OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hudson (Ohio)

Hudson és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2008 estimate tenia 23.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hudson tenia 22.439 habitants, 7.357 habitatges, i 6.349 famílies. La densitat de població era de 338,6 habitants per km².
Dels 7.357 habitatges en un 49,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,7% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 13,7% no eren unitats familiars. En el 12,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 99.156 $ i la renda mediana per família de 107.612 $. Els homes tenien una renda mediana de 87.169 $ mentre que les dones 38.226 $. La renda per capita de la població era de 40.915 $. Aproximadament l'1,3% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Heisdorf

Heisdorf (en luxemburguès: Heeschdrëf) és una vila de la comuna de Steinsel del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 6,4 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Vegeu també

* Castell d'Heisdorf

## Referències

* ↑ «Heisdorf». [Consulta: 23 setembre 2015].
# BIS (discogràfica)

BIS és un segell discogràfic suec, fundat l'any 1973 per Robert von Bahr. L'objectiu inicial era omplir els buits existents en les gravacions de diferents tipus de músiques, amb una especial atenció a la música clàssica, incloent-hi tots els repertoris des de l'Edat mitjana fins als contemporanis. Una altra característica del segell és l'elevada qualitat del so obtingut en les seves gravacions, reconeguda pels melòmans més exigents.
El seu catàleg conté més de 1700 títols entre els que mereixen destacar l'obra completa del compositor finès Jean Sibelius, amb 68 discos; altres compositors nòrdics presents en el seu catàleg són Kalevi Aho, Chrsitian Lindberg, Geirr Tveitt, o Jón Leifs, entre d'altres. Cal destacar, també, la integral de les cantates de Johann Sebastian Bach, interpretades pel Bach Collegium Japan sota la direcció de Masaaki Suzuki, iniciat el 1995.

## Referències

* ↑ Flegler, J. (en anglès) Fanfare, vol.19, 1995.
* ↑ Web oficial
* ↑ (en anglès) Digital Audio and Compact Disc Review. WGE Pub., Vol. 4, 1987, pàg. 32 [Consulta: 24 maig 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Kevin Saunderson

Kevin Saunderson (Brooklyn, 5 de setembre de 1964) Kevin Maurice Saunderson és un productor estatunidenc de música electrònica nascut a Brooklyn. A nou anys es va traslladar a Belleville, un suburbi de Detroit, on va assistir a la Belleville High School i es va fer amic de dos estudiants, Derrick May i Juan Atkins, i que, conjuntament els tres, són considerats els creadors de la música techno, més específicament del «Detroit techno».
Kevin Saunderson va començar la seva carrera com a punxadiscos desenvolupant noves habilitats que el van menar a la producció musical fins a crear el seu propi segell discogràfic, KMS Records. Ha publicat sota múltiples pseudònims, com ara Tronik House, Reese Project, Essar'ay i E-Dancer. El seu projecte més conegut és el grup de música house Inner City, amb la vocalista Paris Grey.

## Àlies

Kevin Saunderson ha publicat treballs discogràfics sota diversos àlies:
* 2 The Hard Way (amb Scott Kinchen)
* 3 Down (amb Anthony Pearson & Donna Black)
* E-Dancer
* Esser'ay
* Inner City (originàriament Inter City)
* Kaos (amb Ann Saunderson)
* Keynotes
* Kreem (amb Juan Atkins)
* KS Experience
* Reese
* Reese & Santonio
* The Reese Project (amb Ann Saunderson, Michael Nanton & Rachel Kapp)
* Tranzistor (amb Arthur Forest)
* Tronikhouse
* The Elevator
* The Bad Boys (amb Arthur Forest)
* Unreleased Project (amb Ann Saunderson, Dennis White, DJ Tone & Shanna Jackson)
* X-Ray (amb Derrick May & Juan Atkins)

