OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joaquín José de Landazuri Romarate

Joaquín José de Landazuri Romarate (Vitòria, 1730 – ídem, 13 d'agost de 1805) va ser un historiador basc.
Nebot del també historiador José Hipólito de Ozaeta. Va ser regidor de l'Ajuntament de Vitòria el 1798 i un destacat membre de la Reial Societat Bascongada d'Amics del País. La seva tasca historiogràfica, orientada dintre del cantabrisme però amb un sentit més crític que la majoria d'historiadors i apologetes d'aquesta tendència, va tenir com a objectiu d'estudi els orígens i antiguitats de les províncies d'Àlaba, Guipúscoa i Biscaia.
Va escriure les següents obres:
* Historia civil, eclesiástica, política y legislativa de la M. N. y M. L. ciudad de Vitoria... (Madrid, 1780)
* Historia eclesiástica de la M. N. y M. L. provincia de Álava... (Pamplona, 1797)
* Los compendios históricos de la ciudad y villas de la M. N. y M. L. provincia de Álava... (Vitòria, 1798)
* Suplemento de los quatro tomos de la historia provincia de Álava... (Vitòria, 1799)
* Los varones ilustres alaveses y los fueros, exenciones... de Álava (Vitòria, 1799)
* Vida y gloria póstuma de S. Fausto Labrador (Vitòria, 1801)
* Historia del ilustre País Bascongado (Bilbao, 1901-1902, 2 vols.)
* Historia de Guipúzcoa (Madrid, 1921)
* Treviño ilustrado (Sant Sebastià, 1921)
Dintre de la seva obra Historia ilustre del País Bascongado, que va acabar vers 1780, hi havia històries de les tres províncies basques, les dues primeres publicades, però la de Biscaia es va perdre irremeiablement. Sembla que el contingut de l'obra, juntament amb la seva ideologia foralista, no encaixava en el motlle del Consell de Castella ni dels acadèmics de la Reial Acadèmia de la Història. Amb tot, el seu contingut es pot extreure de les històries d'Àlaba i Guipúscoa. Una obra seva anomenada El vindicador de la Cantabria D. Josef Ypolito de Ozaeta y Gallaiztegui, vindicado del vindicador del R. P. M. F. Enrique Flórez, el P. M. F. Manuel Risco del Orden de San Agustín... redactada el 1781.
El 1923, la ciutat de Vitòria va dedicar-li un carrer quan es va construir l'Escola d'Arts i Oficis, una via que discorre des de la plaça de Peñaflorida a la de Ramiro de Maeztu, oberta al trànsit el 1957.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Landazuri Romarate, Joaquín José» (en castellà). Auñamendi Eusko Entziklopedia. Fundació Euskomedia. [Consulta: 25 desembre 2017].
# Coris nigrotaenia

Coris nigrotaenia és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 43,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oman.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Filipendula

Filipendula és un gènere de plantes amb flor de la família de les rosàcies. Als Països Catalans són autòctones dues espècies Filipendula ulmaria i Filipendula vulgaris.

## Importància ecològica

Les plantes del gènere Filipendula tenen gran importància del punt de vista ecològic car serveixen d'aliment a les erugues d'una gran varietat d'espècies de papallones.

## Taxonomia

Tradicionalment les filipèndules s'assignaven a la família Spiraea però actualment les recerques genètiques han demostrat que aquests dos gèneres tenen menys en comú de lo que hom pensava prèviament.

## Taxonomia

En total hi ha 12 espècies del gènere Filipendula:
* Filipendula angustiloba
* Filipendula glaberrima
* Filipendula kamtschatica, filipèndula de Kamtxatka
* Filipendula kiraishiensis
* Filipendula multijuga
* Filipendula occidentalis
* Filipendula palmata
* Filipendula purpurea
* Filipendula rubra, reina dels prats americana
* Filipendula ulmaria, reina dels prats, herba foradada
* Filipendula vestita
* Filipendula vulgaris, filipèndula comuna, herba del pobre home, milfulles

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans 1980
* C. Kalkman: Rosaceae. In: Klaus Kubitzki (Hrsg.): The Families and Genera of Vascular Plants - Volume VI - Flowering Plants - Dicotyledons - Celastrales, Oxalidales, Rosales, Cornales, Ericales. Springer-Verlag, Berlin 2004, S. 361, ISBN 978-3-540-06512-8
# Phil Griffiths

Phil Griffiths (Guaiana Britànica, 18 de març de 1949) va ser un ciclista i director esportiu britànic. Com a ciclista sempre va córrer en equips amateurs, aconseguint els majors resultats en curses del calendari nacional. Va participar en els als Jocs Olímpics de 1976. Un cop retirat, va dirigir diferents equips ciclistes.

