OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muse Bihi Abdi

Muse Bihi Abdi (somali: Muuse Biixi Cabdi) (Hargeisa, 2 de gener de 1948) és un polític i ex militar somalí, que s'exerceix com a president de Somalilàndia des de 2017.

## Trajectòria

Durant la dècada de 1970, es va exercir com a pilot en la Força Aèria de Somàlia sota l'administració de Mohamed Siad Escombra. El 1985 va desertar i es va unir al Moviment Nacional Somali rebel (SNM) que va ajudar a enderrocar reeixidament a Siad Barre després d'una llarga lluita armada el 1991.
De 1985 a 1988, va participar en la realització d'operacions intensives de guerra de guerrilles dutes a terme pel SNM contra Siad Barre. Fins a 1990, Bihi va exercir com a comandant dels rebels abans d'unir-se a la política i exercir com a ministre de l'interior i seguretat nacional del president Muhammad Haji Ibrahim Egal, el 1992.
E. 2010 va ser nomenat president del Partit Pau, Unitat i Desenvolupament. Al novembre de 2015, va ser seleccionat com a candidat presidencial del partit en la 5a convenció anual del comitè central.
El 21 de novembre de 2017 es va anunciar a Muse Bihi com a guanyador de les eleccions presidencials de 2017. Va assumir el càrrec el 13 de desembre de 2017.

## Referències

* 1 2 «Somaliland Ruling Party Candidate Bihi Wins Election». Voanews.com, 21-11-2017. [Consulta: 8 diciembre 2017].
* ↑ «Somaliland Ruling Party Candidate Bihi Wins Election» (en anglès). .
* ↑ «Somalia: Wrangle splits Somaliland Ruling Party as President Siilaanyo seeks re-election». , 26-05-2014 [Consulta: 18 juny 2015].
* ↑ «Muse Bihi and Saylici Elected as Kulmiye's Presidential Candidate». , 11-11-2015 [Consulta: 22 enero 2016]. Arxivat 2016-01-28 a Wayback Machine.
* ↑ Olad, Mohamed .
# Exogènia

«Exogènia» té aquests significats:
Exogen deriva de les paraules del grec "exo" i "gignomi", que significa "exterior" i "que passarà a ser") es refereix a una acció o objecte que ve de fora d'un sistema. És el terme oposat a endogen, alguna cosa enerat dins del sistema.
* Model (economia): un model econòmic és exogen quan ve de l'exterior del model i no n'està explicat per ell.
* En la regressió lineal, exogen significa que la variable és independent.
* En geografia, els processos exogènics tenen lloc fora de la Terra i els altres planetes, la disgregació de la roca, l'erosió, el transport i la sedimentació són els principals processos exogens.
* En psicologia exogen és la reacció a estímuls externs sense intenció conscient. Un exemple és l'atenció a un flaix de llum en la perifèria visual.

## Referències

* ↑ Posner, M.I. (1980), Orienting of attention. Quarterly Journal of Experimental Psychology, 32: 3 – 25.
# Kudur-Enlil

Kudur-Enlil va ser el successor de Kadaixman-Enlil II com a rei cassita de Babilònia, d'Accàdia, del País de la Mar i de Khana. La Llista dels reis de Babilònia en una de les seves versions (la coneguda com a versió A), diu que va regnar durant sis anys, i el fa fill de Kadaixman-Enlil i pare de Xagarakti-Xuriaix, però podria ser una interpolació posterior i s'ha sospitat que podria ser germà de Kadaixman-Enlil. Va regnar cap a la meitat del segle xiii aC.
El va succeir Xagarakti-Xuriaix, que potser era el seu fill.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. Materials and studies for Kassite History: vol. I. Chicago: The Oriental Institute of the University of Chicago, 1976, p. 198-204.
# Scusa ma ti voglio sposare

Perdona però vull casar-me amb tu (Scusa ma tu voglio sposare) és una pel·lícula basada en el llibre del mateix nom de Federico Moccia. La pel·lícula és la continuació de Perdona si et dic amor.

