OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrea Guardini

Andrea Guardini (Tregnago, Verona, 12 de juny de 1989) és un ciclista italià, professional des del 2011.
Excel·lent esprintador, en la seva primera cursa com a professional, el Tour de Langkawi, aconseguí 5 victòries d'etapa. El 2012 guanyà la seva primera etapa al Giro d'Itàlia, en imposar-se a l'esprint al campió del món en ruta, el britànic Mark Cavendish.

## Palmarès

* 2007
** Campió d'Europa júnior en Keirin
** Vencedor d'una etapa de la Tre Ciclistica Bresciana
* 2008
** 1r al Trofeu Antonietto Rancilio
* 2009
** Medalla de bronze en ruta als Jocs del Mediterrani
* 2010
** 1r a la Copa Ciutat de Melzo
** 1r al Trofeu Antonietto Rancilio
** Vencedor d'una etapa al Baby Giro
* 2011
** Vencedor de 5 etapes al Tour de Langkawi i de la classificació per punts
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Turquia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Qatar
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa del Giro de Padània
* 2012
** Vencedor de 6 etapes al Tour de Langkawi i de la classificació per punts
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour de Langkawi
* 2014
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Dinamarca
** Vencedor d'una etapa a l'Eneco Tour
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Oman
** Vencedor de 4 etapes al Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa al Tour de Picardia
** Vencedor d'una etapa al World Ports Classic
** Vencedor d'una etapa l'Abu Dhabi Tour
* 2016
** Vencedor de 4 etapes al Tour de Langkawi
* 2018
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi i de la classificació per punts
* 2019
** Vencedor d'una etapa a l'Istrian Spring Trophy
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
* 2020
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Romania
* 2021
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Szeklerland

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. Exclòs (20a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2018. Abandona (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 159è de la classificació general

## Referències

* ↑ «El futur és Guardini però el present és Purito». El Punt-Avui, 25-05-2012. [Consulta: 27 maig 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Apogon neotes

Apogon neotes és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, Papua Nova Guinea i Tonga.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R., R. H. Kuiter & J. E. Randall. 1994. Descriptions of five new species of cardinalfishes (Apogonidae: Apogon) from Maumere Bay, Flores, Indonesia and surrounding regions. Rev. Fr. Aquariol. v. 21 (núms. 1-2): 27-38.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Ariosoma gilberti

Ariosoma gilberti és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 27 cm de llargària màxima.

## Depredadors

A les illes Galápagos és depredat per Brotula clarkae.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (30°N-4°N) que viu entre 1-100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: des del golf de Califòrnia fins a Colòmbia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Ariosoma gilberti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Humann, P. i N. Deloach, 1993. Reef fish identification. Galápagos. New World Publications, Inc., Florida. 267 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Smith, D.G., 1995. Congridae. Congrios. P. 1026-1035. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para la Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Charter, S.R., 1996. Congridae: conger eels. P. 100-117. A: H.G. Moser (ed.). The early stages of fishes in the California Current region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) Atlas Núm. 33. 1505 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Grove, J.S. i R.J. Lavenberg, 1997. The fishes of the Galápagos Islands. Stanford University Press, Stanford, 863 p.
* ↑ Sánchez, A.C., 1997. Listado taxonómico de las especies marinas identificadas en los océanos Pacífico y Atlántico (Caribe) de Nicaragua. Ministerio de Economía y Desarrollo. MEDE PESCA. Managua. 28 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arbre de Júpiter

L'arbre de Júpiter (Lagerstroemia indica) és una espècie d'arbre caducifoli. És originari de la Xina, Corea i Japó.
Arriba a fer 6 m d'alt amb una capçada plana. L'escorça és molt vistosa llisa i de color gris rosenc. Les fulles són menudes. Les flors s'agrupen en panícula que fa 6 cm, de color blanc, rosa, malva o porpra.
L'Arbre de Júpiter aguanta les glaçades i vol el ple sol. S'utilitza molt com a planta ornamental, també és plantat a Barcelona. Hi ha moltes varietats cultivades híbrides entre Lagerstroemia indica i L. faueri.

## Referències

* ↑ Sánchez Herrera, Concepción; Romero Zarco, Carlos. «Lagerstroemia indica» (en castellà). Universidad de Sevilla. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «Júpiter (Lagerstroemia indica)» (en castellà). Universidad EIA. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «Árbol de Júpiter, Júpiter, Lila de las Indias, Lila del Sur, Espumillas, Crespón - Lagerstroemia indica». [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ de MacVean, A. L. «Lagerstroemia indica» (en castellà). Universidad Francisco Marroquín. [Consulta: 22 març 2023].
# Aquilègia groga

L'aquilègia groga (Aquilegia chrysantha), és una espècie de planta herbàcia que pertany a la família de les ranunculàcies.
Addicionalment pot rebre el nom de corniol gros.

## Descripció

És una planta perenne herbàcia. Les fulles tenen tres folíols. Les flors creixen en una tija llarga per damunt de les fulles i tenen cinc sèpals grocs i cinc pètals grocs amb esperons llargs que es projecten cap enrere entre els sèpals. Al centre de la flor té molts estams grocs.

## Distribució

És originària del sud-oest dels Estats Units, des del sud de Utah fins a Texas i nord-oest de Mèxic.

## Taxonomia

Aquilegia chrysantha, va ser descrita per Asa Gray i publicat a Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences 8: 621, a l'any 1873.

### Etimologia

Aquilegia : nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
chrysantha: epítet llatí que significa "amb flors daurades".

### Sinonímia

Els següents noms són sinònims d'Aquilegia chrysantha:
* Aquilegia caerulea var. chrysantha (A.Gray) Rapaics
* Aquilegia chrysantha f. pleiocalcarata B.Boivin
* Aquilegia formosa var. chrysantha (A.Gray) Brühl
* Aquilegia chrysantha var. rydbergii Munz
* Aquilegia leptoceras var. chrysantha (A.Gray) Hook.f.
* Aquilegia leptoceras var. flava A.Gray
* Aquilegia thalictrifolia Rydb.

## Referències

* 1 2 «Aquilegia chrysantha». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 3 maig 2022].
* 1 2 3 «Aquilegia chrysantha» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ «Aquilegia chrysantha» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ Aquilegia chrysantha a PlantList

## Bibliografia

* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* Bailey, L. H. & E. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 1997. Magnoliidae and Hamamelidae. 3: i–xxiii, 1–590. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, Nova York.
* Gleason, H. A. & A. Cronquist. 1968. The Pteridophytoa, Gymnospermae and Monocotyledoneae. 1: 1–482. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. U.S. (ed. 3). New York Botanical Garden, New York.

## Enllaços externs

* Flora of North America
# Argavieso

Argavieso és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Argavieso». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Archischoenobius

Archischoenobius és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Speidel el 1984. Les espècies actualment descrites són endèmiques de la Xina.

## Taxonomia

* Archischoenobius minumus Chen, Song & Wu, 2007
* Archischoenobius nanlingensis Chen, Song & Wu, 2007
* Archischoenobius nigrolepis Chen, Song & Wu, 2007
* Archischoenobius pallidalis (South in Leech & South, 1901)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
* ↑ Chen, F.Q., Song, S.M., & Wu C.S. (2007). "A Review of the genus Archischoenobius Speidel in China. (Lepidoptera: Crambidae: Schoenobiinae)" Oriental Insects 41: 259-265.
# Arsenio Iglesias Pardo

Arsenio Iglesias Pardo, també conegut com a Bruxo de Arteixo, Raposo de Arteixo, o simplement Arsenio, (Arteixo, 24 de desembre de 1930 - La Corunya, 5 de maig de 2023) va ser un jugador i entrenador de futbol gallec.

## Trajectòria

Nascut a Arteixo el 24 de desembre de 1930, va ser el més petit de nou germans.

### Com a futbolista

Debutà a Primera Divisió la temporada 1951/52 amb el Real Club Deportivo de La Coruña jugant contra el Futbol Club Barcelona al Camp de les Corts, on aconseguí marcar un gol al célebre porter blaugrana Antoni Ramallets, al que segons la llegenda Iglesias li digué "Perdón, señor" quan recollí la pilota del fons de la xarxa. Com a jugador també jugà amb el Granada CF i el Reial Oviedo, on es retirà del futbol la temporada 1964/65.

### Com a entrenador

La seva carrera com a entrenador, que el feu més cèlebre, s'inicià l'any 1970 quan en la seva primera temporada dirigint al Deportivo de La Coruña l'aconseguí ascendir a primera divisió. Posteriorment, entre el 1973 i el 1977 entrenà l'Hèrcules CF, al qual també aconseguí ascendir a primera divisió i finalitzar en 5a posició a la màxima categoria. La temporada 1977/78 també aconseguí retornar a primera divisió al Reial Saragossa.
Finalment retornaria novament a la banqueta del Deportivo de La Coruña, el qual retornà a primera divisió i aconseguí que visques una de les èpoques més daurades del club gallec en aconseguir guanyar l'any 1995 la Copa del Rei i la Supercopa d'Espanya, així com dos subcampionats de primera divisió, aconseguin portar per primera vegada a la història al Deportivo a participar en competicions europees.
Els seus èxits amb el Deportivo el portaren efímerament a entrenar al Reial Madrid l'any 1996 substituint a mitjan temporada al destituït Jorge Valdano.
L'any 2005 fou nomenat entrenador de la selecció gallega de futbol juntament amb Fernando Vázquez.

## Palmarès
### Com a entrenador

* 1 Copa del Rei (1994-95)
* Premi Don Balón al millor entrenador de la Lliga (1992–93 i 1994–95)
* Premio El País al millor entrenador de la temporada (1993–94)

## Referències

* ↑ «El deportivismo despidió a 'O Bruxo de Arteixo' con gritos de "Arsenio, eres Dios"» (en castellà). ElProgreso.es, 06-05-2023. [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «Arsenio Iglesias, O Raposo de Arteixo» (en gallec). Arteixo.org, 21-12-2018. [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «Arsenio ya descansa en Arteixo, su leyenda perdura en Riazor» (en castellà). LaOpiniónCoruña.es, 06-05-2023. [Consulta: 8 maig 2023].

## Enllaços externs

* Dades com a futbolista a bdfutbol.com (castellà)
* Dades com a entrenador a bdfutbol.com (castellà)
# Euterpe (desambiguació)

«Euterpe» té aquests significats:
* Euterpe, musa de la música en la mitologia grega.
* Euterpe, gènere de plantes de la família Arecaceae.
* Coral Euterpe, primera coral fundada a Catalunya.
* Teatre Euterpe, teatre modernista de Sabadell.
# ISO 3166-2:CH

ISO 3166-2:CH és el subconjunt per a Suïssa de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Suïssa l'estàndard ISO 3166-2 està format per 26 cantons.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és CH, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Suïssa. La segona part són dues lletres, que també s'utilitzen per a les plaques de matrícula de Suïssa.

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).
Els codis ISO 639-1 són utilitzats per representar els noms de les subdivisions en les llengües oficials següents:
* (de): Alemany
* (fr): Francès
* (it): Italià
* (rm): Romanx
| Codi | Nom de la subdivisió |
| CH-AG | Aargau (de) |
| CH-AR | Appenzell Ausserrhoden (de) |
| CH-AI | Appenzell Innerrhoden (de) |
| CH-BL | Basel-Landschaft (de) |
| CH-BS | Basel-Stadt (de) |
| CH-BE | Bern (de), Berna (fr) |
| CH-FR | Fribourg (fr), Freiburg (de) |
| CH-GE | Genève (fr) |
| CH-GL | Glarus (de) |
| CH-GR | Graubünden (de), Grigioni (it), Grischun (rm), Grisons (fr) |
| CH-JU | Jura (fr) |
| CH-LU | Luzern (de) |
| CH-NE | Neuchâtel (fr) |
| CH-NW | Nidwalden (de) |
| CH-OW | Obwalden (de) |
| CH-SG | Sankt Gallen (de) |
| CH-SH | Schaffhausen (de) |
| CH-SZ | Schwyz (de) |
| CH-SO | Solothurn (de) |
| CH-TG | Thurgau (de) |
| CH-TI | Ticino (it) |
| CH-UR | Uri (de) |
| CH-VS | Valais (fr), Wallis (de) |
| CH-VD | Vaud (fr) |
| CH-ZG | Zug (de) |
| CH-ZH | Zürich (de) |