## Palmarès

* 1971
** 1r al British Best All-Rounder
* 1973
** 1r al Star Trophy
* 1974
** 1r al British Best All-Rounder
* 1975
** 1r al British Best All-Rounder
** 1r al Star Trophy
* 1976
** 1r al British Best All-Rounder
* 1978
** 1r a l'Archer Grand Prix
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race
* 1979
** 1r al British Best All-Rounder

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Eutímides de Calcis

Eutímides (grec antic: Εὐθυμίδης, llatí: Euthymidas) fou un governant o tirà de la ciutat de Calcis, a Eubea.
Va ser expel·lit del govern pel partit local favorable als romans. El 192 aC va fer un assaig per recuperar el poder amb l'ajut de la Lliga Etòlia, segons diu Titus Livi.

## Referències

* ↑ Euthymidas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 124
# Annœullin

Annœullin és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 9.802 habitants. Limita al nord amb Don, a l'est amb Allennes-les-Marais, al sud-est amb Carnin, al sud amb Carvin, al sud-oest amb Bauvin i Provin i al nord-oest amb Sainghin-en-Weppes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.976 | 6.319 | 6.127 | 7.214 | 8.787 | 9.719 | 9.802 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1896-1908 | Oscar Coupey | |
| 1908-1912 | Auguste Courmont | |
| 1912-1934 | Auguste Parsy | |
| 1934-1945 | Henri Dal | |
| 1945-1947 | Antoine Parsy | |
| 1947-1949 | Aline Lohez | |
| 1949-1953 | Marie-Louise Lheureux | |
| 1953-1959 | Aline Lohez | |
| 1959-1971 | Henri Bonte | |
| 1971-1995 | José Poggi | |
| 1995-2001 | Anne-Marie Brice | |
| 2001- | Philippe Parsy | PS |
# Æðuvík

Æðuvík [ˈɛavʊvʊik] és un poble situat a l'extrem sud de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Runavík. L'1 de gener del 2021 tenia 104 habitants.

## Geografia

Æðuvík és la població més meridional de l'illa d'Eysturoy. Es troba a la costa oest, davant de les aigües del mar de Noruega. Al sud del poble hi ha el cap d'Eystnes, que ofereix vistes a les illes properes, Streymoy i Nólsoy, i el fiord Nólsoyarfjørður. A l'oest d'Æðuvík, darrere d'un turó de 169 metres, s'hi h veu la costa est de l'illa Streymoy a l'altre costat del fiord Tangafjørður. Al nord del poble hi ha l'única carretera que hi arriba; aquesta carretera s'enfila per una vall que porta fins als pobles propers de Rituvík, Toftir, Nes o Runavík, així com també fins al llac Toftavatn. Un rierol anomenat Skøtá travessa Æðuvík.

## Història

El seu nom prové de les paraules æða, que significa "ànec", i víc, que significa "badia", per tant podríem traduir el topònim com a "badia dels ànecs".
El poble es va fundar el 1897 quan s'hi va instal·lar el matrimoni format per Sanne Davidsen (1870-1925) i Jóannes Davidsen (1870-1964). A Æðuvík hi va haver una escola fins al 1958, quan va haver de tancar i els alumnes van haver de traslladar-se a l'escola de Glyvrar.

## Transport

Æðuvík està connectat a la resta de l'arxipèlag per la carretera 687. És l'única carretera que hi arriba i circula cap al nord fins a Rituvík.
Al poble també hi ha transport públic. L'única línia d'autobús que hi arriba és la 442. Aquest bus va de Rituvík a Glyvrar, passant Æðuvík. Fa aquesta ruta dues vegades al dia (excepte els caps de setmana).

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en feroès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 19 agost 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Mapa de les Fèroe». kortal.fo. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Mapa de les Illes Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Mapa de les Fèroe». Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «442 Glyvrar - Æðuvík - Rituvík» (en feroès i anglès). Strandfaraskip Landsins. [Consulta: 1r novembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Runavík.
# Lagrange (Territori de Belfort)

Anjoutey és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2006 tenia 98 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1946 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 31 | 34 | 26 | 35 | 56 | 94 | 101 | 98 |
# Ptolemeu (nebot d'Antígon)

