OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa al carrer del Miracle, 30 (Balaguer)

La Casa al carrer del Miracle, 30 és un edifici de Balaguer (Noguera) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge amb façana principal al carrer Miracle i també amb obertures a una de les façanes laterals. És de cinc plantes amb tres eixos verticals amb decoració de línies senzilles. La part inferior de l'edifici està formada per una planta baixa i l'entresòl, presenta la porta d'accés a l'habitatge per un lateral, una gran obertura al centre que ocupa els dos primers pisos i una balconera a cada costat. Als nivell superiors els balcons van tenint menys volada i amplada a mesura que es puja en alçat.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer del Miracle, 30». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Rassvet (Staromínskaia)

* Per a altres significats, vegeu «Rassvet».
Rassvet - Рассвет (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a 12 km al sud de Staromínskaia i a 152 km al nord de Krasnodar, la capital del territori.
Pertanyen a aquest possiólok els pissóloks de Vostotxni, Dalni, Zarià, Pervomaiski i Pridorojni.

## Història

Va néixer amb el sovkhós de Staromínskoie. El 1948 fou designat possiólok amb el seu nom actual, en passar el centre administratiu del sovkhós de Staromínskaia a Rassvet. El 1950 s'hi construí una escola secundària i un hospital, i el 1953 una casa de cultura.
# Metsuke

Els metsuke (目付) foren els censors o els inspectors del Japó Tokugawa. Tenien un rang dels oficials bakufu lleugerament més baix que els bugyō. Els metsuke eren els encarregats del deure especial de detectar i investigar possibles administracions fraudulentes, corrupció i desafecció arreu del Japó, particularment entre la població amb un estatus inferior al dàimio.

## Referències

* ↑ Beasley, William G. Select Documents on Japanese Foreign Policy, 1853-1868 (en anglès), 1955, p. 326.
# Jordi Matas i Queralt

Jordi Matas Queralt (Barcelona, 1947) és un dissenyador gràfic català.
Realitza els seus estudis a l'Escola Massana de Barcelona i obté el títol de l'Escola Oficial d'Arts i Oficis Aplicats Sant Jordi de Barcelona. Entre el 1969 i el 1971 treballa al despatx Urban Graphik a la República Federal d'Alemanya.
El 1972 s'instal·la a Barcelona i estableix la seva pròpia empresa de disseny gràfic i comunicació. Compatibilitza la seva activitat professional amb la docència com a professor de projectes a les escoles de disseny ELISAVA i Massana de Barcelona i com a conferenciant en seminaris realitzats tant a Espanya com a l'estranger.
També és professor dels següents cursos de postgrau: Disseny Urbà del "Centro portugues Design·, Universitat de Barcelona i Facultat de Belles Arts de la Universitat de Lisboa; Planificació i Gestió de la Mobilitat de la Universitat Politècnica de Catalunya i del de Corporate Identity de la New Yorkers MBA Bussines School de Nova York.
Ha estat assessor en temes d'imatge corporativa i senyalització en diversos organismes com el Departament d'Indústria i Energia de la Generalitat de Catalunya: els Ferrocarrils Bascos ET/FV o Aeropuertos Espaholes y Navegación Aérea (Aena). Ha estat vicepresident de l'ADP i és membre del BEDA.

## Premis i reconeixements

Ha obtingut diversos premis i mencions pels seus treballs professionals com el primer premi Farb-Design International EV, dos Delta de Plata i cinc seleccions pels premis ADI/FAD entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Celso Golmayo de la Torriente

Celso Golmayo de la Torriente, o Celsito, fou un jugador d'escacs hispano-cubà i militar espanyol nascut a l'Havana, Cuba, el 22 de gener de 1879, i mort a Sevilla, el 1924.
Era fill de Celso Golmayo Zúpide, i germà de Manuel Golmayo, ambdós també destacats jugadors d'escacs.
Celsito Golmayo va guanyar, amb només disset anys, el campionat de Cuba de 1897 a l'Havana, en guanyar el Mestre Andrés Clemente Vázquez. En aquell torneig, Enrique Ostalaza fou tercer; Juan Corzo, quart; i el seu germà, Manuel Golmayo, cinquè. Aquella victòria fou poc comuna, atès que al segle xix era molt sorprenent que una persona tan jove guanyés un campionat nacional.
Els darrers anys de la seva vida els va passar a Espanya, on va disputar, el juny de 1918 un matx amb el campió aragonès José Juncosa Molins.
Va ser subcampió estatal espanyol el 1921 a Madrid (el campió fou el seu germà Manuel Golmayo).

