OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Mirecourt

El cantó de Mirecourt és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte de Neufchâteau. Té 32 municipis i el cap és Mirecourt.

## Municipis

* Mirecourt
* Mattaincourt
* Poussay
* Hymont
* Baudricourt
* Rouvres-en-Xaintois
* Oëlleville
* Ambacourt
* Valleroy-aux-Saules
* Mazirot
* Villers
* Juvaincourt
* Ramecourt
* Puzieux
* Ménil-en-Xaintois
* Vroville
* Frenelle-la-Grande
* Domvallier
* Dombasle-en-Xaintois
* Totainville
* Saint-Menge
* Biécourt
* Thiraucourt
* Remicourt
* Saint-Prancher
* Repel
* Madecourt
* Boulaincourt
* Chef-Haut
* Frenelle-la-Petite
* Chauffecourt
* Blémerey

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1947 | Raymond Brahy | Radical independent |
| 1947-1973 | Henri Parisot | Radical, després CNIP |
| 1973-1979 | Robert Flambeau | UDF |
| 1979-1985 | M. Giet | PS |
| 1985-19.. | M. Doering | RPR |
| 19..-1998 | Jacques Cablé | RPR |
| 1998-2004 | Patrick Beisbardt | PS |
| 2004- | Patrice Jamis | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 13.789 | 14.274 | 14.317 | 14.249 | 13.342 | 12.401 | 11.907 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Henri De Deken

Henri De Deken (3 d'agost de 1907 - 12 de febrer de 1960) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1930.

## Referències

* ↑ Henri De Deken Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Henri De Deken a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 26 de maig 2020. [Consulta: 21 maig 2010].
# Fufidi

Fufidi és el nom dels següents personatges:
* Luci Fufidi, jurista romà
* Fufidi, magistrat romà
* Quint Fufidi, tribú militar
* Fufidi, jurista romà
# Molí Nou (la Molsosa)

El Molí Nou és una obra de la Molsosa (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí d'una sola planta amb coberta de volta de canó de 5,5 per 3,5 metres. Aqui s'hi veu el parament de la mola, sembla una construcció més antiga que la documentada de l'any 1748, la qual deu correspondre a una reconstrucció. Val a dir que el seu cacau és quadrat i diferent dels que es poden trobar en aquestes contrades. L'aigua era reaprofitada per un altre molí que hi havia a frec seu.

## Referències

* ↑ «Molí Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Dret de barra

El dret de barra, o bústia, fou una taxa creada a mitjans del segle xiv a Catalunya que es pagava in situ als principals camins del país per tal de finançar-ne el manteniment. La política pública d'arranjament dels camins havia començat el segle anterior, majoritàriament a iniciativa dels municipis.

## Referències

* 1 2 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 173-174, entrada: "Camins". ISBN 84-297-3521-6.
# Ludwigslust-Parchim

Ludwigslust-Parchim (en alemany Landkreis Ludwigslust-Parchim) és un districte a l'estat federal alemany de Mecklemburg-Pomerània Occidental (Alemanya). El districte té com a capital la ciutat de Parchim.

## Història

El districte és el resultat de la fusió del districte de Parchim i de Ludwigslust el 4 de setembre de 2011, després d'una decisió de l'estat de Mecklemburg-Pomerània Occidental de reorganitzar les subdivisions administratives per a adaptar-se als canvis demogràfics.