## Discografia

* Big Fun (Ten Records)
* Good Life (Ten Records)
* Bounce Your Body To The Box (Kool Kat Music)
* The Groove That Won't Stop (KMS Records)
* The Sound (KMS Records)
* Network Retro #3 - Back 2 Back Classics (Network Records)
* Faces & Phases (Planet E)
* Powerbass (Sonic Groove)
* Elevator (KMS Records)
* Reese & Santonio - The Sound (Smoothe Mix) (1987)
* Reese & Santonio - Rock To The Beat (Kool Kat Records, 1988)
* Reese - Bassliine (Drive On/Virgin Music, 1991)
* E-Dancer - Velocity Funk / World Of Deep (1997)
* E-Dancer - Heavenly (Planet E, 1998)

## Referències

* ↑ «LIVE: Life Fest», 21-11-2001. Arxivat de l'original el 2001-11-21. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Kevin Saunderson» (en castellà). [Consulta: 12 setembre 2020].
# Sibil·la de Caixans

Sibil·la de Caixans (? - Sarrià, Barcelona, 25 de desembre de 1376) fou la tercera abadessa de Santa Maria de Pedralbes. Exercí com a tal des del 25 de maig de 1364 –succeint en el càrrec Francesca Saportella– fins al 25 de desembre de 1376, moment de la seva mort.
Era novícia del convent de Sant Anton i Santa Clara de Barcelona quan es va fundar el monestir de Pedralbes i, malgrat que no figura en el grup de monges inicial, possiblement degué anar aviat a Pedralbes, per tal com el llibre de defuncions l'esmenta com a pobladora.
Com a abadessa, fou de fet la primera amb poder real, ja que fins a aquell moment les seves predecessores havien estat controlades per Elisenda de Montcada, que manava i dirigia el convent des del palauet veí. Poc abans de morir la reina, Sibil·la de Caixans va començar un inventari complet de tot el que posseïa la comunitat: els béns mobles del monestir i les rendes que rebia.
Durant el seu abadiat va decorar l'interior de l'església i el claustre i, entre altres coses, va manar construir el retaule de l'altar major, que pintaren Pere Serra i Jaume Serra, i el panteó de la reina. D'altra banda, l'any 1373, donà el producte de la venda d'un alou per restaurar l'església de Sant Vicenç de Sarriá, que amenaçava ruïna.

## Referències

* 1 2 Julio Giménez, Teresa. Catalanes del IX al XIX. Vic: Eumo, 2010, p. 44. ISBN 978-84-9766-383-0.
* 1 2 de Anzizu, Sor Eulàlia. Fulles històriques de Santa Maria de Pedralbes. Barcelona-Sarrià: Estampa de F. Xavier Altés, 1897, p. Capítol 5.
* ↑ Castellano-Tresserra, Anna «El projecte fundacional del monestir de Santa Maria de Pedralbes i el palau de la reina Elisenda de Montcada a través de dos inventaris del 1364». Anuario de Estudios Medievales, 44, 1, 30-06-2014, pàg. 103–139. DOI: 10.3989/aem.2014.44.1.04. ISSN: 1988-4230.
* ↑ «Inventari monestir», 03-09-2019. [Consulta: 13 desembre 2020].
# Georgette Faraboni

Georgette1 Faraboni (estat civil desconegut) va ser una ballarina i actriu francesa dels anys 1910 i 1920.

## Biografia

Pràcticament no sabem res de Georgette Faraboni excepte que també va actuar en espectacles de dansa clàssica i acrobàtica amb Pierino Faraboni, un ballarí de Milà que la premsa de l'època qualificava de Nijinsky italià.
No es coneixen exactament els vincles familiars entre i Pierino Faraboni. El mateix passa amb el ballarí i coreògraf italià Oreste Faraboni (1876-1955) actiu en la mateixa època.
La parella de ballarins va actuar fins al 1925. El 1926, Georgette Faraboni va obrir un restaurant, Le Florida, a Caup d'Alh. Pierino Faraboni continuarà pujant a l'escenari en solitari almenys fins al 1943.

