OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer de Dalt (Sant Vicenç de Montalt)

El Carrer de Dalt és una via pública de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic carrer de la població on s'observa la tipologia de les construccions del segle xviii -cases de planta baixa i un pis-. Portes i finestres de pedra, cobertes a dues aigües i amb patis posteriors.

## Referències

* ↑ «Carrer de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Kolikhàlino

Kolikhàlino - Колыхалино (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 760 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Ciudad Barrios

Ciudad Barrios és un municipi d'El Salvador, que pertany al Departament de San Miguel, a la zona oriental, a 160 km a l'est de la capital, San Salvador.

## Referències

* ↑ «Ciudad Barrios [PDF]». www.municipioaprobado.org.sv. Arxivat de l'original el 2014-11-08. [Consulta: 8 novembre 2014].
# Edelmira Domènech i Llaberia

Edelmira Domènech i Llaberia (Barcelona, 1935) és una metgessa especialista en psiquiatria infantil.
Nascuda en una família amb diversos metges, va viure com després de la guerra es prohibir exercir la professió al seu pare, cirurgià. Va estudiar al Liceu Francès, es va llicenciar en medicina a la UB amb premi extraordinari el 1960, es va doctorar a la UAB el 1974. Es va especialitzar amb psiquiatria infantil amb els doctors Santiago Montserrat Esteve i Lluís Folch i Camarasa. Ha ensenyat psiquiatria des del 1971. És catedràtica de psicopatologia de la UAB, universitat on ha desenvolupat les seccions de Psicologia Clínica i Psicologia de la Infància i de l'Adolescència. Les seves principals línies de treball han estat la psicopatologia dels infants, les depressions i les idees suïcides en infants i adolescents. El 2023 havia dirigit 36 tesis doctorals.
El 2011 va rebre el premi d'excel·lència professional del Col·legi de Metges de Barcelona. El 2023 va rebre el reconeixement del Govern de Catalunya de la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* 1 2 «Biografia d'Edelmira Domènech i Llaberia» (en espanyol europeu). RAMC. [Consulta: 10 juny 2023].
* 1 2 Font, Àngel. «Edelmira Domènech i Llaberia» (en castellà). Testimonis per a la història. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «La médica Edelmira Domènech, distinguida con la Creu de Sant Jordi» (en castellà). [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ Barcelona, Col·legi de Metges de. «https://www.comb.cat/ca/comb/premis-excelencia/edicio-2011/edelmira-domenech-llaberia-edicio-2011». Arxivat de l'original el 2023-06-10. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Jordi Cuixart, Antoni Miró, Jaume Sisa, Agustí Villaronga i Sopa de Cabra, guardonats amb la Creu de Sant Jordi». VilaWeb, 25-04-2023. [Consulta: 25 abril 2023].
# Gaetano Scirea

Gaetano Scirea (Cernusco sul Naviglio, 25 de maig de 1953 - Babsk, 3 de setembre de 1989) va ser un futbolista internacional italià que es considera un dels majors defensors de tots els temps. És considerat una llegenda de la Juventus de Torí.

## Referències

* ↑ FIFA World Cup: Gaetano Scirea – fifaworldcup.yahoo.com
* ↑ In memory of Scirea Arxivat 13 March 2007 a Wayback Machine. – juventus.com; 3 September 2006
* ↑ «Planet World Cup: Gaetano Scirea (Italy)». planetworldcup.com. [Consulta: 31 December 2014].
* ↑ «Italy's greatest defenders». Sky Sports, 31-05-2010. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «SCIREA, Gaetano» (en italià). Treccani: Enciclopedia dello Sport. [Consulta: 13 març 2017].
* ↑ «La final que nunca se debió jugar», 26-05-2015.
* ↑ «Veintiséis años sin Gaetano Scirea - Juventus».
# Gaetano Scorza

Gaetano Scorza (Morano Calabro, 29 de setembre de 1876 - Roma, 6 d'agost de 1939) va ser un matemàtic italià.