Ptolemeu (en grec antic: Πτολεμαῖος), nebot d'Antígon el borni, fou un destacat general al servei del seu oncle.
Se'l menciona per primer cop al setge de Nora, a Capadòcia, l'any 320 aC acompanyant Antígon. Allà va ser entregat a Èumenes de Càrdia com a ostatge per la seguretat d'Èumenes durant la seva entrevista amb Antígon, segons diu Plutarc.
Després el seu oncle li va confiar comandaments importants i el 315 aC el va posar al capdavant del seu exèrcit que havia d'operar contra Cassandre. Ptolemeu va obtenir diverses victòries, va fer aixecar el setge d'Amisos, assetjada per Asclepiòdor, i va recuperar tota la satrapia de Capadòcia i després va avançar per Bitínia, i va obligar el rei Zipetes a aliar-se a Antígon; després va ocupar Jònia d'on es va retirar Seleuc (futur Seleuc I Nicàtor) quan Ptolemeu s'acostava diu Diodor de Sicília. Tot seguit va atacar Cària que va ser defensada pel general egipci Mirmidó uns mesos, però a l'any següent el 314 aC, va aconseguir una victòria decisiva contra Eupolem, general de Cassandre. L'any següent (313 aC) l'arribada d'Antígon amb les seves forces li va assegurar el domini de l'Àsia Menor i va ajudar en els setges de Caune i Iasos, i després, amb un exèrcit, va ser enviat a Grècia per seguir la lluita contra Cassandre.
Les seves victòries al principi van ser ràpides. Va dominar Calcis i Oropos i va envair l'Àtica, obligant Demetri de Falèron a una virtual submissió, i entrant llavors a Beòcia, la Fòcida i la Lòcrida d'on va expulsar a les guarnicions macedònies i va proclamar la llibertat i independència de diverses ciutats. Llavors va passar al Peloponès (312 aC) on el general Telesfor, que abans servia a Antígon, havia canviat de bàndol. Va romandre al Peloponnès fins a la pau del 311 aC.
Llavors va considerar que els seus serveis no eren ben recompensats pel seu oncle, i el 310 aC quan es va organitzar una nova coalició entre Egipte i Macedònia, Ptolemeu va abandonar la causa del seu oncle i va signar un tractat amb Cassandre i Ptolemeu I Sòter. La idea inicial era convertir-se en senyor del Peloponès, però la reconciliació de Polipercó i Cassandre va frenar aquest intent.
A l'arribada del rei d'Egipte amb una flota a l'illa de Cos, Ptolemeu va sortir de Calcis per anar a trobar-lo i va ser rebut amb honors. Però aviat va començar a conspirar i Ptolemeu el va fer empresonar i es va suïcidar amb verí a la presó el 309 aC.

## Referències

* ↑ 7.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 565
Viccionari
# Josef Ludl

Josef Ludl (Dalovice, 3 de juny de 1916 - Praga, 1 d'agost de 1998) fou un futbolista txec les dècades de 1930 i 1940.
Fou 16 cops internacional amb la selecció de Txecoslovàquia, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Viktoria Žižkov i Sparta Praga.

## Referències

* ↑ Josef Ludl - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ «Story at AC Sparta Praha». web oficial. Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 9 abril 2017].
# Anníceris

Anníceris (en grec antic: Ἀννίκερις, Anníkeris) fou un filòsof de l'escola cirenaica.
Les dades sobre aquest personatge són prou confuses i contradictòries. Podria tractar-se de dos personatges amb el mateix nom: l'un, contemporani de Plató, a qui hauria rescatat de l'esclavitud a què l'havia sotmès el tirà Dionís el Vell per vint mines; l'altre, contemporani d'Alexandre el Gran i deixeble de Parebates, segons Diògenes Laerci.
Aquest segon Anníceris hauria creat una unió entre l'escola cirenaica i l'epicureisme. Es va oposar a Epicur en dos aspectes: va negar que el plaer fos l'absència de dolor, perquè llavors la mort seria un plaer, i que cada acte per si mateix tenia un objectiu diferent, i que no hi havia un final general de la vida humana. En aquestes opinions s'acostava al pensament d'Aristip de Cirene, però es diferenciava d'ell en admetre que l'amistat, el patriotisme i altres virtuts semblants eren bones per elles mateixes. El savi obtenia plaer amb aquestes qualitats encara que ocasionalment li causessin problemes i que un amic havia de ser escollit no només per satisfer les necessitats de cadascú, sinó per l'amabilitat i l'afecte personal, segons Diògenes Laerci i l'enciclopèdia romana d'Orient Suides. Claudi Elià diu que Anníceris (probablement el primer) va ser un bon constructor de carruatges.