## Filmografia

* 1910 : Le Mauvais Hôte de Louis Feuillade
* 1910 : La Faute d'une autre de Louis Feuillade
* 1910 : Le Journal d'une orpheline de Louis Feuillade
* 1910 : L'Œuvre accomplie de Louis Feuillade
* 1910 : L'Enfant disgracié de Louis Feuillade
* 1915 : Le Blason de Louis Feuillade : l'Américaine
* 1916 : Les Vampires. Ép.8 : Le Maître de la foudre de Louis Feuillade : la danseuse vampire
* 1916 : Les Vampires. Ép.10 : Les Noces sanglantes de Louis Feuillade : la danseuse vampire
* 1916 : Têtes de femmes, femmes de tête de Jacques Feyder : la princesa Orazzi
* 1917 : Aubade à Sylvie, comèdia dramàtica en color de René Le Somptier : Lucy d'Orgniac
* 1918 : Tih Minh, film en 12 episodis de Louis Feuillade : la marquise Dolorès
* 1919 : Notturni d'Ubaldo Pittei

## Referències

* ↑ Prénom parfois orthographié Georgetta. La Rampe, 9 mars 1916, p. 2, disponible a Gallica
* ↑ Courrier des théâtres. Concerts et spectacles. Le Matin, 30 décembre 1919, p. 3, disponible a Gallica
* ↑ Les music-halls. Echos et informations. Le gala de la danse à l'Olympia. Comoedia, 2 décembre 1921, p. 2, disponible a Gallica
* ↑ Courrier des théâtres. Spectacles et concerts. Le Figaro, 2 septembre 1917, p. 4, disponible a Gallica
* ↑ Mlle Spinelly et le danseur Faraboni. La Rampe, 30 novembre 1919, p. 1, disponible a Gallica
* ↑ Article Faraboni. Dictionnaire de la danse, p. 35, éditions Larousse, Paris, 1999, disponible a Gallica
* ↑ «Monte Carlo (Special correspondence)». The New York Herald, 29-11-1926.
* ↑ «Palais des fêtes» (en francès) p. 2, 26-02-1943. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ Les cinéastes. Jacques Feyder. Cinéa, 15 mai 1926, p. 15, à disponible a Gallica
* ↑ Publicité à disponible a Gallica
* ↑ Cinéma. Tih Minh (Gaumont-Palace). Paris-Midi, 13 avril 1919, p. 2, à disponible a Gallica
# Hillegom

Hillegom és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 20.425 habitants repartits sobre una superfície de 13,48 km² (dels quals 0,57 km² corresponen a aigua). Limita amb Bloemendaal, Bennebroek (al nord), Haarlemmermeer (a l'est), Lisse (al sud), i Noordwijkerhout (a l'oest).

## Evolució de la població

* 1899: 5,361
* 1930: 10,812
* 1960: 14,789
* 1970: 16,963
* 1980: 17,937
* 1990: 19,885
* 2000: 20,664
* 2004: 20,588
* 2006: 20,317

## Ajuntament

* VVD 5 regidors
* CDA 4 regidors
* PvdA 3 regidors
* AHW (Fractie Van Andel, Heemskerk en De Wit) 3 regidors
* GroenLinks, 2 regidors
* BBH (Bevolkings Belangen Hillegom) 1 regidor
* Lijst Wil van Aken 1 regidor

## Enllaços externs

* www.hillegom.nl
# Enbata

Enbata fou un partit polític nacionalista basc fundat amb motiu de l'Aberri Eguna del 15 d'abril de 1963 per un grup de joves (Ximun Haran, Jean-Louis Davant, Michel Labeguerie, Jakes Abeberry i el sacerdot Piarres Lartzabal.
Enbata va ser el primer moviment abertzale d'Iparralde i va proposar inicialment la creació d'un departament basc dotat d'un estatut per a la llengua basca, i posteriorment una regió autònoma en l'Europa en construcció. Fou dissolt el 1974 d'acord amb Llei de 10 de gener de 1936 sobre grups de combat i milícies privades.
Segons Jon Etcheverry-Ainchart i Peio Etcheverry-Ainchart, Enbata va néixer "en un moment en l'idioma i la cultura basca són menyspreades pels mateixos bascos i cap reivindicació política no sembla alterar la capa imperforable gaullista, de manera que l'embrionària ETA al sud del Bidasoa no ha iniciat el pas de resistència armada a la dictadura franquista, de manera que els joves llops d'Enbata formulen un projecte per a molts incongruent: canviar de pàtria"."
Tot i que Enbata havia rebutjat la violència i s'havia distanciat d'ETA, el partit fou prohibit el 30 de gener de 1974 pel ministre de l'Interior Raymond Marcellin per suposats contactes amb l'organització armada ETA.