## Vida i obra

Scorza, fill d'un terratinent. va fer els estudis secundaris al Collegio Nazareno de Roma i a les Escoles Pies de Florència, abans d'ingressar a la universitat de Pisa, en la qual es va doctorar el 1898. Després d'un curs a Pisa com assistent d'Eugenio Bertini i un altre a la universitat de Torí com assistent de Corrado Segre, va estar una llarga temporada com a professor de matemàtiques a instituts de Terni, Bari i Palerm.
El 1912 va ser nomenat professor de geometria de la universitat de Càller i subseqüentment de les universitats de Catània, de Parma, de Nàpols i, finalment el 1935, de Roma. Va morir en aquesta ciutat quatre anys més tard. El seu fill Giuseppe Scorza Dragoni (1908-1996) també va ser un reconegut matemàtic.
Seguint els passos del seus mestres, Bertini i Segre, Scorza va fer recerca sobre tot en geometria algebraica. Els anys 1902-1903 va publicar una sèrie d'articles sobre economia matemàtica, que va irritar profundament Vilfredo Pareto, de qui va afirmar que les seves teories de l'equilibri i de la maximització del benestar eren absolutament falses. Després d'una agra resposta de Pareto, no va tornar a escriure res més d'economia.
A partir del 1916, es va començar a interessar per les matrius de Riemann i les seves àlgebres associades. D'aquests estudis van sorgir les varietats de Scorza. Els últims anys de la seva vida els va dedicar a preparar un tractat sobre teoria dels grups finits. El llibre, Gruppi astratti, es va publicar de forma pòstuma el 1942.
Els anys 1960-1962, la Unione Matematica Italiana, va editar les seves obres escollides en tres volums.

## Referències

* ↑ Severi, 1941, p. 1.
* ↑ Zappa, 1996, p. 289.
* ↑ McLure, 2000, p. 357.
* ↑ Zappa, 1996, p. 290.
* ↑ Zak, 1993, p. 121-154.
* ↑ Zappa, 1996, p. 291.

## Bibliografia

* McLure, Michael «The Pareto‐Scorza Polemic on Collective Economic Welfare» (en anglès). Australian Economic Papers, Vol. 39, Num. 3, 2000, pàg. 347-371. DOI: 10.1111/1467-8454.00096. ISSN: 1467-8454.
* Severi, Francesco «L'opera scientifica di Gaetano Scorza» (en italià). Annali di Matematica Pura ed Applicata, Vol. 20, Num. 1, 1941, pàg. 1-20. DOI: 10.1007/BF02412448. ISSN: 0373-3114.
* Zak, F. L.. Tangents and Secants of Algebraic Varieties (en anglès). American Mathematical Society, 1993. ISBN 0-8218-4585-3.
* Zappa, Guido. «The development of research in Algebra in Italy from 1850 to 1940». A: Aldo Ursini, Paulo Agliano (eds.). Logic and Algebra (en anglès). Marcel Dekker, 1996, p. 283-316. ISBN 0-8247-9606-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Gaetano Scorza» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Rogora, Enrico. «SCORZA, Bernardino Gaetano». Dizionario Biografico degli Italiani, 2018. [Consulta: 14 desembre 2019]. (anglès)
* Giacardi, Livia. «Gaetano Scorza». Università di Torino, 2019. [Consulta: 14 desembre 2019]. (anglès)
# Giovan Battista Carpi

Giovan Battista Carpi (Gènova, 16 de novembre de 1927 - 3 de març de 1999) va ser autor de còmics italià. És considerat un dels majors artistes que varen treballar per a Disney-Itàlia, on va destacar per la qualitat del seu dibuix. Moltes de les historietes que ell va dibuixar, la majoria de l'Ànec Donald i l'Oncle Garrepa, eren guionitzades per Guido Martina, junt amb qui va crear el personatge de Paperinik.

## Biografia

Carpi va estudiar a l'acadèmia de belles arts de Gènova. Fins a 1945 va ser pupil del pintor Giacomo Picollo, any en què va debutar al camp del còmic a la revista Faville.
En 1953, Carpi entra al planter de l'editorial Mondadori, encarregada dels fumetti Disney. Ací farà tàndem amb el dibuixant Giulio Chierchini, qui serà el seu entintador fins a 1956. L'estil de dibuix de Carpi va tenir una gran influència en tots els dibuixants de la casa, amb la creació de la Universitat Disney Itàlia.
A més d'amb Disney-Mondadori, també ha treballat per altres editorials i personatges, com la Nonna Abelarda.

## Referències

* ↑ «Mickey 90 - L'arte di un sogno • Sbam! Comics» (en italià), 18-10-2018. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ redazione, la. «Il magazine “Topolino” festeggia 70 anni» (en italià), 02-04-2019. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Topolino compie 90 anni: arriva una grande mostra a Desenzano del Garda – C4 Comic», 24-04-2019. Arxivat de l'original el 2019-04-24. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Giovan Battista Carpi» (en anglès). [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «RW/Lineachiara: Nonna Abelarda • Sbam! Comics» (en italià), 25-06-2015. Arxivat de l'original el 2021-12-01. [Consulta: 26 març 2022].