## Municipis

Ciutats sense districte
* Boizenburg d'Elba
* Hagenow
* Lübtheen
* Ludwigslust
* Parchim
Amts
| Amt Banzkow Banzkow seu Plate Sukow Amt Boizenburg-Land Seu: Boizenburg d'Elba Bengerstorf Besitz Brahlstorf Dersenow Gresse Greven Neu Gülze Nostorf Schwanheide Teldau Tessin de Boizenburg Amt Crivitz Barnin Bülow Crivitz, Ciutat seu Demen Friedrichsruhe Tramm Zapel Amt Dömitz-Malliß Dömitz, Ciutat seu Grebs-Niendorf Karenz Malk Göhren Malliß Neu Kaliß Vielank Amt Eldenburg Lübz Gallin-Kuppentin Gischow Granzin Karbow-Vietlübbe Kreien Kritzow Lübz, Ciutat seu- Lutheran Marnitz Passow Siggelkow Suckow Tessenow Wahlstorf Werder Amt Goldberg-Mildenitz Dobbertin Goldberg, ciutat seu Mestlin Neu Poserin Techentin | Amt Grabow Balow Brunow Dambeck Eldena Gorlosen Grabow, ciutat seu Karstädt Kremmin Milow Möllenbeck Muchow Prislich Steesow Zierzow Amt Hagenow-Land [seu: Hagenow] Alt Zachun Bandenitz Belsch Bobzin Bresegard bei Picher Gammelin Groß Krams Hoort Hülseburg Kirch Jesar Kuhstorf Moraas Pätow-Steegen Picher Pritzier Redefin Setzin Strohkirchen Toddin Warlitz Amt Ludwigslust-Land seu: Ludwigslust Alt Krenzlin Bresegard bei Eldena Göhlen Gross Laasch Leussow Lübesse Lüblow Rastow Sülstorf Uelitz Warlow Wöbbelin Amt Neustadt-Glewe Blievenstorf Brenz Neustadt-Glewe, ciutat seu Amt Ostufer Schweriner See Cambs Dobin am See Gneven Langen Brütz Leezen Pinnow Raben Steinfeld | Amt Parchimer Umland seu Parchim Damm Domsühl Groß Godems Karrenzin Lewitzrand Obere Warnow Rom Severin Spornitz Stolpe Ziegendorf Zölkow Amt Plau am See Barkhagen Buchberg Ganzlin Plau am See, ciutat seu Wendisch Priborn Amt Sternberger Seenlandschaft Blankenberg Borkow Brüel, ciutat Dabel Hohen Pritz Kobrow Kuhlen-Wendorf Langen Jarchow Mustin Sternberg, ciutat seu Weitendorf Witzin Zahrensdorf Amt Stralendorf Dümmer Holthusen Klein Rogahn Pampow Schossin Stralendorf seu) Warsow Wittenförden Zülow Amt Wittenburg Körchow Lehsen Wittenburg, ciutat seu Wittendörp Amt Zarrentin Gallin Kogel Lüttow-Valluhn Vellahn) Zarrentin am Schaalsee, ciutat seu |
# Ariosoma howensis

Ariosoma howensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* La femella pot arribar a fer 42,2 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 151-161.
* 211-241 radis tous a l'aleta dorsal.
* 161-178 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix marí i bentopelàgic que viu entre 60 i 600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Austràlia (incloent-hi l'illa de Lord Howe), Fiji i Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Karmóvskaia, E.S., 2004. Benthopelagic bathyal conger eels of families Congridae and Nettastomatidae from the Western Tropical Pacific, with descriptions of ten new species. J. Ichthyol. 44(1): S1-S32.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
# Cantó de Roièra

El cantó de Roièra és un cantó francès del departament de la Cruesa, a la regió del Llemosí. Està enquadrat al districte de Lo Buçon, té 7 municipis i el cap cantonal és Roièra.

## Municipis

* Grand Montelh
* Roièra
* Sent Ginhan
* Sent Martin Chasteu
* Sent Maurèlh
* Sent Pardós Morteiròu
* Sent Peir

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Camille Benassy | SFIO |
| 1958-1992 | Pierre Ferrand | PS |
| 1992- | Bernard Laborde | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.585 | 2.911 | 2.521 | 2.420 | 2.106 | 1.970 | 1.822 |
# Lake Grove

Lake Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 10.250 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Grove tenia 10.250 habitants, 3.419 habitatges, i 2.742 famílies. La densitat de població era de 1.328 habitants/km².
Dels 3.419 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,8% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 19,8% no eren unitats familiars. En el 14,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.174 $ i la renda mediana per família de 73.065 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.113 $ mentre que les dones 33.253 $. La renda per capita de la població era de 26.321 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1997

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1997 va tenir lloc el 25 d'abril de 1998 al Cinema Coliseum de Madrid, com a l'edició de 1996, i fou presentada per Beatriz Rico i Antonio Resines. Va comptar amb el patrocini de la Comunitat de Madrid, l'AITE, la Fundació per al Foment de la Cultura i de la Cinematografia i Promocentro.
Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1997. Es van concedir les mateixes deu medalles de l'edició anterior. Es va concedir un premi homenatge a l'historiador i crític Pascual Cebollada García.
Les dues pel·lícules més guardonades foren Secretos del corazón de Montxo Armendáriz i La buena estrella de Ricardo Franco que van obtenir tres medalles cadascuna (millor pel·lícula, director i guió original per la primera, i millor actriu, actor i música la segona).
Després del lliurament de medalles es va projectar en primícia la pel·lícula Mrs. Brown de John Madden.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | Secretos del corazón | pel·lícula |
| Millor director | Montxo Armendáriz | Secretos del corazón |
| Millor actriu | Maribel Verdú | La buena estrella |
| Millor actor | Antonio Resines | La buena estrella |
| Millor fotografia | Jaume Peracaula i Roura | El color de las nubes |
| Millor música | Eva Gancedo | La buena estrella |
| Millor guió original | Montxo Armendáriz | Secretos del corazón |
| Millor guió adaptat | Bigas Luna Cuca Canals | La camarera del Titanic |
| Millor pel·lícula estranjera | L.A. Confidential | Pel·lícula |
| Premi revelació | Fernando León de Aranoa | Familia |
| Millor muntatge | José María Biurrun | El color de las nubes |
| Premi homenatge | Pascual Cebollada García | Trajectòria cinematogràfica |

## Referències

* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1997». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-03-06. [Consulta: 6 setembre 2019].