## Notes i referències

* ↑ galerna o vent de nord-oest en basc
* ↑ Le mouvement Enbata, Jon Etcheverry-Ainchart, Peio Etcheverry-Ainchart, Édition Elkar, 2013, 350 pages, ISBN 978-84-9027-058-5
# Aleksandr Averin

Aleksandr Dmítrievitx Averin (Александр Дмитриевич Аверин) (Bakú, 11 d'abril de 1954) va ser un ciclista soviètic d'origen azerbaidjanès. Competint com amateur va obtenir certes victòries de prestigi com la Volta a Iugoslàvia o la Cursa de la Pau.
És el pare del també ciclista Maksim Averin.

## Palmarès

* 1975
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
* 1976
** Campió de l'URSS en cursa per etapes (Volta a la Unió Soviètica)
** 1r a la Volta a Iugoslàvia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia
* 1977
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1978
** 1r a la Cursa de la Pau i vencedor de 3 etapes
** Vencedor de 3 etapes al Tour de l'Avenir
* 1979
** Campió de l'URSS en critèrium
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Cuba
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Iugoslàvia
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
** Vencedor de 3 etapes al Giro de les Regions
* 1980
** Vencedor de 2 etapes a la Milk Race
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Eslovàquia
* 1981
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Iugoslàvia
* 1982
** 1r a la Volta a Toledo i vencedor de 2 etapes

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pubàlgia

La pubàlgia, pubàlgia atlètica, hèrnia de l'esportista o hèrnia de l'esport, engonal de Gilmore o mal d'engonal, és el dolor de pubis. El terme es refereix a diversos processos patològics diferents que es localitzen al nivell del pubis.
* Pubàlgia de l'esportista: és una tendinitis d'algun dels nombrosos músculs abdominals que acaben en una làmina fibrosa (la línia alba, el recte major de l'abdomen, l'oblic major de l'abdomen...) o de la cuixa (adductor, abductor, ..) que s'introdueixen a la zona ilio-pubiana. Aquesta inflamació és deguda a una activació repetida i traumatitzant del tendó involucrat (en els futbolistes, per exemple, resulten freqüentment afectats els adductors).
* Osteïtis pubiana: afecció de la símfisi pubiana o inflamació (periosti en l'os) de la zona ilio-pubiana.
* Fractura de la zona ilio-pubiana després d'un cop directe o accident (en adults).

## Causes

Aquesta patologia pot ser deguda principalment a dos tipus de factors:
* Factors intrínsecs: tenen relació amb algunes característiques específiques de cada persona en relació a la seva anatomia. Entre aquests es troben:
* Músculs adductors del maluc Quan aquesta musculatura fa punt fix en el fèmur, tiben del pubis i separen el coxal provocant dolor.
* Múscul recte major de l'abdomen La pubàlgia d'abdominals es produeix quan el múscul recte tiba fortament cap amunt del pubis, que de forma bilateral, produeix una retroversió pelviana. De vegades, potser una part del recte (dret o esquerre) es contregui més que l'altra, produint un esbós inferior de la símfisi púbica.
* Os coxal Si un ilíac va molt a anteversió i l'altre a retroversió de la pelvis, es provoca una rotació de la símfisi pubiana produint la pubàlgia. Si a més els ísquiums se separen molt, el pubis es comprimeix i també produiria dolor.
* Os sacre Si el sacre es verticalitza excessivament separa ambdós ilíacs i dirigeix tota la tensió cap a la zona anterior del pubis. En cas contrari, quan el sacre s'horitzontalitza els ilíacs s'acosten per la part posterior i separa el pubis per davant.
* Factors extrínsecs: poden ser deguts a diverses causes com ara: microtraumatismes repetits, sobrecàrregues musculars, superfícies inadequades, ús d'anabòlics, o infiltracions.

