ni tan sols de manera excepcional, per ningú que no sigui l'arquebisbe castrense o el seu delegat.
Els criteris per a la seva concisió són els següents:
* Creu Fidélitas de primera classe: capellans castrenses que hagin complert vint-i-cinc anys de servei.
* Creu Fidélitas de segona classe: capellans castrenses que hagin complert vint anys de servei.
* Creu Fidélitas de tercera classe: capellans castrenses que hagin complert quinze anys de servei.
* Gran Creu de la Creu Fidélitas: s'atorga en casos veritablement excepcionals, a qui hagi prestat un especial, valuós i particularment rellevant servei al Arquebisbat Castrense d'Espanya.
* Creu d'Honor de la Creu Fidélitas: recompensa per un servei excepcional i rellevant o per una col·laboració constant i altament eficaç en el marc de l'activitat del Arzoquebisbat Castrense d'Espanya.
Totes les concessions de la Creu Fidelitas es publiquen en el Butlletí Oficial de l'Arquebisbat Castrense d'Espanya.

## Vegeu també

* Condecoracions d'Espanya
* Arquebisbat Castrense d'Espanya

## Enllaços externs

* Web de l'arquebisbat castrense Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
# Creu Ermita de Sant Sebastià

La Creu Ermita de Sant Sebastià és una obra del Vilosell (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu de terme ubicada a un dels costats de la plaça, prop de l'ermita. Té una base de pedra quadrada, un fust monolític de pedra vista, de secció circular que mesura uns sis metres aproximadament. Continua amb el nus de secció octogonal amb figures i motius heràldics esculpits, diposats de forma alterna sota dossels calats separats per pinacles. Les adversitats climatològiques han deteriorat força les imatges. El monument culmina amb la creu pròpiament dita, també de pedra, molt treballada tot i que no es conserva massa bé. Els braços acaben amb uns florons i alguns elements de caràcter gòtic com al creuer on hi ha una corona. Al centre de la cara posterior hi trobem un Crist crucificat i a l'anterior, una figura femenina que sembla la Verge.
Durant la guerra civil (1936- 1939) fou desmuntada i custodiada a l'ajuntament del municipi. Després s'instal·la de nou a la seva ubicació original.

## Referències

* 1 2 «Creu Ermita de Sant Sebastià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2016].
# FIFA Soccer 64

FIFA Soccer 64 és un videojoc de futbol creat per EA Canada i publicat per Electronic Arts per la Nintendo 64.

## Desenvolupament

El videojoc és similar a les versions de 32 bits de FIFA 97, i es va anunciar inicialment sota el mateix títol. L'elevat nombre de comandes previstes per a FIFA 64 van portar a Electronic Arts a revertir la seva recent decisió de retirar-se del desenvolupament de programari de Nintendo 64 i va anunciar plans per llançar diversos jocs EA Sports per a la Nintendo 64 durant el proper any.

## Jugabilitat

FIFA Soccer 64 és part de la saga de videojocs FIFA.

## Rebuda

Next Generation va revisar la versió de Nintendo 64 del joc, i va qualificar dues estrelles de cinc i va afirmar que "L'únic avantatge que la "FIFA" té sobre altres jocs de futbol és la llicència completa dels jugadors internacionals, el que significa que pots jugar partits de la Copa del Món amb els jugadors reals. No obstant això, quan mireu la qualitat de jocs com "J-League" i "Goal Storm '97", us adonareu que el mal dissenyat FIFA necessita una reformulació important." En la revista Edge número #44 apareix una anàlisi.