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1997
* XII Premis Goya
* VII Premis de la Unión de Actores
* 42a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* VII Premis Turia

## Enllaços externs

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1997 a Internet Movie Database
# Primera vaga

La primera vaga de la història que està documentada es va produir vers el 1153 aC a Egipte, sota el regnat del faraó Ramsès III. Els fets es detallen al Papir de la vaga. Els vaguistes foren els treballadors de les tombes reials (vall dels Reis) que vivien a Deir al-Madinah, els quals no rebien les seves racions d'aliments, que eren el seu sou (ja que no existia la moneda). Les vagues en foren almenys tres i estan indicades en un papir que es conserva al Museu Egipci de Torí. Els treballadors van estar primer més de 20 dies sense rebre el menjar; després, al cap de 4 mesos, el conflicte es va reproduir i durant 18 dies els treballadors no van rebre racions i llavors van deixar de treballar i es van dirigir al temple de Tuthmosis III (Deir el-Bahari) per a protestar, empesos per la gana i la necessitat. Les negociacions amb els sacerdots i altres funcionaris foren dures i hi va haver almenys dues vagues més. Es desconeix com va acabar aquesta situació; però se sap que, posteriorment, al cap d'uns anys, hi va haver més vagues, fins que es va deixar de construir a la vall dels Reis i el poble es va abandonar.
No queda clar el motiu pel qual les racions de menjar no es lliuraven als treballadors, però en els documents hi ha diverses acusacions de robatori d'aquests béns per part d'alguns funcionaris, un d'ells segurament l'alcalde de Tebes oest.
El sistema de protesta emprat pels treballadors consistia en una processó des de la vall (o el poble de Deir el-Medina) fins a arribar a un dels temples de la necròpolis tebana (Tebes oest); un cop allà, entraven tots junts dins un temple i anaven fins a la part del darrere, fet inèdit i prohibit a tothom, excepte al faraó i a determinats sacerdots, on s'asseien i s'hi passaven hores. Es desconeixen quants van ser els temples "envaïts"; però, segons la documentació, van entrar com a mínim al temple d'Horemheb, al de Tuthmosis III, al Ramesseum, al de Merenptah i al de Seti I.
Les vagues dels treballadors no van ser un fet aïllat. En aquesta època, finals de l'Imperi Nou, hi havia molta corrupció entre els funcionaris i els sacerdots; també es van produir diversos robatoris i intents de robatori a les tombes reials, i altres conflictes de tota classe. A palau, un intent de cop d'estat va posar fi a la vida del faraó.

## Referències

Les referències relaten els fets i els motius dels treballadors per ordre cronològic, independentment de la font documental. Els documents principals són el "papir de la vaga" i diversos ostraka:
* Records of the strike at Deir el Medina under Ramses III Arxivat 2018-09-26 a Wayback Machine.. Traducció comentada dels documents. (anglès)
* Workers strike. Deir el Medina, the worker's village. Resum dels fets. (anglès)
* The Tomb Workers Strike. Deir el-Medina, A Feature Tour Egypt Story. Resum dels fets. (anglès)
* Food strikes in Ancient Egypt – The Turin Strike Papyrus, and Other Records. Inclou una relació dels fets i diversos dibuixos i fotografies il·lustratius. (anglès)

## Vegeu també

* Papir de la vaga.
* Deir al-Madinah.
* Conspiració de l'Harem

## Enllaços externs

* A Systematic Bibliography on Deir el-Medîna. (anglès)
# Dret de gents

Ius gentium o jus gentium, el dret de gents, en un sentit restringit, comprèn les institucions del dret romà de les quals podien participar els estrangers (peregrini), que tenien tractes amb Roma i els seus ciutadans (cives). És un complement del ius civile que s'aplica a individus que no tenen la ciutadania romana. En un sentit ampli, el dret de gents tracta de les regles aplicables a totes les colònies i províncies romanes; designa la part del dret públic referida a les relacions de Roma amb aquestes (els tractats de pau o d'aliança i les normes de la guerra). Seria l'equivalent al dret internacional actual, si bé no es pot parlar pròpiament de dret internacional, atès que a Roma no es coneixia el concepte modern de nació. Encara que el dret de gents pugui coincidir amb el dret natural en alguns aspectes, es tracta de dos conceptes diferents, ja que institucions del dret de gents, acceptades en l'antiguitat i en altres èpoques històriques, com l'esclavitud, no es corresponen amb el dret natural, el qual a la vegada reconeix drets a la persona humana, que el dret de gents no contempla.

