OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Offretita

L'offretita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la zeolita. Va ser anomenada en honor d-Albert Jules Joseph Offret (1857-1933), professor de la Universitat de Lió.

## Característiques

L'offretita és un silicat de fórmula química KCaMg(Si$_{13}$Al₅)O$_{36}$·15H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Els cristalls formen prismes hexagonals, que poden ser buits, estriats verticalment, de fins a 3 mm; també en formes hemisfèriques amb estructura radiant. Típicament aquest mineral es troba en complexos sobrecreixements sobre erionita i levyna. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 4 i 4,5. És molt difícil de diferenciar de l'erionita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'offretita pertany a «02.GD: Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de 6-enllaços – zeolites tabulars» juntament amb els següents minerals: gmelinita-Ca, gmelinita-K, gmelinita-Na, willhendersonita, cabazita-Ca, cabazita-K, cabazita-Na, cabazita-Sr, cabazita-Mg, levyna-Ca, levyna-Na, bellbergita, erionita-Ca, erionita-K, erionita-Na, wenkita, faujasita-Ca, faujasita-Mg, faujasita-Na, maricopaïta, mordenita, dachiardita-Ca, dachiardita-Na, epistilbita, ferrierita-K, ferrierita-Mg, ferrierita-Na i bikitaïta.

## Formació i jaciments

L'offretita es forma en revestiments de cavitats en basalt. Va ser descoberta al mont Semiol, a Châtelneuf (Alvèrnia-Roine-Alps, França). També ha estat descrita a Alemanya, l'Arabia Saudita, l'Argentina, Austràlia, Àustria, Costa Rica, Espanya, els Estats Units, Finlàndia, França, les Terres Australs i Antàrtiques Franceses, Hongria, Itàlia, Nova Zelanda, Polònia, la República Txeca i Ucraïna.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: erionita, levyna, celadonita, montmoril·lonita sobretot i zeolites en general.

## Referències

* 1 2 3 «Offretite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Offretite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 6 març 2018].
# Les set Arts Liberals

Les set Arts Liberals és una pintura (tremp sobre fusta amb acabats d'or) de 50 × 159 cm realitzat per Giovanni di Ser Giovanni cap a 1460, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

El sentiment del Quattrocento florentí es manifesta en aquest frontal d'arca nupcial o cassone, el qual representa una al·legoria de clara intenció humanística, amb l'esment a personatges de l'antiguitat clàssica: Les set Arts Liberals, peça que forma parella amb Les set Virtuts (MNAC/MAC 64967), també del llegat Cambó. El 1940, Roberto Longhi va atribuir les obres al llavors desconegut mestre del cassone Adimari, o Mestre di Fucecchio, que avui s'identifica amb Giovanni di Ser Giovanni, dit "Lo Scheggia", germà petit de Masaccio. Tot i això, el 1990, Luciano Bellosi i Monica Folchi van creure que la taula de Les set Virtuts, de concepció més moderna, era obra del taller de "Lo Scheggia", i apuntaren que fou el seu fill, Anton Francesco dello "Scheggia", qui la va fer entre el 1465 i el 1470.
Forma part del llegat Cambó (1949) i el seu número del catàleg al MNAC és el 64968.

## Descripció

Les figures, emmarcades per una arquitectura de formes renaixentistes i amb fons de vegetació enjardinada, s'identifiquen mitjançant inscripcions i els seus atributs. Les Arts Liberals i les Virtuts estan acompanyades als peus per una figura que personifica les qualitats de cada disciplina o qualitat. D'esquerra a dreta, pel que fa a Les set Arts Liberals: la Lògica amb Aristòtil, l'Aritmètica amb Pitàgores, la Geometria amb Euclides, l'Astronomia amb Ptolemeu i el franciscà Roger Bacon, la Retòrica amb Ciceró, la Gramàtica amb Priscià de Cesarea, i la Música amb Tubal-Caín. Pel que fa a Les set Virtuts: la Fortalesa amb Hèrcules, la Justícia amb Trajà, la Caritat amb Marc Emili Escaure, la Fe amb Marc Atili Règul, l'Esperança amb Alexandre el Gran, la Prudència amb Soló, i la Temperança amb Escipió l'Africà.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Joan Yeguas a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 192-193.

## Enllaços externs

* Alamy (anglès)
* Painting and Frame (anglès)
# Abadessa Olzet

L'abadessa Sobirana d'Olzet fou la primera abadessa del monestir de Pedralbes, a Barcelona. Ocupà el càrrec des del 3 de maig de 1327 fins a la seva mort el 25 d'abril de 1336.
S'incorporà al monestir el maig de 1327, juntament amb les altres onze monges damianistes i dues legues que l'escolliren com a abadessa. Venien del convent de Sant Antoni, situat prop del portal de Sant Daniel, a l'antiga muralla de la ciutat comtal, i s'establien en el nou monestir, d'acord amb la reforma de la regla de santa Clara aprovada per Urbá IV, per mitjà de la butlla Beata Clara. A partir d'aleshores totes les monges que seguien l'ideari de la santa i havien anat adoptant diferents denominacions, van ser conegudes amb el nom de clarisses.
Després de morir, Sor Sobirana d'Olzet va ser succeïda en el càrrec per sor Francesca ça Portella, neboda de la reina Elisenda de Montcada.

## Referències

* ↑ Castellano i Tresserra, Anna. Pedralbes a l'edat mitjana: història d'un monestir femení. Edicions de l'Abadia de Montserrat, 1998 (Biblioteca Abat Oliba, 198). ISBN 9788478269983.
* ↑ de Anzizu, Sor Eulàlia. Fulles històriques de Santa Maria de Pedralbes. Barcelona-Sarrià: Estampa de F. Xavier Altés, 1897, pàg. 12 i 13.
* ↑ «El segle xiv: la fundació del monestir». Ajuntament de Barcelona | Institut de Cultura. Reial Monestir de Santa Maria de Pedralbes, 07-04-2014. [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ El Monestir de Pedralbes: Un repàs històric
* ↑ Castellano i Tresserra, Anna. Pedralbes a l'edat mitjana: història d'un monestir femení. L'Abadia de Montserrat, 1998, p. 117. ISBN 978-84-7826-998-3.
* ↑ Segura Soriano, Isabel. Dones de Sarrià-Sant Gervasi. Itineraris històrics. Ajuntament de Barcelona, 2011. ISBN 978-84-9850-364-7.
# 66a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La gala de la 66a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 26 d'abril de 2022 al Teatre Lliure. Fou presentada per Gemma Nierga i Sílvia Abril i amb fil conductor la cinematografia de Carlos Saura. Hi van actuar Chanel i Gonzalo Hermida.
El 7 de febrer de 2022 el jurat del premi, presidit per Conxita Casanoves, amb Daniel Gómez com a secretari i format per Oti Rodríguez Marchante (diari ABC), Núria Vidal i Àlex Montoya (Cartellera de BTV), Astrid Messeguer (La Vanguardia), Jordi Picatoste (freelance), Gerardo Sánchez, Joan Vila i Daniel Gómez (TVE) i Yolanda Flores (RNE), va fer pública la llista dels guardonats. Com a novetat d'aquest any RTVE establirà un sistema de vot digital a través del web de Ràdio 4 per facilitar el vot dels oients a les populars Roses de Sant Jordi. El premi a la indústria fou reconegut a Enrique Cerezo. El 30 de març es va donar a conèixer que el premi a la trajectòria seria per Carlos Saura.

## Premis Sant Jordi
### Premis competitius

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | Love Gets a Room | Pel·lícula |
| Millor actor en pel·lícula espanyola | Javier Bardem | El buen patrón. |
| Millor actriu en pel·lícula espanyola | Tamara Casellas | Ama |
| Millor opera prima | Juanjo Giménez Peña | Tres |
| Millor pel·lícula estrangera | Quo Vadis, Aida? | Pel·lícula |
| Millor actor en película estrangera | Benedict Cumberbatch | The Power of the Dog |
| Millor actriu en pel·lícula estrangera | Ariana DeBose | West Side Story |

### Premis honorífics

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Premi de la indústria | Enrique Cerezo | |
| Premi especial a la trajectòria | Carlos Saura Antonio Banderas | - |
| Premi d'honor | Oliver Stone | - |

## Roses de Sant Jordi

Els guanyadors dels premis es van donara conèixer el 17 de març de 2022.
| Categoria | Premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | Maixabel |
| Millor pel·lícula estrangera | Una altra ronda |

## Referències

* ↑ Oliver Stone, Antonio Banderas y Carlos Saura reciben los Premis RNE Sant Jordi, Europa Press, 26 d'abril de 2022
* ↑ ‘El amor en su lugar’, mejor película española de los Premios Sant Jordi de Cinematografía 2022, cineytele.com
* ↑ Premis RNE Sant Jordi 2022 de cinematografia, rtve.es, 7 de febrer de 2022
* ↑ 'Maixabel', premio Rosas de Sant Jordi, Noticias de Gipuzkoa, 17 de març de 2022
* ↑ Carlos Saura, galardonado con el Premio RNE Sant Jordi de Cinematografía a la trayectoria, panoramaaudiovisual.com
* ↑ ‘Maixabel’ i ‘Otra ronda’, premis Rosa de Sant Jordi, El Punt Avui, 17 de març de 2022

## Vegeu també

* IX Premis Feroz
* XXXVI Premis Goya
* XXX Premis de la Unión de Actores
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2021
* Premis Gaudí de 2022
* XXVII Premis Cinematogràfics José María Forqué
* IX Premis Días de Cine

## Enllaços externs

* Web dels Premis Sant Jordi a rtve.es
* Vídeo de la cerimònia al web de RTVE.
# Stig-Göran Myntti

Stig-Göran Myntti (Malax, 6 d'agost de 1925 - 28 de febrer de 2020) fou un futbolista finlandès de la dècada de 1950. També fou jugador de bandy.
Fou 61 cops internacional amb la selecció finlandesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1952.
Pel que fa a clubs, destacà a Vasa IFK i RU-38.

## Referències

* ↑ «Stig-Göran Myntti». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 4 octubre 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 22 febrer 2019].
* ↑ Finland - International Player Records Arxivat 16 March 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Hall of Fame - Suomen Jalkapallomuseo». Arxivat de l'original el 2014-04-20. [Consulta: 22 febrer 2019].
# Just (cançó)

"Just" és una cançó de l'àlbum The Bends, segon disc d'estudi de la banda britànica Radiohead.
Segons Yorke, va compondre la cançó sobre un seu amic narcisista, el qual, en una inspecció més propera s'exhibeix per les imatges en les lletres. El senzill estigué disponible en dos CDs amb cançons diferents. El videoclip fou dirigit per Jamie Thraves, a qui la banda va escollir curosament després veure diversos curts experimentals seus, i fou filmat en un apartament prop de l'estació de Liverpool Street de Londres. El videoclip estigué disponible en els DVDs 7 Television Commercials i Radiohead: The Best of.

## Llista de cançons
### CD 1

* "Just" – 3:54
* "Planet Telex" (Karma Sunra mix) – 5:23
* "Killer Cars" (Versió Mogadon) – 3:50

### CD 2

* "Just" – 3:54
* "Bones" (Directe) – 3:14
* "Planet Telex" (Directe) – 4:07
* "Anyone Can Play Guitar" (Directe) – 3:40

## Versió de Mark Ronson

El DJ i productor anglès Mark Ronson va llançar la cançó de Radioheat com a quart senzill del seu àlbum Version el 18 de febrer de 2008. Anteriorment ja havia inclòs la cançó en la compilació Exit Music: Songs with Radio Heads, que és un àlbum de tribut a Radiohead. La cançó compta amb la col·laboració de la banda Phantom Planet, especialment a Alex Greenwald com a cantant i Sam Farrar al baix. Al Regne Unit va tenir força difusió en diverses emissores de ràdio. També va realitzar un videoclip, dirigit per Jim Canty, que representa una seqüela del realitzat per Radiohead.

### Llista de cançons
#### CD 1 88697271202 / Descàrrega

* "Just" (Edició ràdio)
* "Valerie (SugaRush Beat Company remix)"

#### CD 2 88697272032 / Descàrrega

* "Just" (Edició ràdio)
* "Just (DJ Premier's Justremixitmix) (feat. Blaq Poet)"
* "Just (The Go! Team remix)"
* "Just (The Loving Hand remix)"
* "Just (DJ Premier's Justremixitmix) (feat. Blaq Poet)" (Instrumental)
* "Just (The Loving Hand remix)" (Instrumental)

#### Vinil 10" 88697271211

* "Just" (Edició ràdio)
* "Just (DJ Premier's Justremixitmix) (feat. Blaq Poet)"
* "Just (The Loving Hand remix)"
* "Just (The Go! Team remix)"

## Enllaços externs

* Just − Radiohead At Ease (anglès)
Viccionari
# Nelson (Nova Gal·les del Sud)

Nelson és un suburbi de Sydney, a Nova Gal·les del Sud, Austràlia. Té 689 habitants, i està ubicat a 42 km al nord-oest del centre financer de la capital estatal.
Forma part de l'àrea de govern local de The Hills Shire, als Hills District. Els suburbis amb els quals limita Nelson són Box Hill a l'est, Annagrove al nord i oest, i Rouse Hill al sud.

## Referències

* ↑ Australian Bureau of Statistics, 2006
# PPK

PPK té els següents significats:
* Pedro Pablo Kuczynski, empresari i polític, president del Perú
* Peruanos Por el Kambio, partit polític de Perú, liderat per Pedro Pablo Kuczynski
* Walther PPK (de l'acrònim en alemany Polizei Pistole Kriminale), pistola fabricada a Alemanya
# Lliga alemanya de futbol 2010-11

La Fußball-Bundesliga 2010-11 va ser la 48a edició de la Lliga alemanya de futbol, la competició futbolística més important del país.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/bundesliga2011'

## Play-off de descens

| Equip de la 1. Bundesliga | Resultat global | Equip de la 2. Bundesliga | Resultat anada | Resultat tornada |
| Borussia Mönchengladbach | 2:1 | VfL Bochum | 1:0 | 1:1 |
# Abadi Hadis

Abadi Hadis Embaye (amhàric: አባዲ ሃዲስ) (Addis Abeba, 6 de novembre de 1997 – 4 de febrer de 2020) fou un atleta de llarga distància etíop. Assolí el 15è lloc a la prova dels 10.000 metres dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2016. Al Campionat del Món de camp a través de 2017, disputat a Kampala, guanyà la medalla d'or en la categoria per equips i la medalla de bronze en la individual. En el moment de la seva mort era un dels cinc únics homes a la història que han rebaixat les marques de 13 minuts als 5,000 metres, 27 minuts als 10,000 metres i els 59 minuts a la mitja marató.

## Millors marques

| Disciplina | Temps | Lloc | Data |
| 3.000 metres outdoor | 7.39,10 | Ostrava | 13 de juny de 2018 |
| 5.000 metres outdoor | 12.56,27 | Brussel·les | 31 d'agost de 2018 |
| 10.000 metres outdoor | 26.56,46 | Hengelo | 17 de juliol de 2019 |
| Mitja marató | 58.44 | València | 28 d'octubre de 2018 |

## Referències

* ↑ «Abadi Hadis» (en anglès). Sports-Reference.com. Arxivat de l'original el 2019-10-08. [Consulta: 6 febrer 2020].
* 1 2 «Ethiopian distance runner Hadis dies» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ Whaling, James. «Ethiopian long-distance runner Abadi Hadis dies aged 22» (en anglès). Mirror.co.uk, 05-02-2020. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «Abadi Hadis» (en anglès). Rio2016.com. Arxivat de l'original el 6 agost 2016. [Consulta: 13 agost 2016].
* ↑ «Senior Race Men IAAF World Cross Country Championships Team» (en anglès). IAAF.org, 30-07-2017. Arxivat de l'original el 30 de juliol 2017. [Consulta: 6 febrer 2020].
* 1 2 Perfil de Tilastopaja al Abadi Hadis
* 1 2 IAAF, perfil de Abadi Hadis
# Teatre cortesà del Renaixement

El teatre cortesà és aquella pràctica escènica cortesana que produeix el tipus d'espectacle que es gaudeix a la cort. Les representacions, concebudes per a un públic selecte, són fastuoses i grandiloqüents, i barregen música, dansa i teatre.
A la Corona d'Aragó aquest gènere s'introdueix primerament a València, procedent del Regne de Nàpols, focus de modernitat de l'època. D'allà arriba un escenografia humanística que es basa en l'estudi dels tractats romans i les obres clàssiques.
Durant el Renaixement era usual barrejar diverses llengües en una mateixa peça dramàtica, sobretot en les destinades a un públic culte i aristòcrata. Molts autors castellans escriuen obres bona part de les quals és en català, com en la comèdia Serafina, de Torres Naharro, l'exemple més antic en què es fa servir aquest idioma en una obra dramàtica d'autor. També en l'àmbit cortesà es representa l'any 1525 al Palau de l'Arquebisbe de València la farsa bilingüe La Vesita, de Joan Ferrandis d'Herédia, considerada, ja en el seu moment, la millor farsa escrita en la seva època a la península Ibèrica.