## Enllaços externs

* Giovan Battista Carpi a inducks (anglès)
* Giovan Battista Carpi lambiek.net (anglès)
* fumetti.org (italià)
# Garra bispinosa

Garra bispinosa és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Irrawaddy (Yunnan, Xina).

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhang, E., 2005. Garra bispinosa, a new species of cyprinid fish (Teleostei: 'Cypriniformes) from Yunnan, Southwest China. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):9-15.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Garra cambodgiensis

Garra cambodgiensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mekong.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Laos. Laos Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos PDR.161 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Golf als Jocs Olímpics d'estiu de 2020

El golf és un dels esports que es disputaran als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020, realitzats a la ciutat de Tòquio, Japó. Es disputaran dues proves de golf, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina. Les proves es realitzaran entre els dies 29 de juliol i 1 d'agost en categoria masculina i entre el 4 i el 7 d'agost en categoria femenina.
El golf va tornar als Jocs Olímpics el 2016, després que es disputés per darrera vegada el 1904. El sistema de qualificació i el format de les proves del 2020 és el mateix que l'emprat el 2016. 60 jugadors es van classificar per a cada prova, que consisteix en un torneig individual jugat durant quatre dies. A causa de la pandèmia COVID-19 la competició es jugarà a porta tancada.
La competició es disputarà al Club de Golf de Kasumigaseki.

## Calendari

| R1 | Ronda 1 | R2 | Ronda 2 | R3 | Ronda 3 | FR | Ronda Final |
| Prova↓/Data → | Jul 29 | Jul 30 | Jul 31 | Ago 1 | Ago 2 | Ago 3 | Ago 4 | Ago 5 | Ago 6 | Ago 7 |
| Categoria masculina | R1 | R2 | R3 | FR | | | | | | |
| Categoria femenina | | | | | | | R1 | R2 | R3 | FR |

## Participants

* Alemanya (4)
* Argentina (1)
* Austràlia (4)
* Àustria (3)
* Bèlgica (3)
* Canadà (4)
* Colòmbia (2)
* Corea del Sud (6)
* Dinamarca (4)
* Equador (1)
* Eslovàquia (1)
* Eslovènia (1)
* Espanya (4)
* Estats Units (8)
* Filipines (3)
* Finlàndia (4)
* França (4)
* Hong Kong (1)
* Índia (4)
* Irlanda (4)
* Itàlia (4)
* Japó (4)
* Malàisia (2)
* Marroc (1)
* Mèxic (4)
* Nova Zelanda (2)
* Noruega (3)
* Països Baixos (1)
* Paraguai (1)
* Polònia (1)
* Puerto Rico (2)
* Regne Unit (4)
* R.P. de la Xina (4)
* Sud-àfrica (2)
* Suècia (4)
* Suïssa (2)
* Tailàndia (4)
* Txèquia (2)
* Veneçuela (1)
* Xile (2)
* Xina Taipei (3)
* Zimbàbue (1)}

## Resum de medalles

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Individual masculina detalls | Xander Schauffele (USA) | Rory Sabbatini (SVK) | Pan Cheng-tsung (TPE) |
| Individual femenina detalls | Nelly Korda (USA) | Mone Inami (JPN) | Lydia Ko (NZL) |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Eslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Xina Taipei | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Nova Zelanda | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ «Tokyo 2020: Golf».
* ↑ «Tokyo 2020 Olympic Golf Course». International Golf Federation. Arxivat de l'original el 10 de juliol 2023.
* ↑ «Schedule - Golf Tokyo 2020 Olympics».
* ↑ «Golf Competition Schedule».
# George Klein (inventor)

George Johann Klein, OC MBE (15 d'agost de 1904 – 4 de novembre de 1992) va ser un inventor canadenc nascut a Hamilton, Ontario, a qui sovint se'n diu l'inventor més productiu de Canadà al segle xx. Encara que va tenir problemes com a estudiant de secundària, finalment es va graduar de la Universitat de Toronto a Enginyeria Mecànica.
Els seus invents inclouen contribucions clau a les primeres cadires de rodes elèctriques per a tetraplègics, la primera pistola de grapes microquirúrgiques, el reactor nuclear ZEEP, que va ser el precursor del reactor CANDU, el sistema internacional per classificar la neu que cobreix el terra, els esquís dels avions, el tot terreny Weasel vehicle, l'antena STEM pel programa espacial i el Canadarm.Klein va treballar durant quaranta anys com a enginyer mecànic als laboratoris del Consell Nacional de Recerca de Canadà a Ottawa (1929-1969).
El 1968, va ser nomenat Oficial de l'Orde de Canadà. El 1995, va ser inclòs al Saló de la Fama de la Ciència i l'Enginyeria de Canadà.