## Referències

* Petit, Eugène (1969) Tratado Elemental de derecho Romano: 6. 2. b). México: Editora Nacional (castellà)
* Material de dret romà de la Universitat de Girona Arxivat 2007-12-22 a Wayback Machine.
# Luis Felipe Laverde Jiménez

Luis Felipe Laverde Jiménez (Urrao, Antioquia, 6 de juliol de 1979) és un ciclista colombià, professional des del 2002.
En el seu palmarès destaquen les participacions en el Giro d'Itàlia, en què ha aconseguit 2 victòries d'etapa en les diferents participacions.

## Palmarès

* 2001
** Campió panamericà sub-23 en ruta
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Ciclista Lombarda
* 2006
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2007
** 1r al Gran Premi Nobili Rubinetterie
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Medalla de plata en la cursa en línia dels Jocs sud-americans
* 2011
** Medalla de bronze en la cursa en línia dels Campionats panamericans
* 2015
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. 31è de la classificació general
* 2003. 30è de la classificació general
* 2004. 15è de la classificació general
* 2005. 44è de la classificació general
* 2006. 49è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2007. 36è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2008. 24è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Lekunberri

* Per a altres significats, vegeu «Lekunberri (Baixa Navarra)».
Lekunberri (oficialment en basc, en castellà Lecumberri) és un municipi de Navarra, a la comarca de Nord d'Aralar, dins la merindad de Pamplona, a 30 km de la capital, Pamplona.
Té una església gòtica dedicada a sant Joan Baptista, amb un retaule major barroc i dos retaules renaixentistes més petits.

## Etimologia

El nom del poble ve clarament de l'euskera, desglossant-se en: Leku: Lloc Berri: Nou

## Geografia

Situat entre Pamplona i Sant Sebastià, a la carretera N-130, ha sigut tradicionalment un lloc de pas entre les muntanyes, al centre de la vall de Larraun i al peu de la Serra d'Aralar.
Hi passava el ferrocarril de Sant Sebastià a Pamplona, de via estreta, conegut com a ferrocarril del Plazaola, ja desaparegut i convertit, en aquest i d'altres trams, en via verda.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 846 | 838 | 834 | 825 | 861 | 871 | 856 | 851 | 1 050 | 1 085 | 1 178 |
| Fonts: Lekunberri i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Administració

Pertany al partit judicial de Pamplona. Lekunberri ha sigut històricament un dels 16 consells de la vall de Larraun, sent el nucli més poblat i la capital d'aquesta vall. El municipi de Lekunberri va sorgir a principis de la dècada dels 90 degut a un contenciós politicoadministratiu que va enfrontar al consell de Lekunberri amb els consells restants de la vall i el mateix ajuntament de Larraun. El conflicte es va solucionar amb la secessió del consell, que va passar a ser municipi independent.

## Fills il·lustres

* El grup de rock alternatiu Berri Txarrak és originari de Lekunberri.

## Referències

* ↑ Navarra. Madrid: Anaya, 2012, pag. 31. ISBN 978-84-9935-379-1.
* ↑ Plazaola.net, pàgina sobre el ferrocarril de Plazaola (castellà)
* ↑ Stegmeier, Ion. «Marina Lameiro, la directora del documental sobre Berri Txarrak, abre el Festival Punto de Vista» (en castellà). Diario de Navarra, 14-03-2021. [Consulta: 5 juny 2021].
# Jemez Springs

Jemez Springs és un poble dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 375 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jemez Springs tenia 375 habitants, 113 habitatges, i 82 famílies. La densitat de població era de 30,2 habitants per km².
Dels 113 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 3,2% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 32,3% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.818 $ i la renda mediana per família de 36.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.964 $ mentre que les dones 4.960 $. La renda per capita de la població era de 19.522 $. Aproximadament el 13,5% de les famílies i el 20,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jemez Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jemez Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alba (Pennsilvània)

Alba és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 186 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alba tenia 186 habitants, 70 habitatges, i 49 famílies. La densitat de població era de 105,6 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 70 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,4% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.500 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era d'11.453 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari