OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre de Registres Brønnøysund

El Centre de Registres Brønnøysund (en noruec bokmål: Brønnøysundregistrene, oficialment Registerenheten i Brønnøysund; en noruec nynorsk: Brønnøysundregistra) és una agència governamental noruega que s'encarrega de la gestió de nombrosos registres públics per a Noruega, i els sistemes governamentals d'intercanvi digital d'informació. L'agència es responsabilitza del desenvolupament i funcionament d'Altinn, un portal nacional per a la comunicació digital entre l'Estat, les empreses i la població. L'agència també manté el repositori noruec de metadades SERES i ELMER, un estàndard per al disseny de formularis web. El registre deu el seu nom a la ciutat de Brønnøysund, a Nordland, indret on està situat.
La majoria dels registres estan relacionats amb el comerç, tot i així també duu a terme un bon nombre de registres personals. El registre és part del Registre Europeu d'Empreses (EBR) i és dirigit per Erik Fossum. El registre és propietat del Ministeri de Comerç i Indústria de Noruega.

## Registres

* Registre d'entitats
* Registre d'empreses de negocis
* Registre de directors desqualificats
* Registre d'empreses europees
* Registre EMAS
* Registre de loteria
* Registre de comptes anuals
* Registre d'obligacions d'informació d'empreses
* Registre de béns mobles hipotecats
* Registre de fallides
* Registre de capítols matrimonials
* Registre d'amnistia de deute privat
* Registre de partits polítics
* Oficina nacional de recaptació
* Registre noruec de caçadors
* Registre d'exclusió de la comercialització central
* Registre voluntari de professionals complementaris

## Referències

* ↑ Brønnøysundregistrenes ledelse (noruec)
* ↑ Antall ansatte i Brønnøysundregistrene (noruec)
* ↑ Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret (noruec)
* ↑ Seres II prosjektet Arxivat 2013-10-06 a Wayback Machine. (noruec)
* ↑ ELMER nettsted Arxivat 2013-08-18 a Wayback Machine. (noruec)

## Enllaços externs

* Centre de Registres Brønnøysund - Lloc web oficial (noruec) (anglès)
# Chiloglanis occidentalis

Chiloglanis occidentalis és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 6,2 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: Guinea, Mali, Costa d'Ivori, Sierra Leone i Ghana.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peters W. (C. H.) 1868. Ueber eine von dem Baron Carl von der Decken entdeckte neue Gattung von Welsen, "Chiloglanis deckenii", und einige andere Süsswasserfische aus Ostafrika. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1868. 598-602.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Chiloglanis occidentalis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Cheng Yen

Cheng Yen (xinès simplificat: 证严法师; xinès tradicional: 證嚴法師; pinyin: Zhèngyán Fǎshī) (Taitxung, Taiwan, 11 de maig de 1937) és un bhikkhunī, monja budista, professora i filàntropa taiwanesa. L'any 1966, Cheng Yen va fundar la Fundació Buddhist Compassion Relief Tzu Chi1; generalment anomenat Tzu Chi. El seu lema és "educar els rics i salvar els pobres". Intervé en l'ajuda internacional en resposta a desastres naturals, protecció del medi ambient, etc.
Coneguda sovint a Occident com la "Mare Teresa d'Àsia", Cheng Yen va néixer a Taiwan durant l'ocupació japonesa. Va desenvolupar un interès pel budisme quan era una dona jove, ordenant-se monja budista el 1963, sota el conegut defensor del budisme humanista, el mestre Yin Shun. Després d'una reunió amb una dona pobra que va tenir un avortament involuntari i una conversa amb monges catòliques romanes que van parlar de les diferents obres benèfiques de l'Església Catòlica, Cheng Yen va fundar la Fundació Tzu Chi el 1966 com a organització humanitària budista. L'organització va començar com un grup de trenta mestresses de casa que estalviaven diners per a famílies necessitades. Tzu Chi va créixer gradualment en popularitat i va ampliar els seus serveis amb el temps per incloure treballs mèdics, ambientals i d'ajuda en desastres, convertint-se en una de les organitzacions humanitàries més grans del món i la més gran organització budista de Taiwan.
Cheng Yen és considerada una de les figures més influents en el desenvolupament del budisme taiwanès modern. A Taiwan, és coneguda popularment com un dels "Quatre Reis Celestials" del budisme taiwanès, juntament amb els seus contemporanis Sheng-yen de la Muntanya del Tambor del Dharma, Hsing Yun de Fo Guang Shan i Wei Chueh de Chung Tai Shan.