## Notes

* ↑ Omar IM, Zoga AC, Kavanagh EC, et al. «Athletic pubalgia and "sports hernia": optimal MR imaging technique and findings». Radiographics, 28, 5, 2008, pàg. 1415–38. DOI: 10.1148/rg.285075217. PMID: 18794316.
* ↑ Joesting DR. "Diagnosis and treatment of sportsman's hernia". Curr Sports Med Rep 2002;1(2):121-4. PMID: 12831721
* ↑ "The Gilmorein Groin & Hernia Clinic Arxivat 2007-07-06 a Wayback Machine.". consultat el 24 de novembre 2006.
* ↑ Fredberg U, Kissmeyer-Nielsen P. "The sportsman's hernia--fact or fiction?" Scand J Med Sci Sports 1996;6(4):201-4. PMID: 8896091
* ↑ Ahumada LA, Ashruf S, Espinosa-de-los-Monteros A, Long JN, de la Torre JI, Garth WP, Vasconez LO. "Athletic pubalgia: definition and surgical treatment". Ann Plast Surg 2005;55(4):393-6. PMID: 16186706

## Enllaços externs

* Pubàlgia del futbolista (castellà)
# David Geffen Hall

La David Geffen Hall, fins al 2015 coneguda com a Avery Fisher Hall, i anteriorment amb el nom de Philharmonic Hall fins al 1973, és una de les sales del Lincoln Center for the Performing Arts, que acull l'Orquestra Filharmònica de Nova York. La sala, els plànols de la qual han estat realitzats per l'arquitecte americà Max Abramovitz, ofereix una capacitat de 2738 seients. L'Avery Fisher Hall, construït el 1962 duia originalment el nom de Philharmonic Hall (Sala de la Filharmònica), abans de ser rebatejat per honorar la memòria d'Avery Fisher el 1973, després que l'ancià especialista de l'acústica va haver fet donació de 10,5 milions de dòlars a la Filharmònica.
La David Geffen Hall és avui utilitzat en nombrosos esdeveniments, musicals o no. Serveix així per exemple de lloc d'entrega dels diplomes de les millors universitats de la ciutat. Al recinte de l'edifici s'hi celebren també casaments.
La primera aparició de la sala a la televisió va tenir lloc el 21 de novembre de 1962 a la CBS, en ocasió d'un dels Young People's Concerts (representacions organitzades al Philharmonic per garantir la promoció de la música amb els joves) dirigit per Leonard Bernstein.
La David Geffen Hall acull a més a més orquestres del món sencer com l'Orquestra Simfònica de Londres, l'Orquestra Simfònica de Singapur, l'Orquestra Filharmònica de Rotterdam, o fins i tot l'orquestra del Teatre Mariïnski de Sant Petersburg.
El març de 2015 la sala va canviar el seu nom per l'actual David Geffen Hall.

## Enllaços externs

* Web del Lincoln Center
* Guia d'esdeveniments a l'Avery Fisher Hall
* Will Crutchfield, "Music: Carnegie Hall vs. Fisher Hall". New York Times, 28 de setembre de 1987

## Referències

* ↑ «David Geffen paid $100 million to get his name on a concert hall at Lincoln Center» (en anglès). slate.com. [Consulta: 9 juny 2016].
# Kala-Chitta

Kala-Chitta (Muntanya Blanca) és una serralada muntanyosa al districte d'Attock al Panjab (Pakistan) en forma de triangle amb base a la riba esquerra de l'Indus. Es divideix en dues parts diferenciades: al sud-oest ocupant uns 50 km des de l'Indus és conegut com a Kala-Pahar o Muntanya Negra; la part nord, o Kala-Chitta pròpia, és la porció més valuosa tant per l'aprofitament de la pedra com de la fusta.