## Partida destacada

Cels(it)o Golmayo – Yovanoff, Barcelona, 1918, Atac Max Lange

## Notes i referències

* 1 2 garcia-adell.blogspot.com :: Referències d'escacs a l'Aragó
* ↑ «Historial del Campionat de Cuba» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ Chess notes d'Edward Winter, 3651. Celsito Golmayo (anglès)
* ↑ «FEDA: Historial del Campionat d'Espanya absolut». Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 12 novembre 2009].
* ↑ El Ajedrez Español, Maig de 1943, pàgines 152-154, article de José Juncosa Molins
# Esquizocarp

Un esquizocarp és un fruit sec indehiscent que es desenvolupa a partir d'un gineceu pluricarpel·lar. Quan és madur es divideix en mericarpis. Els esquizocarps poden ser:
   * Dehiscents (els mericarps s'obren per a alliberar la llavor), per exemple moltes espècies del gènere Geranium.
   * Indehiscent (romanen tancats), com en el fruit de la pastanaga o en espècies del gènere Malva.
# Rassvet (Aleksàndrovka)

* Per a altres significats, vegeu «Rassvet».
Rassvet - Рассвет (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la costa nord de la península de Ieisk, a la vora de la mar d'Azov, a 14 km al sud-est de Ieisk i a 179 km al nord-oest de Krasnodar. Pertany al municipi d'Aleksàndrovka.

## Referències

* ↑ «El Tiempo en Rassvet» (en castellà). .
# Pont de Sota-ribes

El Pont de Sota-ribes és un pont del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El pont de Sota-Ribes està format per dos estreps d'obra de fàbrica, un a cada banda de la riera, que sostenen el conjunt de l'estructura metàl·lica. Aquesta està formada per dues bigues mestres separades per uns tirants que impedeixen la deformació.
La unió dels elements es va realitzar mitjançant reblons. La sola, d'arc molt rebaixat, està formada per lloses de ciment. El pont té una barana de ferro.

## Història

El pont de ferro va ser bastit per comunicar el poble de Ribes amb el nucli antic, actualment anomenat de Sota-Ribes. Ambdós sectors es trobaven separats per la riera de Ribes i inicialment, hi havia un pont conegut amb el nom "de la palanca", fins a la construcció definitiva del pont de ferro. El projecte va ser finançat per Josep Antoni Ferrer i Soler i l'obra va ser inaugurada el 5 d'abril de 1891.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de Sota-ribes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Resolució 1112 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1112 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 12 de juny de 1997 després de recordar la Resolució 1031 (1995) del Consell de Seguretat de les Nacions Unides i la Resolució 1088 (1996), el Consell va aprovar el nomenament de Carlos Westendorp com Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina.
Recordant l'Acord de Dayton, el Consell va expressar el seu agraïment pel treball de Carl Bildt com a Alt Representant i va acordar que Carlos Westendorp el succeís. Va reafirmar el paper de l'Alt Representant en el seguiment de l'aplicació de l'Acord de Dayton i la coordinació de les activitats d'organitzacions i organismes civils que estaven treballant per implementar l'Acord. Finalment, també va reafirmar el paper de l'Alt Representant com l'autoritat final sobre la interpretació de l'Annex 10 sobre l'aplicació civil de l'Acord de Pau.

## Referències

* ↑ «Security Council agrees to designation of Carlos Westendorp as High Representative for Bosnia peace agreement». United Nations, 12-06-1997.
* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volume 34. United Nations, Office of Public Information, 1997, p. 55.