## Referències

* ↑ Lynch Cotton, George Edward. «Anniceris». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Jeff Gordon

Jeffery Michael Gordon (nascut el 4 d'agost de 1971) és un pilot professional estatunidenc d'automobilisme. Nasqué a Vallejo, Califòrnia, cresqué a Pittsboro, Indiana, i actualment viu a Charlotte, Carolina del Nord. Ha estat quatre vegades campió de la NASCAR Cup Series, tres vegades guanyador de les 500 milles de Daytona, i és el pilot del #24 Chevrolet Impala SS. El seu patrocinador principal és DuPont, mentre que la companyia de gasoses Pepsi i Nicorette són els seus patrocinadors secundaris. Uns altres d'ells són Quaker State, Haas Automation, GMAC, Bosch Spark Plugs, i Geòrgia-Pacific/Sparkle. Gordon, juntament amb Rick Hendrick, són els co-propietaris del #48 Chevrolet afavorit per Lowe's i conduït per Jimmie Johnson, qui va guanyar el campionat de la NASCAR Cup Series tant en l'any 2006 com en el 2007, 2008 i 2009.

## Enllaços externs

* Pàgina Web oficial de Jeff Gordon
* Pàgina Web oficial de l'Equip
# Les Sœurs Hamlet

Les Sœurs Hamlet és una pel·lícula francesa dirigida per Abdelkrim Bahloul, rodada el 1996 i estrenada el 1998.

## Argument

Dues germanes adolescents d'origen algerià, Sonia i Karine Hamlet, que viuen amb la seva mare divorciada, surten de marxa nocturna per primer cop a una discoteca de París amb el seu amic Thomas. Aquest s'hi indisposa i ha d'anar a l'hospital, deixant penjades enmig de la ciutat a les dues germanes, que han begut massa per poder conduir. Allel, un algerià madur, s'ofereix a portar-les cap a casa. D'antuvi acepten amb malfiança, però al cap d'unes horesa aquest home els servirà com al referent patern que els manca.

## Repartiment

* Emilie Altmayer : Sonia
* Bérénice Bejo : Karine
* Mouloud Tadjer : Allel
* Colette Nucci : Mare
* Fabrice Centeno : Thomas
* Gad Elmaleh: Malo
* Boris Terral : Kriss
* Daniel Romand: empleat de PTT
* Paul Baïxas: Veí
* Élisabeth Commelin: Restauradora
* Catherine Andrea: Bogeria
* Séverine Automanelli: Prostituta rossa
* Yannick Bontoux: sindicalista de telecomunicacions
* Alexandre Caignet: Gorila de caixa
* Thierry Chiffe: gerent de caixa
* Nicolas Corsini: Home jove
* Pascal D'Amato: coixejant
* Suzanne Drouet: La infermera
* Philippe Duigenen: El Pare
* Marion Dumas: Noia accidentada
* Mary Einkeleburg: la nord-americana
* Frédérique Farina: Infermera
* Philippe Ferrand: Director de Telecomunicacions
* Sonia Foret: Els telèfons de la nena
* Gilles Gleizes: gerent de la sala de telecomunicacions
* Bourlem Guerdjou: Servidor
* Michèle Harfaut: La Mare
* Gilles Lellouche: Caixa del servidor
* Charles Maquignon: hospital Le Forcené
* Olivier Mare: Servidor
* Abdellah Ouahabi: propietari del pub
* Déborah Perret: La Mestressa
* Antoine Ruello: El client del taxi
* Juliette Steimer: Clienta de la caixa
* Anne Stoetzel: Dona jove
* Martine Vanderberghe: Cathy

## Reconeixements

Va formar part de la secció oficial de la XVII edició de la Mostra de València de 1996 representant Algèria, en la que va guanyar la Palmera d'or a la millor pel·lícula.}

## Referències

* ↑ Les Sœurs Hamlet a cinema-françois
* ↑ Les autres films. Les Soeurs Hamlet de Abdelkrim Bahloul, Broken Silence de Wolfgang Panzer, l'Invitée de l'hiver d'Alan Rickman, Chronique d'un amour d'Antonioni., Liberátion, 18 de febrer de 1998
* ↑ Les Sœurs Hamlet
* ↑ Una película argelina gana la Palmera de Oro de la Mostra de Valencia, La Vanguardia, 18 d'octubre de 1996
* ↑ El filme argelino «Las hermanas Hamlet», Palmera de Oro, ABC, 18 de setembre de 1996

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Ptolemeu (somatofílac)

Ptolemeu (en grec antic Πτολεμαῖος) fou un oficial de l'exèrcit de Macedònia.
Era un dels oficials seleccionats per ser somatofílac (guàrdia personal del rei) i va trobar la mort durant el setge d'Halicarnàs l'any 334 aC. El va substituir en el càrrec Hefestió de Pel·la. Alguns historiadors consideren que és possible que fos fill de Filip, un alt oficial macedoni però aquesta circumstància correspondria a Ptolemeu de Cària.