## Referències

* 1 2 «Teatre cortestà». Web del museu. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques, 2012. [Consulta: 25 octubre 2012].
# PPF

PPF té els següents significats:
* Partit Popular Francès, partit polític històric de França
* Propaganda pel fet! (discogràfica), companyia discogràfica amb seu a Manresa
* Propofol, hipnòtic d'acció curta que s'administra per via intravenosa
# Lliga alemanya de futbol 2002-03

La Fußball-Bundesliga 2002-03 va ser la 40a edició de la Lliga alemanya de futbol, la competició futbolística més important del país.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/bundesliga2003'
# Abdel Rahman Swar al-Dahab

Abdel Rahman Swar al-Dahab, també esmentat com Abd al-Rahman Suwar al-Dahab (àrab: عبد الرحمن سوار الذهب, ʿAbd ar-Raḥmān Suwār aḏ-Ḏahab) (Al-Ubayyid o Omdurman, Sudan Angloegipci, 1934 - Riad, Aràbia Saudita, 18 d'octubre de 2018) fou un militar sudanès amb el grau de mariscal de camp, president del Sudan del 6 d'abril de 1985 al 6 de maig de l'any següent.

## Biografia

el 1934, es va graduar a l'Acadèmia Militar Sudanesa. Es convertia en un personatge prominent quan l'anterior president Gaafar al-Nimeiry el va nomenar com a cap d'Estat Major i després Ministre de Defensa i comandant general de les forces armades el 1984.
El 1985, d'acord amb l'anomenat Front Nacional que agrupava a tots els partits democràtics d'oposició, va dirigir un cop d'estat que destituïa el President Nimeiry que el va convertir en President del Consell Militar Transitori amb la promesa de convocar eleccions en el termini d'un any. Swar al-Dahab va complir la promesa, va convocar eleccions i va cedir el poder al vencedor, Sadiq al-Mahdi, cap de l'Umma, el 6 de maig de 1986.
El 1987, es convertia en President de l'Organització de la Crida Islàmica (Islamic Call Organization), una entitat de beneficència i ajut musulmana, càrrec que encara tenia el 2010.

## Referències

* ↑ rulers.org
* ↑ «Sudan buries ex-president who imposed Islamic rule, Daily News Egypt» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-09-09. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ "Sudan army cedes power, Anchorage Daily News, pàg. 39, 6 de maig de 1986
# Teatre barroc profà

El teatre barroc profà és un tipus de teatre sorgit durant el Barroc.

## Història

La figura més representativa del teatre barroc en llengua catalana és Francesc Fontanella, un cas clar d'autor que vol incorporar a la seva obra els corrents dramàtics europeus, que coneix gràcies als seus viatges per França i Alemanya. El seu objectiu és renovar i actualitzar el teatre culte en català, partint de l'activitat joglaresca i el teatre humanístic en llatí. Practica un teatre profà, però amb un cert component religiós. Les seves dues obres teatrals més importants són Tragicomèdia pastoral d'Amor, firmesa i porfia, de 1640, i Lo desengany, escrita deu o onze anys més tard. Les dues van ser concebudes per ser representades en una casa particular de persones adinerades.
Un altre tipus de teatre que apareix a Barcelona durant la Guerra dels Segadors és el de propaganda bèl·lica. Quant a la forma, és més senzill, però és molt significatiu políticament i socialment. Els dos exemples més importants són: La famosa comedia de la entrada del Marqués de los Vélez en Cataluña, rota de las tropas castellanas y asalto de Montjuich i Entremés de los labradores y soldados castellanos con un baile al uso de Catalunya.
La famosa comèdia de la Gala està en son punt, escrita a Catalunya el 1630, és la primera comèdia burlesca de tot el territori peninsular. Es tracta d'una obra anònima en vers, dividida en tres actes. La comèdia burlesca és un subgènere dramàtic la finalitat del qual és provocar el riure mitjançant la paròdia o la imitació, degradant i desmitificant temes, personatges, valors i situacions típics de la comedia nueva. A través del disbarat, a més, es perd qualsevol estructura lògica que puguin tenir aquestes peces, més breus que les comèdies convencionals. Generalment es representen el dimarts de Carnestoltes o el dia de Sant Joan, quan, segons indica la tradició, és permès de dir i fer totes aquelles coses prohibides durant la resta de l'any.

## Obres

Les obres de teatre profà del segle XVI que conservem són un producte sorgit en l'ambient de la cort renaixentista de Germana de Foix i, per tant, són obres que imiten el teatre renaixentista italià. Reflecteixen l'estat de la llengua entre l'aristocràcia valenciana. La Vesita (1524/25) n'és un exemple. Els personatges fan servir tres llengües (català, castellà i portuguès) i mostra un retrat viu i detallat de la realitat cortesana de València.

## Referències

* 1 2 3 4 «Teatre profà». Web del museu. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques, 2012. [Consulta: 25 octubre 2012].

## Bibliografia

* Josep Romeu i Figueras, Teatre profà (1962)
# KK FMP Belgrad

El KK FMP Belgrad o simplement KK FMP (Кошаркашки клуб ФMП) és un club de bàsquet de la ciutat de Belgrad a Sèrbia.
El club es va fundar a Novi Sad el 1970 amb el nom de KK Radnički, i posteriorment es va traslladar a Belgrad el 2009 i va canviar el nom a KK Radnički Basket. Dos anys més tard, el club va canviar el seu nom per KK Radnički FMP.
El club es considera el successor de FMP Železnik, que es va fusionar amb l'Estrella Roja el 2011 i finalment a KK FMP el 2013.

## Palmarès

* Lliga sèrbia
** Finalistes (2): 2016–17, 2017–18

## Referències

* ↑ «KK FMP Beograd». basketball.eurobasket.com. [Consulta: 3 gener 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-03-18 a Wayback Machine.
# Navegació espacial

* Per a altres significats, vegeu «navegació (desambiguació)».
En informàtica, la navegació espacial és la possibilitat de navegar entre elements susceptibles de rebre el focus (com hiperenllaços i controls de formularis) dins d'un document estructurat o interfície d'usuari (com HTML) segons la localització espacial.
Aquest mètode s'empra en programari d'aplicació com els jocs d'ordinador. En el cas dels navegadors web, tradicionalment s'ha usat la navegació per tabulador per a canviar el focus dins de la interfície, prement la tecla de tabulador d'un teclat d'ordinador per a passar el focus al següent element (o Shift + Tab per passar el focus a l'element previ). L'ordre es basa en l'especificat en el document origen. En HTML (sense aplicar estils), aquest mètode normalment funciona perquè la localització espacial de l'element ocorre en el mateix ordre que en el document.
No obstant això, amb la introducció d'atributs de presentació o llenguatges de fulla d'estil com les CSS), açò no sempre té per quin complir-se. La navegació espacial supera aquest problema usant les tecles de fletxes (amb una o més tecles de modificació premudes) per a navegar el "plànol en dues dimensions" de la interfície. Per exemple, al prémer la fletxa cap amunt s'enfoca l'element situat damunt de l'element actual. En molts casos, açò pot estalviar moltes pulsacions de tecles.
Aquesta prestació d'accessibilitat està disponible en un ampli nombre d'aplicacions, per exemple el navegador Opera. Doug Turner, el desenvolupador principal de Minimo ha creat algunes versions especials de Mozilla Firefox amb aquesta característica que, en un futur, podria arribar a ser inclosa per defecte en aquest navegador.

## Enllaços externs

* Spatial Navigation in Mozilla
* Use Opera without a Mouse
# Ordoni d'Astorga

Ordoni d'Astorga (Regne de Lleó, començament del s. XI - Astorga, 1065) fou un Bisbe d'Astorga que és venerat com a sant al si de l'Església catòlica.
Fou monjo benedictí al monestir de Sahagún. El bisbe d'Astorga Sampir el cridà per ajudar-lo a impulsar la vida cristiana del bisbat. En 1061, quan el bisbe Diego mor, n'és elegit successor. Per encàrrec de Ferran I de Castella anà a Sevilla i n'endugué a Lleó les restes de Sant Isidor de Sevilla. Continuà com a bisbe d'Astorga fins a la mort el 23 de febrer de 1065. Fou sebollit a l'església de Santa Marta d'Astorga. Al segle xix, en ésser enderrocada l'església, les restes foren portades a Santa Coloma d'Astorga. L'arca de les relíquies es perdé i fou retrobada en 1985 al palau episcopal, d'on es portà a la nova parròquia de Santa Marta, on són avui.