## Vegeu també

* Guerra de Bòsnia
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Tofet de Salambó

El Tofet de Salambô és el més antic santuari púnic que es conserva a Cartago de vers l'any 1000 aC, i rebia aleshores urnes i ofrenes des de la mar Egea, però després els púnics el van transformar en lloc de culte de Baal Hammon i de Tanit. En aquest lloc s'immolaven els nens de les famílies nobles destinats al sacrifici, sovint de pocs mesos o pocs anys primer pel deu Baal i a partir del segle v aC a la deessa Tanit; les seves cendres es conservaven en unes urnes, s'enterraven en el recinte sagrat. Durant el setge de Cartago per Agàtocles (310 a 307 aC) més de 500 infants foren sacrificats; s'han trobat milers d'urnes en les excavacions.
El sacrifici de nens pels cartaginesos és sol una hipòtesi, que de fet darrerament ha estat molt discutida i pràcticament descartada. La necròpolis infantil de Cartago al principi fou associada a sacrificis infantils en èpoques de crisis (ja pels mateixos romans), però no tindria cap lògica donada la gran mortalitat infantil del moment; possiblement es tracta de nens cartaginesos de menys de tres anys enterrats en una necròpolis separada, ja que fins als tres anys els nens no eren considerats homes i no podien ser enterrats en el cementiri dels homes, és a dir, a la necròpolis.
# Scantinia

Scantinia va ser una antiga llei romana datada possiblement l'any 227 aC, que va agafar el seu nom de Gai Escantini Arici, que era el condemnat del crim de què tractava la llei, o bé del tribú de la plebs Gai Escantini que la devia proposar.
Castiga l'anomenat pecatus nefandus (pederàstia, homosexualitat, etc.) amb una forta multa. Alguns suposen que el càstig era fins i tot la pena de mort, però probablement aquesta pena no es va imposar fins al segle iv sota els primers emperadors cristians, Constantí I el Gran i Constanci II.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 52-53 [Consulta: 12 abril 2022].
# William Henry Furness III

William Henry Furness III (10 d'agost del 1866 – 11 d'agost del 1920) fou un metge, antropòleg i explorador estatunidenc. Malgrat que destacà en diversos àmbits, és especialment conegut per la seva descripció dels caçadors de caps de Borneo. Era membre de la Societat Filosòfica Americana (1897), la Royal Geographical Society (1898) i el Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland (1902).

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 144. ISBN 978-0801893049.
* ↑ «American Philosophical Society Member History». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ Royal Geographical Society, List of Honorary Members, Honorary Corresponding Members, and Fellows (1921), p. 34.
* ↑ "List of the Fellows," The Journal of the Anthropological Institute of Great Britiain and Ireland, Volume 33 (Londres, 1903), p. 6.
# Rassvet (Gai-Kodzor)

* Per a altres significats, vegeu «Rassvet».
Rassvet - Рассвет (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al vessant del Caucas occidental, a la vora dreta del riu Anapka, a 10 km a l'est d'Anapa i a 121 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany al poble de Gai-Kodzor.
# Pont de Solsona

El Pont de Solsona és un pont que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la ciutat de Solsona (Solsonès).

## Descripció

Actualment consta només de 3 arcs. Passa sobre el riu Negre, afluent per la dreta del Cardener, afluent per la dreta del Llobregat.
El pont és (era) una notable obra del segle xviii tot ell de pedra, de baixa altura sobre el riu. Tenia 12 arcades: més altes les del centre, es van definint pels costats. És un pont gran, per un riu tan xic.

## Referències

* ↑ C.A.Torres-Cardener pàg.50. «Pont de Solsona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2014].
# Kretov-Pervi

Kretov-Pervi - Кретов-Первый(rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 36 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Resolució 1114 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1114 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 19 de juny de 1997. Després de recordar la Resolució 1101 (1997) sobre la situació a Albània, el Consell va autoritzar una ampliació de les forces multinacionals al país per un període de més de 45 dies, començant el 28 de juny de 1997.
El Consell va apreciar la imparcialitat en què el mandat del Consell havia estat dut a terme per la força de protecció multinacional a Albània i per la seva col·laboració amb les autoritats albaneses. La força va ser autoritzada arran de la rebel·lió de 1997 a Albània causada per la fallida de l'esquema Ponzi. Es va observar que la violència encara continuava, i tenint en compte que s'havien de celebrar eleccions parlamentàries, era necessària una extensió limitada.
Es va condemnar tota la violència al país i es va instar a que cessés immediatament. Es va demanar als països que contribueixen a la força de protecció a sufragar el cost de l'operació i, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, van ser autoritzats a garantir la seguretat i llibertat de moviment de la força multinacional i monitors de l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa (OSCE). Es va destacar la prestació de l'ajuda humanitària per mitjà de la cooperació amb el Govern d'Albània, l'OSCE, la Unió Europea, les Nacions Unides i les organitzacions internacionals. Finalment, els estats participants van haver de presentar informes periòdics sobre les seves operacions al Consell.
La resolució va ser aprovada per 14 vots a favor i cap en contra, amb una abstenció de la Xina, que s'oposava al que anomenava "interferència en els assumptes interns d'Albània" i s'havia oposat a la intervenció anterior autoritzada en la Resolució 1101. Tanmateix, atesa la sol·licitud d'assistència d'Albània, el Consell de Seguretat de les Nacions Unides no va vetar la resolució.

## Referències

* 1 2 «Security Council authorises extension of mandate of multinational protection force in Albania for 45 days beginning 28 June». United Nations, 19-06-1997.
* ↑ Sarooshi, Danesh. The United Nations and the development of collective security: the delegation by the UN Security Council of its chapter VII powers. Oxford University Press, 2000, p. 223. ISBN 978-0-19-829934-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Operació Libelle
* Operació Silver Wake

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Thalassoma robertsoni

Thalassoma robertsoni és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est del Pacífic central: Illa de Clipperton.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. 1995. Thalassoma robertsoni, a new species of wrasse (Labridae) from Clipperton Island tropical eastern Pacific Ocean. Rev. Fr. Aquariol. v. 22 (nos. 3-4): 75-79.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Scotophilus andrewreborii

Scotophilus andrewreborii és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Kenya. És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 74,9–86,5 mm, la llargada de l'avantbraç de 46,5–54,1 mm, la cua de 42,9–50,3 mm, els peus de 9–10,2 mm i les orelles de 8,8–10,8 mm. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Brooks, D. M.; Bickham, J. W. 2014. «New Species of Scotophilus (Chiroptera: Vespertilionidae) from Sub-Saharan Africa Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.». Occasional Papers, Museum of Texas Tech University, 326: 1–21
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Fernelmont

Fernelmont (en való Ferneamont) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Comprèn les localitats de Bierwart, Cortil-Wodon, Forville, Franc-Waret, Hemptinne, Hingeon, Marchovelette, Noville-les-Bois, Pontillas i Tillier. L'1 de gener del 2024 tenia 8.207 habitants.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Pornassio

Pornassio (en ligur Purnasce) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 685 habitants.

