OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nîmes Olympique

El Nîmes Olympique és un club de futbol francès de la ciutat de Nimes.

## Història

L'actual Nîmes Olympique va ser fundat el 10 d'abril de 1937. Amb anterioritat fou conegut com a Sporting Club Nîmois. L'SC Nîmois va ser fundat l'any 1901 per Henri Monnier, qui amb 21 anys havia arribat després d'un viatge de 2 anys a Anglaterra. Originalment el club era només per joves protestants.
L'any 1908, el SCN guanyà el seu primer campionat del Llenguadoc a l'Olympique Cettois, qualificant-se per primer cop pel campionat de França. Durant la Primera Guerra Mundial suspengué les activitats, que reprengué el 15 d'abril de 1919. El 1922 absorbí un rival local, el F.A. Nîmois. L'octubre de 1931 inaugurà l'estadi Jean Bouin. Problemes financers, però, l'obligaren a suspendre les activitats professionals. Aquell mateix any fou recreat com a Nîmes Olympique. El major èxit del nou club fou una lliga de segona divisió la temporada 1949/1950. El 15 de febrer de 1989 s'inaugurà el seu nou estadi des Costières.

## Palmarès

* 1 Copa dels Alps: 1971
* 1 Lliga francesa de segona divisió: 1950
* 2 Lliga francesa de tercera divisió: 1997, 2012
* 1 Copa Charles Drago: 1956

## Jugadors destacats

* Hassan Akesbi
* Ivan Bek
* Laurent Blanc
* Bernard Boissier
* Éric Cantona
* Aliou Cissé
* José Luis Cuciuffo
* Guy Demel
* Kader Firoud
* René Girard
* Jacky Novi
* Christian Pérez
* Frédéric Piquionne

## Enllaços externs

* Web oficial del club (francès)
# Níquel natiu

El níquel natiu és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

El níquel natiu és l'ocurrència natural del níquel, de fórmula química Ni. Cristal·litza en el sistema isomètric en forma de grans cúbics euèdricss o cubs que fan entrecreixements entre ells, de 0,1 mil·límetres, tancats en heazlewoodita. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz el níquel natiu pertany a «01.AA - Metalls i aliatges intermetàl·lics de la família coure-cupalita» juntament amb els següents minerals: alumini, coure, or, plom, plata, steinhardtita, auricuprur, cuproaurur, tetraauricuprur, anyuiïta, khatyrkita, novodneprita, cupalita, hunchunita, stolperita, hollisterita, icosaedrita, kryachkoïta i proxidecagonita.

## Formació i jaciments

Es troba en roques ultramàfiques serpentinitzadaes com a resultat de l'activitat hidrotermal de baixa temperatura. També se'n troba en forma de flocs en placers. Es troba associat a altres minerals com: heazlewoodita, pirita, pirrotina, pentlandita, godlevskita, orcelita, mil·lerita, coure, calcopirita, calcocita o galena. Va ser descobert l'any 1967 a Bogota, Canala (Província del Nord, Nova Caledònia).

## Referències

* ↑ «Nickel» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 gener 2016].
* 1 2 «Nickel» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 4 gener 2016].
# Nybster

Nybster és un municipi rural dispers i minifundi situat a Caithness i està en l'àrea del Consell de Highland. A Nybster hi ha un broch (un edifici de l'edat del ferro) l'únic que hi ha a Escòcia. Va ser construït probablement entre el 200 aC i el 200 dC i es va reutilitzar durant el període picte (300 dC - 800 dC). El Broch de Caithness Centre ofereix l'oportunitat d'aprendre més sobre les comunitats que vivien en els brochs, els qui els van excavar i les comunitats que actualment encara hi estan involucrades. A 0,5 milles de distància en direcció nord hi ha el poble d'Auckengill, al llarg de la carretera A9.

## Referències

* ↑ Murphy, Alan. Scotland Highlands & Islands Footprint Handbook. Footprint Travel Guides, 10 abril 2014, p. 264. ISBN 978-1-909268-62-3.
* ↑ Proceedings of the ... Viking Congress. Oliver and Boyd, 1950, p. 35. ISBN 978-0-7486-0430-2.

## Enllaços externs

* http://www.aocarchaeology.com/nybster/ Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.
# Nonda

Nonda és un estratovolcà que es troba a l'illa de Vella Lavella, una illa de Salomó. Un dom de lava, que s'eleva fins als 760 msnm, es troba dins d'un cràter erosionat del qual no es té constància d'erupcions en temps històrics.

## Referències

* 1 2 «Global Volcanism Program | Nonda» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2024].
* ↑ Erfurt-Cooper, Patricia; Cooper, Malcolm. Volcano and Geothermal Tourism: Sustainable Geo-resources for Leisure and Recreation (en anglès). Earthscan, 2010. ISBN 9781849775182.
# Nóvaia Liàlia

Nóvaia Liàlia - Новая Ляля (rus) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia. Es troba al vessant oriental dels Urals, a 245 km al nord de Iekaterinburg. Es troba a la vora del riu Liàlia, un afluent per la dreta del Sosva.

## Història

Nóvaia Liàlia fou fundada el 1723 prop d'una foneria de coure, que tancà el 1744. El 1906 s'hi obrí una estació ferroviària en la línia de Kuixva-Serov. A començaments del segle xx la vila desenvolupà noves activitats industrials, com el tractament de fusta o la fabricació de paper. Accedí a l'estatus de possiólok (poble) el 1928 i finalment al de ciutat el 1938.
# Olivet

«Olivet» té aquests significats:
* Olivet o oliverar, lloc plantat d'oliveres
* Olivet cendré, formatge francès originari d'Olivet (Loiret)
* Toponímia:
** Olivet (Loiret), municipi del departament de Loiret.
** Olivet (Mayenne), municipi del departament de Mayenne.
** Olivet (Nova Jersey), comunitat de l'estat de Nova Jersey.
** Olivet (Dakota del Sud), ciutat de Dakota del Sud.
** Olivet (Kansas), ciutat de l'estat de Kansas
** Mount Olivet, població dels Estats Units a l'estat de Kentucky
* Biografies:
** Josep Olivet Legares (Olot, 1887 – Barcelona, 1956), pintor olotí
** Emili Saguer i Olivet (Maçanet de Cabrenys, 1865 - Girona, 1939), jurista i escriptor català
# Olives de Sant Esteve de Guialbes

Olives és un llogarret ubicat al sud-oest de Sant Esteve de Guialbes, vora la riera de la Farga. El seu nom sembla que deriva de moltes famílies que feien l'oli en el seu trull i és fàcil veure piques en desús al pati de moltes cases. Pertany al municipi, però no a la baronia, de Vilademuls; la seva població és de 27 habitants (2009). Dista uns 18 km de Girona i està a 135 metres sobre el nivell del mar.
El 1197 hi fou erigit el priorat canonical de Santa Maria de les Olives, filial —segons que sembla— de Vilabertran, amb el consentiment del bisbe de Girona Gaufred de Medinyà. El 1314 hi havia un prior i quatre canonges. Va ser secularitzada el 1592 i agregada a la canònica de la seu de Girona, que hi delegà un capellà al servei de l'església de Santa Maria, sufragània de la parròquia de Sant Esteve de Guialbes.
L'església va ser reedificada al segle xviii i esdevingué un centre de romiatge. La imatge de la Mare de Déu que s'hi venerava és un notable exemplar d'alabastre del segle xiv. Aquesta imatge avui resta exposada al Museu Diocesà de Girona.
En el terme de Les Olives hi ha també l'ermita de Sant Mer.

## Bibliografia

* Gran Geografia Comarcal de Catalunya, volum III, pàg. 168. (ISBN 84-85194-17-9)
# Obaga del Barranc

«Obaga del Barranc» té aquests significats:
* Obaga del Barranc (el Meüll), obaga de Castell de Mur (Pallars Jussà)
* Obac del Barranc de l'Espona, obaga de Castell de Mur (Pallars Jussà)
# Ortonovo

Ortonovo és un comune (municipi) de la regió de Ligúria (Itàlia), situat a uns 20 km de La Spezia.
Té 8.580 habitants (2007).
El seu terme municipal inclou la frazione de Luni, una població romana important.
El nucli antic està murat amb dues entrades. A la plaça central es troba la Torre Guinigi, actualment el campanar de l'església de Sant Llorenç (segle XVII).

## Referències

* ↑ Estadística de l'Istat, l'Institut nacional d'Estadística d'Itàlia.
# Oscar Robertson

Oscar Palmer Robertson (Charlotte, Tennessee, 24 de novembre de 1938) és un basquetbolista estatunidenc retirat que va jugar als Cincinnati Royals i als Milwaukee Bucks en la posició de base. En les seves 14 temporades a l'NBA, fou escollit 12 vegades per l'All-Star, formà part 11 vegades de l'equip All-NBA i guanyà l'MVP de la temporada 1963-64. A la temporada 1961-62, la seva segona, es convertí en el primer jugador de la història de l'NBA en fer de mitjana un triple doble i a la temporada 1970-71 conduí els Bucks a guanyar el seu primer i únic títol.
Robertson ha entrat dues vegades al Basketball Hall of Fame: el 1980 per la seva carrera individual i el 2010 com a membre de l'equip olímpic dels EUA i president de l'associació de jugadors de l'NBA. El 1996, se'l votà com un dels 50 millors jugadors de la història de l'NBA.

## Referències

* 1 2 «Oscar Robertson Stats». Basketball-Reference.com. [Consulta: 30 març 2018].
# Oreophryne atrigularis

Oreophryne atrigularis és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Günther, R. 2004. Oreophryne atrigularis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Omari

La cultura d'Omari rep el nom del seu descobridor l'egipci Amim al-Omari (1924) i fou excavada el 1925. No han quedat moltes restes. Es troben restes de cases de fang i branques, i objectes als forats. La ceràmica fou feta amb fang de la zona, les eines de pedra es concreten principalment a destrals i falses. Els enterraments eren en forats prop de casa, estan col·locats a l'esquerra amb el cap al sud i mirant a l'oest. Es va desenvolupar entre el 4600 i el 4400 aC
# Oyo (ciutat de Nigèria)

Oyo és una ciutat al sud-oest de Nigèria, a l'estat d'Oyo que l'any 1992 tenia uns 256.400 habitants. És un centre comercial de cacau i oli de palma, té indústries tèxtils i hi ha jaciments d'or. Fou fundada vers 1835 després de l'enfonsament de l'anomenat Imperi d'Oyo i l'abandonament de la vella ciutat d'Oyo (Olo-Ile). Se la va anomenar Nova Oyo (Ọyọ Atiba).

## Referències

* ↑ «Oyo (ciutat de Nigèria)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Oyonnax

Oyonnax [/ɔjɔna/] és un municipi francès, situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2013 tenia 22.258 habitants.
És un centre industrial dedicat principalment al plàstic.
Els habitants s'anomenen Oyonnaxiens.

## Geografia

Està situada al nord-est del departament, a 30 km a l'est de Bourg-en-Bresse i a 35 km a l'oest de Ginebra.

## Demografia
### Evolució demogràfica

| 1793 | 1841 | 1896 | 1901 | 1936 | 1968 | 1990 | 2006 | 2015 |
| 1 099 | 2 593 | 4 652 | 6 140 | 10 166 | 19 777 | 23 869 | 23 618 | 22 392 |
| (Font: INSEE) |||||||||

## Referències

* ↑ «Oyonnax». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Définition - Population sans doubles comptes (recensement de la population 1999) | Insee». [Consulta: 10 maig 2019].
# Oyrarbakki

Oyrarbakki [ˈɔiɹaɹˌbaʰtʃɪ] és un poble situat a la costa occidental de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Amb els seus 173 habitants (2021) exerceix també de capital del municipi de Sunda, que inclou un total de 12 localitats. D'aquestes localitats Hósvík (340 habitants), Norðskáli (323 habitants) i Streymnes (320 habitants) són les més poblades. A 1 de gener de 2021 el nombre total d'habitants del municipi sencer era de 1.810 persones. Amb els seus 158 km² el terme municipal de Sunda és el més gran de les Illes Fèroe.
Oyrarbakki està situat a la riba oriental de l'estret conegut amb el nom de Sundini, que separa les illes de Streymoy i Eysturoy. Just en aquesta part, l'estret arriba a la seva mínima amplada (uns 200 m). Per això el 1976 es va construir a Oyrarbakki el pont de Streymin, Brúgvin um Streymin en feroès,.que uneix les dues illes.
Fins al 1924 Oyrabakki no existia i, per tant, és el poble més nou del municipi. Fins a mitjans del segle xx la població era molt petita, ja que comptava només amb unes poques granges. Després de la construcció del pont la tendència demogràfica va canviar i Oyrabakki es va convertir en un nexe de la xarxa viària feroesa. A partir d'aquell moment es van construir moltes cases noves i va acabar esdevenint el cap de municipì de Sunda, quan s'hi va agregar el 2005. L'escola d'Oyrarbakki data del 1969 i el 1973 set municipis van acordar concentrar tots els seus alumnes en aquesta escola, que avui compta amb 120 alumnes.

## Nuclis de població del municipi de Sunda

Ajuntament de Sunda :
| Població | Número d'habitants (2021) |
| Saksun | 10 |
| Norðskáli | 323 |
| Oyrarbakki | 173 |
| Oyri | 166 |
| Gjógv | 24 |
| Haldórsvík | 109 |
| Langasandur | 52 |
| Hvalvík | 248 |
| Nesvík | - |
| Streymnes | 320 |
| Hósvík | 340 |
| Tjørnuvík | 46 |
| TOTAL | 1.810 |

## Referències

* 1 2 «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 4 agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Oyrarbakki» (en feroès). Ajuntament de Sunda. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «Oyrarbakki» (en anglès). Faroe Islands. [Consulta: 11 agost 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Sunda. (feroès) (anglès)
# Paradoxa de l'estalvi

La paradoxa de l'estalvi (en anglès paradox of thrift) és una paradoxa econòmica formulada per John Maynard Keynes. La paradoxa demostra que si tothom estalvia més diners durant un període de recessió, llavors el nivell de demanda agregada caurà i això repercutirà en un nivell total d'estalvi de l'economia menor. Això s'explica perquè un augment de l'estalvi de tots els individus implica una disminució del consum total i una disminució de la demanda agregada es tradueix en un menor creixement (o decreixement) econòmic. Aquesta paradoxa es basa en l'assumpció keynesiana que les recessions econòmiques són degudes a caigudes de la demanda agregada.
Es tracta doncs d'una variant del dilema del presoner, ja que estalviar és beneficiós per a cada individu però si tothom estalvia llavors és nociu per a l'economia en conjunt. És una paradoxa perquè és exactament el contrari que suggereix el sentit comú.
Economistes no keynesians critiquen aquesta teoria basant-se en dos aspectes. En primer lloc si la demanda cau i els preus baixen, els preus baixos estimularan la demanda i això amortitzarà la caiguda i reactivarà el cicle econòmic. I en segon lloc, l'estalvi són fons disponibles per a préstecs. Així doncs un augment de l'estalvi farà disminuir el tipus d'interès i estimularà la demanda de préstecs i la inversió.
Es va afirmar ja l'any 1714 a La faula de les abelles i pensaments similars daten de l'antiguitat.

## Referències

* ↑ Keynes, The General Theory of Employment, Interest and Money, "Chapter 23. Notes on Merchantilism, the Usury Laws, Stamped Money and Theories of Under-consumption"
* ↑ Nash, Robert T.; Gramm, William P. «A Neglected Early Statement the Paradox of Thrift». History of Political Economy, 1, 2, 1969, pàg. 395–400. DOI: 10.1215/00182702-1-2-395.
# Toquí del São Francisco

El toquí del São Francisco (Arremon franciscanus) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Descripció

Les característiques distintives del toquí del São Francisco en comparació amb el toquí pectoral (A. taciturnus) són que la franja sencera del pit en el segon es redueix a dos trossos en el primer. També té un bec taronja amb un culmen (part superior del bec superior) negre. Una altra espècie estretament relacionada és el toquí de mig collar (A. semitorquatus).

## Hàbitat i distribució

Endèmic de Brasil habita a la caatinga a la vall de Riu São Francisco i als estats de Bahia i Minas Gerais.

## Taxonomia

El toquí del São Francisco es va descriure com espècie tan recentment com l'any 1997 per Marcos Raposo

## Referències

* ↑ «Toquí del São Francisco». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ «San Francisco Sparrow - Arremon franciscanus». [Consulta: 1r març 2024].
* 1 2 3 Raposo, Marcos «A new species of Arremon (Passeriformes: Emberizidae) from Brazil.» (PDF) (en anglès). Revista Brasileira de Ornitologia - Brazilian Journal of Ornithology, 5, 6, 15-05-2013, pàg. 3-9. ISSN: 2178-7875 [Consulta: 1r març 2024].
# Cogulló d'Estela

El Cogulló d'Estela, també conegut com el Cim d'Estela és una muntanya de 1.869 metres situada als Rasos de Peguera, a la comarca del Berguedà. Aquest cim està aïllat sobre els Plans de Tagast, Espinalbet i sobre l'emblemàtic Santuari de Corbera.
Aquest cim està inclòs a la llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Rutes

La ruta més habitual és des del Santuari de Corbera, per Can Deu, la font de Tagast, les planes de Tagast i el coll d'Estela.

## Bibliografia

* Mapa Serra del Cadí - Pedraforca, Esc. 1:25.000., ed. Alpina.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Cantó de Saint-Doulchard

El cantó de Saint-Doulchard és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Bourges. Té 3 municipis i el cap és Saint-Doulchard.

## Municipis

* La Chapelle-Saint-Ursin
* Marmagne
* Saint-Doulchard

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1994 | Henri Debord | Divers droite |
| 1994-2011 | Pierre Hospital | Divers droite |
| 2001- | Yvon Beuchon | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.730 | 7.921 | 10.246 | 12.132 | 13.947 | 14.152 | 14.383 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Saint-Nabor

Saint-Nabor (en alsacià Sant Nawer) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 479 habitants. Limita amb Ottrott, Barr, Bernardswiller i Obernai.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de les Portes de Rosheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 215 | 246 | 235 | 351 | 434 | 479 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-1995 | Joseph Spielmann | |
| 1995- | Nicole Rakotomalala | |
# Beaufort (Carolina del Nord)

Beaufort és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 4.189 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beaufort tenia 3.771 habitants, 1.780 habitatges i 1.048 famílies. La densitat de població era de 531,4 habitants per km².
Dels 1.780 habitatges en un 21,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 35,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.763 $ i la renda mediana per família de 39.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.859 $ mentre que les dones 22.955 $. La renda per capita de la població era de 19.356 $. Entorn del 13,3% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beaufort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beaufort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Dante Parini

Dante Parini Milà, 4 d'agost de 1884 - Lierna, 27 d'agost de 1971) va ser un dels escultor i artistes italians més importants del segle xx.

## Referències

* ↑ Panzetta, Alfonso. Nuovo dizionario degli scultori italiani dell'Ottocento e del primo Novecento: M-Z (en italià). AdArte, 2003. ISBN 978-88-89082-00-3.
* ↑ Vicario, Vincenzo. Gli scultori italiani dal Neoclassicismo al Liberty (en italià). Pomerio, 1994, p. 792. ISBN 978-88-7121-375-0.
# El Sors

El Sors és una masia de Seva (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran edificació de la qual crida l'atenció la diversitat d' estils, fruit de les diferents etapes d'edificació. L'edifici antic, conserva alguns elements com un portal adovellat, un finestral romànic i diferents finestrals geminats gòtics; la teulada d'aquest edifici és a dues vessants. L'edifici principal en l'actualitat és una construcció adossada a la façana lateral dreta de l'anterior i que està format per dues torres octogonals a banda i a banda d'un edifici rectangular. Grans jardins.

## Història

El mas Sors el trobem esmentat en el Cens General de Catalunya del 1626, i en trobem el Nomenclàtor de la província de Barcelona del 1860.

## Referències

* 1 2 «Mas Sors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# El Sueño de Morfeo

El Sueño de Morfeo és un grup de música pop espanyol format l'any 2002, compost per Raquel del Rosario, Juan Luis Suárez i David Feito, que des d'Astúries porten alguns anys treballant junts i elaborant cançons de sòlides estructures pop-rock amb forts aromes folk, amb la veu de Raquel.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* El Sueño de Morfeo (2005)
* Nos vemos en el camino (2007)
* Cosas que nos hacen sentir bien (2009)
* Se buscan sonrisas (2011)

### Singles

* Nunca volverá (2005)
* Ojos de cielo (2005)
* Okupa de tu corazón (2005)
* Esta soy yo (2006)
* Tómate la vida (2006) - Per a l'anunci de Cruzcampo.
* Para toda la vida (2007)
* Demasiado tarde (2007)
* Chocar (amb Nek) (2008)
* Si no estás (2009)
* No se donde voy (2009)
* Gente (2009)
* Ven (2010)
* Depende de ti (2011)

### Col·laboracions musicals

* Fran Perea i Raquel del Rosario - 1+1 son 7 (2005)
* Tribut a Duncan Dhu - Cien gaviotas donde irán i Una calle de París (2005)
* Diego Martín i Raquel del Rosario - Déjame Verte (2006)
* BSO "Cars" - Reencontrar (2006)
* El Sueño de Morfeo (per a Cruzcampo - Tómate la vida (2006)
* El Sueño de Morfeo (per a La Sexta - Sonrisa especial (2006)
* Nek i El Sueño de Morfeo - Para ti sería i Chocar (2007)
* El Sueño de Morfeo (per ING Direct)- We've got the whole world in our hands (2008).
* El Sueño de Morfeo BSO La Sirenita - Parte de tu mundo (2008).
* El Sueño de Morfeo BSO Barbie y el Castillo de Diamantes- Conectas (2008).
* Raquel del Rosario amb Sergio Vallin - Sólo Tú (2009).
* Raquel del Rosario amb Álex Ubago - Amanecer (2009).

## Referències

* ↑ «El Sueño de Morfeo».

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2020-01-23 a Wayback Machine.
* Club de Fans Oficial
# Burak

Burak és un cavall mitològic que apareix a la tradiciَó islàmica i s'utilitza com a nom d'homes en turc. Persones amb el nom Burak inclouen:

## Persones actuales

* Burak Fırat - jugador d'escacs turc
* Burak Yılmaz - jugador de futbol turc

## Persones històriques

* Burak Hadjib, primer emir kutlughkhànida de Kirman
* Burak Khan, kan de Txagatai
# Burabalang

Burabalang (oriya: ବୁଢାବଳଙ୍ଗ ନଦୀ) és un riu d'Orissa que neix al districte de Mayurbhanj, rep com a tributaris al Gangahar i el Sunai, passa pel districte de Balasore i desaigua a la mar al golf de Bengala.
És navegable fins a Balasore.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.