OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valjosa

Valjouze és un municipi francès situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 27 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Valjouze era de 27 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 12 eren l'habitatge principal de la família i 14 eren segones residències. 22 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 12 habitatges principals, 7 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Valjouze el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 20 persones, 13 eren actives i 7 eren inactives. De les 13 persones actives 8 estaven ocupades (2 homes i 6 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Valjouze hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Valkenburg aan de Geul

Valkenburg aan de Geul (limburguès Valkeberg aan de Geul, francès Fauquemont) és un municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 17.113 habitants repartits sobre una superfície de 36,91 km² (dels quals 0,2 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Meerssen i Nuth, a l'oest amb Maastricht, a l'est amb Voerendaal i al sud amb Margraten i Gulpen-Wittem. Fins a la fi de l'antic règim, era la capital d'un comtat, el País de Valkenburg.
És regat pel riu Geul, que va s'afegir al seu nom, per distingir-lo dels altres municipis, barris i castells homònims com Valkenburg (Rhenen) i Valkenburg (afui fusionat amb Katwijk) a la província d'Holanda meridional.

## Nuclis

* NeerlandèsLimburguèsPoblació
* ValkenburgVallekeberg5.800
* BergBerg3.500
* BroekhemBrokem1.960
* HouthemHoutem1.470
* Schin op GeulSjin1.300
* SibbeSuub1.080
* ViltVild950
* IJzerenIezere330
* SchoonbronSjoanbrón230
* EmmabergD'n Emmaberg180
* TerblijtTerbliet180
* StrabeekSjtraobeek170
* WalemWalem150
* Oud-ValkenburgOud-Vallekeberg130
* HeekDe Hièk120
* (Font: CBS)

## Enllaços externs

* www.valkenburg.nl
# Vehicle resistent a mines i protegit d'emboscades

El Vehicle resistent a mines i protegit d'emboscades, conegut internacionalment amb el seu nom en anglès, Mine-Resistant Ambush Protected, i per les seves sigles (MRAP), és un terme utilitzat per definir una tipologia de vehicles de les Forces Armades dels Estats Units d'Amèrica dissenyats específicament per neutralitzar atacs mitjançant artefactes explosius improvisats (AEI) i emboscades. El programa MRAP del Departament de Defensa dels Estats Units va començar el 2007 en resposta a l'increment de l'amenaça dels AEI durant la Guerra de l'Iraq. Des del 2007 i fins al 2012, el programa MRAP ha desplegat més de 12.000 vehicles tant a l'Iraq com a la Guerra de l'Afganistan. Els vehicles MRAP han estat utilitzats tant per l'exèrcit nord-americà com per part d'altres països.
La producció de vehicles MRAP va acabar, oficialment, el 2012. Posteriorment es va començar a produir el vehicle MRAP All Terrain (M-ATV). El 2015, l'empresa Oshkosh Corporation va guanyar el contracte per construir el Joint Light Tactical Vehicle, un vehicle anti-mines lleuger que havia de substituir el paper del Humvee en combat i suplementar el M-ATV.

## Referències

* ↑ «More Attacks, Mounting Casualties». Washington Post, 28-09-2007.
* ↑ Pike, John. «Mine Resistant Ambush Protected (MRAP) Vehicle Program» (en anglès). [Consulta: 21 desembre 2017].
* ↑ Gould, Joe «Oshkosh Wins JLTV Award» (en anglès). Defense News, 08-08-2017.

## Links

* MRAP Technical Manuals
# Vehicle no tripulat

«Vehicle no tripulat» té aquests significats:
Un vehicle no tripulat és un vehicle sense una persona a bord. Els vehicles no tripulats poden ser controlats remotament o vehicles guiats remotament, o poden ser vehicles autònoms que són capaços de la detecció del seu entorn i navegar pel seu compte.
Un vehicle no tripulat pot fer referència a:
* Vehicle terrestre no tripulat (UGV), com un cotxe autònom
* Vehicle aeri no tripulat (UAV), aeronau no tripulada comunament coneguda com un "dron"
* Vehicle no tripulat de combat aeri
* Vehicle superfícial no tripulat (USV), per l'operació en la superfície de l'aigua
* Vehicle submarí autònom (AUV) o vehicle submarí no tripulat (Unmanned Undersea Vehicle (UUV)), per les operacions submarines
* Nau espacial no tripulada per a vols espacials no tripulats, controlat a distància ("missió espacial no tripulada") i autònoma ("nau espacial robòtica" o "sonda espacial")

## Vegeu també

* Automatització de vehicles
* Automatic Train Operation (ATO), com ara el "tren sense conductor"
# Triplophysa jianchuanensis

Triplophysa jianchuanensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* El cos fa 4,5 de llargària màxima i té la pell suau i sense escates, el cap llarg i els ulls grossos.
* Presenta un parell de solcs al mig del llavi inferior.
* Mandíbula inferior amb forma de cullera.
* Línia lateral completa.
* Intestins curts i doblegats en forma de ziga-zaga darrere de l'estómac.
* L'extrem de l'aleta pelviana no arriba a l'anus.
* Aleta caudal dentada.
* 7 radis ramificats a l'aleta dorsal i 16 a la caudal.

