OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frau Margot

Frau Margot és una òpera en tres actes escrita pel compositor Thomas Pasatieri. L'obra fou escrita en anglès amb un llibret de Frank Corsaro basada en la seva obra Lyric Suite. L'estrena va tenir lloc a l'Òpera Forth Worh el 2 de juny de 2007. Corsaro va dirigir la producció que va utilitzar l'escenografia d'Alison Nalder i el vestuari de Steven Bryant. Un enregistrament d'aquesta producció va ser publicat en CD per Albany Records.

## Caràcters

| Funció | Tipus de veu | Elenc estrena 2 de juny de 2007 (Director:Joseph Illick) |
| Frau Margot, antiga diva | soprano | Lauren Flanigan |
| Ted Steinert, un compositor | Baríton | Morgan Smith |
| Kara Sundstrom, el company de Margot | Mezzosoprano | Patricia Risley |
| Walter Engelmann, l'agent de Margot | Tenor | Allan Glassman |
| Gert Osterland, un detectiu | Baix-baríton | Daniel Okulitch |

## Referències

* ↑ «Thomas Pasatieri: Frau Margot». Dramonline.org.
* ↑ «Frau Margot at thomaspasatieri.org». Arxivat de l'original el 2008-11-20. [Consulta: 22 juliol 2015].
# Sàtires (Juvenal)

Les Sàtires són un recull de poemes satírics escrits per l'autor romà Juvenal al final del segle i i al començament del segle ii.

## Estructura

És un recull de setze poemes, escrits en hexàmetre dactílic, que està organitzat en cinc llibres:
* Llibre I: Sàtires 1/5
* Llibre II: Sàtira 6
* Llibre III: Sàtires 7/9
* Llibre IV: Sàtires 10/12
* Llibre V: Sàtires 13-16 (de la 16 només se'n conserven fragments)

## Sumari

Els versos són una crítica de la societat decadent de l'antiga Roma L'autor no pretén fer com Persi una crítica dels costums ni de la cultura, ni fa, com feia Horaci, cap intent de conscienciar les persones a través de la ironia. Juvenal, a les Sàtires, parla de la lluita política interna i ataca una determinada classe social, la classe dominant a Roma en la seva època, a la que acusa de corrupta. No parla de persones concretes de l'aristocràcia, sinó de figures del passat que li serveixen per denunciar les actituds del present.

## Vegeu també

* Juvenal
* Quis custodiet ipsos custodes?

## Referències

* ↑ Juvenal - Décimo Júnio Juvenal (55 - 127) Arxivat 2010-02-18 a Wayback Machine., site mundocultural]
* ↑ Décimo Júnio Juvenal Arxivat 2010-12-15 a Wayback Machine., site da Universidade de Campina Grande, PB
* ↑ Bicker, Ernst. Historia de la literatura romana. Madrid: Gredos, 1987, p. 350. ISBN 8424908538.
Viccionari
# Tirà melancòlic

El tirà melancòlic (Tyrannus melancholicus) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids.

## Descripció

Mesura aproximadament 20 cm i pesa al voltant de 40 g. El mascle no es diferencia de la femella pel que fa al seu plomatge, té l'abdomen d'un color groc, el pit d'un color olivàcia el coll és d'un color gris clar i el cap és de color gris.

## Distribució i hàbitat

Habita en sabanes, prop de rius, muntanyes, matolls i àrees urbanes. Es distribueix des dels Estats Units fins a l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tirà melancòlic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Fotografia artística

El terme fotografia artística es refereix a aquelles fotografies que han estat creades per omplir la visió creativa de l'artista. És un concepte diferent del fotoperiodisme i la fotografia publicitària, ja que aquest primer proporcionaria suport visual a històries i la segona tindria coma objectiu vendre un producte o servei.