## Reconeixements

L'any 2007 l'associació Niwano Peace Foundation li atorgà el premi Niwano de la Pau. L'any 2011 va ser catalogada com una de les 100 persones més influents del món d'aquell any per la revista Time.

## Referències

* 1 2 «Biography of Dharma Master Cheng Yen». Buddhist Tzu Chi Foundation. [Consulta: 1r febrer 2023].
* 1 2 «Life of the “Mother Teresa of Asia”. Dharma Master Cheng Yen». Olbios [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Tzu Chi founder makes BBC's 100 most influential women list». Focus Taiwan, 12-08-2022 [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «La Maestra Cheng Yen recibe el Premio Niwano de la Paz». El Economista, 10-05--2007 [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ Abdoolcarim, Zoher «The 2011 TIME 100: Dharma Master Cheng Yen, Spiritual Leader». Time, 21-04-2011 [Consulta: 1r febrer 2023].

## Bibliografia

* Huang, C. Julia. Charisma and Compassion: Cheng Yen and the Buddhist Tzu Chi Movement Per. Cambridge, London: Hardward University Press, 2009.
# Chartreuse

«Chartreuse» té aquests significats:
* Chartreuse (muntanya), massís de muntanyes dels Prealps francesos entre l'Isère i la Savoia (departament)
* Chartreuse (licor), licor fet pels monjos cartoixans del monestir de la Chartreuse, al massís del mateix nom
* Chartreuse (color), color que rep el seu nom per la semblança que té amb el del licor Chartreuse
# Clash of the Choirs

Clash of the Choirs va ser un concurs que es va emetre els dimecres a les 22.15 a la cadena de televisió espanyola Cuatro al gener del 2008, a ell, 5 cantants competien entre si dirigint un cor format per 20 cantants amateurs triats per ells mateixos a la ciutat que havien escollit.
# Clasine Neuman

Clasina Carolina Frederica (Clasine) Neuman (Amsterdam, 10 de febrer de 1851 - La Haia, 2 de novembre de 1908) va ser una pintora i dibuixant holandesa.

## Biografia

Neuman va néixer a Bloemgracht com a filla del pintor Johan Heinrich Neuman i Aletta Catharina Petronella Elisabeth Theunisz. Va aprendre els fonaments bàsics de l'ofici del seu pare i es va educar a la Rijksnormaalschool voor Teekenonderwijzers (Escola Normal d' Estat per als professors de signes) d'Amsterdam. Va pintar i dibuixar natures mortes, escenes de gènere i retrats, inclòs un del seu pare.
Neuman va viure i treballar a Amsterdam fins que es va traslladar a La Haia el 1891. Va ser membre d'Arti et Amicitiae a la Genootschap Kunstliefde. En tres ocasions no va passar la votació de Pulchri Studio i el seu pare va escriure una carta enutjada al consell a principis de 1895, suggerint que els homes podrien tenir por de la competència femenina. No va servir de res.
Va exposar en diverses ocasions al Levende Meesters i a la Nationale Tentoonstelling van Vrouwenarbeid 1898 (Exposició Nacional del Treball de Dones del 1898). El 1901 va obtenir el segon lloc en una exposició d'art a París. Igualment, va exposar com a mínim dues vegades a Barcelona, a la IV Exposició de Belles Arts i Indústries Artístiques del 1898, on va participar amb l'oli Camperola holandesa, i a l'Exposició d'art del 1918, totes dues presentades al Palau de Belles Arts.
La pintora va morir el 1908, als 57 anys. Un any després, l'obra que li quedava al seu estudi va ser subhastada a la Haagse Kunstkring.
La seva obra està inclosa en les col·leccions del Stedelijk Museum d'Amsterdam, del Universiteitsmuseum d'Utrecht, del Gemeentemuseum Den Haag i del Museu Frans Hals.

