OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Endoesquelet

Un Endoesquelet és una estructura interna de suport d'un animal composta per teixit mineralitzat.
És un cas particular d'esquelet com a concepte genèric de suport i conformació a la resta de sistemes i òrgans d'un ésser viu.
L'endoesquelet permet al cos moure's, a més de tenir la funció de donar forma a l'animal permet la fixació de músculs, tendons, i protegir el sistema nerviós. En els vertebrats superiors, també protegeix la majoria d'òrgans vitals. (Vegeu òrgan)
El vertader endoesquelet deriva del teixit mesoderm i és característic dels equinoderms i cordats, els de filum porífera consisteixen en espícules microscòpiques (vegeu nivell microscòpic) de calcita, silici o també consisteix en una xarxa d'espongina. (Vegeu Espongíl·lids)
Per la seva part, els coleoidea no tenen el que es pot considerar un vertader endoesquelet, consisteix més bé d'un exoesquelet d'un mol·lusc que va evolucionar en estructures internes, sent la closca de la sípia un clar exemple. Tenen teixit cartilaginós en el seu cos, no mineralitzat, especialment en el cap, semblant ser un primitiu crani.
# Are Hunsager Andresen

Are Hunsager Andresen (9 de maig de 1979) va ser un ciclista noruec, professional des del 2004 al 2006.

## Palmarès

* 2004
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
** 1r al Fana Sykkelfestival
* 2005
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips
** 1r al Gran Premi Ringerike

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Divisió de Rae Bareli

La divisió de Rae Bareli fou una entitat administrativa de les Províncies del Nord-oest formada per tres districtes i amb capital a Rae Bareli. Els tres districtes eren:
* Districte de Rae Bareli
* Districte de Sultanpur
* Districte de Partabgarh
El 1901 apareix repartida entre la divisió de Lucknow (districte de Rae Bareli) i la divisió de Faizabad (els altres dos).

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Aeroport d'Auckland

L'Aeroport d'Auckland (anteriorment conegut com a Aeroport Internacional d'Auckland) (codi IATA: AKL, codi OACI: NZAA) és l'aeroport més gran i més transitat de Nova Zelanda amb 14.006.122 (7.769.207 internacionals i 6.236.915 de domèstics) del 2011. L'aeroport es troba prop de Mangere, un suburbi residencial, i Airport Oaks, un suburbi que proporciona serveis a 21 km al sud del centre de la ciutat d'Auckland. És la base d'operacions de la companyia Air New Zealand, un centre de control a Nova Zelanda de Virgin Australia i lloc principal de Jetstar Airways.
L'aeroport és una de les infraestructures més importants per a Nova Zelanda, proveint milers de feines per la regió, i és el segon 'port' de càrrega més gran del país, contribuint 14 bilions de dòlars a l'economia, i subministra queviures per més de quatre milions de visitants anuals, resultant en un 70% compartit dels viatgers internacionals de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 http://www.aucklandairport.co.nz/Annual-Report/~/media/Files/Annual%20Report/Auckland_Airport_Annual_Report_2012.ashx
* ↑ Air passengers and flights Arxivat 2008-11-19 a Wayback Machine. (from Statistics New Zealand)
# Gran Premi de Denain 2021

El Gran Premi de Denain 2021 va ser la 62a edició del Gran Premi de Denain. Es disputà el 21 de setembre de 2021 sobre un recorregut de 200,3 km amb sortida i arribada a Denain. La cursa formava part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.HC.
El vencedor final fou el belga Jasper Philipsen (Alpecin-Fenix), que s'imposà a l'esprint a Jordi Meeus (Bora-Hansgrohe) i Ben Swift (Ineos Grenadiers), segon i tercer respectivament.

## Equips

L'organització convidà a 19 equips a prendre part en aquesta edició del Gran Premi de Denain.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Jasper Philipsen wins GP de Denain». CyclingNews. Future plc, 21-09-2021. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Startlist for Grand Prix de Denain - Porte du Hainaut 2021». [Consulta: 30 març 2022].

