OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1949

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1949 va tenir lloc al Cinema Rialto de Madrid el 9 d'abril de 1950. Va ser el cinquè lliurament d'aquestes medalles atorgades per primera vegada quatre anys abans pel Cercle d'Escriptors Cinematogràfics (CEC). Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol pel seu treball durant l'any 1949. Es van concedir medalles en quinze categories, si bé amb alguns canvis respecte a l'edició anterior. No va tenir continuïtat el premi concedit l'any anterior a estrangers en pel·lícula espanyola. Es va suprimir la Medalla a la millor labor crítica i, a canvi, es va crear la Medalla al millor llibre. El Premi Gimeno, destinat a recompensar a la millor revelació de l'any, va passar a denominar-se Premi Jimeno. Durant l'acte es va projectar la pel·lícula britànica La isla perdida.
Les pel·lícules més premiades van ser La mies es mucha i Un hombre va por el camino, amb quatre guardons cadascuna. La primera va guanyar les medalles a millor pel·lícula, director, actriu secundària i actor secundari. La segona, les medalles a millor actriu principal, fotografia i música, així com el Premi Jimeno al director revelació.

## Llistat de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | La mies es mucha | pel·lícula |
| Millor director | José Luis Sáenz de Heredia | La mies es mucha |
| Millor actriu principal | Ana Mariscal | Un hombre va por el camino |
| Millor actor principal | Tomás Blanco | El santuario no se rinde |
| Millor actriu secundària | Julia Caba Alba | La mies es mucha |
| Millor actor secundari | Rafael Romero Marchent | La mies es mucha |
| Millor fotografia | Manuel Berenguer | Un hombre va por el camino |
| Millor música | Jesús García Leoz | Un hombre va por el camino |
| Millors decorats | Tedy Villalba | Neutralidad |
| Millor argument original | Desert | |
| Millor guió | Desert | |
| Millor labor literària | Ángel Zúñiga Izquierdo | |
| Millor pel·lícula estrangera | Hamlet | pel·lícula |
| Premio Jimeno | Manuel Mur Oti (Director) | Un hombre va por el camino |
| Millor llibre | Carlos Fernández Cuenca | Historia del cine |

## Bibliografia

* Círculo de Escritores Cinematográficos. 1945-1975. Madrid: Imprenta del MIT, 1975, p. 52 y 91-92. ISBN 84-500-6968-8.
* Fuentes documentales para el estudio de la música en el cine español de los años 40. Valencia: Universidad Politécnica de Valencia, 2003, p. 548 [Consulta: 16 abril 2016].
* «Medallas del CEC a la producción española de 1949». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 19 març 2016].
# Chinezul Timișoara

El Chinezul Timișoara (hongarès: Temesvári Kinizsi) fou un club de futbol romanès de la ciutat de Timișoara.

## Història

Va ser fundat l'any 1910 a la ciutat de Temesvár (actual Timișoara), Àustria-Hongria), amb el nom Temesvári Kinizsi SE, amb el suport dels treballadors del ferrocarril local. Va ingressar al campionat hongarès el 1911. Després de la Primera Guerra Mundial, la ciutat esdevingué part de Romania i el club adoptà el nom Chinezul Timișoara.
Evolució del nom:
* 1910: Temesvari "KINIZSI" Sport Egyesület
* 1919: Clubul Sportiv Feroviar "CHINEZUL" Timisoara
* 1936: Fusió amb Clubul Sportiv "ILSA" Timisoara von 1923
* 1941: Fusió amb Clubul Atletic Muncitoresc (C. A. M.) Timisoara esdevenint "CHINEZUL - C. A. M." Timisoara
* 1946: Refundat Clubul Atletic Muncitoresc (C. A. M.) Timisoara
* 1949: Dissolt

## Palmarès

* Lliga romanesa de futbol:
** 1921-22, 1922-23, 1923-24, 1924-25, 1925-26, 1926-27

## Referències

* 1 2 «Història del club». romaniaballs. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «TIMISOARA - C. S. F. CHINEZUL». fussballabzeichen. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Ching-Te (cràter)