## Pintures (selecció)

* Rokende visser (Pescador fumant)
* Stilleven van exotische vruchten (Natura morta de fruites exòtiques)
* Wilde rozen in een gevlochten mand (Roses salvatges en un cistell trenat)
* Portret van een man (Retrat d'un home)
* Onbekende vrouw (Dona desconeguda)
* Onbekende vrouw (Dona desconeguda)

## Referències

* ↑ Scheen, P.A. (1969) Lexicon Nederlandse Beeldende Kunstenaars 1750-1950. 's-Gravenhage: Kunsthandel Pieter A. Scheen N.V. Deel M-Z, p. 100.
* 1 2 Klarenbeek, H. (2012) Penseelprinsessen & broodschilderessen: vrouwen in de beeldende kunst 1808-1913. Bussum: Uitgeverij Thoth. p. 145.
* ↑ Cuarta exposición de Bellas Artes e Industrias Artísticas (en castellà). Barcelona: Imp. de Henrich, 1898, p. 114, cat. 666.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica, LI, 2002, p. 74 i 112. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ Grrr.nl. «Johan Heinrich Neuman (kunstschilder, 1819-1898) - Clasine Neuman» (en anglès). Stedelijk Museum. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ «Gilles van Overbeek de Meijer» (en neerlandès). Universiteitsmuseum Utrecht. [Consulta: 26 febrer 2021].
# Christian Abbiati

Christian Abbiati (Abbiategrasso, Milà, Itàlia, 8 de juliol de 1977) és un exfutbolista italià que jugava com a porter. Va destacar a les files de l'AC Milà.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera futbolística als 13 anys. La temporada 1991 - 1992 va estar en l'equip filial Trezzano, la següent temporada en l'Assago, i a continuació en el Corsico. Jugaria en l'Monza del 94 al 98, havent estant cedit un any en el Borgosesia. En l'estiu de 1998, seria traspassat a l'AC Milà, el debut del qual en la Serie A italiana seria en el minut 92' substituint a Sebastiano Rossi.
No obstant això, seria el porter titular de l'AC Milà durant 4 anys fins a l'arribada a aquest del porter brasiler Dida.
En el 2005 és cedit a la Juventus FC com substitut temporal de Gianluigi Buffon, que havia sofert una lesió. A la volta d'aquest de la seva lesió, Abbiati ja no calia i va anar novament cedit al Torino en la temporada 2006 - 2007.
En l'estiu del 2007, és per tercera vegada cedit, aquesta vegada a l'Atlètic de Madrid.

### Internacional

Ha estat internacional amb la selecció italiana. Ha estat convocat de porter de la selecció italiana sub-21 en dues ocasions, i de la selecció absoluta en 2003 i 2006.

## Palmarès
### Campionats estatals

| Títol | Club | País | Any |
| Serie A | AC Milà | Itàlia | 1998 - 1999 |
| Copa italiana | AC Milà | Itàlia | 2002 - 2003 |
| Serie A | AC Milà | Itàlia | 2003-04 |
| Supercopa italiana | AC Milà | Itàlia | 2004 |
| Serie A | AC Milà | Itàlia | 2010-11 |
| Supercopa italiana | AC Milà | Itàlia | 2011 |

### Copes internacionals

| Títol | Club (*) | País | Any |
| Eurocopa sub-21 | Itàlia sub-21 | Itàlia | 2000 |
| Lliga de Campions de la UEFA | AC Milà | Itàlia | 2003 - 2004 |
| Supercopa d'Europa | AC Milà | Itàlia | 2003-04 |
(*) Incloent la selecció

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial d'Abbiati (italià)
* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2010-01-27 a Wayback Machine. (alemany)
Christian Abbiati amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2000
1 Abbiati •
2 Ferrara •
3 P. Maldini •
4 Albertini •
5 Cannavaro •
6 Negro •
7 Di Livio •
8 Conte •
9 Inzaghi •
10 Del Piero •
11 Pessotto •
12 Toldo •
13 Nesta •
14 Di Biagio •
15 Iuliano •
16 Ambrosini •
17 Zambrotta •
18 Fiore •
19 Montella •
20 Totti •
21 Delvecchio •
22 Antonioli •
Entrenador: Zoff
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2002
1 Buffon •
2 Panucci •
3 Maldini •
4 Coco •
5 Cannavaro •
6 Zanetti •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Inzaghi •
10 Totti •
11 Doni •
12 Abbiati •
13 Nesta •
14 Di Biagio •
15 Iuliano •
16 Di Livio •
17 Tommasi •
18 Delvecchio •
19 Zambrotta •
20 Montella •
21 Vieri •
22 Toldo •
23 Materazzi •
Entrenador: Trapattoni :
# Christian Aguilera

Christian Aguilera (Barcelona, 18 de desembre de 1967) Va viure gran part de la seva vida a l'Hospitalet de Llobregat, és un escriptor i crític de cinema català.