## Alimentació

Hom creu que es nodreix de copèpodes i de Gammaridae.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a la Xina (Yunnan).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 Zheng, L.-P., Du, L.-N., Chen, X.-Y. & Yang, J.-X., 2010. A new species of the genus Triplophysa (Nemacheilinae: Balitoridae), Triplophysa jianchuanensis sp. nov, from Yunnan, China. Environmental Biology of Fish (2010), 9 pp.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Vall de l'Abava

La vall de l'Abava és la vall del riu Abava als municipis de Talsi, Tukums, i Kuldīga, a Letònia, la regió històrica de Kurzeme.
Després de la inclusió a la llista de control del World Monuments Fund de llocs del patrimoni en perill d'extinció, el 20 de juny de 1996, la República de Letònia va designar la vall d'Abava com a territori cultural especialment protegit i el 3 de gener de 2005 va ser presentada per a la seva inclusió a la llista de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.
La vall és la ruta de la carretera històrica de Riga a Prússia i el nord d'Alemanya, i com a tal, és rica en monuments històrics i culturals. En els seus voltants hi ha 16 monuments naturals protegits, com la Pedra del Diable, la Cova del Diable i les Cambres de Mara, cinc pedres, set ràpids i tres parcs amb arrels històriques.

## Referències

* 1 2 3 Abava Valley, UNESCO World Heritage Centre, Retrieved 9 November 2010.
# Vicenç Martínez

Vicenç Martínez és el nom dels següents personatges:
* Vicenç Martínez i Duart (Barcelona, 1896 - 1963), futbolista català.
* Vicenç Martínez i Alama (Barcelona, 1925), futbolista català.
# Varta-ELK Haus

El Varta-ELK Haus va ser un equip ciclista austríac que competí professionalment entre el 1990 i 1994. Un dels seus principals èxits fou poder participar en la Volta a Espanya de 1993
No s'ha de confondre amb els equips Varta-Café de Colombia o ELK Haus.

## Principals resultats

* Straßenengler Radsporttag: Alois Pfleger (1991)
* Melbourne to Warrnambool Classic: Peter Besanko (1992)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 1 participacions (1993)
** 0 victòries d'etapa:
** 0 classificacions final:
** 0 classificació secundària:
* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles a sitiodeciclismo.net
# Vincenzo Fabrizi

Vincenzo Fabrizi (Nàpols, 1764 - ?, 1812 aprox.) fou un compositor italià.

## Biografia

Poc se sap sobre la vida de Fabrizi, potser a causa dels seus molts viatges realitzats per Itàlia i Europa. Va estudiar sota la direcció de Giacomo Tritto, i el 1783 a Nàpols, a l'edat de 19 anys, va posar en escena el seu primer treball, l'intermezzo I tre gobbi rivali. El 1786 va ser nomenat mestre de capella de la Universitat de Roma i més tard, de nou a la mateixa ciutat, es va convertir en director del Teatre Capranica. Després d'uns tres anys va començar a viatjar cap als centres d'Europa per representar a la seva feina: va ser a Dresden, a Lisboa, Londres i Madrid. Se'n coneixen una quinzena d'obres còmiques, escrites principalment en els anys compresos entre 1783 i 1788. Com Wolfgang Amadeus Mozart i Giuseppe Gazzaniga, també va compondre una versió de Don Giovanni, representada com Il convitato di pietra el 1787 a Roma.

## Òperes

* I tre gobbi rivali (intermezzo, llibret de Carlo Goldoni, 1783, Nàpols)
* La ncessità non ha legge (opera buffa, 1784, Bolonya)
* I due castellani burlati (opera buffa, llibret de Filippo Livigni, 1785, Bolonya)
* La sposa invisibile (intermezzo, 1786, Roma)
* La contessa di Novara (opera buffa, llibret de Giovanni Bertati, 1786, Venècia)
* L'amore per interesse (opera buffa, llibret de Giovanni Bertati, 1786, Pàdua)
* Chi la fa l'aspetti ossia I puntigli di gelosia (opera buffa, llibret de Filippo Livigni, 1786, Florència)
* La nobiltà villana (opera buffa, 1787, Roma)
* Gli amanti trappolieri (opera buffa, llibret de Giuseppe Palomba, 1787, Nàpols)
* Il convitato di pietra ossia il Don Giovanni (opera buffa, llibret de Giovanni Battista Lorenzi, 1787, Roma)
* Il viaggiatore sfortunato in amore (dramma giocoso, llibret de Bellani, 1787, Roma)
* Il caffè di Barcellona (opera buffa, 1788, Barcelona)
* Il Colombo e La scoperata delle Indie (farsa per musica, 1788, Roma)
* L'incontro per accidente ossia Il maestro di cappella (opera buffa, llibret de Giovanni Maria Diodati, 1788, Nàpols)
* Impresario in rovina (dramma giocoso, llibret d'Antonio Piazza, 1797, Casale)
# Vincenzo Fioravanti

Vincenzo Fioravanti (Roma, 5 d'abril de 1799 - Nàpols, 28 de març de 1877) fou un compositor italià.
Era fill d'Angiola Aromatari i Valentino, germà de Giuseppe, que va ser un cantant d'òpera d'èxit. Valentino Fioravanti (1827-1879) i Luigi Fioravanti (1829-1887), de la mateixa família, van tenir unes brillants carreres operístiques ambdós com a baixos bufs.

## Carrera artística

Contra la voluntat del seu pare, que volia fer-lo metge, estudià música. Va estudiar composició amb G. Iannacconi. El 1819 estrenà a Nàpols al Teatre San Carlo la seva primera òpera còmica, Pulcinella molinaro spaventato dalla fata Serafinetta, amb llibret de Salvatore Cammarano. S'hi fa conèixer Lablache, i tant el compositor com el cantant assoliren la més favorable acollida. El 1920 va tornar a Roma on va trobar-se amb Gaetano Donizetti. Hi va obtenir un èxit màxim amb La contadina fortunata, amb llibret d'Andrea Leone Tottola. S'hi va casar amb Maddalena Tedeschi, però el pare de la Tedeschi li va imposar tanmateix que abandonés el teatre «per sempre» abans de cedir la mà de la seva filla.
Maddalena va morir deu mesos després del casamant i Fioravanti va estar-se uns anys a Nàpols, lluny del teatre, fins que el 1928 va tornar a compondre i obtenir un nou èxit amb la seva versió de la història de Robinson Crusoè, amb llibret de Tottola.
A partir de llavors Fioravanti va encetar el seu període de màxima creativitat i es va destacar sobret pel gènere de l'opera buffa. Certs el consideraven com el rival de Domenico Cimarosa i de Giovanni Paisiello, si bé la posteritat ha trobat injust aquest judici. Després de la mort de son pare el 1837, va anar a viure a la ciutat de Lanciano als Abruços, on el 1839 esdevé mestre de capella de la catedral. El 1843 tornà a Nàpols i al seu genere preferit de l'opera buffa. A partir del 1856, la seva estrella va començar a declinar: va caure en dificultats econòmiques i va acabar la seva vida en la més gran indigència.
El mateix que el seu pare, cultivà l'òpera còmica, havent-ne compost gran nombre d'elles de les quals en cal citar:
* Robinson Crusoè nell'isola deserta (1828)
* Il parrucchiere e la Crestaia
* La figlia del Fabbro
* Un matrimonio in prigione
* Un padre comprato
* Il ritorno di Pulcinella dagli studi di Padova (1837)
* Pulcinella e'a sua famiglia
* Pulcinella e la fortuna
* Il notario d'Ubeda (la millora de les seves obres), etc.

## Referències

* 1 2 Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 23 F - Flamez. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 1554. ISBN 84-239-4523-5.
* ↑ Meloncelli, Raoul. «Fioravanti». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). Volume 48. en línia. Roma: Treccani, 1997.
* 1 2 3 4 5 Meloncelli, Raoul. «Fioravanti, Vincenzo». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). Volume 48. en línia. Roma: Treccani, 1997.
# Vitali Kondrut

Vitali Kondrut (en ucrainès Віталій Кондрут; Djankoi, República de Crimea, 15 d'agost de 1984) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2007 fins al 2012. Combina la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2006
** Campió d'Ucraïna sub-23 en ruta
* 2008
** 1r a la Roue tourangelle
** 1r al Tour de Ribas

## Palmarès en pista

* 2002
** Campió d'Europa júnior en Persecució per equips (amb Andriy Buchko, Vadym Matsko i Dmitrò Hrabovski)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Defensem l'escola en català

Defensem l'escola en català és un manifest del 2022 signat per més de 200 personalitats vinculades als moviments socials, polítics i culturals dels territoris de parla catalana en defensa del model d'immersió lingüística del català. El document denuncia que l'acord de modificació de la llei de política lingüística de Catalunya, pres al Parlament de Catalunya entre Esquerra Republicana de Catalunya, Junts, el Partit dels Socialistes de Catalunya i En Comú Podem, suposa un gran retrocés per al futur de la llengua en un àmbit especialment sensible per a normalitzar-la.
El manifest té per objectiu convèncer als grups parlamentaris que votin en contra la modificació, que garanteixin l'accés al coneixement i ús del català per igual entre tots els alumnes i que cooperin amb les institucions de la resta dels Països Catalans per tal de fer de català la llengua d'ús preferent i de cohesió social.
La presentació en públic del manifest es realitzà el 25 d'abril de 2022 en un acte a l'Auditori del Campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra. L'acte comptà amb el suport i presència de la presidenta del Parlament de Catalunya Laura Borràs, de l'expresident de la Generalitat de Catalunya Quim Torra, de l'exconsellera d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya Carme-Laura Gil, de la presidenta de la Cambra de Comerç de Barcelona Mònica Roca, de la presidenta de l'European Language Equality Network (ELEM) Elin Haf Gruffydd Jones, del president de la Comissió de Llengua del Consell de l'Advocacia Catalana Rogeli Montoliu, del docent, pedagog i artífex de la immersió lingüística Joaquim Arenas, del president de la Plataforma per la Llengua Òscar Escuder i dels guardonats amb el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes Josep Vallverdú i Antònia Vicens.

## Referències

* ↑ «Més de 200 personalitats ja han signat el manifest per a defensar l’escola en català». DBalears.cat, 06-04-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ Girona, Lluís. ««Defensem l'escola en català»: el manifest de 90 personalitats en favor de la llengua». NacióDigital.cat, 28-03-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ «Més de cent cinquanta personalitats signen un manifest contra la proposta de modificar la immersió». Vilaweb.cat, 31-03-2022. [Consulta: 21 setembre 2022].
* 1 2 3 «Entitats i associacions fan un gran acte a la UPF en defensa del català a l’escola». Vilaweb.cat. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ «L’acte de suport al manifest “Defensem l’escola en català!” reclama que la Llei de política lingüística no es toqui». Plataforma-LLengua.cat, 26-04-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Defensem l'escola en català - Lloc web oficial
* Plataforma per la Llengua - Videoresum de l'acte de presentació a YouTube
# Ellensburg

Ellensburg és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 15.414 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ellensburg tenia 15.414 habitants. La densitat de població era de 903,1 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,8% tenia menys de 18 anys, un 39,3% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 12,8% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.034 $ i la renda mediana per família de 37.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.022 $ mentre que les dones 22.829 $. La renda per capita de la població era de 13.662 $. Aproximadament el 18,8% de les famílies i el 34,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ellensburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Fact Sheet- Ellensburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
# Boulogne Sur Mer

* No s'ha de confondre amb Boulogne-sur-Mer.
Boulogne Sur Mer és una ciutat de l'Argentina situada a la província de Buenos Aires. Forma part del partido de San Isidro i, per extensió, del Gran Buenos Aires. Es troba 16 km al nord de la ciutat de Buenos Aires, la capital del país.
D'acord amb les dades del cens de 2001, Boulogne Sur Mer tenia 73.496 habitants. La ciutat rep el seu nom de Boulogne-sur-Mer, al nord de França, lloc on va morir José de San Martín el 1850.
La santa patrona de la ciutat és Rita de Càscia.

## Referències

* ↑ Boulogne-sur-Mer, la statue du général San Martín fait peau neuve, Echo62 (Le Pas-de-Calais en ligne), 11 de gener de 2010 Arxivat 2010-05-29 a Wayback Machine. (francès)
# Setè govern del Consell del País Valencià

El setè govern del Consell del País Valencià fou el gabinet executiu esdevingut després de la remodelació efectuada el 15 de juny de 1981 al si del govern valencià en l'etapa preautonòmica sota la presidència d'Enric Monsonís i Domingo (UCD).