## Evolució històrica

La fotografia artística com a mitjà d'expressió i creació, s'ha anat desenvolupant al llarg del segle xx. Ja a les dècades de 1920 i 1930 alguns artistes del surrealisme, com ara Man Ray (1890 - 1976), es van interessar per les possibilitats artístiques de la fotografia. No va ser, però, fins a les darreres dècades del segle XX que la fotografia va ser plenament reconeguda com a disciplina artística. Actualment, hi ha galeries d'art especialitzades en fotografia, i les obres d'alguns fotògrafs són presents en col·leccions, museus i festivals d'art contemporani d'arreu del món.
Un dels problemes és que no hi ha una definició concreta i acceptada del terme. Històricament s'ha considerat com a fotografia artística, aquelles imatges de nu, en blanc i negre, paisatges o bodegons que en última instància tenien alguna similitud amb la pintura a nivell formal. Durant la segona meitat del segle xix, una de les vies que va trobar la fotografia, per tal que fos acceptada a la societat, va ser la d'assimilar les maneres pictòriques coincidents amb els moviments artístics de l'època. El gust popular i el comerç fotogràfic es van apropiar d'un llenguatge que va romandre fins al segle xx, i del qual es va dotar de significat al terme "artística".
Aquesta confusió del terme, relacionat amb els diferents usos de la fotografia, és el que ha provocat que quan es parla de fotografia artística, s'entengui com aquella fotografia estèticament atractiva, que agrada, i és amable a la vista. Més enllà d'aquesta manera d'entendre la fotografia, hi ha l'ús i procés vinculats amb la creació artística, que utilitzen com a mitjà d'expressió la Fotografia.
Diferents artistes vinculats amb els moviments d'avantguarda, van generar obra fotogràfica, de forma paral·lela a altres mitjans d'expressió, essent aquesta però, una manera d'experimentar amb els nous mitjans i llenguatges a l'abast. Man Ray, Heartfield, El Lissitzy, László Moholy-Nagy, Albert Renger-Pazstch són alguns dels artistes més representatius per les seves contribucions, alhora d'expressar, d'una manera diferent, les realitats i pulsions de les angoixes del nou ordre socio polític, de l'època d'entreguerres.

## Vegeu també

* Fotografia
* Història de la Fotografia
* Art
* Aperture (revista)
# Beriózov

Beriózov - Берёзов (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Notropis rupestris

Notropis rupestris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S. 1818. Description of two new genera of North American fishes, Opsanus, and Notropis. Am. Monthly Mag. Crit. Rev. v. 2 (3) (gener del 1818). 203-204.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Notropis rupestris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L.M. i E.C. Beckham, 1987. Notropis rupestris, a new cyprinid from the middle Cumberland River system, Tennessee, with comments on variation in Notropis heterolepis. Copeia 1987(3):659-668.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Frau del Puit

La Frau del Puit, anomenada també el Barranc de la Frau o la Rasa de Vendrell, és un torrent del Solsonès afluent per la dreta de la Riera de Sanaüja.
Neix al sud-est de la Caseta de Can Ramon. De direcció predominant cap al sud, desguassa al seu col·lector al sud-est de Cal Travesset. Tot el seu curs transcorre pel terme municipal de Pinell de Solsonès. La seva xarxa hidrogràfica consta de dotze cursos fluvials que sumen una longitud total de 8.661 m. que també transcorren íntegrament pel terme de Pinell de Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ «Frau del Puit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Frau del Puit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Säckpipa

La säckpipa és una cornamusa típica de Suècia, gairebé extinta a mitjans del segle xx. A principis de 1980, va començar un important esforç per a la seva rehabilitació i avui en dia trobem una modalitat basada en la versió típica de la regió de Dalarna, on l'instrument va perdurar més temps. La tradició musical de säckpipa és relativament desconeguda per la majoria de suecs. A les esglésies situades al llarg de la península es troben pintures medievals de caràcter religiós que suggereixen que la cornamusa sueca no era pas un instrument popular des de finals de segle xiv. El nom säckpipa prové de la llengua sueca i significa literalment gaita i el mot pot ser utilitzat pels parlants per a referir-se a qualsevol model del gènere.
# Tirà menut cuacurt