## Sinopsi

Niki i l'Àlex, que segueixen igual d'enamorats, tornen del far de l'illa de Blu. Al tornar, tots dos es retroben amb les seves amistats, que al llarg de la pel·lícula, afrontaran diversos problemes. Ja que hi ha dues persones que intervenen interfereixen en la seva relació però malgrat tot aquest es casen.

## Personatges

* Raoul Bova com Alessandro Belli o Álex.
* Michela Quattrociocche com Niki Cavalli.
* Andrea Montovoli com Guido.
* Luca Angeletti com Enrico.
* Ignazio Oliva com Flavio.
* Francesco Apolloni com Pietro.
* Francesco Arca com Fotógrafo
* Beatrice Valente com Olly.
* Francesca Ferrazzo com Erica.
* Michelle Carpente com Diletta.
* Edoardo Natoli com Filippo
* Pino Quartullo com Roberto.
* Cecilia Dazzi com Simona.

## Banda sonora

* Per dimenticare - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Cos'è normale - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Non guardarmi così Zero Assoluto
* Come Fly Away - Benny Benassi i Channing
* La mia signorina - Neffa
* Gatto matto - Roberto Angelini
* Scusa ma ti voglio sposare - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Quella non sono io - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Isola Blu - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Tema di un addio - Zero Assoluto y Emanuele Bosi
* A casa di alex - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Desiderio - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* La letterada di Niki - Zero Assoluto i Emanuele Bosi
* Bois - Sabrina Salerno
# Fitosanitari

Un fitosanitari és un producte destinat a la protecció de conreus. La seva acció permet l'adequat desenvolupament sanitari de vegetals que es produeixen amb fins alimentaris o industrials.
Els fitosanitaris poden ser d'origen sintètic o biològic. Es classifiquen d'acord amb la malesa, malaltia o plaga contra la qual estan destinats. Els herbicides controlen les espècies vegetals que envaeixen els cultius, els insecticides controlen els insectes perjudicials, els acaricides, fungicides i bactericides es destinen a combatre àcars, fongs i malalties bacterianes respectivament.
No inclou vacunes, medicaments, antibiòtics, d'ús humà o veterinari, o agents utilitzats en controls biològics. Es tracta de productes que són verins útils, formats per: una matèria activa (activitat contra el patogen), productes inerts sense activitat biològica (donen volum al producte), coadjuvants (productes que milloren les propietats fisico-químiques), i additius (que poden ser adherents, emulgents, colorants, repulsius).
Aquest verins útils, compleixen la doble tasca de controlar malalties endèmiques transmeses per vectors per animals transmissors o depredadors i asseguren una major producció d'aliments. El seu ús indiscriminat i no controlat pot provocar efectes tòxics per l'home i el seu ambient. En conseqüència, l'estat aplica els mecanismes necessaris perquè només puguin comercialitzar-se productes fitosanitaris útils i eficaços per combatre plagues i alhora no tinguin altres riscos, per a poder-se vendre, el fitosanitari ha d'estar autoritzat prèviament i inscrit al Registre Oficial de Productes Fitosanitaris.

## Vegeu també

* passaport fitosanitari.
* Biocida
# Pelegrí Lluís Llorens i Raga

Pelegrí Lluís Llorens i Raga (Catarroja, Horta Sud, 1903 - València, 1976) fou un sacerdot, arxiver, professor, cronista i erudit valencià.
Fou ordenat sacerdot el 1926, i l'any 1953 obtingué per oposició la plaça d'arxiver de la seu de Sogorb, a l'Alt Palància, on s'encarregà de reorganitzar la biblioteca i l'arxiu. Exercí com a professor d'història universal i d'art al seminari diocesà de Castelló de la Plana, i fou cronista oficial de Montcada de l'Horta des de 1950, i de Catarroja des de 1952. Ocupà el càrrec de director del Centre de Cultura Valenciana des del 1972. A més, fou acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València i membre honorífic de Lo Rat-Penat.
La seva producció historiogràfica tractà, fonamentalment, de temes locals i religiosos, especialment de l'època foral. Els seus estudis, imbuïts del nacionalcatolicisme falangista posterior a la Guerra Civil espanyola, en el qual milità ideològicament, li feren prendre partit, al llarg de la seva obra, per posicions conservadores, antidemocràtiques i ideològicament pròximes al franquisme. Això no obstant, elaborà una història neopositivista basant-se en els documents d'arxiu, malgrat els greus errors de transcripció de documents, d'interpretació, etc.