Ching-Te és un petit cràter d'impacte de la Lluna situat en una zona muntanyosa a l'est de la Mare Serenitatis. Es tracta d'una formació circular, en forma de bol, sense trets distintius. Al sud-sud-est del cràter apareix el cràter Fabbroni, i al nord-est se situa Littrow. Al nord de Ching-Te es localitza la Rimae Littrow, així com el cràter Clerke.
* Localització de Ching-Te (centre de la imatge)
* Localització de Ching-Te (imatge de la missió Apollo 17)
* Imatge de la missió LRO
Una vall situada a uns 20 km a l'est és el lloc d'allunatge de l'expedició Apollo 17.
Entre Ching-Te i el Mons Argaeus (situat al sud-oest) es troba un petit cràter que la UAI ha anomeant Stella. La denominació d'aquest cràter és un nom femení en llatí, i igual que amb Ching-Te, no és el nom d'una persona en concret.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Merry

«Merry» té aquests significats:
* Toponímia:
** Merry-Sec, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Merry-la-Vallée, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat)
** Merry-sur-Yonne, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat)
* Personatges:
** Merry o Meriadoc Brandiboc, personatge fictici de l'univers de J.R.R. Tolkien, la Terra Mitjana
** Abdelkrim Merry (Casablanca, 1955), futbolista marroquí
** Mustafa Merry (Casablanca, 1958), futbolista internacional marroquí de la dècada de 1980
** Rafael Merry del Val y Zulueta-Wilcox (Londres, 1865 – Roma, 1930), eclesiàstic i cardenal espanyol
# Alexander Wilson James

Alexander Wilson James, més conegut com a Alex James, (Mossend, 14 de setembre de 1901 – Londres, 1 de juny de 1953) fou un futbolista escocès dels anys 1920 i 1930.

## Trajectòria

Començà a jugar al Raith Rovers escocès el 1922. Hi romangué tres temporades abans de ser traspassat al Preston North End anglès per £3.000 lliures el 1925. Jugà durant quatre temporades i marcà 55 gols en 157 partits. El 1929 fou traspassat a l'Arsenal de Herbert Chapman per £8.750 lliures.
Al club de Londres va viure els seus millors anys al costat d'homes com David Jack, Cliff Bastin, Ted Drake i Jack Lambert. El 1930 guanyà la copa anglesa en vèncer l'Huddersfield Town per 2-0. Guanyà la lliga anglesa els anys 1930-31, 1932-33, 1933-34 i 1934-35 i una nova copa el 1936 per 1-0 sobre Sheffield United.
Amb la selecció escocesa disputà vuit partits. Debutà el 31 d'octubre de 1925 enfront Gal·les amb una victòria per 3-0.
Fou inclòs a l'English Football Hall of Fame el 2005. També ha estat inclòs a l'Scottish Football Hall of Fame. El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.

## Referències

* ↑ «Alex James profile at SFA». scottish football association. [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].

## Enllaços externs

* English Football Hall of Fame Arxivat 2007-08-11 a Wayback Machine.
* Estadístiques a Gunnermania Arxivat 2004-01-23 a Wayback Machine.
* Tribut a la web de Raith Rovers Arxivat 2008-03-06 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.). Arsenal Who's Who. Independent UK Sports, 1995. ISBN 1-899429-03-4.
# Mas Gras

El Mas Gras és una masia del municipi de Callús (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. A la porta principal hi ha gravada la data de 1905.

## Descripció

És una masia de planta rectangular, coberta a doble vessant, sent però, la part oest més allargada. Està orientada a migdia, i és la cara que disposa de més i més grans obertures: dos porxos obrats amb arcs escarsers al primer pis, i una galeria també d'arcs escarsers en el segon. Un barri tanca la masia a migdia i llevant. La porta principal es troba a l'est. Adossades al mas pel cantó nord-oest hi ha unes tines.
El mas presenta una planta baixa -corrals-, un primer pis - habitatge i un tercer pis - golfes/graner-. A ponent hi ha una rampa que condueix a les tines. En aquesta cara s'obren dues finestres quadrades decorades amb unes motllures. L'aparell és obrat amb carreus units en morter i disposats en filades, encara que no es pot apreciar prou bé, ja que els murs estan arrebossats. Actualment la masia roman tancada.

## Referències

* 1 2 3 Text importat de: «Masia de Can Gras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 9 novembre 2015] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Chalchihuapan

Chalchihuapan (o San Bernardino Chalchihuapan) és una localitat i junta auxiliar pertanyent al municipi d'Ocoyucan, a l'estat mexicà de Puebla.

## Geografia

Chalchihuapan se situa al nord del municipi, a 5 km a l'oest d'Ocoyucan, la capçalera municipal. Es troba envoltat per tres costats per les parets d'un antic dom volcànic.
Compta amb un clima temperat, d'hivern sec i estiu plujós. La seva ubicació en el sobrevent concentra la precipitació (1000 mm anuals) mentre que la temperatura mitjana anual és de 16 °C.

## Activitats econòmiques

Les principals activitats econòmiques són l'artesania de cànem, la criança d'ocells de corral i l'agricultura, principalment de blat de moro i fesol.

## Protestes del 2014

El 9 de juliol de 2014, Chalchihuapan es va convertir en notícia internacional després d'un enfrontament entre la policia i la població civil a l'autopista entre la Pobla i Atlixco. La carretera havia sigut bloquejada pels habitants en protesta per la pèrdua d'autonomia de les juntes auxiliars de l'estat, fet que havia acabat concentrant competències en els ajuntaments.
L'enfrontament va deixar diversos policies ferits i un menor de la comunitat lesionat de gravetat que va acabar morint.

## Referències

* ↑ INEGI. «E14B52: Atlixco». Cartas topográficas 1:50 000, 1999. [Consulta: 12 diciembre 2016].
* ↑ INEGI. «E14B53: San Francisco Totimehuacán». Cartas topográficas 1:50 000, 2014. [Consulta: 12 diciembre 2016].
* ↑ INEGI. «Ocoyucan, Puebla». Prontuario de información geográfica municipal de los Estados Unidos Mexicanos, 2009. Arxivat de l'original el 21 de diciembre de 2016. [Consulta: 12 diciembre 2016].
* ↑ SDPNoticias.com. «Muere niño presuntamente herido por una bala de goma en San Bernardino Chalchihuapan» (en español), 19-07-2014. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 22 juliol 2014].
* ↑ Alberto Hidalgo Vigueras. «San Bernardino Chalchihuapan.... Solo 4 puntos de la tragedia» (en español), 22-07-2014. [Consulta: 22 juliol 2014].
# Adrián Conink

Adrián Conink (Sevilla-fl. 1713-Madrid, 13 de setembre de 1728) va ser un religiós i filòleg espanyol, ardiaca i canonge en la catedral de Salamanca, i Agent General de les Esglésies d'Espanya.
Va ingressar en la Reial Acadèmia Espanyola el 26 d'octubre de 1713, en la qual va ocupar la «cadira L», abans per tant de la constitució oficial i pública de l'Acadèmia, sent un dels primers acadèmics de nombre no considerats acadèmics fundadors. Va presentar a l'acadèmia alguns dels primers treballs sobre Ortografia que s'hi van veure, i se li va encarregar reflectir-los en el tercer dels quatre prolegòmens («discursos proemiales» els va anomenar) del Diccionari. En el Diccionario es va encarregar també de les paraules que comencen per «ap» i «aq», així com de definir les veus sobre falconeria i d'extractar passatges de la traducció de Juan de Mariana de Historia de rebus Hispaniae, i d'altres autoritats: Pedro Fernández de Navarrete, Bernardo de Alderete, Tomé de Burguillos (heterònim de Lope de Vega), Francisco de Quevedo… Des del 29 de desembre de 1723 va ocupar en l'Acadèmia un dels dos llocs de revisor, per examinar les cèdules i cuidar de la correcció del Diccionario en la seva primera edició.
Va morir a Madrid el 13 de setembre de 1728. En l'Acadèmia se li va retre homenatge el 30 d'aquest mes, amb una oració panegírica a càrrec de Lorenzo Folch de Cardona, i l'elogi va anar a càrrec de Francisco Manuel de la Mata Linares, que anys després també seria acadèmic.

## Referències

* 1 2 Memorias de la Academia Española. Madrid: Real Academia Española, 1870.
* 1 2 Real Academia Española. Diccionario de la lengua castellana. Del Hierro, 1739.
* ↑ Sociedad Española de Historiografía Lingüística. Caminos actuales de la historiografía lingüística: actas del V Congreso Internacional de la Sociedad Española de Historiografía Lingüística : Murcia, 7-11 de novembre de 2005. Editum, 2006, p. 369. ISBN 9788483716366.
* ↑ Freixas Alás, Margarita. «Las autoridades en el primer Diccionario de la Real Academia Española», 2003.
* 1 2 Real Academia Española. Memorias, 1870, p. 92.
# Alba (Missouri)

Alba és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 588 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alba tenia 588 habitants, 184 habitatges, i 142 famílies. La densitat de població era de 688 habitants per km².
Dels 184 habitatges en un 45,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 15,5% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.333 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.625 $ mentre que les dones 16.364 $. La renda per capita de la població era d'11.588 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Alba (Piemont)

Alba és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la província de Cuneo. L'any 2006 tenia 30.083 habitants. En aquesta ciutat Pietro Ferrero va muntar, l'any 1946, l'empresa Ferrero S.P.A, que s'ha convertit en una multinacional dels dolços. La fira més important de la ciutat és la Fiera del Tartufo, dedicada a la tòfona blanca. La ciutat d'Alba està agermanada amb Sant Cugat del Vallès.

## Història

Alba Pompeia (grec antic: Ἄλβα Πομπηΐα) va ser una ciutat de Ligúria, a la riba del riu Tanarus, prop dels Apenins. El seu nom inicial degué ser Alba, però no se'n coneix l'origen. Possiblement va prendre el nom de Pompeia per Gneu Pompeu Estrabó, el pare de Gneu Pompeu, que va donar molts privilegis als gals cisalpins. Tenia rang de municipi romà, segons Plini el Vell. Va ser el lloc de naixement de l'emperador Pertinax, ja que el seu pare tenia a la ciutat una vil·la anomenada Martis. Plini també diu que al seu territori s'hi donava molt bé la vinya.

## Fills il·lustres

* Michelangelo Abbado 1900 - 1979, músic.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Sant Cugat - Agermanaments». Arxivat de l'original el 2020-10-29. [Consulta: 16 febrer 2018].
* ↑ Smith, William (ed.). «Alba Pompeia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 maig 2023].
Viccionari
# Chino Valley

Chino Valley és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 10.838 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chino Valley tenia 7.835 habitants, 3.030 habitatges, i 2.172 famílies La densitat de població era de 162,8 habitants/km².
Dels 3.030 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.289 $ i la renda mediana per família de 35.013 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.160 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 15.555 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chino Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chino Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mercury-Scout 1

Mercury-Scout 1, o MS-1, va ser una nau espacial dels Estats Units destinada per provar les estacions de telemetria pels vols del Projecte Mercury. Tot va començar el 5 de maig de 1961 en una proposta de la NASA per utilitzar coets Scout per llançar petits satèl·lits amb l'objectiu d'avaluar el Mercury Tracking Network a nivell mundial en preparació per a les missions orbitals tripulades. El llançament del Mercury-Scout 1 va tenir lloc l'1 de novembre de 1961 sense tenir èxit, ja que el satèl·lit no va arribar a l'òrbita.
L'electricitat provenia en forma de 1.500 watts-hora emmagatzemada en les bateries químiques.

## Referències

* ↑ Gunter - Mercury-Scout 1
* Mercury Network Test Vehicle – MNTV-1, Operations Plan July 1961
* Project Mercury – Report On Observations of the Mercury Ground Network During The MNTV-1 Network Exercises of July 25–31, 1961
# Mercury Eight

El Mercury Eight és un model d'automòbil de la marca Mercury, una divisió de Ford, que es va vendre entre 1939 i 1951. Es van manufacturar tres generacions de l'Eight, abans i després de la Segona Guerra Mundial.
Aquest model oferia una gran varietat en el disseny del vehicle, incloent-hi versions coupé, sedan, descapotable i familiar. La primera generació del Mercury Eight va ser manufacturada a partir d'una carrosseria pròpia, mentre que la segona generació va ser-ho a partir de la carrosseria de Ford (tot modificant alguns elements) i la tercera generació compartia la carrosseria amb el Lincoln EL-Series.
A partir del model de l'any 1952, Mercury va substituir l'Eight pel Mercury Monterey.
# Aeroport Internacional de Xarjah

L'Aeroport Internacional de Xarjah és l'aeroport amb categoria Internacional de l'emirat de Xarjah als Emirats Àrabs Units. Està situat al sud-est d'Ajman i nord-est de Xarjah a l'antic poblet d'Umm Fanin, amb accés per la carretera que porta a Dhaid. La terminal de l'aeroport és a 10 km del centre de la ciutat i a només 15 km de la frontera de Dubai, i fa frontera amb l'emirat d'Ajman. El primer aeroport (aeròdrom) de Xarjah es va construir el 1932 per la Imperial Airways, filial de la British Airways; la que llavors fou la pista és ara una carretera. Té un trànsit de 1.800 aparells mensuals amb cent mil passatgers. Únicament té una pista. Gràcies al comerç amb els ports de la costa del golf d'Oman és l'aeroport amb el trànsit pesant més gran del món. Statistics from Sharjah International Airport

## Referències

* ↑ United Arab Emirates AIP Arxivat 30 December 2013 a Wayback Machine. (login required)
* ↑ «Airport Statistics». Sharjah Airport. Arxivat de l'original el 24 March 2012.
# Aiden McGeady

Aiden McGeady John (nascut el 4 d'abril de 1986) és un futbolista professional que juga com a lateral per l'Everton FC anglès i amb la selecció irlandesa

## Referències

* ↑ «Player Profile». www.SpartakMoscow.com. Arxivat de l'original el 15 d'abril 2019. [Consulta: 30 juliol 2013].
# Aide

Aide, Aidetikako o Aideko és una paraula basca que significa "aire". És una divinitat o força sobrenatural que ajuda o s'oposa a les accions humanes segons sigui el cas.
Segons la mitologia basca, el món i l'home es presenten en dos aspectes: un és Berezko (el que no cal dir), que és natural, l'altre és Aideko (aire, sobrenatural, místic). Per actuar en el domini del primer (l'aspecte natural) cal utilitzar forces o mitjans naturals; en el segon (l'aspecte místic), només val la pregària i la màgia.
L'Aide es pot transformar en Lauso i Lainaide (boira). Quan es converteix en Lainaide, l'Aide s'associa amb la malaltia. Si Aire-gaizto (o Aidegaxto) és un geni que crea núvols, en principi de manera maliciosa, Lauso o Aideko aporten núvols de vegades benefactors, de vegades dolents o neutres.
Lauso i Lainaide són genis de la ira i a la zona del Segura hi poden aparèixer com a boira.

## Bibliografia

* José Miguel Barandiaran [« Diccionario Ilustrado de Mitología Vasca y algunas de sus fuentes »], Donostia, Baiona, Elkarlanean, 1993, 372 p. [détail des éditions] (ISBN 2903421358 et 9782903421359, OCLC 416178549)
* José Miguel Barandiaran [« Mitología vasca »], Toulouse, E.S.P.E.R, coll. « Annales Pyrénéennes », 1989, 120 p. [détail des éditions] (ISBN 2907211056 et 9782907211055, OCLC 489680103)
* Wentworth Webster, Légendes basques : recueillies principalement dans la province du Labourd [« Basque legends »], Anglet, Aubéron, 1er octobre 2005 (1re éd. 1879), 328 p. [détail de l’édition] (ISBN 2844980805 et 9782844980809, OCLC 469481008)
* Jean-François Cerquand, Légendes et récits populaires du Pays Basque : Recueillis dans les provinces de Soule et de Basse-Navarre, Bordeaux, Aubéron, 2006 (1re éd. 1876), 338 p. [détail de l’édition] (ISBN 2844980937 et 9782844980939, OCLC 68706678, lire en ligne)