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: CH (Plataforma Online d'Exploració ISO: CH) (anglès)
* Cantons de Suïssa, Statoids.com (anglès)
# Yerupajá Chico

El Yerupajá Chico és una muntanya de la Cordillera Huayhuash,al centre del Perú, a la serralada dels Andes. S'eleva fins als 6.089 msnm i es troba entre el Jirishanca (6.094 m), al nord, i el Yerupajá (6.617 m), al sud.

## Referències

* ↑ Yerupajá Chico a peakbagger.com
# Yokohama Flügels

El Yokohama Flügels fou un club de futbol japonès de la ciutat de Yokohama.

## Història

El club va ser fundat l'any 1964 amb el nom d'All Nippon Airways FC, propietat de la companyia All Nippon Airways i jugà la Japan Soccer League, abans d'esdevenir professional i ingressar a la J. League. Durant un temps s'anomenà AS Flügels, inicials dels seus patrocinadors, les empreses ANA i Sato Labs. Finalment s'anomenà Yokohama Flügels.
El 1999, després de la marxa de Sato Labs, l'altra empresa, ANA, decidí fusionar el club amb el seu rival ciutadà Yokohama Marinos i crear el nou club Yokohama F. Marinos. La F al nom representava al Flügels. Malgrat tot, molts seguidors rebutjaren la fusió i crearen un nou club basat en el model de club propietat dels socis del FC Barcelona i fundaren el Yokohama FC, primer club professional del Japó propietat dels seus socis.
Carles Rexach entrenà al club entre els anys 1996 i 1998.

## Resultats a la J. League

| Any | Fase | Posició | PJ | PG | PE | GF | GC |
| 1993 | 1a | 7 | 18 | 8 | 10 | 24 | 21 |
| 1993 | 2a | 7 | 18 | 8 | 10 | 20 | 30 |
| 1994 | 1a | 5 | 22 | 13 | 9 | 36 | 27 |
| 1994 | 2a | 8 | 22 | 9 | 13 | 31 | 33 |
| 1995 | 1a | 13 | 26 | 9 | 17 | 42 | 54 |
| 1995 | 2a | 11 | 26 | 11 | 15 | 36 | 57 |
| 1996 | | 3 | 30 | 21 | 9 | 58 | 44 |
| 1997 | 1a | 2 | 16 | 12 | 4 | 35 | 16 |
| 1997 | 2a | 11 | 16 | 7 | 9 | 23 | 27 |
| 1998 | 1a | 8 | 17 | 10 | 7 | 33 | 32 |
| 1998 | 2a | 7 | 17 | 8 | 8 | 37 | 32 |
| Total | | | 228 | 117 | 111 | 375 | 373 |

## Palmarès

* Sèries Regionals de Promoció (1):
** 1983
* Japan Soccer League (2a Divisió) (1):
** 1987-88
* Copa de l'Emperador (2):
** 1993, 1998
* Recopa asiàtica de futbol (1):
** 1994-95
* Supercopa asiàtica de futbol (1):
** 1994-95

## Futbolistes destacats

* Yasuharu Sorimachi 1988-1993
* Motohiro Yamaguchi 1990-1998
* Jaime Rodríguez "Chelona" 1992-1993
* Masakiyo Maezono 1992-1996
* Edu Marangon 1993-1994
* Fernando Moner 1993-1994
* Raúl Vicente Amarilla 1993-1994
* Evair Aparecido Paulino 1995-1996
* Naoto Otake 1991-1997
* Zinho 1995-1997
* Sampaio 1995-1998
* Yasuhiro Hato 1995-1998
* Seigo Narazaki 1995-1998
* Atsuhiro Miura 1995-1998
* Hideyuki Ujiie 1997-1998
* Ígor Lediàkhov 1998
* Yasuhito Endo 1998
* Kazuki Teshima 1998
* Shigeki Tsujimoto 1998
* Paulo Futre 1998

## Referències

* ↑ Maurer, Harry «As Fans Build a Team of Their Own...Yokohama Readies for the World Cup». , 11-12-2000 [Consulta: 16 gener 2007].

## Bibliografia

* Ultra Nippon: How Japan Reinvented Football de Jonathan Burchill, Headline Book Publishing Ltd., London: 2000 (ISBN 0-7472-7477-0).

## Enllaços externs

* Rising Sun News: J. League el 1998, detalls de la controvèrsia Flügels/Marinos
* 78a Copa Emperador, darrer triomf dels Flügels Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine.
# Zogam

Zogam vol dir "Terra dels Zomi" i és el nom proposat per un estat dels zomi o mizo que inclouria a més del Mizoram els territoris poblats pels mizo a Myanmar, Manipur i altres llocs.

## Enllaços externs

* Zomi International Network - ZONET Arxivat 2018-06-07 a Wayback Machine.
# Zaleuc

Zaleuc (en grec antic: Ζάλευκος) fou un legislador grec.
Fou el legislador de la ciutat de Locres Epizefiris; la tradició el fa originalment un esclau utilitzat com a pastor; fou alliberat i esdevingué legislador per recomanació d'un oracle que deia que Atena li havia comunicat excel·lents llei en un somni. En canvi, Diodor de Sicília el descriu com persona de bona família i admirat de tothom per la seva ampla cultura; diu que fou deixeble de Pitàgores, però això seria un anacronisme. Suides diu que va néixer a Túrios. Timeu nega la seva existència. Eusebi li assigna com a data a l'entorn del 660 aC.
El codi de Zaleuc és considerat la primera col·lecció de lleis escrites dels grecs. Segons Èfor, les lleis de Zaleuc eren basades en les de Creta, Esparta i l'Areòpag. Les lleis eren severes però tot i així foren observades durant molt de temps pels locris, que per això tenien bona reputació de seguir les lleis. A l'Escolàstica de Píndar sobre Aristòtil s'indica que les lleis de Zaleuc foren introduïdes en un període de guerra civil i confusió. Una característica era la definició de les penes per cada violació de la llei, que era una novetat, ja que abans es feien segons costum. De les lleis conservades un parell podrien derivar de la seva legislació, però les referències que n'existeixen són sens dubte espúries. La pena d'adulteri hauria estat la pèrdua dels ulls. Diodor atribueix aquestes lleis a Carondes.
A Zaleuc s'atribueixen també algunes lleis sumptuàries entre les quals la d'utilitzar vi en estat pur. Suides diu que va morir combatent pel seu país.

## Referències

* ↑ Smith, William; Mason, Charles Peter. «Zaleucus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). vol.3. Boston: Little, Brown and Company, 1844, p. 1309. «[…] the celebrated law­giver of the Epizephyrian Locrians, is said to have been originally a slave, employed as a shepherd, and to have been set free and appointed lawgiver by the direction of an oracle on his enunciating some excellent laws which he represented Athene as having communicated to him in a dream.»
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Volum V28, pàg. 951 de l'Encyclopedia Britannica Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Zalivnoi

«Zalivnoi» té aquests significats:
* Zalivnoi (Penza), localitat de l'óblast de Penza, a Rússia
* Zalivnoi (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# Xiuladora ventregroga

La xiuladora ventregroga (Pachycephala sulfuriventer) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Sulawesi.