## Composició

| Presidència | Partit |
| Enric Monsonís i Domingo | |
| Conselleria | Conseller |
| Conselleria d'Economia i Hisenda | Enric Monsonís i Domingo |
| Conselleria d'Interior | Enric Monsonís i Domingo |
| Conselleria de Treball | Josep Peris Soler |
| Conselleria d'Educació i Cultura | Josep Peris Soler |
| Conselleria de de Sanitat i Seguretat Social | Josep Peris Soler |
| Conselleria d'Obres Públiques i Urbanisme | Josep Lluís Sorribes Mur |
| Conselleria de Turisme | Josep Lluís Sorribes Mur |
| Conselleria de Transports i Benestar Social | Josep Lluís Sorribes Mur |
| Conselleria d'Indústria i Comerç | Leonardo Ramón Sales |
| Conselleria d'Agricultura | Leonardo Ramón Sales |

## Referències

* ↑ «Govern Preautonòmic - Presidencia de la Generalitat - Generalitat Valenciana». [Consulta: 26 febrer 2023].
# Cantó de Sent Lis

El cantó de Sent Lis és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Muret, està format per 11 municipis i el cap cantonal n'és Sent Lis.

## Municipis

* Sent Lis
* Fontsòrbas
* Fontanilhas
* Senta Fe de Peirolièras
* La Masquèra
* Bonrepaus d'Aussonèra
* Següeda
* Sent Tomàs
* Campbernat
* Bragairac
* Empèuts

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Pappogeomys bulleri

Pappogeomys bulleri és una espècie de rosegador, de la família dels Geòmids, endèmic de Mèxic.

## Descripció

P. bulleri és endèmic de Mèxic. La llargària total d'aquesta espècie és típicament de 270 mm, i una massa corporal per sota de 250 g. El color del pelatge del P. bulleri varia des d'un gris clar a un gris fosc depenent de la seva distribució geogràfica i la cua, sovint blanca i pelada, té una llargària que és la meitat de la del cos (amb el cap inclòs). Aquest gòfer està ben adaptat per a l'excavació, fet que és evident per la seva constitució robusta, forma fusiforme, mandíules i incisives poderoses, extremitats anteriors fortes i llargues així com una reducció de les extremitats posteriors i dels malucs, observades habitualment en aquesta espècie. La dieta d'aquesta espècie inclou arrels d'arbusts xeròfits, herbes i herbes.

## Hàbitat

La distribució de l'hàbitat d'aquesta espècie varia àmpliament, van des de muntanyes boscoses, prats de muntanya, planes amb vegetació, i les terres baixes costaneres, incloses les zones prop de nivell del mar fins a 3.000 m d'altitud. P. bulleri es pot trobar principalment a les regions muntanyoses, habitant sòls profunds generalment d'origen volcànic. Aquest gòfer també es pot trobar en ambients semitropicals on fan servir arbustos com a font d'aliment, així com prop de sòls emprats per a conreu.
Aquesta espècie és molt exitosa creant sistemes de caus que poden usar com a protecció, tant com per agressions ambientals com per a depredació, així com per a emmagatzemar menjar i per criar. Els caus consten típicament d'un passadís principal que es divideix en moltes branques. Els tunels superficials prop d'arrels i d'altres fonts d'aliments s'usen per farratge, mentre que els més profunds s'empren com a nius i magatzems de menjar. La fondària mitjana dels caus hàbitats per P. bulleri és 19,9 cm, amb un túnel principal d'un diàmetre de 8,9 cm.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Russell, R.J. 1968. Revision of pocket gophers of the genus Pappogeomys. University of Kansas Publications, Museum of Natural History 16: 581-776.
* 1 2 3 4 Hafner, M.S., Hafner, D.J., Demastes, J.W., Hasty, G.L., Light, J.E., Spradling, T.A. «Evolutionary Relationships of Pocket Gophers of the Genus Pappogeomys (Rodentia: Geomyidae)». Journal of Mammalogy, 90, 1, 2009, pàg. 47-56. DOI: 10.1644/08-MAMM-A-168.1.
* 1 2 3 Hall, E.R. 1981. The mammals of North America. Second edition. John Wiley & Sons, New York 1:1-600 1 90.
* 1 2 3 Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, 7 abril 1999, p. 1317–. ISBN 978-0-8018-5789-8 [Consulta: 25 juliol 2012].
* 1 2 Wilkins, K.T., Roberts, H.R. «Comparative Analysis of Burrow Systems of Seven Species of Pocket Gophers (Rodentia: Geomyidae)». The SouthWestern Naturalist, 52, 1, 2007, pàg. 83-88. DOI: 10.1894/0038-4909(2007)52[83:CAOBSO]2.0.CO;2. JSTOR: 20424790.