## Publicacions

* Los actores de los Oscar (1927-2003) L'Hospitalet de Llobregat: 2001, 1999.
* La generación de la televisión: la conciencia liberal del cine americano. Barcelona: 2001, 2000.
* Milos Forman. El cineasta del inconformismo. Cordoba: Berenice, 2006.
* Joseph L. Mankiewicz. Un renacentista en Hollywood . Madrid: T & B, 2009.
* Neil Young: una leyenda desconocida. Madrid: T & B, 2009.
* El Enigma Haldane. Barcelona: Eci, 2011.
* Historia del rock sinfónico. Un viaje por el mundo de las bandas británicas. Madrid: T & B editors, 2012.
* Historia del cine británico. Barcelona: T & B editors, 2013
* Jerry Goldsmith: música para un camaleón. Madrid: T & B editors, 2014.
* Neil Young: una leyenda desconocida: 50th de la música del genio canadiense (1965 -2015). Madrid: T&B, 2015.
* Grau, Sergi. Barbara Stanwyck: una gran señora de Hollywood. Madrid: T&B, 2015.
* Historia del rock sinfónico: Pink Floyd, Genesis, Marillion, Camel, Yes, King Crimson... Madrid: T&B, 2016.
* Historia del neo rock progresivo (1982-2016). Madrid: T&B, 2016.
* El Mundo de la ciencia: 50 películas esenciales. Barcelona: UOC, 2017.
* Bernard Herrmann: cumbres borrascosas. [Madrid]: T&B, 2017.

## Referències

* ↑ Aguilera, Christian. «Christian Aguilera: Neil Young. Una leyenda desconocida (T&B Editores, 2009)». [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ varios, EDICIONES EL PAIS, S.L.,EL PAÍS, «Neil Young, una leyenda desconocida». La Ruta Norteamericana.
* ↑ «Noticia L'Hospitalet - lhdigital.cat». [Consulta: 2 juliol 2018].
# Christa Schröder

Christa Schroeder (nascuda Emilie Christine Schroeder, 19 de març de 1908 - 18 de juny de 1984) va ser una de les secretàries personals del dictador nazi Adolf Hitler abans i durant la Segona Guerra Mundial.

## Biografia

Va néixer a la petita ciutat de Hannoversch Münden i es va traslladar a Nagold després que els seus pares van morir. Allà va treballar per un advocat entre el 1929 i 1930.

### Carrera nazi

Després de deixar Nagold per Múnic, Schroeder va treballar com a mecanògrafa al Oberst SA-Führung. Allà va conèixer Hitler a principis de 1933, quan acabava de ser nomenat canceller. Ell es va quedar captivat per Schroeder i la va contractar aquell mateix any. Ella va ser la seva secretaria fins al seu suïcidi l'abril de 1945.
Schroeder va viure a la Wolfsschanze, prop de Rastenburg, on Hitler i altres membres del seu personal vivien. El seu llibre on relata el seu servei com secretària de Hitler (Er war mein Chef, cat. "Era el meu cap") és una important font primària en l'estudi dels anys nazis.

### La vida després de la guerra

Després de la guerra, Schroeder va ser interrogada el 1945 pels francesos. Aquest interrogatori i entrevistes més endavant el 1948 van servir de base per al primer llibre publicat sobre Hitler després de la Segona Guerra Mundial el 1949, Hitler privat (Hitler en privat). Una traducció a l'anglès del llibre de Schroeder Er war mein Chef' que es va publicar el 2009 sota el títol He Was My Chief: The Memoirs of Adolf Hitler's Secretary (Era el meu cap: Les memòries de la secretària d'Adolf Hitler) (Frontline Books, Londres). El llibre inclou la introducció d'Anton Joachimsthal de l'edició original en alemany del llibre i una nova introducció de Roger Moorhouse. El llibre va ser publicat a la revista The Sunday Telegraph Seven, la revista The Week i el diari New York Post. Schroeder va morir el 1984 a Múnic.
# Club Deportiu Adrianenc