## Referències

* ↑ Bourgeois-Doyle 2004, p. 232.
* ↑ «George Klein», 15-08-1904. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «George J. Klein - Hall of Fame - Canada Science and Technology Museum», 27-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-27. [Consulta: 4 abril 2022].

## Bibliografia

* Bourgeois-Doyle, Richard I. George J. Klein: The Great Inventor. Ottawa: NRC Research Press, 2004. ISBN 0-660-19322-1.

## Enllaços externs

* George J. Klein al Saló de la Fama del Museu Canadenc de Ciència i Tecnologia
* Programa virtual del Museu Canadenc de Ciència i Tecnologia al Museu Canadenc de Ciència i Tecnologia Arxivat 2014-10-24 a Wayback Machine.
* George J. Klein als CDC
* NRC Archives Photos - Cadira de rodes George Klein Arxivat 2017-08-25 a Wayback Machine.
# Google Hangouts

Google Hangouts (abans conegut com a Google+ Hangouts)és una aplicació de missatgeria instantània i servei de veu per a mòbils de Google.
Es va crear per a substituir Google Talk i Google+ Messenger, unificant tots aquests serveis en una única aplicació.
Hangouts va ser anunciat el 15 de maig de 2013 a l'esdeveniment Google I/O per Vic Gundotra mentre feia la seva presentació sobre la nova imatge de Google+. Aquell mateix dia també es va anunciar que estaria disponible per a Android, iOS i Web (a través de Chrome i Google+).
El 9 de març de 2017, Google va anunciar que evolucionaria Hangouts en dos productes: Hangouts Meet i Hangouts Chat. Hangouts Meet es concentraria en videoconferències i Hangouts Chat se centraria en la missatgeria instantània.

## Característiques

Google Hangouts permet a l'usuari fer videoconferències de fins a 15 persones en la versió web i fins a 10 en la versió android. Durant les converses es poden enviar emojis i compartir fotografies, imatges gif, ubicació...

## Referències

* ↑ «Google jubila la veterana aplicación de "chat" Talk para reforzar Hangouts» (en castellà). El Diario, 24-03-2017. [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ «Google Hangouts API gets hung out to dry», 06-01-2017. [Consulta: 23 maig 2017].

## Enllaços externs

* Google Hangouts - Lloc web oficial
# Guigó VII del Vienès

Guigó VII del Vienès, nascut el 1225, mort el 1269, delfí del Vienès, comte d'Albon, de Grenoble, d'Oisans, de Briançon, d'Embrun i de Gap de 1237 a 1269, fils d'Andreu Guigó VI, delfí del Vienès i de Beatriu de Montferrat.

## Biografia

L'esdeveniment més important per a Grenoble durant el seu regnat es desenvolupa el 19 de novembre de 1267 quan va comprar una torre del recinte romà adjacent a la residència senyorial d'un notable de la ciutat, Guillaume Chaunais. L'acte signat al castell de Cornillon segella la creació del palau delfinal, aviat conegut sota el nom d'Hotel de la Tresoreria, i futur emplaçament de l'Hotel de Lesdiguières, lloc del poder polític de la ciutat i del Delfinat durant els set segles següents.

### Conflicte amb Provença

Va tenir grans discussions amb Carles I d'Anjou, comte de Provença, sobre els comtats de Gap i d'Ebrun. En efecte, aquests dos comtats constituïen el dot de Beatriu de Sabran-Forcalquier, primera esposa de Guigó VI. Però Guigó Vi havia repudiat la seva primera esposa conservant no obstant els comtats, que havia transmès al seu fill, procedent d'un segon matrimoni. I evidentment, Carles d'Anjou, hereu dels comtes de Forcalquier, li va demanar el retorn dels comtats. Van acabar decidint un arranjament, Carles obtenia Gap i Guigó conservava Embrun.