## Publicacions

* La ciudad de Moncada. Ensayo histórico (1950)
* La Catedral de Valencia y el culto a María Santísima (1956)
* Los moriscos y la parroquia de San Pedro de la ciudad de Segorbe (1958)
* Presencia histórica de la Sede de Segorbe en el Reino de Valencia (1960)
* Inés de Moncada. Estudio biográfico (1960), La villa de Catarroja (1967)
* Catálogo de pergaminos del Archivo de Segorbe (1968)
* El códice del Compromiso de Caspe, existente en el Archivo de la catedral de Segorbe. Diario del proceso (1968)
* Inventario de los fondos del Archivo Histórico de la Catedral de Segorbe (1970)
* La Orden de Montesa en el Reino de Valencia durante el siglo XIV (1970)
* El obispo mártir. Perfil biográfico de monseñor doctor Manuel Irurita y Almandoz (1972)
* Episcopologio de la Diócesis de Segorbe-Castellón (1973)
* Vila y Baronía de Masalavés (1976)
* Restos de la dominación árabe en Valencia (inèdit), premiat als Jocs Florals de Manises del 1946
* Bibliografía del M. I. Sr. D. José Sanchis y Sivera (inèdit), premi extraordinari del Centre de Cultura Valenciana del 1946.

## Referències

* 1 2 3 4 Olmos i Tamarit, Vicent S. «Pelegrí Lluís Llorens i Raga». Diccionari enciclopèdic d'historiografia catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 9 juliol 2020].
* ↑ «Pelegrí Lluís Llorens i Raga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Troyano Viedma, José Manuel. «VIII. Cronistas Oficiales de las comunidades autónomas de Murcia y de Valencia». Real Asociación Española de Cronistas Oficiales. [Consulta: 10 juliol 2020].

## Bibliografia

* Cabanes, M. Pelegrí-Lluís Llorens i Raga”, Catàleg biobibliogràfic d'autors catarrogins. 2000: Ajuntament de Catarroja.
* Olmos, V.; López, A. Pelegrí-Lluís Llorens i Raga. La Riba.
# El marroquí

El marroquí és una aquarel·la realitzada per Marià Fortuny el 1869 a Roma i que s'exposa al Museu del Prado de Madrid des del 1904.
L'aquarel·la formava part del grup d'obres de Fortuny propietat de Ramón de Errazu. Encara que correspon a un període anterior a l'estada del pintor a Granada, la factura de l'obra prefigura algunes de les característiques estilístiques, fonamentalment la brillant lluminositat que irradia, perceptibles en les composicions posteriors a l'any 1870. Malgrat tractar-se d'un motiu de temàtica orientalista, la presència aïllada de la figura del marroquí que recolza l'esquena al mur d'una tàpia troba precedents significatius en algunes de les aquarel·les de l'autor. La solució compositiva consistent a retallar la figura retratada sobre una superfície mural, utilitzada a tall de teló de fons que serveix a per tancar la composició, és un recurs instrumental així mateix incorporat en l'aquarel·la Frare captant, també al Museu del Prado.
L'esplèndid dibuix i l'acurada qualitat dels teixits, mostrant-nos els detalls, contrasten amb la paret, obtinguda a base de llargs tocs del pinzell, resultant una obra de contrasts que definiran també la mateixa vida de l'artista.

## Vegeu també

* Llista de quadres de Marià Fortuny

## Referències

* Doñate, Mercè; Mendoza, Cristina; Quílez, Francesc Maria: Fortuny. MNAC. 2004. ISBN 84-8043-129-6
# Jade (cràter)

Jade és un cràter sobre la superfície de (2867) Šteins, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques -18 ° de latitud nord i 335.3 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.26 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el nou de maig de 2012 i fa referència al jade, mineral pertanyent als silicats.

## Referències

* ↑ "Jade (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Knopf. Audubon Society Field Guide to North American Rocks and Minerals (en (anglès)), 1979.
# La Taleia

La Taleia és una muntanya de 1.449 metres que es troba entre els municipis de La Nou de Berguedà i de Sant Julià de Cerdanyola, a la comarca catalana del Berguedà.
# Sent Tomàs (Alta Garona)

Sent Tomàs (francès Saint-Thomas) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tallapoosa (Missouri)

Tallapoosa és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 204 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tallapoosa tenia 204 habitants, 73 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 183,2 habitants per km².
Dels 73 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 17,8% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.375 $ i la renda mediana per família de 15.000 $. Els homes tenien una renda mediana d'11.875 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 6.377 $. Entorn del 42,6% de les famílies i el 48,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tallapoosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tallapoosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Jean-Baptiste Pigalle

Jean-Baptiste Pigalle (París, 27 de febrer de 1714 - París 22 d'agost de 1785) va ser un escultor francès.
Nascut d'una família d'ebenistes, va aprendre l'art de l'escultura amb Robert Le Lorrain i Jean-Baptiste Lemoyne. Va estar influït sobretot per Edmé Bouchardon. Va fer el famós Mercuri lligant-se la sandàlia (Museu del Louvre) per presentar-se a l'Académie (1744). Va viure a Itàlia entre 1734 i 1737. Considerat com un mestre pels seus contemporanis, la seva obra està a cavall dels períodes barroc i neoclàssic.

## Referències

* ↑ «Jean-Baptiste Pigalle». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mola del Valencià

La Mola del Valencià és un cim de 233 metres que es troba al municipi d'Ulldecona, a la comarca del Montsià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Seothyra

Seothyra és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família Eresidae. Es poden trobar a l'Àfrica austral. Van ser descrits per primer cop per William Frederick Purcell l'any 1903.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Seothyra annettae Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra barnardi Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra dorstlandica Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra fasciata Purcell, 1904
* Seothyra griffinae Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra henscheli Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra longipedata Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra louwi Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra neseri Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra perelegans Simon, 1906
* Seothyra roshensis Dippenaar-Schoeman, 1991
* Seothyra schreineri Purcell, 1903
* Seothyra semicoccinea Simon, 1906

## Referències

* 1 2 Purcell, 1903: "New Arachnida collected by Mr. S. C. Cronwright Schreiner at Hanover, Cape Colony." Annals of the South African Museum, vol.3, p.13-40.
* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* ION
* Nomenclator Zoologicus
# Tallareta sarda

La tallareta sarda o busqueret (Balears i l'Alguer) (Curruca sarda; syn: sylvia sarda) és un moixó de la família dels sílvids (Sylviidae) que habita algunes illes de la Mediterrània. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

La tallareta sarda estava classificada en el gènere Sylvia, però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) la transferí al gènere Curruca. Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins del gènere Sylvia.
La tallareta balear, era considerada una subespècie de la tallareta sarda, però avui és en general classificada com una espècie diferent.

## Morfologia

* Fan una llargària de vora 13 cm amb una envergadura de 14 – 18 cm.
* És un típic membre del gènere Sylvia, amb cua llarga i cap gran. Color grisa força uniforme per sobre, que es fa més clara a la gola, pit i flacs, i encara més al ventre. Els mascles adults presenten un to blavós al cap.
* Iris i potes roges.