## Referències

* ↑ «FIFA Soccer '97». GamePro (101) (IDG). Feb 1997: 95.
* ↑ «In the Studio». Next Generation (30) (Imagine Media). June 1997: 19.
* 1 2 «Finals». Next Generation (30) (Imagine Media). June 1997: 112.
# Disc Wobble

El Disc Wobble o Wobble Groove és una tècnica desenvolupada per la Royal Philips Electronics NV per dificultar el duplicat de DVDs. El seu funcionament consisteix a codificar dades de protecció ocultes al solc del DVD. Normalment el solc del DVD forma una espiral a on està la informació de vídeo codificada. El Disc Wobble canvia la forma de l'espiral afegint una petita desviació dels pits (els "forats" que fa es fan en un CD o DVD per representar valors binaris) i els lands (que formen l'espiral), i en aquesta desviació és on està la clau d'autentificació. Aquesta desviació pot ser detectada pel reproductor, que la corregeix perquè el DVD pugui ser reproduït correctament i al mateix temps identifica el disc com a original. La seguretat consisteix en el fet que encara que el lector pot detectar el sistema, els gravadors comercialitzats no poden gravar DVD's amb aquesta desviació, ja que les eines necessàries per gravar un DVD amb Disc Wobble són molt sofisticades. El problema està en el fet que perquè aquest sistema funcioni els reproductors de DVD han d'estar preparats per detectar i descodificar aquesta clau, per tant els reproductors actuals quedarien obsolets.

## Vegeu també

* Empremta digital multimèdia
* Copyleft
* Drets d'autor
* Pirateria
* Content Protection for Recordable Media

## Enllaços externs

* Digital Watermarking for DVD Video Copy Protection(pdf) Arxivat 2006-10-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Copy Protection for DVD Video(pdf) Arxivat 2007-04-17 a Wayback Machine. (anglès)
* Aspectos prácticos de la protección de la propiedad intelectual en contenidos multimedia(pdf) Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Jiral Kamsoli

«Jiral Kamsoli» té aquests significats:
Antics principats de l'Índia a Rewa Kantha:
* Jiral
* Kamsoli Moti
* Kamsoli Nani
# Liquid Paper

Liquid Paper és una marca comercial de corrector líquid opac, el qual s'usa per a ocultar els errors en un paper sense escriure de nou la fulla sencera. Era molt important quan el material estava escrit amb màquina d'escriure, però s'ha utilitzat menys des de l'adveniment del processador de text. Va ser inventat per Bette Nesmith Graham el 1951 i originalment dit Mistake Out (fora els errors). Graham era una mecanògrafa que va desenvolupar un tipus de pintura al tremp de color blanc a encobrir els seus errors. El seu primer lot va ser barrejat en una liquadora de cuina comuna. En la dècada de 1970, el producte estava disponible en altres colors, com el blau i verd, per al seu ús en formularis impresos en els colors. L'inventor del producte ofert a IBM, que es va reduir. Ella va vendre el producte, nomene Liquid Paper, de la seua casa durant 17 anys. El 1968, el producte era rendible i el 1979, va ser venut a la Global Gillette per $47,5 milions dòlars en regalies. Liquid Paper també es comercialitza en ploma. En el 2000, Liquid Paper i altres marques afins van ser adquirides per Newell Rubbermaid.

## Referències

* ↑ Liquid Paper Official Web. «Liquid Paper history» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-02-16. [Consulta: 26 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Liquid Paper a inventors.about.com Arxivat 2012-07-12 at Archive.is (anglès)
# Can Castany (Cervelló)

Can Castany és una masia del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga masia que ha sofert ampliacions i reformes a les darreries del segle xix i al segle xx, moment en què s'han afegit cossos de major alçada i galeries porxades, convertint el conjunt rural en tres apartaments, conservant encara la masoveria, que ocupa la part central de la façana sud-oest. Els diferents cossos estan coberts a dues aigües i tenen poques obertures, totes allindanades i distribuïdes sense cap ordre per lés diferents façanes. Hi ha dos rellotges de sol, dues façanes diferents de l'edifici, i un pou davant de la casa.