El Club Deportiu Adrianenc, també conegut com a Club Deportivo Adrianense, és un club de futbol català de la ciutat de Sant Adrià de Besòs, al Barcelonès.
L'Adrianenc és un club històric del futbol català. Va ser fundat l'any 1922 com a FC Adrianenc o CD Adrianenc, segons les denominacions de l'època. Després de la Guerra Civil s'imposà la denominació CD Adrianense. Visqué els seus millors anys a les acaballes de la dècada dels 1950 on arribà a jugar quatre temporades a Tercera Divisió. L'any 2007 es fusionà amb la PB Olivella, mantenint el nom original del club.
El club ja jugat quatre temporades a Tercera Divisió:
* 1956-57: 3a Divisió 9è
* 1957-58: 3a Divisió 18è
* 1958-59: 3a Divisió 15è
* 1960-61: 3a Divisió 15è

## Referències

* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/2009/04/07/pagina-22/1137380/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1984/08/02/pagina-36/1168793/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1980/07/17/pagina-26/1185001/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1926/11/10/pagina-3/611123/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1926/11/10/pagina-3/619108/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1926/11/10/pagina-2/626416/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1936/06/22/pagina-1/617353/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1929/11/13/pagina-1/610734/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/2007/07/17/pagina-23/890703/pdf.html

## Enllaços externs

* Bloc del club
# Circobotys

Circobotys és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Circobotys arrogantalis (Tams in Caradja, 1927)
* Circobotys aurealis (Leech, 1889)
* Circobotys brevivittalis (Hampson, 1996)
* Circobotys cryptica Munroe & Mutuura, 1969
* Circobotys elegans Munroe & Mutuura, 1969
* Circobotys elongata Munroe & Mutuura, 1969
* Circobotys flaviciliata (Hampson, 1910)
* Circobotys heterogenalis (Bremer, 1864)
* Circobotys limbata Moore, 1888
* Circobotys malaisei Munroe & Mutuura, 1970
* Circobotys nigrescens (Moore, 1888)
* Circobotys nycterina Butler, 1879
* Circobotys occultilinea (Walker, 1863)
* Circobotys plebeia Munroe & Mutuura, 1969
* Circobotys sinisalis (Walker, 1859)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# Circuit del Nord

El Circuit del Nord (en euskera Iparraldeko Zirkuitua, en castellà Circuito del Norte) és una competició ciclista per etapes que es disputà a Euskadi i voltants entre 1939 i 1945. La cursa era organitzada per la Sociedad Ciclista Bilbaína.
La cursa serví per suplir la desaparició de la Volta al País Basc en finalitzar la Guerra Civil espanyola. Les dificultats econòmiques de l'època van fer que sols es disputessin 5 edicions i que el 1943 i 1944 fos suplerta pel Gran Premi Ajuntament de Bilbao, una cursa amb menys etapes i pressupost que el Circuit del Nord.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1939 | Marià Cañardo | Federico Ezquerra | Fermín Trueba |
| 1940 | Federico Ezquerra | Delio Rodríguez | Antonio Andrés Sancho |
| 1941 | Fermín Trueba | Jesús Dermit | Antonio Andrés Sancho |
| 1942 | Federico Ezquerra | Martín Mancísidor | Fermín Trueba |
| 1945 | Miquel Gual | Gottfried Weilenmann | Julián Berrendero |

## Referències

* 1 2 «Circuito del Norte (Esp) - Ex.». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «SOCIEDAD CICLISTA BILBAÍNA - Auñamendi Eusko Entziklopedia» (en castellà). [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «Volta Catalunya 1942: Ezquerra fa justícia en el comiat de Cañardo», 04-01-2020. [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «kutxateka». [Consulta: 21 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# Cisteller d'Arequipa

El cisteller d'Arequipa (Asthenes arequipae) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Zones àrides obertes amb arbusts, a prop de l'aigua del sud-oest de Perú, oest de Bolívia i nord de Xile.

## Taxonomia

Ha estat considerat coespecífic del cisteller d'Orbigny (A. dorbignyi), però avui es consideren espècies diferents.