## Referències

* ↑ «Xiuladora ventregroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
# Xiuladora rovellada

La xiuladora rovellada (Pachycephala hyperythra) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos a les terres baixes de Nova Guinea, a les penínsules de Doberai i Huon, muntanyes Wandammen i Weyland, i districtes sud-orientals.

## Referències

* ↑ «Xiuladora rovellada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
# ¡Que vienen los socialistas!

¡Que vienen los socialistas! és una pel·lícula espanyola dirigida per Mariano Ozores i amb guió del propi director, amb ajuda de José Sacristán. Va ser estrenada el 1982, poc abans del triomf del PSOE a les eleccions Generals del 1982.

## Argument

A Espanya, l'any 1982, les enquestes donen per asseguda la victòria del Partit Socialista en les eleccions que estan a punt de convocar-se. En un poble xicotet, es mostra la preocupació dels representants dels partits polítics de centre i dreta, que temen perdre les seues prebendes i privilegis, per la qual cosa comença una frenètica carrera per guanyar-se l'aliança i simpaties del delegat socialista en la localitat.

## En la cultura popular

La pel·lícula és esmentada per José Manuel Parada durant un cameo en la telecomedia espanyola La que se avecina, on realitza un programa de caràcter similar al seu popular programa Cine de barrio.

## Referències

* ↑ Bayón, Miguel. José Sacristán: la memoria de la tribu. Editora Regional de Murcia, 1989, p. 52. ISBN 978-84-7564-075-4.
* ↑ «Qué vienen los socialistas». Fotogramas, 29-05-2008. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «¡Que vienen los socialistas! y más cine de derechas de los 80» (en castellà). [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «¡Que vienen los socialistas! · Repositorio HISREDUC». [Consulta: 9 gener 2022].
# Étienne Marcel (Saint-Saëns)

Étienne Marcel és una òpera en quatre actes i 6 quadres amb música de Camille Saint-Saëns i llibret en francès de Louis Gallet. Composta en els anys 1877-1878, es va estrenar el 8 de febrer de 1879 en el Grand-Théâtre de Lió. L'òpera s'ambienta l'any 1358 a París.

## Discografia

Hi ha un enregistrament realitzat en viu i dirigida per Herbert Soudant, amb el cor de l'Òpera de Montpelier, cor de l'òpera d'Estrasburg i l'Orquestra Filharmònica de Montpelier Llenguadoc-Roussillon. Són els seus intèrprets Michèle Lagrange (Béatrix), Alain Fondary (Étienne Marcel), Franck Ferrari (Eustache), Philippe Fourcade (Jean Maillard), Alexandra Papadjakou (Li Dauphin Charles i Marguerite) i Daniel Gálvez-Vallejo (Robert de Loris). House of Opera CD 598 (2 CD), 1994.

## Referències

* ↑ «Informació de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2011. [Consulta: 20 agost 2017].
Òperes de Saint-Saëns :
Òperes primerenquesPrimers èxitsDarreres òperes
Le timbre d'argent (1865)
La princesse jaune (1872)
Samson et Dalila (1877)
Étienne Marcel (1879)
Henri VIII (1883)
Proserpine‎‎ (1887)
Ascanio (1890)
Hélène (1904)
Déjanire (1911) :
# Yate y motonáutica

Yate y motonáutica va ser una revista especialitzada en nàutica, publicada mensualment a Barcelona entre el març de 1965 i el gener de 1991. Fundada per José Rosés i Antonio Beghetti, informava sobre els campionats, regates, esdeveniments així com novetats del sector. A més, incloïa articles de divulgació tècnica sobre les embarcacions i la seva pràctica esportiva. Va tenir diversos directors com Pascual Masterra, Carles Serra, Germán Soler, Isidre Martí i Santiago Serrat, i col·laboradors com José Maria Martínez-Hidalgo, Miguel López Dóriga, Carmiña Verdejo, José Maria Tey, entre d'altres. Va ser continuada per la revista Yate el gener de 1991 i va deixar de publicar-se el gener de 2012.

## Referències

* ↑ «Yate». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Antonio Beghetti Bondielli». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.