## Enllaços externs

* Gran Premi de Denain 2021 - Lloc web oficial
# Endocrossis

Endocrossis és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Endocrossis caldusalis (Walker, 1859)
* Endocrossis flavibasalis (Moore, 1867)
* Endocrossis kenricki Swinhoe, 1916
* Endocrossis quinquemaculalis Sauber in Semper, 1899

## Espècies antigues

* Endocrossis fulviterminalis (Hampson, 1898)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 22 febrer 2019].
# Eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2014

Les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2014 van ser unes eleccions anticipades a la Rada Suprema que van tenir lloc a gran part d'Ucraïna el 26 d'octubre de 2014 es van celebrar eleccions anticipades.
Petrò Poroixenko, president d'Ucraïna, havia pressionat perquè se celebressin eleccions parlamentàries anticipades des de la seva victòria en les eleccions presidencials de maig. La ruptura al juliol de la coalició governant li va donar dret a dissoldre el Parlament, per la qual cosa el 25 d'agost de 2014 va anunciar les eleccions anticipades.
La votació no va tenir lloc a la República Autònoma de Crimea per l'ocupació russa ni a la RD de Donetsk i RD de Luhansk per la seva independència de facto durant la guerra al Donbàs. Per això, 27 dels 450 escons de la vuitena legislatura de la Rada Suprema van quedar vacants.
Aquestes eleccions poden qualificar-se de realineament. El Partit de les Regions, que va governar de 2010 a 2014 i va ocupar un dels dos primers llocs en les eleccions des de 2006, no va participar en aquestes eleccions, mentre que el seu successor informal, el Bloc de l'Oposició, va obtenir un modest resultat amb el 9,43% dels vots. Per primera vegada des de la independència d'Ucraïna, el Partit Comunista d'Ucraïna no va aconseguir representació parlamentària. Quatre partits de nova creació van obtenir el suport més significatiu en aquestes eleccions: Bloc Petrò Poroixenko (format el juliol de 2014 per partidaris de Poroixenko), Front Popular (escindit de Pàtria l'agost de 2014), Autosuficiència (registrat en 2012) i Bloc Opositor (format el setembre de 2014 per un grup d'antics membres del Partit de les Regions).
Atès que es va utilitzar el sistema de vot paral·lel, l'assignació d'escons no és proporcional. Per exemple, el guanyador en la votació per llistes de partits (22,12%), el Front Popular, va obtenir la segona fracció amb 82 escons, mentre que el Bloc Petrò Poroixenko es va fer amb 123 escons amb el 21,82% dels vots.
Els treballs del nou Parlament van començar el 27 de novembre de 2014. Aquest mateix dia, cinc faccions van formar la coalició «Ucraïna Europea»: Bloc Petrò Poroixenko, Front Popular, Autosuficiència, Partit Radical i Pàtria. El 2 de desembre es va aprovar el segon Govern d'Iatseniuk.

## Referències

* ↑ Poroshenko hopes for early parliamentary elections in Ukraine this fall - presidential envoy, Interfax-Ukraine (19 June 2014)
* ↑ Ukraine President Poroshenko Calls Snap General Election, Bloomberg News (25 August 2014)
* ↑ Parliamentary elections not to be held at nine constituencies in Donetsk region and six constituencies in Luhansk region - CEC, Interfax-Ukraine (25 October 2014)
* ↑ "Parliament to form leadership and coalition on November 27", UNIAN (26 November 2014)
* ↑ «Five factions form Verkhovna Rada coalition».
* ↑ «Rada supports coalition-proposed government lineup» (en anglès). [Consulta: 29 gener 2023].
# Emili Bruget Busquets

Emili Bruget Busquets (Reus 27 d'abril de 1842 - 8 d'agost de 1864) va ser cantant líric.
Era fill de Joan Bruget, torner, de Reus i de Maria Busquets, també de Reus. Amb unes excepcionals qualitats per la música i el cant, va estudiar amb Victorí Agustí, i des dels deu anys era capaç d'ensenyar solfeig i cant. Amb 16 anys era professor de cant a l'escola municipal de Reus, i poc després es va traslladar a Granada per estudiar amb el famós baríton Giorgio Ronconi, que havia fundat una escola de cant en aquella ciutat. Ronconi, entusiasmat per la veu del noi, va escriure a la seva mare anunciant-li els èxits que tindria el seu fill en el futur. Abans d'acabar els estudis va ser contractat com a tenor pel principal teatre de Rio de Janeiro. Marxa de Granada i torna a Reus, per acomiadar-se de la família, però havia contret la tisi, que li va fer perdre la veu, i va morir a la seva ciutat amb només 22 anys. Al seu enterrament hi van anar tots els artistes joves de la ciutat, i als funerals van actuar els cors de La Filarmónica i del Centre de Lectura. Va ser enterrat a l'Ermita del Roser.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 148-149.
# Elfriede Saarik

Erika Elfriede Elena Saarik (des de 1941 Elfriede Tubin; 22 de maig de 1916 - 22 d'octubre de 1983) va ser una ballarina i actriu teatral estoniana.

## Carrera

Elfriede Saarik va néixer al districte de Karkaraly de Karaganda al Kazakhstan de pares estonians. A partir de 1935, va estudiar a l'escola de dansa de Tiina Kapper i també va estudiar piano i va assistir al grup d'estudi de dramatúrgia al teatre Vanemuine de Tartu. Des de 1935 fins a 1944, va ser ballarina al Vanemuine. El 1944, va fugir de la reocupació soviètica d'Estònia i va fugir a Suècia amb el seu marit, el compositor i director d'orquestra Eduard Tubin i els fills Rein i Eino, on va treballar com a dependenta de botiga i dibuixant.
Va escriure el llibret del ballet Kratt.

## Vida personal

Saarik es va casar amb el compositor Eduard Tubin. El seu fill és el periodista Eino Tubin. Després de la seva mort, va ser enterrada al costat del seu marit al cementiri de Skogskyrkogården a Estocolm. El 4 de juny de 2018, les restes de Saarik i Tubin van ser enviades en urnes per ser enterrades al cementiri forestal de Tallinn, on va tenir lloc una cerimònia commemorativa el 18 de juny de 2018.

## Referències

* 1 2 3 «Saarik, Elfriede - Eesti Entsüklopeedia». etbl.teatriliit.ee. [Consulta: 13 març 2022].
* 1 2 «Eesti rahvushelilooja Eduard Tubina sünnipäevaks jõuab helilooja põrm tagasi koju» (en estonià). Vanemuine, 23-05-2018. [Consulta: 14 març 2022].
# Elfrida

Elfrida és una tragedia per musica en dos actes amb música del compositor Giovanni Paisiello i llibret en italià de Ranieri de' Calzabigi. Es va estrenar el 4 de novembre de 1792 en el Teatro San Carlo de Nàpols.
Abans de les dues òperes sobre text de Calzabigi, Elfrida es caracteritza pel repartiment no usual de totes les parts solistes dels personatges principals.
# Elrod

Elrod és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 441 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elrod tenia 441 habitants, 159 habitatges i 110 famílies. La densitat de població era de 32 habitants per km².
Dels 159 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 18,9% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 28,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.125 $ i la renda mediana per família de 22.308 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 19.125 $. La renda per capita de la població era de 10.079 $. Entorn del 27,8% de les famílies i el 39,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elrod». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elrod». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ely (Nevada)

Ely és una població dels Estats Units a l'estat de Nevada. Segons el cens del 2000 tenia 4.041 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ely tenia 4.041 habitants, 1.727 habitatges, i 1.065 famílies La densitat de població era de 218,84 habitants per km².
Dels 1.727 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,30 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 27,0% de 45 a 64 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40,7 anys. Per cada 100 dones hi havia 98,28 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.408 $ i la renda mediana per família de 42.168 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.016 $ mentre que les dones 26.597 $. La renda per capita de la població era de 17.013 $. Aproximadament l'11,3% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Ely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Erupció cutània

Una erupció cutània és l'aparició de forma sobtada o ràpida de lesions a la pell.
Són erupcions sobtades les de la urticària, l'exantema sobtat, erupció per fàrmac, etc.
Popularment hom en diu foguerada, granellada, granissada, granullada i borradura (DIEC2), granitxalla (DCVB) i garropassa (DCVB, GDLC), granissalla.

## Referències

* ↑ «Diccionari Enciclopèdic de Medicina: erupció». Enciclopèdia Catalana, S.A, 2012. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 setembre 2012].
# Escola d'Infermeres

L'Escola d'Infermeres va ser una escola universitària instal·lada en l'edifici major de l'Escola Industrial de Barcelona per a les classes teòriques, mentre les classes pràctiques eren donades en institucions hospitalàries i clíniques; segons un projecte aprovat per l'Assemblea de la Mancomunitat de Catalunya el 27 de novembre de 1917. Amb aquesta iniciativa la Mancomunitat mirava de guanyar terreny davant l'aparició d'altres estudis privats o religiosos.
La instrucció comprenia dos cursos de caràcter general, superats els quals les dones alumnes rebien un certificat i l'opció de continuar en branques especialitzades, com obstetrícia i puericultura o auxiliar de laboratori químic. Concretament, en el primer curs s'impartien els següents coneixements: nocions d'anatomia, fisiologia i patologia general humanes; servei de malalts; nocions d'administració hospitalària i coneixements generals d'infermeria; nocions de simptomatologia clínica, bromatologia, terapèutica i matèria mèdica; pràctiques de fisioteràpia; nocions de física i química; ètica professional; recapitulació i ampliació de coneixements primaris. I en el segon curs: nocions d'higiene i bacteriologia; ètica professional; ampliació de cultural general; pràctiques de serveis de medicina i cirurgia.
Entre 1919 i 1923 hi assistiren uns centenars d'alumnes, que reberen classes de sis professors i un auxiliar.

## Referències

* ↑ Actes de l'Assemblea de la Mancomunitat de Catalunya. , 1917 i 1918, p. 240-244.
* ↑ Mancomunitat de Catalunya. L'obra realitzada, 1914-1923, p. 251-253.
# Erlebold de Castres

Erlebold (+920) fou comte de Charpeigne i de Castres (Lorena).
Posseïa territoris al pagus Lommensis (prop de Namur), al pagus Castricensis (prop de Mézières), al comtat de Charpeigne, i probablement també al Saulnois (prop de Metz). Junt amb la seva esposa Alpàida, va fundar el monestir de Salles el 8 de setembre del 887. És esmentat com a comte de Charpeigne en un canvi de territoris amb l'abadia de Gorze datada el 912; com a comte de Castres, Flodoard escriu que "Erlebaldus comes pagi Castricensis" posseïa el castell de Macerias (Mezières). Carles III el Simple va restaurar propietats a l'abadia de Prüm en carta del 19 de gener del 916 en la que s'esmenta a Erlobold. Segon Flodoard fou excomunicat per envair terres de l'arquebisbe de Reims; aquest va envair el comtat i va assetjar Mezières i Erlebold va morir a la lluita contra un príncep transrenà de nom Enric (920) que segurament seria Enric I d'Alemanya el Falconer.
Es va casar amb Alpaidis o Alpais amb la que va tenir un fill anomenat "Wiermiundus" (Veremond). Aquesta Alpais podria ser una filla il·legítima de Carles III el Simple (la Genealogica Arnulfi Comitis anomena en orde als fills de Carles III i una concubina: Arnulf, Drogó, Roricó i Alpais) però si tal fos el cas no podia ser la Alpais esmentada el 887, ja que Carles III va néixer el 879.

## Referències

* Genealogia
# Ermita de Sant Joan de Déu

L'ermita de Sant Joan de Déu, se situa a la partida de la Cometa, voltada de pins, enmig d'una zona residencial. La seua construcció es degué a la donació d'un solar propietat de Juan Torres Sala a l'arquebisbat de València l'any 1950. El dia 5 d’abril del mateix any l'ermita fou beneïda pel reverend Joaquín Sáiz sota l'advocació a sant Joan de Déu. A la construcció de l'edifici va contribuir la colònia estiuenca d'aleshores amb aportacions econòmiques i objectes per al culte.
La planta d'aquesta ermita és rectangular amb unes dimensions de 5 x 7 metres. A l'interior, la nau té dos trams separats per un arc de mig punt, amb el sostre pla de cel ras. La capçalera és recta amb una fornícula central, a l'interior d'aquesta hi ha un Crist crucificat flanquejat per les imatges de sant Joan de Déu i la Puríssima Concepció. Darrere l'altar trobem la sagristia, a la qual es pot accedir per dos accessos laterals o bé per una porta que dona a l'exterior. Al primer tram cal destacar també dues fornícules, a la dreta amb una imatge de sant Josep i a l'esquerra sant Antoni de Pàdua. L'acabat de les parets i sostre és llis i exempt de decoració.
L'ermita es cobreix amb teulada a dues aigües i té una espadanya, que contràriament al que sol ocórrer, està situada a la part posterior i coincideix amb l'altar, separant la coberta principal de la de la sagristia que és a una sola vessant. A les parets laterals hi ha dos contraforts per banda. La façana principal compta amb una porta de grans dimensions, sobre la qual hi ha una fornícula amb la imatge del titular en taulells de ceràmica.

## Referències

* 1 2 Ivars Cervera, J., Buigues Vila, J., El patrimoni artístico-monumental de Teulada, Ajuntament de Teulada 1999, p. 38 ISBN 84-920725-1-2

## Bibliografia

* Ivars Cervera, Joan; Buigues Vila, Jaume. El patrimoni artístico-monumental de Teulada. Ajuntament de Teulada, 1999. ISBN 84-920725-1-2.
# United Service Organizations

Les United Service Organizations (USO) és una agrupació d'organitzacions sense ànim de lucre que proveeix serveis recreatius i de suport moral als membres de les Forces Armades dels Estats Units destacades per tot el món, amb 1,3 milions d'efectius en servei.

## Segona Guerra Mundial

Just abans de l'entrada dels Estats Units en la Segona Guerra Mundial, en el mes de desembre de l'any 1941, el president Franklin Delano Roosevelt va proposar d'unir diverses associacions de servei en una sola entitat, per tal de canalitzar el suport del poble estatunidenc amb l'objectiu d'aixecar la moral de les seves tropes. Totes aquestes entitats, és a dir: l'Exèrcit de Salvació, la YMCA, els National Catholic Community Services, la National Travelers Aid Association i el National Jewish Welfare Board, van constituir les United Service Organizations (USO). D'aquesta manera, durant la Segona Guerra Mundial, les USO es van convertir en "la llar lluny de la llar" per als G.I., iniciant una tradició d'entreteniment per a les tropes que s'ha mantingut fins avui. Involucrar-se amb les USO era una de les moltes maneres que tenia la nació nord-americana de col·laborar unida amb l'esforç bèl·lic.

## Guerres de Corea i de Vietnam

Un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, la unió es va dissoldre l'any 1947, tot i que va ser reorganitzada l'any 1950 per tal de donar suport als combatents a la Guerra de Corea, i després va seguir oferint els seus serveis en temps de pau. Durant la Guerra de Corea, es van oferir espectacles per als soldats llatins, com per exemple el show de Pérez Prado i la seva ballarina de mambo, Evita Muñoz. Durant la Guerra del Vietnam, les actuacions dels membres de les USO en zones de combat es van produir de manera més esporàdica.

## Enllaços externs

* United Service Organizations (anglès)

## Referències

* ↑ Pàgina web de les USO.
# Stockholm (Maine)

Stockholm és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 271 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stockholm tenia 271 habitants, 111 habitatges, i 79 famílies. La densitat de població era de 3 habitants/km².
Dels 111 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 36.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.357 $ mentre que les dones 23.958 $. La renda per capita de la població era de 15.246 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stockholm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stockholm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.