## Referències

* ↑ «Can Castany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Cal Blanc (Sant Martí d'Albars)

Cal Blanc és una masia de Sant Martí d'Albars (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular, feta de pedra vista sense treballar unida amb morter. Està coberta a dues aigües amb teula àrab. A la façana principal trobem una porta rectangular i al costat altre més petita, les dues estan fetes amb blocs de pedra ben treballada igual que les finestres, dues al primer pis i dues més petites al segon. Adossat a aquest edifici en trobem un altre destinat a habitatge el primer pis i corts a la planta baixa. Al costat, hi ha un edifici actualment usat com a pallissa.

## Referències

* ↑ «Cal Blanc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Cal Blanquet

Cal Blanquet és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Guixers». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 423, 2003. Arxivat de l'original el 2023-12-19. [Consulta: 19 desembre 2023].
# Cantons del Gard

Els cantons del Gard departament francès de la regió Occitània, són 46, agrupats en tres districtes:
- Districte d'Alès (12 cantons - sotsprefectura: Alès): cantó d'Alès-Nord-Est - cantó d'Alès-Oest - cantó d'Alès-Sud-Est - cantó d'Andusa - cantó de Barjac - cantó de Besseja - cantó de Ginolhac - cantó de La Grand Comba - cantó de Ledinhan - cantó de Sant Ambruèis - cantó de Sant Joan del Gard - cantó de Vézénobres.
- Districte de Nimes (24 cantons - prefectura: Nimes): cantó d'Aigues-Mortes - cantó d'Aramon - cantó de Banhòus de Céser - cantó de Bèucaire - cantó de Lussan - cantó de Margarida - cantó de Nimes-1 - cantó de Nimes-2 - cantó de Nimes-3 - cantó de Nimes-4 - cantó de Nimes-5 - cantó de Nimes-6 - cantó de Lo Pònt Sent Esperit - cantó de Remolins - cantó de Rhôny-Vidourle (amb cap a Aimargues) - cantó de Ròcamaura - cantó de Sench Agde - cantó de Sant Geli - cantó de Sant Mamet del Gard - cantó de Somèire - cantó d'Usès - cantó de Vauvèrd - cantó de Vilanova d'Avinyó - cantó de La Vistrenca (amb cap a Bouillargues)
- Districte de Lo Vigan (10 cantons - sotsprefectura: Le Vigan): cantó d'Alzon - cantó de La Sala - cantó de Quiçac - cantó de Sant Andrieu de Valbornha - cantó de Sent Ipolit - cantó de Sauve - cantó de Sumèna - cantó de Trève - cantó de Valerauga - cantó de Lo Vigan
# Cantons del Cher

Els Cantons del Cher (Centre - Vall del Loira) són 35 i s'agrupen en tres districtes:
# Cantons del Loiret

Els Cantons del Loiret (Centre - Vall del Loira) són 41 i s'agrupen en tres districtes:
cantó d'Amilly - cantó de Bellegarde - cantó de Briare - cantó de Châlette-sur-Loing - cantó de Château-Renard - cantó de Châtillon-Coligny - cantó de Châtillon-sur-Loire - cantó de Courtenay - cantó de Ferrières-en-Gâtinais - cantó de Gien - cantó de Lorris - cantó de Montargis
cantó d'Artenay - cantó de Beaugency - cantó de Châteauneuf-sur-Loire - cantó de Chécy - cantó de Cléry-Saint-André - cantó de La Ferté-Saint-Aubin - cantó de Fleury-les-Aubrais - cantó d'Ingré - cantó de Jargeau - cantó de Meung-sur-Loire - cantó de Neuville-aux-Bois - cantó d'Olivet - cantó d'Orléans-Bannier - cantó d'Orléans-Bourgogne - cantó d'Orléans-Carmes - cantó d'Orléans-La Source - cantó d'Orléans-Saint-Marc-Argonne - cantó d'Orléans-Saint-Marceau - cantó d'Ouzouer-sur-Loire - cantó de Patay - cantó de Saint-Jean-de-Braye - cantó de Saint-Jean-de-la-Ruelle - cantó de Saint-Jean-le-Blanc - cantó de Sully-sur-Loire
cantó de Beaune-la-Rolande - cantó de Malesherbes - cantó d'Outarville - cantó de Pithiviers - cantó de Puiseaux
# Cahit Arf