## Referències

* ↑ 3.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 565
# Cristall biaxial

Els cristalls biaxials són aquells que tenen dos eixos òptics, fet que els diferencia dels cristalls uniaxials. Els cristalls biaxials pertànyen a les simetries ròmbica, monoclínica o triclínica. Els cristalls biaxials presenten tres índex de refracció principals, en els quals l'eix òptic de cadascun correspon a cada eix cristal·lografic. D'aquests índexs de refracció n'hi ha dos que constitueixen els extrems i un intermedi:
* L'índex refractiu menor es representa per la lletra α (o X).
* L'índex refractiu intermedi es representa per la lletra β (o Y).
* L'índex refractiu major es representa per la lletra γ (o Z).
Tots els minerals biaxials presenten simetria òptica equivalent a 2/m2/m2/m, però en cadascun dels sistemes cristal·lins, les direccions òptiques (o índexs) presenten correspondències diferents amb les direccions cristal·logràfiques (o eixos cristal·lografics):
* En els cristalls ortoròmbics les direccions òptiques corresponen als eixos cristal·lografics.
* En els cristalls monoclínics una de les direccions és paral·lela a l'eix cristal·logràfic b, mentre que les dues restants no són coincidents amb cap altra direcció cristal·logràfica.
* En els cristalls triclinics, cap de les direccions òptiques o índexs coincideixen amb els eixos cristal·lografics, tot i que en casos molt rars un dels índexs pot coincidir amb un dels eixos.

## Referències

* 1 2 3 «Biaxial Minerals» (en anglès). Tulane University.
* ↑ «biaxial». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 23 juny 2019].
* ↑ Diccionari de geologia. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1997. ISBN 8441227934.
* ↑ «Optical crystallography» (en anglès). Enciclopèdia Britànica. [Consulta: 23 juny 2019].
# Axel Hervelle

Axel Marie Hervelle (Lieja,12 de maig de 1983) és un jugador de bàsquet belga ja retirat.Jugava en la posició d'aler-pivot. Tenia un bon joc sota l'anella i experiència a l'NBA encara que la seva presència hi va ser gairebé testimonial. Va disputar 14 temporades a l'ACB i 6 a la lliga belga.

## Carrera esportiva

Els seus equips han estat:
* RBC Verviers-Pepinster 2000-2004
* Reial Madrid 2004-2010
* Denver Nuggets 2005 (Triat el número 52 del draft)
* CB Bilbao Berri 2010-2018
* Spirou Charleroi 2018-2020
En el seu palmarès hi figura un subcampionat belga amb el RBC Verviers-Pepinster, dues lligues ACB i una Copa ULEB amb el Reial Madrid.

## Enllaços externs

* www.axelhervelle.be Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Sardinero, David. «El ala-pívot belga Axel Hervelle anuncia su retirada del baloncesto» (en castellà), 30-11-2020. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «Se va un ilustre de la ACB: Axel Hervelle cuelga la camiseta» (en castellà), 30-11-2020. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Eslava

Eslava és un municipi de Navarra, a la comarca de Sangüesa, dins la merindad de Sangüesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 196 | 184 | 178 | 172 | 169 | 165 | 164 | 158 | 158 | 154 | 147 |
| Fonts: Eslava i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Josep Sugrañes (músic)

Josep Sugrañes . Espanya, segle XIX. Compositor. Es conserven obres seves en còpies manuscrites de finals del s.XIX en la col·lecció particular de la família Monné, a Esparreguera (Barcelona), dins l'arxiu de la Societat Coral La Unió Manresana, de Manresa i a l'arxiu de la seu de Manresa.

## Obres

* Al calvario
* A mi dios

## Bibliografia

* Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana E. Casares (ed.) Madrid: SGAE, 1999
# Natz-Schabs

Natz-Schabs (italià Naz-Sciaves) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall d'Eisacktal. Comprèn les fraccions d'Aicha (Aica), Raas (Rasa) i Viums (Fiumes). L'any 2011 tenia 2.876 habitants. Limita amb els municipis de Brixen (Bressanone), Franzensfeste (Fortezza), Lüsen (Luson), Mühlbach (Rio di Pusteria), Rodeneck (Rodengo) i Vahrn (Varna).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 93,62% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 5,39% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,99% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004-2015 | Peter Gasser | SVP |
| 2015- | Andreas Unterkircher | Lista Civica Naz-Sciaves |