### Matrimoni

Es casa el 1253 amb Beatriu de Faucigny (1237 † 1310), filla de Pere II, comte de Savoia i d'Agnès de Faucigny. Beatriu li va portar en dot el Faucigny, una terra allunyada del Delfinat i amenaçadora per a la Savoia, l'enemic hereditari. Un cert nombre de futurs conflictes entre els dos veïns tindran per a objecte aquesta terra.

### Descendència

Guigó et Beatriu van tenir tres fills:
* Joan I (1264 † 1282), delfí del Vienès, comte d'Albon, etc.
* Andreu (1267 † després de 1270)
* Anna (1255 † 1298), delfina del Vienès i comtessa d'Albon, casada el 1273 a Humbert de la Tour du Pin († 1307)

## Enllaços externs

* L'atelier des dauphins
* Genealogia

## Notes i referències

* ↑ August Prudhomme, Histoire de Grenoble, pàgina 119.
| Precedit per: Guigó VI | Delfinat del Vienès 1237-1269 | Succeït per: Joan I |
# Giocatojo

Giocatojo (en cors Ghjucatoghju) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 49 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 38 | 69 | 47 | 41 | 32 | 49 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Marie-Thérèse Faraut | | |
| 2008- | Marie-Thérèse Andreani | | |
# Gladstone (Missouri)

Gladstone és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 26.365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gladstone tenia 26.365 habitants, 11.484 habitatges, i 7.384 famílies. La densitat de població era de 1.272,4 habitants per km².
Dels 11.484 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.333 $ i la renda mediana per família de 55.128 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.114 $ mentre que les dones 27.429 $. La renda per capita de la població era de 25.105 $. Entorn del 3,1% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gladstone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gladstone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Guerra civil romana d'Orient del 1321-1328

La guerra civil romana d'Orient del 1321-1328, o primera guerra civil de l'era dels Paleòlegs. El casus belli fou la decisió de l'emperador romà d'Orient, Andrònic II Paleòleg, d'apartar el seu net, anomenat igualment Andrònic, de la línia successòria després que el comportament decadent d'Andrònic el Jove i els seus amics de la noblesa acabés amb la mort accidental del seu germà Manuel i, com a resultat, la mort de pena del seu pare, Miquel IX Paleòleg. El jove es negà a acceptar aquest decret i juntament amb els seus partidaris s'alçà en rebel·lió contra el seu avi. Després de set anys de guerra intermitent, aconseguí arrabassar-li el tron al seu avi, però els autèntics guanyadors foren les potències veïnes, car l'Imperi Romà d'Orient sortí molt afeblit del conflicte.
El 1321, l'esclat del conflicte obligà Andrònic II a avortar la campanya que preparava contra els almogàvers establerts a Atenes.

## Notes

* ↑ Conegut igualment pel nom anacrònic de Imperi Bizantí.

## Referències

* ↑ Treadgold, 1997, p. 842 i 843.

## Bibliografia

* Treadgold, W. T. A History of the Byzantine State and Society (en anglès). Stanford University Press, 1997. ISBN 0-804-72630-2.
# Guillem Francesc Comes

Guillem Francesc Comes va néixer probablement a principis del segle xvi. Va ser professor d'arts i medicina de l'Estudi General de Barcelona durant el període 1543-1545. L'any 1546 exercí de tresorer de dita universitat. Posteriorment a aquesta activitat en la docència va ser nomenat rector de l'Estudi General de Barcelona, càrrec que desenvolupà entre 1546 i 1548. Va morir a finals del segle xvi.

## Referències

* 1 2 Fernández Luzón, Antonio. "La Universidad de Barcelona en el siglo XVI" edició en accés obert del text original, tesi doctoral a la UAB Barcelona, 2003, p. 635
* ↑ Fernández Luzón, Antonio. "La Universidad de Barcelona en el siglo XVI" edició en accés obert del text original, tesi doctoral a la UAB Barcelona, 2003, p. 634

## Bibliografia

* Fernández Luzón, Antonio. "La Universidad de Barcelona en el siglo XVI". Barcelona: Publicacions i Edicions Universitat de Barcelona, 2005. 342 p. (edició en accés obert del text original, tesi doctoral a la UAB)

## Enllaços externs

* Registre d'autoritat de Guillem Francesc Comes Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.. CRAI de la Universitat de Barcelona. (Consulta 7 d'abril de 2015).