OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hvalimir Belojević

Hvalimir Belojević (alfabet ciríl·lic serbi: Хвалимир; grec medieval: Φαλιμέρης, Falimeris) fou príncep de Travúnia a la segona meitat del segle ix.
Era un plançó de la nissaga Belojević. Era fill del príncep Krajina (que, al seu torn, era fill del príncep Beloje, que havia governat les terres entre l'interior de Dubrovnik i Boka Kotorska, centrades en Trebinje) i la filla del príncep Vlastimir de Sèrbia, que havien contret matrimoni abans de la meitat del segle ix. Succeí al seu pare com a príncep de Travúnia i fou succeït pel seu fill, Čučimir. L'única font que esmenta Hvalimir i Čučimir és De Administrando Imperio, de Constantí VII Porfirogènit.

## Referències

* ↑ Ferjančić, Božidar; Maksimović, Ljubomir. Византијски извори за историју народа Југославије, том 2 (en serbi). Naučno delo, 1959, p. 62. OCLC 632806125.
* ↑ Venance Grumel, La chronologie, 1958, 390 pàg.
* ↑ P. Radonjić, «Велај». A: Diccionari biogràfic serbi, tom II. Editor: Čedomir Popov, 2008, pàg. 109 i 110.
* ↑ Veselinović, Andrija; Ljušić, Radoš. Српске династије. Плантонеум, 2001, p. 24. ISBN 86-83639-01-0.
# Hvar (ciutat)

Hvar (en dialecte local: Hvor o For, en grec: Pharos, en llatí: Pharia, en italià: Lesina) és un municipi que dona nom a una illa de Dalmàcia, a Croàcia, situat al costat oposat de l'illa de Stari Grad.
# ISO 3166-2:CK

ISO 3166-2:CK és el subconjunt per a les Illes Cook de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment les Illes Cook no tenen cap divisió territorial que conformi el seu codi ISO 3166-2.
El codi assignat oficialment de l'estàndard ISO 3166-1 alfa-2 és CK.

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: CK (Plataforma Online d'Exploració ISO: CK) (anglès)
* Illes Cook, Statoids.com (anglès)
# ISO 3166-2:CV

ISO 3166-2:CV és el subconjunt per a Cap Verd de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Cap Verd, l'estàndard ISO 3166-2, està format per dos nivells de subdivisions:
* 2 regions geogràfiques (les illes de Sobrevent i les illes de Sotavent)
* 22 municipalitats
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és CV, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Cabo Verde. La segona part pot ser:
* Una lletra: regions geogràfiques
* Dues lletres: municipalitats

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan disposades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).

### Regions geogràfiques

| Codi | Nom de la subdivisió (portuguès) |
| CV-B | Ilhas de Barlavento |
| CV-S | Ilhas de Sotavento |

### Municipalitats

| Codi | Nom de la subdivisió (portuguès) | Dins de la regió geogràfica |
| CV-BV | Boa Vista | B |
| CV-BR | Brava | S |
| CV-MA | Maio | S |
| CV-MO | Mosteiros | S |
| CV-PA | Paul | B |
| CV-PN | Porto Novo | B |
| CV-PR | Praia | S |
| CV-RB | Ribeira Brava | B |
| CV-RG | Ribeira Grande | B |
| CV-RS | Ribeira Grande de Santiago | S |
| CV-SL | Sal | B |
| CV-CA | Santa Catarina do Fogo | S |
| CV-CF | Santa Catarina (Cap Verd) | S |
| CV-CR | Santa Cruz | S |
| CV-SD | São Domingos | S |
| CV-SF | São Filipe | S |
| CV-SO | São Lourenço dos Órgãos | S |
| CV-SM | São Miguel | S |
| CV-SS | São Salvador do Mundo | S |
| CV-SV | São Vicente | B |
| CV-TA | Tarrafal | S |
| CV-TS | Tarrafal de São Nicolau | B |

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: CV (Plataforma Online d'Exploració ISO: CV) (anglès)
* Divisió territorial de Cap Verd, Statoids.com (anglès)
# Hong Kong britànic