## Hàbitat i distribució

Habiten en zones de garrigues, essent endèmics de les illes de Còrsega i Sardenya. En general són sedentaris, però en hivern es presenten al nord d'Àfrica i de manera més esporàdica a Europa continental. Hi ha dades confirmades d'un albirament al Garraf en 1997.

## Alimentació

Són insectívors, com la majoria de les tallaretes.

## Reproducció

Ponen 3 – 5 ous en un niu fet a un arbust.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «tallareta sarda». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 633. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Marmora's Warbler. Curruca sarda (formerly as: Sylvia sarda)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 632. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Xavier Bayer, Cisco Guasch, Humbert Salvador. Observació de tallareta sarda al Garraf Full text PDF Rev 01-04-2011
# Partizan (Partizanski)

* Per a altres significats, vegeu «Partizan».
Partizan (en rus: Партизан) és un poble (un possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2018 tenia 5 habitants. Pertany al districte rural de Partizanski.

## Referències

* 1 2 Официальный сайт администрации Партизанского района
# Ferrari Dino

Ferrari Dino és un automòbil esportiu produït pel fabricant d'automòbils italià Ferrari entre els anys 1968 i 1976. Foren models esportius amb transmissió a l'eix de darrere. El nom Dino va ser utilitzat per als cotxes de menys de 12 cilindres, utilitzant la marca Ferrari per als v12 i els 12 plans. El nom Dino, va ser retirat posteriorment tornant a la tradicional nomenclatura. Va ser un intent de Ferrari de crear una sèrie d'esportius relativament barats, utilitzant parts d'altres vehicles. L'any 2004, Sports Cars Internacional va elegir el cinquè lloc al Dino 246, en la llista dels millors esportius dels anys 1970.

## Enllaços externs

* http://www.dinoitalia.com
* http://www.dinouk.com
* http://www.dinoregister.com/production.php
* http://jalopnik.com/cars/spy-photos/ferrari-dinomule-or-599-289780.php
* http://www.caradvice.com.au/11586/new-ferrari-dino-spy-photos/
# Mudason

Mudason (en francès Mudaison) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Seoul Cycling Team

El Seoul Cycling Team (codi UCI: SCT) és un equip ciclista sud-coreà professional en ruta, de categoria Continental. Es va fundar el 2008.

## Principals resultats

* Tour de Seül: Cho Ho-sung (2009)
* Tour de Corea: Min Kyeong-ho (2017)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2017 :

## Classificacions UCI

A partir del 2008 l'equip participa en les proves dels circuits continentals, especialment a l'UCI Àsia Tour.
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 20è | Park Sung-baek (87è) |
| 2009 | 9è | Park Seon-ho (19è) |
| 2010 | 7è | Gong Hyo-suk (21è) |
| 2011 | 42è | Cho Ho-sung (116è) |
| 2012 | 43è | Seo Joon-yong (82è) |
| 2013 | 48è | Cho Ho-sung (125è) |
| 2014 | 42è | Park Sang-hoon (124è) |
| 2015 | 22è | Kim Ok-cheol (52è) |
| 2016 | 23è | Jung Ha-jeon (73è) |
| 2017 | 22è | Min Kyeong-ho (43è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Cosio di Arroscia

Cosio di Arroscia (en ligur Cuxe) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 221 habitants.

## Geografia

Està situat a la vall superior del riu Arroscia, a menys de vint quilòmetres de la frontera amb França. És un comune muntanyós, amb alçades que se situen els 400 i els gairebé 2.000 metres. Inclou part Bosc de la Navette, un gran bosc de coníferes situat a una altitud mitjana de 1.600 metres i que des del 2007 forma part del Parc natural regional dels Alps de la Ligúria. Té una superfície de 40,56 km² i les frazioni de Santa Apollonia, Valdelaveo i La Teglia. Limita amb Briga Alta, Mendatica, Montegrosso Pian Latte, Ormea i Pornassio.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: GARZANTI, 1996, p. 234.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 12 d’abril 2017].