## Geografia

Es troba en una vall exposada al migdia. El territori està format per una seqüència de sis llogarets units entre si per una antiga ruta de la sal, dispersos a més de 500 metres d'altitud: Pornassio Ponti, Vila (a la vegada dividit en les localitats de: Barbei, Barche, Castello i Maccagnai), San Luigi (ajuntament), Ottano, Case Rosse i Nava. Limita amb Armo, Cosio di Arroscia, Montegrosso Pian Latte, Ormea, Pieve di Teco i Rezzo.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Pornassio entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 15 d’abril 2017].
# Krestí (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Krestí».
Krestí (en rus: Кресты) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 274 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Resolució 1110 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1110 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de maig de 1997. Després de recordar les resolucions 1082 (1996) i 1105 (1997), el Consell va renovar el mandat de la Força de Desplegament Preventiu de les Nacions Unides (UNPREDEP) a la República de Macedònia fins al 30 de novembre de 1997.
La missió manteniment de la pau de la UNPREDEP va tenir un paper important en la promoció de la pau i l'estabilitat a Macedònia. També va recordar la Resolució 1101 (1997) sobre la rebel·lió a la veïna Albània. Mentrestant, les relacions de Macedònia amb Sèrbia i Montenegro havien avançat significativament, i havien signat un acord sobre la demarcació de la seva frontera comuna. Macedònia havia demanat que s'ampliés el mandat de la UNPREDEP, i es va observar que l'estabilitat a la regió es mantenia fràgil, tenint en compte els esdeveniments a Albània.
El Consell de Seguretat va ampliar el mandat de la UNPREDEP fins al 30 de novembre de 1997 i va autoritzar una reducció del component militar, a partir de l'1 d'octubre de 1997, de 300 persones. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que mantingués informat al Consell sobre els esdeveniments, informant sobre la composició, el desplegament, la força i el mandat de la UNPREDEP, observant les eleccions parlamentàries i la situació a Albània, abans del 15 d'agost de 1997. En aquest sentit es va donar la benvinguda a la redistribució de la UNPREDEP.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UNPREDEP until 30 November». United Nations, 28-05-1997.
* ↑ Knight, W. Andy. Adapting the United Nations to a postmodern era: lessons learned. Palgrave Macmillan, 2001, p. 74. ISBN 978-0-333-80150-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Dissolució de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Jorge da Silva Pereira

Jorge da Silva Pereira, més conegut com a Jeremias, (Niterói, 22 d'abril de 1949) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Jeremias es va formar a l'América FC de Rio de Janeiro, club on debutà com a professional el 1968. El seu bon rendiment despertà l'interès del Fluminense FC, club on jugà durant tres temporades entre el 1970 i el 1973. Aquest darrer any donà el salt a Europa, fitxant pel Vitória SC de Guimarães, de la primera divisió de Portugal. La temporada 1974-75 marcà 32 gols a la lliga, essent superat com a màxim golejador de la lliga per Héctor Yazalde amb 46 gols.
El juny de l'any 1975 signà un contracte per tres anys amb el RCD Espanyol. En la seva primera temporada a Barcelona marcà quatre gols en 24 partits, assolint amb l'equip la classificació per la Copa de la UEFA, després de finalitzar quart a la lliga. La temporada 1976-77 anotà onze gols en 28 partits i acabà sisè a la lliga. La darrera temporada, problemes mèdics i físics portaren l'entrenador Heriberto Herrera a apartar-lo de l'equip. En total marcà 20 gols en 65 partits de lliga i un més en 5 partits de Copa de la UEFA. En finalitzar la darrera temporada abandonà l'entitat, retornant als seus antics clubs, Vitória de Guimarães i America de Río.
El sobrenom Jeremias provenia d'un destacat polític brasiler i feia referència a les grans condicions que apuntava en la seva joventut.

## Referències

* 1 2 «Jeremias, el "Pelé" blanquiazul». Mundo Deportivo, 26-06-1975. [Consulta: 20 gener 2013].
* 1 2 «Jeremias». foradejogo.net. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El Español explica el "caso" de los tres sancionados». Mundo Deportivo, 29-04-1978. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Borrasca en el Español». Mundo Deportivo, 10-05-1978. [Consulta: 20 gener 2013].
* 1 2 «Jorge Da Silva “JEREMIAS”». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Tinajas

Tinajas és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 425 | 380 | 366 | 370 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
* ↑ Meteorología, Agencia Estatal de. «Interpretación - Agencia Estatal de Meteorología - AEMET. Gobierno de España» (en castellà). [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ Meteorología, Agencia Estatal de. «El Tiempo: Tinajas (Cuenca) - Predicción 7 días - Tabla - Agencia Estatal de Meteorología - AEMET. Gobierno de España» (en castellà). [Consulta: 12 gener 2020].

## Bibliografia

* Romero Mora, Leandro (director). Guía del Patrimonio de La Alcarria Conquense pueblo a pueblo. Centro de Desarrollo Rural Alcarria Conquense (2006). ISBN 84-690-3195-3
Viccionari