## Vegeu també

* Khairi-Murat.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Charleville-Mézières

Charleville-Mézières és un municipi francès, situat al departament de les Ardenes, a la regió del Gran Est. L'any 2010 tenia 49.810 habitants.
Aquest municipi fou creat el 1966 per l'annexió de les ciutats limítrofes de Charleville, Étion i Mézières, a més dels nuclis de Montcy, Saint-Pierre i Mohon. Hi predomina la indústria metal·lúrgica i és un actiu centre de serveis.
Mézières conserva restes de les antigues fortificacions.

## Fills il·lustres

* Arthur Rimbaud (1854-1891), poeta
* Jean Nicolas Pierre Hachette (1769-1834), matemàtic
# GEDmatch

GEDmatch és una base de dades online de genealogia genètica amb seu a Lake Worth, Florida, Estats Units. Permet als usuaris compartir i comparar els seus resultats d'ADN autosòmic provinents de diferents companyies de genealogia genètica. El lloc web va tenir un ressò mediàtic significatiu a l'abril de 2018 després de ser utilitzat per la policia per identificar un sospitós del cas de l'assassí de Golden State a Califòrnia. Altres agències policials van començar a utilitzar GEDmatch per a delictes violents, convertint-la en «la base de dades d'ADN i de genealogia de facto per a totes les forces de l'ordre», segons Sarah Zhang del The Atlantic. Al maig del 2019, GEDmatch va endurir les seves normes de privadesa i va demanar als usuaris que «optessin» per compartir les seves dades amb les forces de l'ordre.

## Història

GEDmatch té la seu a Lake Worth, Florida, i va ser fundada el 2010 per Curtis Rogers, un empresari jubilat, i John Olson, enginyer de transports, amb el principal propòsit d'ajudar a «investigadors i genealogistes aficionats i professionals», inclosos els adoptats que cerquen els pares biològics.

## Referències

* ↑ Zhang, Sarah «The Coming Wave of Murders Solved by Genealogy». The Atlantic, 19-05-2018 [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ Paluska, Michael «Florida open source DNA company helped break ‘Golden State Killer' case». ABC Action News, 27-05-2018 [Consulta: 25 novembre 2019].
* ↑ Murphy, Heather «How an Unlikely Family History Website Transformed Cold Case Investigations». The New York Times, 15-10-2018 [Consulta: 25 novembre 2019].
* ↑ Emerson, Sarah «Public DNA Database Cracked the Golden State Killer Case, Police Say». Motherboard, 27-04-2018 [Consulta: 25 novembre 2019].
* ↑ Farivar, Cyrus «GEDmatch, a tiny DNA analysis firm, was key for Golden State Killer case». Ars Technica, 27-04-2018 [Consulta: 25 novembre 2019].

## Bibliografia

* Bettinger, Blaine T. The Family Tree Guide to DNA Testing and Genetic Genealogy. Family Tree Books, 2016. ISBN 978-1-4403-4532-6.
# Volta a Llombardia 1939

La Volta a Llombardia 1939 fou la 35a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 23 d'octubre de 1939 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 231 km.
Després de quedar segon els darrers dos anys, Gino Bartali (Legnano) aconsegueix la seva segona victòria en la Volta a Llombardia. Darrere seu queden els seus compatriotes Adolfo Leoni (Bianchi) i Salvatore Crippa (Wolsit).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gino Bartali | Legnano | 6h 51' 05" |
| 2 | Adolfo Leoni | Bianchi | + 3' 35" |
| 3 | Salvatore Crippa | Wolsit | m. t. |
| 4 | Osvaldo Bailo | Bianchi | m. t. |
| 5 | Guerrino Tomasoni | Frejus | m. t. |
| 6 | Olimpio Bizzi | Frejus | m. t. |
| 7 | Severino Canavesi | Gloria | + 6' 41" |
| 8 | Secondo Magni | Legnano | + 7' 16" |
| 9 | Glauco Servadei | Ganna | m. t. |
| 10 | Aimone Landi | Lygie | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)