## Referències

* ↑ «Cisteller d'Arequipa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
* ↑ RS Ridgely et G Tudor. 1994. The Birds of South America, Volum 2. University of Texas Press, Austin.
# Coll d'Ases

El Coll d'Ases és una collada situada a 867,2 m d'altitud, a cavall dels termes municipals de Granera, al Moianès, i Gallifa, de la comarca del Vallès Occidental.
Està situat al sud-est del poble de Granera, a la part central de la Carena de Coll d'Ases. És a migdia de Salvatges i al sud-sud-oest del Casalot de Coll d'Ases.

## Enllaços externs

* El Coll d'Ases a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Club Bàsquet Pardinyes

El Club Bàsquet Pardinyes és un equip de bàsquet català amb seu al barri lleidatà de Pardinyes que juga a la Lliga LEB Plata.

## Història

Fundat l'any 1966, el CB Pardinyes va començar a jugar a lligues provincials. El 2013 el club va ascendir a la Lliga EBA després d'aconseguir cinc ascensos consecutius en sis anys.
L'any 2017 l'equip va arribar als play-off d'ascens però no va reeixir en la fase final, tot i que dues temporades després, el el CB Pardinyes completaria la millor actuació de la lliga aconseguint així l'ascens a la LEB Plata el 18 de maig de 2019 i essent nomenat campió de la Lliga EBA.

## Referències

* ↑ «Telenotícies - El Club Bàsquet Pardinyes compleix 50 anys amb el primer equip destacant a la lliga EBA - 3Cat». CCMA. [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ «El CB Pardinyes presenta els 16 equips». Segre, 02-12-2023. [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ «El Pardinyes fa història amb l’ascens a la LEB Plata». L'Esportiu, 18-05-2019.
# Clara (cràter)

Clara és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 3,2 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim llatí, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Clara». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
Viccionari
# Cleopatra (pel·lícula de 1934)

Cleopatra és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Cecil B. Demille, estrenada el 1934.

## Argument

Aquesta pel·lícula posa l'accent sobre la vida amorosa de Cleòpatra, que va estimar en principi Juli Cèsar, després Marc Antoni. Es va suïcidar després de la conquesta d'Egipte per Octavi.

## Repartiment

* Claudette Colbert: Cleòpatra
* Warren William: Juli Cesar
* Henry Wilcoxon: Marc Antoni
* Gertrude Michael: Calpurnia
* Joseph Schildkraut: Herodes
* Ian Keith: Octavi
* Charles Aubrey Smith: Enobardus
* Arthur Hohl: Brutus
* Robert Warwick: General Achillas
* Harry Beresford: L'endeví
* William Farnum: Lepidus
* Lionel Belmore: Fidius
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* John Carradine: Un oficial romà
* David Niven: Un esclau

## Al voltant de la pel·lícula

Aquesta pel·lícula ha estat nominada als Oscars de l'any 1934, però els cinc Oscars més importants van anar per la pel·lícula "Va succeir una nit" de Frank Capra, amb Claudette Colbert com a actriu principal igualment. Clint Eastwood fa referència a aquesta cerimònia a L'intercanvi.
Vistosa, espectacular i per moments, delirant recreació d'aquesta atractiva i gastada pàgina de la història, interpretada per nombrosos escriptors, poetes i artistes de tota mena. En aquesta ocasió partim d'una demencial elecció d'intèrprets, uns decorats i un vestuari dignes de De Mille i una posada en escena que involuntàriament ens ofereix alguns moments francament divertits. En resum un dels treballs menys polits de l'autor de "Samsó i Dalila", però en qualsevol cas, un impagable entreteniment.

## Premis i nominacions
### Premis

* Oscar a la millor fotografia 1935 per Victor Milner

### Nominacions

* Oscar a la millor pel·lícula
* Oscar a la millor edició de so per Franklin Hansen (director de so del Paramount Studio Sound Department)

## Referències

* ↑ Calderon, pàg. 107

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Coll de Colls

El Coll de Colls és una collada situada a 1.987,2 metres d'altitud del terme municipals de Conca de Dalt (antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà, a l'àmbit de l'antic poble de Perauba.
Es troba a l'enllaç de la Serra de Planell Ras amb la Serra de Boumort, a prop i al sud-oest del Cap de Boumort i al nord-est del Coll de Planell Ras.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació