OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mentuhotep (pare del Déu)

Mentuhotep (Mn-ṯw-ḥtp, "Montu està satisfet") va ser el pare del rei egipci Sobekhotep III, el qual va governar uns tres anys durant la XIII Dinastia (vers el 1750 aC.
Mentuhotep en jeroglífic :
Es coneix Mentuhotep principalment pels monuments del seu fill com a rei, principalment per un altar trobat a l'illa de Sehel i en una estela trobada a Uadi el-Hol. En aquests monuments hi apareix també la seva esposa Iuhetibu, la qual se l'anomena Mare del Rei. Als monuments relacionats amb Sobekhotep III, Mentuhotep porta el títol de Pare del Déu; aquest títol se solia donar als pares de reis d'origen no reial.
Existeix un nombre elevat de segells d'escarabat gràcies als quals es coneix un oficial militar amb el títol de Comandant titular de la tripulació del Governant. Aquest funcionari tenia un fill amb el mateix títol anomenat Sobekhotep. Sembla possible que aquests escarabats pertanyin al Pare del Déu Mentuhotep abans que el seu fill esdevingués rei. No se sap en quines circumstàncies Sobekhotep III es va convertir en rei. No obstant això, el seu pare Mentuhotep no tenia connexions reials conegudes.
Es coneixen dos fills més seus, Seneb i Khakau. Portaven el títol de Fill del Rei, tot i que, evidentment, no eren fills de cap rei, sinó germans d'un. Se li coneixen a més fins a sis nets; de Sobekhotep III, amb el seu enllaç amb Neni, dues filles, Iuhetibu Fendi i Dedetanuket, i del seu altre fill Seneb, de la seva unió amb una dona anomenada Nebtit, dos fills Sobekhotep i Montuhotep, i dues filles Iuhetibu i Henut.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 105, 109.
* ↑ Ryholt, 1997, p. 222-223.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 106-107.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetski, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: a hieroglyphic dictionary (en anglès). Londres: Golden House Publications, 2005. ISBN 0954721896.
* Ryholt, Kim. The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, c.1800-1550 BC (en anglès). Copenhagen: Museum Tusculanum Press, 1997. ISBN 87-7289-421-0.
# Serra de Turp

La Serra de Turp és una serra dels Prepirineus, de les més meridionals, situada a cavall dels termes municipals de Coll de Nargó, de Fígols i Alinyà i d'Oliana, a la comarca de l'Alt Urgell. S'estén de sud-oest a nord-est des del Segre, on forma l'estret d'Aubenç amb la serra d'Aubenç, fins a la serra d'Odèn.
La seva elevació màxima és de 1.620 metres, el pic de Turp. Un altre punt notable és la Roca Alta, que es troba a Oliana i té 1501 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ «Serra de Turp». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Serra de Turp». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-07-30. [Consulta: 10 gener 2017].
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Melanophryniscus dorsalis

Melanophryniscus dorsalis és una espècie d'amfibi que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. 2004. Melanophryniscus dorsalis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Sergi Doria

Sergi Doria és un periodista català. Doctor en ciències de la comunicació a la Universitat Autònoma de Barcelona amb la tesi La voluntat cosmopolita (1999) i professor de teoria i història del periodisme a la Universitat Internacional de Catalunya i a la Universitat Ramon Llull. Entre 1985 i 1991 va ser director de la Guía del Ocio, cronista cultural a El País, El Periódico i l'Avui i en l'actualitat escriu al suplement cultural del diari ABC, a Revista de Libros i Turia.
És autor d'un llibre-reportatge sobre la història dels barris de Barcelona -La Guineueta (1995)- i l'any 2004 va publicar Imatges 1930. Barcelonins i moderns, un conjunt d'històries sobre la vida quotidiana a la ciutat després de l'Exposició Universal de 1929. Així mateix, és coeditor amb Sergio Vila-Sanjuán de Passejades per la Barcelona literària (2005), publicat en el marc de l'Any del Llibre i la Lectura.

## Referències

* ↑ «Sergi Doria». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Melanophryniscus montevidensis

Melanophryniscus montevidensis és una espècie d'amfibi que viu al Brasil i a l'Uruguai.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Langone, J. 2004. Melanophryniscus montevidensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Serrat de la Capella (la Seu d'Urgell)

El Serrat de la Capella és un barri de la Seu d'Urgell, a l'Alt Urgell, el 2001 tenia 84 habitants. El barri es troba al nord de la Seu d'Urgell, força separat del nucli principal. Es troba sota del turó del pla de les forques, a prop del riu Valira, per damunt de la rotonda de la N-260 i enmig de la carretera que va direcció a Andorra. Està situat al capdamunt de l'Avinguda de les Valls d'Andorra.
En l'últim Pla General d'Organització Urbanística de la Seu d'Urgell, es preveu una ampliació del barri que milloraria els equipaments de la zona i les connexions amb el nucli principal.
# Medina (Dakota del Nord)

Medina és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 335 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medina tenia 335 habitants, 165 habitatges, i 99 famílies. La densitat de població era de 128,1 hab./km².
Dels 165 habitatges en un 19,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 37,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 2,1% entre 18 i 24, un 20,6% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 33,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.059 $ i la renda mediana per família de 31.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.458 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 16.860 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Sijewit

Sijewit fou una de les cinc tribus principals dels tàtars al Kanat de Crimea. No ho era inicialment però va rebre aquesta consideració en temps de Sahib I Giray. Els clans de Sijewit i Altai Khoja foren concedits als Mansuroğlu en recompensa per l'ajut del seu cap Baki Beg contra İslâm I Giray i la seva posició elevada per damunt de la dels altres caps.

## Referències

* ↑ Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Migració humana

La migració humana és el moviment de les persones d'un lloc a un altre de manera temporal o permanent. El moviment és sovint de distàncies llargues i d'un país a un altre, però la migració interna també és possible, i de fet és la forma dominant de migració. La migració pot ser d'individus, unitats familiars o grups grans. Els moviments nòmades normalment no es consideren migratoris perquè no hi ha intenció d'establir-se en un determinat indret sinó que sovint és un moviment estacional. Només uns quants pobles nòmades han retingut aquesta forma d'estil de vida en temps moderns. Tampoc es consideren migracions els moviments provisionals de persones per a viatjar, fer turisme o peregrinacions, ja que no hi ha intenció de romandre al lloc on es va. Les migracions han tingut lloc des de l'inici de la humanitat (migracions humanes prehistòriques) i continuen a l'actualitat.
Si ens referim al actual panorama geopolític de les migracions a nivell europeu, la UE i els seus Estats membres treballan amb el desitg d'establir una política que faciliti i optimitzi el procés de migració amb el pas del temps. Comportar aquest esforç implica directament l'establiment de l'eficacitat, i la seguretat com a valors principals per tal d'aconseguir una migració més i més humanitària.

## Vegeu també

* Vot amb els peus
* Repatriació

## Referències

* ↑ «Migrations country wise». [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «El Papel de la UE en la migración». [Consulta: 16 abril 2024].

## Enllaços externs

* Política de la Migració i Asil de la UE
# Serra de la Codina

«Serra i Serrat de la Codina» té aquests significats:
* Serra de la Codina: serra del terme municipal de Gallifa, a la comarca del Vallès Occidental
* Serra o Serrat de la Codina: serra del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès
# Serrat del Molló

El Serrat del Molló és una muntanya de 1.178 metres que es troba entre els municipis de Borredà al Berguedà i les Llosses al Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Metaborita

La metaborita és un mineral de la classe dels borats. És un dimorf de la clinometaborita.

## Característiques

La metaborita és un borat de fórmula química HBO₂. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la metaborita pertany a «06.GD - Megatectoborats» juntament amb els següents minerals: ruitenbergita i pringleïta.

## Formació i jaciments

La metaborita es troba en halita de gra fi en diapirs salins. A més a més de la seva localitat tipus al Kazakhstan, ha estat descrita a Finlàndia, Itàlia i Rússia.

## Referències

* ↑ «Metaborite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Metaborite Mineral Data». [Consulta: 2 juny 2017].
# Sesuvium

Sesuvium és un gènere de plantes suculentes dins la família de les aïzoàcies. Conté unes vuit espècies de distribució pantropical.

## Algunes espècies

* Sesuvium crithmoides Welw. – Tropical Sea-purslane
* Sesuvium edmonstonei Hook.f. – Galápagos Carpet Weed
* Sesuvium maritimum (Walter) B.S.P. – Slender Sea-purslane
* Sesuvium microphyllum Willd.
* Sesuvium portulacastrum (L.) L. – Shoreline Sea-purslane
* Sesuvium sessile Pers. – Western Sea-purslane
* Sesuvium trianthemoides Correll – Texas Sea-purslane
* Sesuvium verrucosum Raf. – Verrucose Sea-purslane

## Referències

* ↑ «Sesuvium L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 09-06-2009. Arxivat de l'original el 2009-01-15. [Consulta: 17 juny 2010].
* 1 2 Sesuvium (TSN 19903) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Medusa creu

Olindias phosphorica, o medusa creu, és una espècie d'hidrozous de l'Atlàntic central i oriental i del mar Mediterrani. El mar Mediterrani és una massa d'aigua predominantment càlida, per tant O. phosphorica és una medusa d'aigua calenta. L'escalfament global ha facilitat la proliferació de l'espècie a tot el mar Mediterrani.
És una de les meduses poc freqüents al litoral català.

## Referències

* ↑ Vella, Matthew «Jellyfish spotting campaign reports uncommon ‘blue button’ and ‘cigar’ species». , 30-07-2010 [Consulta: 16 març 2011].
* ↑ Gravili, C., New Mediterranean Biodiversity Records, doi:10.12681/mms.48, <https://doi.org/10.12681/mms.48>
# Skoródnoie (Oriol)

* Per a altres significats, vegeu «Skoródnoie».
Skoródnoie (en rus: Скородное) és un poble de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 287 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Microcambeva barbata

Microcambeva barbata és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques fluvials costaneres de Rio de Janeiro i d'Espírito Santo (Brasil).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Skradin

Skradin (croat) Scardona (italià) (llatí) és una ciutat del županija de Šibenik-Knin de Croàcia, amb una població de 3.986 habitants (2001). És prop del riu Krka i a l'entrada del Parc Nacional de Krka, a 18 km de Šibenik i 100 km de Split. La principal atracció del parc, Skradinski buk, és una sèrie de cascades el nom de les quals prové de Skradin.
El municipi està format pels municipis de Dubravice, Bićine, Bribir, Bratiškovci, Cicvare, Gorice, Gračac, Ićevo, Krković, Lađevci, Međare, Piramatovci, Plastovo, Rupe, Skradinsko Polje, Skradin, Sonković, Vaćani, Velika Glava, Bratiškovci, Žažvić i Ždrapanj.

## Enllaços externs

* Skradin
# Microcaecilia taylori

Microcaecilia taylori és una espècie d'amfibis gimnofió de la família dels cecílids. Va ser descrit per Ronald Nussbaum i Marinus Hoogmoed del 1979. Va rebre l'epítet taylori en honor d'Edward H. Taylor, gran pioner de l'estudi dels cecílids.
És una espècie subterrània que també es pot trobar sota troncs al bosc tropical primari. També s'ha trobat a a les parts meridionals de les illes forestals naturals de la sabana. Es desconeix la seva adaptabilitat a hàbitats secundaris i els seus hàbits de cria.
Se l'ha observat a Surinam, al sud del riu Amazones a l'estat brasiler de Pará, apropant-se a l'est als estats de Maranhão i Tocantins.

## Referències

* ↑ Nussbaum, Ronald A.; Hoogmoed, Marinus «Surinam caecilians, with notes on Rhinatrema bivittatum and the description of a new species of Microcaecilia (Amphibia, Gymnophiona).». Zoölogische mededelingen, 1979, pàg. 217-235.
* ↑ Nussbaum i Hoogmoed, 1979, p. 228.
* 1 2 Hoogmoed, Marinus «Microcaecilia taylori» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004. DOI: 10.2305/iucn.uk.2004.rlts.t59573a11951234.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Microcaecilia taylori Nussbaum and Hoogmoed, 1979» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference, 1999. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Smrt v sedle

Smrt v sedle (en txec, Mort a la sella) és una pel·lícula juvenil txeca amb elements de western que va ser dirigida per Jindřich Polák el 1958. Fou estrenada el 23 d'octubre de 1959 als cinemes de la RDA per primera vegada als països de parla alemanya. El març d'aquest any ja s'havia estrenat a Txecoslovàquia. El juliol del mateix any formà part de la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1959.

## Argument

El jove aprenent Tomáš és un fervent admirador de les novel·les del salvatge oest. A la vida real, treballa amb alguns dels seus companys en una granja de cavalls com a entrenador i jockey. Està enamorat de Věra, la filla de l'entrenador de cavalls. En les seves fantasies, però, és "Beaver Kid" i insisteix en aventures perilloses en què també salva la noia; està completament absort en aquest món il·lusori i es posa nerviós, i només el comprèn el vell joquei Kosina, qui hagué deixà les carreres per la seva implicació en fraus. Per tal de tornar Tomáš a la realitat, els seus col·legues organitzen un atac vestits a la manera de l'oest, però tot acaba amb la mort del comptable Šulc en un intent de robatori. Això fa que Tomáš torni a la realitat i intenti detenir els culpables.

## Repartiment

* Rudolf Jelínek: Tomáš
* Eduard Dubský: Kosina
* Radovan Lukavský: Tierarzt Křepelka
* Jiří Sovák: Mikota
* Jana Kasanová: Věra Mikota
* Miloš Vavruška: Sr, Vaniček
* Martin Růžek: Oberst Hejzlar
* Jan Přeučil: Franta
* Miloš Nesvadba: Ríša
* Josef Beyvl: Sulc

## Observacions

Com a suport publicitari va aparèixer el fulletó cinematogràfic Progress-Filmprogramm 101 (1959). La pel·lícula s'ha estrenat en DVD al seu país de producció.

## Referències

* ↑ Der Tod im Sattel a Lexikon des internationalen Films
* ↑ Selecció de 1959 al web del Festival
* ↑ DVD des Films

## Enllaços externs

* Smrt v sedle al web de la Filmoteca Txeca
* Smrt v sedle a spaghetti-western.net
# Microcaecilia supernumeraria

Microcaecilia supernumeraria és una espècie d'amfibis gimnofions de la família dels cecílids. Va ser descrit om Caudacaecilia asplenia per Edward Harrison Taylor el 1968.
És una espècie que viu sota terra, endèmica del Brasil. L'estatut taxonòmic és incert.

## Referències

* ↑ Taylor, E H «A new caecilian from Brazil». The University of Kansas science bulletin., 48, 1969, pàg. 307–313. DOI: 10.5962/bhl.part.11225. ISSN: 0022-8850.
* 1 2 Silvano, Débora; Narvaes, Patricia; Wilkinson, Mark «Microcaecilia supernumeraria» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species, 30-04-2004. DOI: 10.2305/iucn.uk.2004.rlts.t59572a11965042.en.
# SmugMug

SmugMug és una empresa xicoteta que dona el servei homònim d'allotjament d'imatges i vídeos no gratuït que es caracteritza per la seua direcció cap als ambients familiars. És un exemple d'empresa que funcionava tenint les pròpies infraestructures per a operar (discos durs) i passà a delegar-ho mitjançant la informàtica al núvol.
Com a antecedents, Chris MacAskill era un emprenedor que creà Fatbrain.com, una tenda en línia per a gent friki. Aquesta tenda fou comprada per Barnes and noble el 2000.
Fou fundada el 2002 per la família dels MacAskill. En abril del 2002 moveren la seu a Mountain View, Califòrnia. El 2007 tenia 28 treballadors repartits per cinc països diferents i amb 12 millions de dòlars americans d'ingressos. Des del 2006 utilitzaren el servei de informàtica al núvol d'Amazon Web Services. Poc més tard utilitzaren l'altre servei de l'empresa Amazon, S3, sense gran complicació. I així anaren integrant al seu procediment més serveis d'Amazon fins a l'any 2011, quan utilitzaren el servei d'EC2.

## Referències

* ↑ Erturk i Obrutsky, 2016, p. 1.
* 1 2 3 Guynn, Jessica «A focused family business». Los Angeles Times, 24-12-2004 [Consulta: 29 maig 2017].
* ↑ Indiver, Suraj; Kulshreshtha, Vyom «Application of Cloud Computing In Real World». Imperial Journal of Interdisciplinary Research, 3, 1, 2016, pàg. 2116. Arxivat de l'original el 2019-05-04 [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ Erturk i Obrutsky, 2016, p. 2.

## Bibliografia

* Erturk, Emre; Obrutsky, Santiago «Multimedia Storage in the Cloud using Amazon Web Services: Implications for Online Education». arXiv:1608.07085, 2016, pàg. 1-14.
# Sit pitdaurat

El sit pitdaurat (Emberiza flaviventris) és un ocell de la família dels emberízids (Emberizidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc obert, matolls i ciutats del sud de Mauritània i sud de Mali, Níger, Senegal, Gàmbia, Benín, Burkina Faso, nord de Nigèria, Camerun, Txad, República Centreafricana, cap a l'est fins Sudan, Etiòpia i Eritrea. República del Congo, República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi, Uganda, Kenya, Tanzània, Angola, Zàmbia, Malawi, Moçambic, centre de Namíbia, Botswana, Zimbabwe i sud de Sud-àfrica.

## Subespècies

Les autoritats taxonòmiques més importants reconeixen quatre subespècies:
* E. f. flaviventris (Stephens, 1815) - la subespècie nominal, es troba des del Cap fins al sud del Sudan del Sud.
* E. f. flavigaster (Cretzschmar, 1828) - es troba al llarg d'un cinturó estret a través del Sahel, i la seva distribució és discontínua respecte a les altres subespècies.
* E. f. princeps (Clancey & Winterbottom, 1960) - es troba al sud d'Angola i Namíbia.
* E. f. kalaharica (Roberts, 1932) - extrem sud de Sudan del Sud fins a Botswana, nord de Sud-àfrica i centre Moçambic.
E. f. princeps és similar a la subespècie nominal però és més gros i més pàl·lit per sota.
E. f. flavigaster és més distintiu, amb l'esquena més pàl·lida i vermella, la gropa gris pàl·lida, les parts inferiors de color groc pàl·lid i els flancs més blancs.

## Referències

* ↑ «Sit pitdaurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28/02/2023(català)
* ↑ BirdLife International. «Golden-breasted Bunting, Emberiza flaviventris». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura. Rev. 20/02/2023 (anglès)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Buntings – IOC World Bird List v13.1g» (en anglès americà), 2023. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ Ryan, Peter «Golden-breasted Bunting (Emberiza flaviventris), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.gobbun1.01.
* ↑ «Emberiza flaviventris» (en anglès). ITIS. [Consulta: 20 abril 2023].