El tirà menut cuacurt (Myiornis ecaudatus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i clars, localment a les terres baixes de l'est de Colòmbia, oest i sud de Veneçuela, Trinitat, Guaiana, Amazònia, nord-est del Brasil, est del Perú i nord i est de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tirà menut cuacurt». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Fotografia Gotarde

«Fotografia Gotarde» té aquests significats:
* Carme Gotarde i Camps, fotògrafa catalana
* Antoni Gotarde i Bartolí, fotògraf català establerta a Olot
# Mira telescòpica tèrmica

Una mira telescòpica tèrmica o visor telescòpic d'infraroigs, és un aparell d'observació que combina una mira telescòpica i una càmera termogràfica compacta. Es poden muntar sobre una varietat d'armes petites, així com sobre algunes armes més pesades.
Igual que en els sensors regulars, els visors d'infraroigs poden funcionar en una foscor total. L'abast tèrmic pot ser molt útil en llocs amb neu, ja que l'extrema diferència de temperatures entre la neu i una font de calor (com ara el cos humà) crea un alt contrast visual entre ambdós. Això facilita la localització de qualsevol font de calor contrastant-la amb el fons de temperatura més baixa.

## Nova generació

Els caçadors utilitzen freqüentment visors tèrmics per ajudar per a detectar les preses, com porcs senglars, coiots, o rosegadors (rates, etc..). La capacitat visual de veure's fins i tot en la foscor completa permet que el caçador pugui detectar i tingui consciència de possibles preses, facilitant-li una captura ràpida i precisa.
La nova generació d'armes tèrmiques té funcions d'ús compartit i és compatible amb llocs web que comparteixen vídeo, incloent YouTube. Tota l'aventura de tir es registra amb el dispositiu d'imatges tèrmiques i es reenvia amb una aplicació de telèfon mòbil. El fitxer es transfereix mitjançant una xarxa wifi i els clips de vídeo es poden copiar directament en un lloc web per compartir vídeos o bé es poden emmagatzemar en una targeta SD i, per veure'ls posteriorment, en un ordinador personal o un televisor. Els visors tèrmics de nova generació son fabricats per companyies com Flir i Pulsar i, com els de la generació anterior, són utilitzats principalment per militars i caçadors.

## Vegeu també

* Visió nocturna
* Termografia
* Càmera tèrmica
* Visor de punt vermell

## Referències

* ↑ «Military Thermal Weapon Sights Market Latest Technological Advancements, Scope, Applications & Competitive Outlook To 2021», 19-11-2018. [Consulta: 16 desembre 2018].
* 1 2 Rogoway, Tyler. «Soldiers Will Soon See The Crosshairs From Their Thermal Weapon Sights Projected Into Night Vision Goggles». [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ . ISBN 9781616080013.
* ↑ «Lust auf Nachtjagd geht nicht ohne Nachtsichtgeräte Thermalgeräte», 26-07-2017. [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ Marie, Nicole. «Global Monocular Camera Market 2018 Industry Scenario, Strategies, Growth Factors and Forecast 2025 Arxivat 2018-12-17 a Wayback Machine.», 11-12-2018. [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ «Brilliant new imaging system gives soldiers hybrid thermal/night vision on the battlefield». [Consulta: 16 desembre 2018].
# Askatasuna

«Askatasuna» té aquests significats:
# Llac de Walenstadt

El llac de Walenstadt (en alemany Walensee) és un llac suís situat en els cantons de Sankt Gallen i el de Glarus. S'alimenta dels rius Linth i Seez. Ocupa una superfície de 24 km², està situat a 419 m sobre el nivell del mar i té una profunditat de 151 m.

## Història

Aquest llac va inspirar el músic Franz Liszt durant els seus primers anys a Suïssa i una de les seves peces porta el seu nom.
# Josep Roig

Josep Roig és el nom dels següents personatges:
* Josep Roig i Bergadà (Tarragona, 1864 - Barcelona, 1937), advocat i polític català
* Josep Roig Boada (Terrassa, 6 d'agost de 1957), músic, compositor, productor musical i enginyer de so
* Josep Roig i Magrinyà (Valls, 1918 - Sant Cugat del Vallès, 2004), polític català
* Josep Roig i Raventós (Sitges, 1883 - Barcelona, 1966), metge, escriptor i poeta català
* Josep Roig Trinxant (Barcelona, 20 d'abril de 1916 - Barcelona, 4 de febrer de 1986), enginyer industrial i cineasta amateur català
* Josep Roig (dramagurg) Dramaturg del segle XVII-XVIII
# São Vicente (Cap Verd)

São Vicente és un municipi de Cap Verd amb una població d'aproximadament 76.000 persones, i la seva ciutat més gran és Mindelo. Abasta tota l'illa de São Vicente i la veïna illa de Santa Luzia, així com els illots Branco i Raso, tots en el grup de Barlavento.
Posseeix també una important indústria de manufactures, pesquera i agricultura. El Dia del Municipi (Dia do Município) és el 22 de gener.

## Toponímia

São Vicente pren el nom del dia del seu descobriment, el 22 de gener que en el santoral és Sant Vicent.

## Demografia

La població ha evolucionat segons la següent taula:
* Gràfica d'evolució demogràfica de São Vicente entre 1940 i 2010

## Subdivisions

El municipi consta d'una sola freguesia (parròquia), Nossa Senhora da Luz, que cobreix la totalitat de l'illa i que és dividida en els següents eatabliments:
* Baía das Gatas
* Lameirão
* Mindelo
* Monte Verde/Pé de Verde
* Ribeira Julião
* Ribeira de Calhau (inclou les petites illes de l'est)
* Ribeira de Vinha
* Salamansa
* São Pedro

## Agermanaments

* Coimbra
* Felgueiras
* Mafra
* Portalegre
* Portimão
* Porto
* Santa Cruz
* Vagos,

## Referències

* ↑ «Fuente INE 2010». Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 6 maig 2016].
# Tirà guarda-rius

El tirà guarda-rius (Ochthornis littoralis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Ochthornis.

## Hàbitat i distribució

Vores dels rius per l'est dels Andes al sud de Veneçuela, Guyana, Guaiana Francesa i nord del Brasil. Des del sud-est de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins al nord de Bolívia i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Tirà guarda-rius». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Dècada del 310
## Esdeveniments

* Edicte de Milà (313)
* Inici del període dels Setze regnes a la Xina (Han Zhao, 308)

## Personatges destacats

* Maximí Daia (305-314), emperador romà.
* Constantí I el Gran (306-337), emperador romà.
* Licini I (307-324), emperador romà.
# Nur-Mer

Nur-Mer o també Niwâr-Mêr va ser un governant de la ciutat i regne de Mari, un dels coneguts com a shakkanakku. Era fill d'un altre governador militar anomenat Ishma-Dagan.
Segons les llistes dinàstiques va governar durant cinc anys. Una inscripció diu que va construir el temple de Nin-hursang. Era contemporani de Naram-Sin d'Accàdia o del seu fill Xar-Kali-Xarri. El va succeir el seu germà Ishtub-El.

## Notes

* ↑ La paraula shakkanakku definia un títol propi del regne de Mari, i significava governador militar.

## Referències

* ↑ Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Síria-Palestina. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 85-86 i 88. ISBN 9788446019497.
# Josep Roig Boada

Josep Roig Boada (Terrassa, 6 d'agost de 1957) és un músic, compositor, productor musical i tècnic de so de Temps Record.
La seva activitat ha estat majoritàriament la composició de bandes sonores per a cinema, sèries de televisió i sèries d'animació. Ha treballat per a productores com Neptuno Films, D'Ocon Films, Universal i Sauthern Star. A més, ha participat també en curtmetratges, audiovisuals i teatre.
Des dels inicis de la seva carrera professional, ha col·laborat estretament amb el director i guionista Josep Lluís Viciana, com a compositor de la banda sonora, en productes tan coneguts com "El món màgic del màgic Bruffi", "Los aurones", "Els Fruitis", "La vaca Connie", "Tex" i "Aquest conte no s'ha acabat" sèrie estrenada el 2022 a TV3, entre d'altres.
Roig ha produït i ha col·laborat amb molts músics en els seus projectes, tant com a tècnic de so, com a través del segell discogràfic Temps Record. Una d'aquestes produccions, “Els amants de Lilith” (Temps Record, 2008) de Lídia Pujol, va ser nomenada dins de les 20 millors produccions discogràfiques del Womex a l'any 2008.

## Referències

* ↑ «29th Festival Música Popular Tradicional Vilanova i la Geltrú - Catalonia / Spain - virtualWOMEX». [Consulta: 13 març 2018].
* «La vaca Connie (Serie de TV) (2002)» (en castellà). [Consulta: 3 octubre 2019].
# Ral·li dels Rideau Lakes

El Ral·li dels Rideau Lakes (en angès, Rally of the Rideau Lakes) fou un ral·li que es disputà al Canadà i que va formar part del Campionat Mundial de Ral·lis el 1974, en aquella ocasió amb sortida i arribada a Ontario. La prova es disputava sobre terra i, ocasionalment, sobre neu.

## Guanyadors

| Any | Edició | Pilot | Copilot | Cotxe | Camp. |
| 1974 | 3rd Rally Rideau Lakes | Sandro Munari | Mario Mannucci | Lancia Stratos HF | WRC |

## Enllaços externs

* Web amb informació del ral·li (anglès)
# Tolox

Tolox és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Sierra de las Nieves. Situat entre Alozaina i Coín, a la falda est de la Sierra de las Nieves, té un accés privilegiat a la Sierra de las Nieves, per una pista forestal que posteriorment es bifurca cap a Istán al sud i cap a Ronda al nord-oest.

## Turisme

El Balneari Tolox de presa d'aigües i vapors és molt indicat per a afeccions respiratòries i al·lèrgiques. S'obre des de l'1 de maig fins al 31 d'octubre.

## Història

Vila d'origen fenici, poblada en època romana i fortificada per Omar ibn Hafsún en 883 durant la rebel·lió contra el califat de Còrdova. Va ser reconquistada pels cristians en 1485.
# Dècada del 300
## Esdeveniments

* 301: Armènia és el primer estat a adoptar el cristianisme com a religió oficial.
* 308: Sant Marcel I succeeix com a Papa a Marcel·lí I.
* 309: El Papa Eusebi succeeix a Sant Marcel I.

## Personatges destacats

* Dioclecià (284-305), emperador romà.
* Maximià (286-308), emperador romà.
* Maximí Daia (305-314), emperador romà.
* Constantí I el Gran (306-337), emperador romà.
* Licini I (307-324), emperador romà.
# Josep Rodés Bley

Josep Rodes Bley (Lleida, 1895 – París, 1968) fou un comerciant i polític marxista català.

## Biografia

Fill d'una família d'artesans sabaters, quedà orfe de pare als tres anys. Als 22 anys es convertí en empresari d'un pròsper negoci de sabateria emplaçat a la capital del Segrià. La seva activitat política s'inicià a les files d'ERC, però al cap de poc temps –l'any 1928– esdevingué un dels fundadors del Partit Comunista Català. Després pertanyé al BOC i, posteriorment, al POUM.
A Lleida, després de la revolta dels militars, la classe obrera constituí el Consell Obrer Revolucionari i inicià la contraofensiva amb les armes a la mà. Rodes –que aleshores n'era el president–, juntament amb Josep Farré i Joaquim Vilà, es dirigiren a la seu de la Generalitat, d'on havien fugit les autoritats republicanes. Es trobaren amb les seccions dels guàrdies d'assalt. Després d'unes paraules de Rodes, els guàrdies victorejaren la República i es posaren al costat del poble. Rodes es feu càrrec immediatament de la Comissaria d'Ordre Públic.
Com a conseqüència d'unes execucions esdevingudes a la ciutat de Lleida a mans d'uns incontrolats, Rodés convocà la FAI per establir les bases d'actuació contra els favorable a la revolta militar, els quals havien de ser prèviament jutjats abans de prendre qualsevol mesura contra ells. Aquestes mesures foren preses amb la disconformitat dels anarquistes, però no els quedà més remei que acatar-les. A Barbastre, l'acció decidida d'un grup de soldats de la Joventut Comunista Ibèrica i de Josep Rodes, Comissari de Lleida, evità que la brigada del coronel Villalba s'incorporés a la revolta.
L'any 1937, com a conseqüència dels Fets de maig, fou perseguit a Lleida i marxà cap a Barcelona, on fou un dels membres de la direcció clandestina del POUM fins que un any després fou detingut i empresonat. El 1939 s'exilià a França i el 1941 fou detingut per la policia del mariscal Pétain. Al procés de Montalbà fou condemnat a quinze anys de treballs forçats i passà tres anys a la Maison d'Arrêt d'aquella ciutat i a la Maison Centrale d'Eysses, a Vilanuèva d'Òlt.
Després fou deportat als camps de concentració nazis de Dachau i Allach, d'on fou alliberat el 1945 per les tropes nord-americanes, passant de nou a França. Rodes s'instal·là a la capital francesa, on l'esperava la seva esposa. Allà no tardà a reprendre les seves activitats i ben aviat fou elegit membre del Consell de la Federació Espanyola d'Internats i Deportats Polítics i dirigí durant uns anys una organització d'ajuda a refugiats i víctimes del feixisme. A més a més, durant el període 1950-1967 fou membre del Comitè Executiu del POUM.
Morí l'agost de 1968 en un hospital de París.

## Referències

* ↑ Gabriel i Forn, Manuel; Vidal i Sordé, Jordi. El POUM a Ponts i la incidència del partit a les Terres de Ponent (Portaveu del Mig Segre), 1998, pàgines 18 i 19.

## Enllaços externs

* Biografia de Josep Comabella Rabassa Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine., per Wilebaldo Solano (Fundación Andreu Nin).
# Tolosates

Els tolosates (en llatí Tolosates) van ser un poble celta. Eren una branca dels tectòsages que vivien a l'orient dels aquitans. La ciutat de Fines, entre Tolosa i Carcaso, marcava el límit del territori tolosà a l'est i del territori de Roma a la Gàl·lia. El seu oppidum era la vella Tolosa a uns 5 km més amunt de la moderna Tolosa de Llenguadoc.
Les seves relacions amb els tectòsages són poc conegudes i és possible que depenguessin d'ells ja abans de la incorporació del territori a la província Narbonesa cap a l'any 120 aC. No es van sotmetre definitivament a Roma fins al 105 aC després d'una campanya militar que va dirigir Quint Servili Cepió el vell. Durant la Guerra de les Gàl·lies es van mantenirlleials als romans.

## Referències

* ↑ Cèsar, Juli. «Llibre I, X.1». A: Guerra de les Gàl·lies (en llatí i català). Traducció: Icart, Joaquim. 3 vol. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974, p. 86. DL B. 48252-1974. ISBN 8472250938.
* ↑ Smith, William (ed.). «Tolosa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 agost 2022].

## Bibliografia

* Le Gran Oppidum dels Tolosates
* Tolosates