Cahit Arf (Tessalònica, 24 d'octubre de 1910 - Istanbul, 26 de desembre de 1997) fou un matemàtic turc.
Nascut a Tessalònica quan encara estava sota domini de l'Imperi Otomà, va passar la seva infància i joventut a diverses ciutats turques com Ankara, Estambul i Esmirna, seguint els canvis de domicili de la família fugint de les diferents guerres de l'època. El seu pare havia estalviat en francs francesos, i li va resultar fàcil enviar a estudiar el seu fill a París. Va fer els estudis secundaris al Lycée Saint-Louis i, a continuació, es va graduar en matemàtiques a l'École Normale Supérieure el 1933. Retornat al seu país, va ser professor de secundària i professor ajudants a la universitat d'Istanbul fins al 1937, quan va anar a la universitat de Göttingen, en la qual va obtenir el doctorat amb una tesi dirigida per Helmut Hasse el 1938. El 1940 va tornar a ser professor a la universitat d'Istanbul, en la qual va romandre fins al 1962. Després d'uns anys com professor visitant a Princeton i a Berkeley, va ser professor de la universitat tècnica d'Orient Mitjà (METU) des de 1967 fins a 1980.
Arf és recordat sobre tot per l'invariant, que porta el seu nom, i les seves aportacions més importants van ser en teoria de nombres. També va fer aportacions importants en teoria de funcions, formes quadràtiques i teoria d'anells.
La seva imatge està representada al revers del bitllet de 10 lires turques des del 2009. Aquesta foto va ser presa pel també matemàtic turc, Tosun Terzioğlu.

## Referències

* ↑ Sertöz, 2013, p. 3-4.
* ↑ Lorenz i Roquette, 2011, p. 90.
* ↑ Mulero, 2016, p. 128.
* ↑ Sertöz, 2013, p. 28.
* ↑ Hill, Hopkins i Ravenel, 2021, p. 11.
* ↑ Mulero, 2016, p. 129.
* ↑ Lorenz i Roquette, 2011, p. 89.

## Bibliografia

* Hill, Michael A.; Hopkins, Michael J.; Ravenel, Douglas C. Equivariant Stable Homotopy Theory and the Kervaire Invariant Problem (en anglès). Cambridge University Press, 2021. ISBN 978-1-1088-3144-4.
* Lorenz, Falko; Roquette, Peter «Cahit Arf and his invariant» (en anglès). Mitteilungen der Mathematischen Gesellschaft in Hamburg, Vol. 30, 2011, pàg. 87-126. ISSN: 0340-4358.
* Mulero, Julio. «Un paseo matemàtico por Google». A: Julio Mulero, Lorena Segura, Juan M. Sepulcre (eds.). El secreto de los números (en castellà). Publicacions de la Universitat d'Alacant, 2016, p. 119-135. ISBN 978-84-9717-490-9.
* Sertöz, Ali Sinan «A Scientific Biography of Cahit Arf (1910-1997)» (en anglès). arXiv, 2013, pàg. 1-36.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Cahit Arf» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Arf, Cahit». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 25 febrer 2022]. (anglès)
* «Cahit ARF». METU - Midle East Technical University, 2019. [Consulta: 25 febrer 2022]. (anglès)
# Cahokia Vallis

Cahokia Vallis és un vallis de 77 km de diàmetre de Mercuri. Porta el nom de Cahokia Mounds, una antiga ciutat del sud d'Ilinois (Estats Units), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* 1 2 «Cahokia Vallis». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 5 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de valles de Mercuri
# Brunelleschi (cràter)

Brunelleschi és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 128,57 km de diàmetre. Porta el nom de l'arquitecte italià Filippo Brunelleschi (1377-1446), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Brunelleschi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri