OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordis

«Jordis» té aquests significats:
* Els Jordis, qualsevol col·lectiu format per individus anomenats Jordi. Per exemple, s'acostuma a utilitzar l'expressió “Llibertat Jordis” per protestar contra l'empresonament de Jordi Cuixart i Jordi Sànchez pels fets del 20 de setembre a Barcelona.
* Jördis o Jordis, nom propi femení alemany d'origen islandès, equivalent al nòrdic Hjördis o Hjørdis.
* Cognom Jordis o Jordis von Lohausen (també Jordis-Lohausen), portat per:
** Christine Jordis (1942–), periodista francesa
** Heinrich Jordis von Lohausen (1907–2002), publicista austríac
** Theresa Jordis (1949–2013), advocada austríaca
** Tristan Jordis, escriptor francès, fill de Christine Jordis
# Pati de l'Abadia (Breda)

El Pati de l'Abadia és una obra de Breda (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'edificacions (el que havien estat la residència dels abats, ara habitatges) disposades entorn d'un pati central, situades al nucli urbà de Breda, a les que s'hi arriba des del carrer del Corredor Negre i des del Carrer Prat.
La façana que dona al carrer del Prat ha estat molt modificada degut a l'adequació de l'edifici en pisos (té una estructura de planta baixa i tres pisos). Es conserva, però, la porta d'entrada al Pati de l'Abadia, en arc de mig punt format per dovelles, sobre el qual hi ha un escut de pedra de l'abat Miquel Sampsó I (constructor de la Casa de l'Abadia) protegit per un trencaaigües també de pedra, i que tornem a trobar a l'interior del pati.
Del pati, en destaquen els següents elements:
Entrant des del carrer del Prat, a l'esquerra trobem, a la planta baixa, un mur en el qual s'endevinen uns arcs que en algun moment donat haurien estat tapats, però que haurien format una porxada. Al pis, una galeria de fusta sostinguda per cartel·les, i coberta per un teulat a un vessant, sostingut per columnes de fusta, i que condueix al que fou la capella de l'Abat.
A davant nostre, una altra entrada en arc de mig punt, que permet accedir al Pati de l'Abadia des de l'actual Corredor Negre, on hi havia hagut el claustre del monestir. Just sobre aquesta entrada, s'hi ubica la capella particular de l'abat. Destaca al primer pis, una finestra geminada en arcs trevolats, separats per una fina columna amb un capitell; i una finestra en arc conopial amb arquets, a l'extrem dels quals hi ha uns rostres, suportat per dues motllures amb decoracions de flors a les impostes.
Al costat dret, una escala (a la qual hi ha un antic pou adossat) que dona accés al primer pis, a través d'una porta en arc de mig punt format per dovelles, sobre el qual tornem a trobar un escut de l'abat Miquel Sampsó I, igual que a la porta d'entrada que hi ha al Carrer Prat. Aquest escut conté una inscripció: "Estote parati" ("Estigueu a punt"), extreta de l'Evangeli. D'aquesta façana destaca, a part de l'escut, una finestra amb tres obertures en arc trevolat, separades per dues fines columnes. També destaca el ràfec de la teulada (a doble vessant) d'aquest sector, ja que les encavallades de fusta tenen formes d'animals monstruosos.

## Història

Aquestes dependències monacals es construïren entre els segles xiv i xv.
Sunyer fou el primer abat del monestir i Isidre Josep de Santacreu i Areny el darrer, a causa de la Desamortització del 1835.
L'escut que presideix la porta d'entrada al pati és de l'abat Miquel Sampsó I (1461-1507), que construí la Casa de l'Abadia.
L'any 1968 s'enderrocaren algunes construccions que hi havia a l'interior del pati i tot el conjunt es rehabilità el 1980.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Pati de l'Abadia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# Chthiononetes

Chthiononetes tenuis és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Alfred Frank Millidge in 1993,
És l'únic membre del gènere monotípic Chthiononetes.

## Distribució

És un endemisme d'Austràlia Occidental, concretament es pot trobar al Cape Range National Park.

## Referències

* ↑ Millidge, A. F. «Three new species of the spider family Linyphiidae from Australia (Araneae).». Records of the Western Australian Museum, vol. 16, 1993, pàg. 211–219.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ «Gen. Chthiononetes Millidge, 1993». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Livineu

Livineu (en llatí Livineius) era un nomen romà que sembla que pertanyia i utilitzava la família dels Reguli (Règul), una família que formava part de la gens Atília, per donar nom als seus lliberts.
Només es coneixen dos personatges amb aquest cognom, tots dos lliberts de Marc i Luci Règul. Un d'ells, Luci Livineu Trifó, va ser recomanat per Ciceró a Gai Munaci, al que li va dir que havia estat un lleial i bon amic en moments en què molts altres suposats amics l'havien abandonat. L'altre és Marc Livineu Règul, que va provar de defensar Ciceró quan aquest va ser desterrat.

## Referències

* ↑ «Livineius».
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 789.
# Héctor Casimiro Yazalde

Héctor Casimiro Yazalde (Avellaneda, 29 de maig de 1946 − Buenos Aires, 18 de juny de 1997) fou un futbolista argentí de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Conegut amb el sobrenom de Chirola, Yazalde inicià la seva trajectòria professional a Club Atlético Independiente, club on guanyà dues lligues argentines. El 1971-72 signà amb el club Sporting Clube de Portugal, de Lisboa, on guanyà una lliga i una copa del país. La temporada 1973-74 marcà 46 gols en 29 partits amb el club portuguès fet que li va valer la Bota d'Or europea. La següent temporada, amb 30 gols, fou el segon màxim golejador europeu. El seu següent club fou l'Olympique de Marseille on guanyà, passant més tard per Newell's Old Boys i Club Atlético Huracán, retirant-se el 1981. Amb la selecció argentina jugà 10 partits, i va participar al Mundial de futbol de 1974 on marcà dos gols en tres partits, ambdós a Haití.

## Palmarès
### Independiente

* Campionat argentí de futbol:
** 1967-68, 1969-70

### Sporting Clube de Portugal

* Lliga portuguesa de futbol:
** 1973-74
* Copa portuguesa de futbol:
** 1972-73

### Olympique de Marseille

* Copa francesa de futbol:
** 1975-76

### Individual

* Futbolista argentí de l'any: 1970
* Màxim golejador de la lliga portuguesa de futbol: 1973-74, 1974-75
* Bota d'Or europea: 1974
* Bota d'Argent europea: 1975

## Referències

* ↑ «Murió Chirola Yazalde, un goleador de raza» (en castellà). Clarín, 19-06-1997. Arxivat de l'original el 1 de gener 2016. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ «Piraña: la cuna del gol» (en castellà). Clarín, 18-04-2009. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ «Tercera de Atlanta 0 – Piraña 1: "Todos unos burros".» (en castellà). Clarín, 18-04-2009. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ Héctor Casimiro Yazalde a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Héctor Casimiro Yazalde Fitxa i estadístiques a la FIFA

## Enllaços externs

* Estadístiques a Zerozero Arxivat 2012-04-17 a Wayback Machine.
* Perfil a FutbolFactory (castellà)
* Perfil a national-football-teams
# Clàudia Pulcra Major

* Aquest article tracta de la filla gran d'Api Claudi Pulcre, cònsol el 54 aC. Per altres personatges, vegeu Clàudia Pulcra
Clàudia Pulcra Major (llatí: Claudia Pulchra Maior) fou la filla gran d'Api Claudi Pulcre, cònsol el 54 aC i germà gran de Publi Clodi Pulcre. Rebia aquest nom per distingir-la de la seva germana petita, Clàudia Pulcra Menor.
Fou la primera muller de Marc Juni Brutus, el més famós dels assassins de Juli Cèsar. Aquest matrimoni era molt útil al pare de Clàudia, car Brutus era molt ric i li permetia aliar-se amb Cató el Jove, dirigent dels optimats, atès que era oncle de Brutus. Quan el pare de Clàudia fou acusat de suborn per Publi Corneli Dolabel·la el 50 aC, Brutus era part de la facció que va ajudar a la seva absolució. El 45 aC Brutus va divorciar-se de Clàudia, sense declarar les seves raons, per poder-se casar amb Pòrcia Cató, que era la filla de Cató.

## Referències

* ↑ Ciceró, Ad Familiares, III 4.
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: Marcus Brutus, 13.3.
* ↑ Ciceró, Brutus, 77.94.
# Arxiu de la Diputació de Castelló

L'Arxiu de la Diputació de Castelló té la seua seu a Castelló de la Plana. És el servici públic responsable de la gestió, tractament, custòdia, conservació i difusió del patrimoni documental de la Diputació de Castelló. Disposa dels servicis d'arxiu, gestió documental, publicacions, mediateca i bibliobús. Organitzativament, es troba integrat dins del Servei d'Arxiu, Gestió Documental i Publicacions. Addicionalment, té servei de consulta, disponible de dilluns a divendres de 9 a 14 hores.

## Història i objectius

L'Arxiu es va fundar en el mateix moment que la pròpia Diputació de Castelló, l'any 1822. Proporciona assistència tècnica als municipis de la província de Castelló de menys de 10.000 habitants. El servei de bibliobús oferix, de manera itinerant, diverses opcions de lectura a xiquets i adults de l'interior de la província.

## Fons

L'Arxiu de la Diputació de Castelló conté els documents generats i rebuts per la Diputació, així com documentació història de fons aliens, procedent de municipis i institucions de la província. També custodia documents procedents de diferents donacions particulars, un arxiu fotogràfic, i reproduccions d'altres documents històrics relacionats amb la província de Castelló. Compta amb servici d'hemeroteca.

## Referències

* ↑ «Contacte». Archivo, Gestión Documental y Publicaciones. [Consulta: 9 maig 2020].
* 1 2 3 «Jornades Municipals de cultura popular a la ciutat de Castelló». L'educació a Castelló, 2018 [Consulta: 9 maig 2020].
* 1 2 «Inici». Archivo, Gestión Documental y Publicaciones. [Consulta: 9 maig 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'Arxiu de la Diputació de Castelló al Ministerio de Cultura y Deporte
# Jordi Burgaya i Vilaró

Jordi Burgaya i Vilaró (Sant Hipòlit de Voltregà, 8 de juny de 1995) és un jugador d'hoquei sobre patins català, que juga a l'equip italià del Hockey Club Forte dei Marmi des de la temporada 2018/19. Amb 23 anys ja havia estat internacional amb la selecció catalana i espanyola, així com haver jugat a les tres lligues més important d'hoquei sobre patins: l'espanyola, la portuguesa i la italiana.

## Palmarès

Pel que fa al seu palmarès, a continuació presentem els títols assolits fins a acabar la seva participació en l'equip osonenc l'any 2017:

### CP Vic

* 1 Campionat d'Espanya juvenil (2013)
* 1 Campionat de Catalunya juvenil (2013)
* 1 Copa del Rei/Copa espanyola (2015)
* 1 Sots-Copa d'Europa (2015)

### Selecció espanyola

* 1 Campionat del Món "A" (2017)
* 2 Copes d'Europa sub-17 (2010 i 2011)

### Selecció catalana

* 1 Campionat d'Espanya de Seleccions Territorials (2011)

## Referències

* 1 2 «Burgaya, nou jugador del Forte dei Marmi». CanalTaronja.cat, 29-06-2018. [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ «Primer equip - Jordi Burgaya». CPVic.cat. [Consulta: 17 gener 2019].
# Patti Davis

Patti Davis (nascuda el 21 d'octubre de 1952) és una actriu i autora estatunidenca És la filla de l'expresident dels Estats Units Ronald Reagan i de la seva segona dona, Nancy Reagan.
# Alba (nom)

Alba, d'origen etimològic de la paraula blanc del llatí "albus", tot i que també es feia servir, de mateixa manera que ocorre actualment amb la paraula alba, que fa referència a la sortida del sol. Inicialment va ser un nom que s'aplicava únicament a la noblesa del regne, sobretot aquelles nenes que naixien en aquest moment del dia iniciant la seva vida veient l'alba sortir per l'horitzó. També es va començar a fer servir per a aquelles petites que eren molt rosses amb una pell molt blanca i delicada, encara que això va anar canviant i va ser adoptat per tota mena de dones. Donada aquesta definició, és usual imaginar que la personalitat d'Alba serà molt pura i resplendent, a més de molt alegre, ja que es relaciona amb l'inici del dia, quan la vida comença.

## Traduccions

* Castellà: Alba
* Italià: Alba
* Gallec: Alba

## Personatges famosos

* Alba Flores, actriu espanyola.
* Alba Molina, cantant espanyola.
* Alba Mujica, actriu argentina de cinema i teatre.
* Alba Reig, cantant espanyola.
* Alba Roballo, advocada i política uruguaiana.
* Alba Rohrwacher, actriu italiana.
* Alba Roversi, actriu veneçolana.
* Alba Rico, cantant espanyola.

## Referències

* ↑ «Significado del nombre Alba».
# Coll de Costoja

El Coll de Costoja és una collada situada a 821,3 m alt en el terme comunal de Costoja, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord), a prop del termenal amb Maçanet de Cabrenys.
Està situat a l'extrem sud-est de la població de Costoja, a la carretera D3.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «51 - Costoja». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Costoja». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Coll de Costoja en els ortofotomapes de l'IGN
# Leif Poulsen

Leif Poulsen (Copenhaguen, 31 de gener de 1939) és un antic futbolista danès de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Conegut a Dinamarca amb el sombrenom de Sløjfe (bucle), es formà als clubs Ryvang, Værløse BK i finalment al B 93 Copenhaguen, on debutà al primer equip l'any 1957. Fou un davanter centre de gran talent, alhora amb una bona tècnica i sense por. En el seu partit de debut B 93-HIK (3-0) va marcar el seu primer hat-trick. Durant aquesta etapa fou un cop internacional amb Dinamarca l'any 1958.
L'any 1960, el seu entrenador Frank Petersen va deixar el club i viatjà a Suïssa, i amb ell se'n va anar Poulsen. Jugà al FC Lugano de Segona Divisió, on marcà 16 gols en 16 partits, essent el màxim golejador de la categoria. El mes de juny de 1961 es va enrolar a les files del Rapallo italià per fer una gira per Espanya. En un partit a L'Hospitalet el RCD Espanyol es fixà en ell i decidí incorporar-lo a l'equip, signant un contracte per tres temporades. El club no disposava de places lliures d'estrangers i la primera temporada el cedí al CE Sabadell, que jugava a Segona. La temporada 1962-63, debutà amb l'Espanyol, que també jugava a Segona Divisió. L'entrenador Heriberto Herrera no confià molt en ell, no obstant disputà nou partits en els quals marcà 3 gols. Acabada la temporada deixà l'equip i fitxà pel CE L'Hospitalet, amb Enric Rabassa d'entrenador, i la següent defensà els colors de l'Ontinyent CF, ambdós club de Segona. En total jugà quatre temporades a la categoria de plata del futbol espanyol.
Acabà la seva carrera novament al B 93. A l'edat de 27 anys una lesió de genoll precipità la seva retirada prematura. Fou entrenador de diversos clubs modestos. Més tard s'establí a Bergamo (Itàlia) treballant com a caça talents.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Perfil a la web del B93». Boldklubben 1893 København, 12-07-2011. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Jugadors - més gols en el mateix partit». Boldklubben 1893 København, 02-03-1940. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Internacional». DBU (Unió Danesa de Futbol). [Consulta: 1r febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 6 «Fitxa de Poulsen». Periquito.cat. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ernest Gagnon

Ernest Gagnon (Louiseville, 7 de novembre de 1834 - Ciutat de Quebec, 15 de setembre de 1915) fou un folklorista, compositor i organista quebequès.
És conegut per compilar una gran quantitat de música folk franco-canadenca, que va publicar com a Chansons populaires du Canada entre 1865 i 1867. Va ser molt admirat per les seves virtuoses actuacions en l'orgue i també va ser considerat un expert en l'acompanyament de cant pla.

## Biografia

Nascut a Louiseville, Gagnon era d'una important família de músics a la ciutat de Québec. Era germà del compositor Gustave Gagnon i oncle del compositor Henri Gagnon. La seva germana Élisabeth estava casada amb el pianista Paul Letondal. Va estudiar l'orgue amb Charles Wugk Sabatier. De 1853 a 1864 va ser l'organista de l'Església "Saint-Jean-Baptiste", i va ocupar una posició similar a la Basílica-Catedral de Notre-Dame de 1864 a 1876. El 1857 va viatjar a París després d'haver-se permès els estudis i es va convertir en deixeble de Henri Herz i Alexandre Goria.
Moltes de les seves cançons del seu art, són peces corals i obres per a piano sol han estat publicades per la "Canadian Canadian Heritage Society" i per Adélard Joseph Boucher. La seva obra de piano Stadaconé (1858) fou la primera composició notòria basada en la música dels pobles aborígens del Canadà. Va morir a la ciutat de Quebec als 80 anys i va ser enterrat a la Cimetière Notre-Dame-de-Belmont.

## Referències

* ↑ Université Laval. "Diccionari en línia de la biografia canadenca". Universitat de Toronto. Recuperat l'11 d'agost de 2012.
* ↑ The Encyclopedia of Music in Canada. "Gagnon, Ernest". L'enciclopèdia canadenca. Arxivat des de l'original el 14 de setembre de 2012. Recuperat l'11 d'agost de 2012.
* ↑ Barclay McMillan. "Ernest Gagnon". L'enciclopèdia canadenca. Arxivat des de l'original el 10 de febrer de 2010.
# Soergelia

Soergelia és un gènere extint de mamífer caprí que va viure durant el Plistocè a l'Amèrica de Nord, Europa i Àsia, fa entre 0,781 i 0,3 milions d'anys aproximadament.
El gènere inclou les següents espècies:
* † Soergelia brigittae Kostopolous, 1997
* † Soergelia minor Moyà-Solà, 1987
* † Soergelia intermèdia Crégut-Bonnoure & Dimitrijević, 2006
* † Soergelia elisabethae Schaub, 1951
* † Soergelia mayfieldi (Troxell, 1915)

## Referències

* ↑ «Soergelia at the Paleobiology Database.». paleodb.org. [Consulta: 21 enero 2018].
* ↑ Palombo, Maria Rita; Giovinazzo; Rozzi. «The early to middle Pleistocene Italian Bovidae: Biochronology and palaeoecology». A: Quaternary stratigraphy and paleontology of the southern Russia, 2010, p. 118-120. ISBN 978-5-902982-83-8.
* 1 2 Martínez-Navarro, Bienvenido; Sardella, Raffaele; Rook, Lorenzo; Bellucci, Luca; Ros-Montoya, Sergio «First occurrence of Soergelia (Ovibovini, Bovidae, Mammalia) in the Early Pleistocene of Italy». Quaternary International, 267, 2012, pàg. 98–102. DOI: 10.1016/j.quaint.2012.02.031.
* ↑ Kostopoulos, Dimitris S. «The Pilo-Pleistocene artiodactyls (Vertebrata, Mammalia) of Macedonia 1. The fossiliferous site "Apollonia-1", Mygdonia basin of Greece». Geodiversitas, 19, 4, 1997, pàg. 845–875.
* ↑ Crégut-Bonnoure, Evelyne; Dimitrijević, Vesna «Megalovis balcanicus sp. nov. and Soergelia intermedia sp. nov. (Mammalia, Bovidae, Caprinae), new Ovibovini from the Early Pleistocene of Europe». Revue de Paléobiologie [Genève], 25, 2, 2006, pàg. 723-773. ISSN: 0253-6730.
* ↑ Troxell, Edward L. «A fossil ruminant from Rock Creek, Texas, Preptoceras mayfieldi sp. nov». American Journal of Science, 40, 239, 1915, pàg. 479–482. DOI: 10.2475/ajs.s4-40.239.479.
# Néstor Albiach Roger

Néstor Albiach Roger (Xirivella, 18 d'agost de 1992) és un futbolista valencià que actualment juga pel FK Dukla Praga.
Albiach va començar la seua carrera esportiva als equips juvenils del València, primer i del Llevant després, començant la seua trajectòria professional amb l'Sporting Requena, des d'on passaria al CD Olímpic de Xàtiva.
Néstor va fitxar pel Dukla Praga a mitjan temporada 2012–13 de la Gambrinus liga, on va coincidir amb el seu paisà el defensa José Antonio Romera. Va signar un contracte de dos anys amb el club de Praga en gener de 2013. Va debutar el 22 de febrer de 2013 en un partit contra el Teplice que va acabar 1-1. Néstor va marcar el seu primer gol en una victòria per 5–1 contra el FK Jablonec en abril de 2013, obrint el marcant en el primer mig i afegint un altre en la segona meitat en una 5–1 victòria. Néstor va ser elegit millor jugador del mes de la lliga en maig de 2015, després d'haver marcat a les victòries contra el Brno (3–2) i Mladá Boleslav (2–1) durant el mes. En acabar la temporada, i tot i només haver jugat quatre mesos, va ser elegit millor jugador estranger de la Gambrinus liga.
Albiach va lesionar-se en hivern de la temporada 2013–14, no jugant fins a agost de 2014, eixint com a substitut en una derrota per 2–1 a Plzeň.

## Referències

* 1 2 Néstor Albiach Czech First League statistics at Fotbal DNES (Czech).
* 1 2 Chilet Torrent, Vicent. «"El idioma checo es un ´show´ al principio"». Levante-EMV, 21-09-2015.
* ↑ Futbolme profile (Spanish).
* ↑ «Dukla hlásí první zimní posilu!» (en czech). Dukla Prague, 28-01-2013 [Consulta: 28 febrer 2013].
* ↑ Casado, Roman «El español Néstor se estrena en el once titular del Dukla» (en spanish). Czech Radio, 25-02-2013 [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «Dukla - Jablonec 5:1, Pražané prohrávali, po půli dali čtyři góly» (en czech). idnes.cz, 13-04-2013 [Consulta: 31 maig 2013].
* ↑ «Hráčem měsíce se stane kanonýr Mičola, Néstor nebo Rabušic» (en czech). denik.cz, 27-05-2013 [Consulta: 31 maig 2013].
* ↑ «El mejor extranjero de la liga checa es de Xirivella». Superdeporte, 15-06-2013.
* ↑ «Plzeň - Dukla 2:1, favorit otočil skóre a posunul se na první místo» (en czech). idnes.cz, 31-08-2014 [Consulta: 31 agost 2014].

## Enllaços externs

* Néstor Albiach Roger, Fitxa a Soccerway a Soccerway
* Guardian Football
# Josef M Wolfram

Josef M Wolfram (Dobřany, 21 de juliol de 1789 - Teplice, 30 de setembre de 1839) va ser un polític alemany-txec i compositor aficionat que va escriure òperes que es van representar amb èxit.

## Biografia

Wolfram va néixer a Dobřany, a Bohèmia. Primer va estudiar filosofia a la Karls-Universität de Praga, però també harmonia amb Leopold Kozeluch. Va anar a Viena a estudiar piano amb Josef Drechsler i hi va ensenyar música des del 1811. Deixant la música com a professió el 1813, es va convertir en un funcionari del govern de Theusing i, finalment, va treballar fins ser alcalde de Teplice el 1824. Va escriure diverses òperes que es van popularitzar. Tal va ser la popularitat de la seva òpera Alfred que quan es necessitava un substitut de Carl Maria von Weber en el càrrec de capellmeister, Wolfram era un dels que es considerava. Va morir a Teplice.

## Obres

Les obres més conegudes de Wolfram són les seves òperes. Der Diamant es va produir per primera vegada a Teplice cap al 1820. Dues de les seves òperes, Herkules i Maja und Alpino, oder die bezauberte Rose, es van produir a Dresden el 1826, mentre que aquesta última també es va produir a Praga aquell any. Aquest mateix any es va produir la primera producció dAlfred. El 1828, de nou a Dresden, es va representar la seva òpera Die Normannen in Sicilien. L'any següent es va produir Prinz Lieschen. Der Bergmönch el va seguir el 1830, produït per primera vegada a Dresden el 14 de març. Das Schloss Candra es va representar per primera vegada el 1832, també a Dresden. L'òpera final, Wittekind, es va produir el 1838. A més de les seves òperes, va escriure una missa de noces, un Rèquiem i una col·lecció de cançons sèrbies. També va compondre música instrumental, inclosos quartets de corda i sonates per a piano. Tomáš Spurný va dirigir un esforç concertat per recollir i catalogar les òperes de Wolfram.

## Notes

* 1 2 http://opera.stanford.edu/composers/W.html//Opera%5BEnllaç+no+actiu%5D Glass. Stanford University. Retrieved October 7, 2014.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Champlin, John Denison; Apthorp, William Foster, eds. (1899). Cyclopedia of Music and Musicians: Naaman-Zwillingsbrüder. 3. New York: Charles Scribner's Sons. p. 600.
* 1 2 3 4 Mason, Daniel Gregory (1917). The Art of Music: A dictionary-index of musicians. National Society of Music. p. 292.
* ↑ Flögel, Ute. "Es stabreimt sich nicht nur - Böhmische Brückenbauer machen sich auch selbst einen Reim auf die mannigfachen europäischen Gebote der Stunde: Kulturpreise 2014". Kulturportal West Ost (en alemany). Retrieved October 7, 2014.