El Hong Kong britànic va ser la ciutat i regió de Hong Kong quan va ser governada com a colònia i Territori Britànic d'Ultramar del Regne Unit. Hong Kong va restar sota control britànic des del 1841 i fou ocupada breument pel Japó des del 1941 al 1945 abans de rendir el territori de nou a les forces britàniques, reprenent el domini britànic entre 1945 i 1997. El període colonial va començar amb l'ocupació de l'illa de Hong Kong el 1841 durant la Primera Guerra de l'Opi. L'illa va ser cedida per la dinastia Qing després de la guerra el 1842 i establerta com a colònia de la corona el 1843. La colònia es va expandir fins a la península de Kowloon el 1860 després de la Segona Guerra de l'Opi i es va estendre encara més quan la Gran Bretanya va obtenir un arrendament de 99 anys dels Nous Territoris el 1898.
Tot i que l'illa de Hong Kong i Kowloon van ser cedides a perpetuïtat, l'àrea arrendada comprenia el 92 per cent del territori i Gran Bretanya considerava que no hi havia una manera viable de dividir l'actual colònia única, mentre que el Partit Comunista Xinès no consideraria prorrogar el contracte d'arrendament a l'administració britànica a partir de llavors. Gran Bretanya va acabar acordant la transferència de tota la colònia a la Xina quan va expirar aquest contracte d'arrendament el 1997 després d'obtenir garanties per preservar els seus sistemes, llibertats i forma de vida durant almenys 50 anys.

## Vegeu també

* Macau portuguès

## Referències

* ↑ A Draft Agreement Between the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and the Government of the People's Republic of China on the Future of Hong Kong (1984). pp. 1, 8.

## Per a més informació

* Carroll, John M (2007). A Concise History of Hong Kong. Plymouth: Rowman & Littlefield. ISBN 978-0-7425-3422-3.
* Clayton, Adam (2003). Hong Kong Since 1945: An Economic and Social History.
* Endacott, G. B. (1964). An Eastern Entrepot: A Collection of Documents Illustrating the History of Hong Kong. Her Majesty's Stationery Office. p. 293. ASIN B0007J07G6. OCLC 632495979.
* Lui, Adam Yuen-chung (1990). Forts and Pirates – A History of Hong Kong. Hong Kong History Society. p. 114. ISBN 962-7489-01-8.
* Liu, Shuyong; Wang, Wenjiong; Chang, Mingyu (1997). An Outline History of Hong Kong. Foreign Languages Press. p. 291. ISBN 978-7-119-01946-8.
* Ngo, Tak-Wing (1999). Hong Kong's History: State and Society Under Colonial Rule. Routledge. p. 205. ISBN 978-0-415-20868-0.
* Welsh, Frank (1993). A Borrowed Place: The History of Hong Kong. Kodansha International. p. 624. ISBN 978-1-56836-002-7.

## Enllaços externs

* "Official website of the British Hong Kong Government". Archived from the original on 24 December 1996. Retrieved 2013-03-26.
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1912 - Doma individual

Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1912 :
| Doma clàssica | homes |
| Concurs complet ind. | homes |
| Salts d'obstacles ind. | homes |
| Concurs complet equips | homes |
| Salts d'obstacles equips | homes |
| < 1900 1920> |||
La doma individual va ser una de les cinc proves d'hípica que es van disputar als Jocs Olímpics d'Estiu de 1912, a Estocolm. Aquesta va ser la primera vegada que es disputava aquesta prova. L'equip suec dominà la competició, situant als seus sis genets entre els vuit primers classificats i acaparant les tres medalles.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Carl Bonde (SWE) | Gustaf Adolf Boltenstern (SWE) | Hans von Blixen-Finecke (SWE) |

## Resultats

| Pos. | Binomi | Binomi | Nació | Punts |
| Pos. | Genet | Cavall | Nació | Punts |
| | Carl Bonde | Emperor | Suècia | 15 |
| | Gustaf Adolf Boltenstern | Neptun | Suècia | 21 |
| | Hans von Blixen-Finecke | Maggie | Suècia | 32 |
| 4 | Fritz von Oesterley | Condor | Alemanya | 36 |
| 5 | Carl Rosenblad | Miss Hastings | Suècia | 43 |
| 6 | Oscar af Ström | Irish Lass | Suècia | 47 |
| 7 | Felix Bürkner | King | Alemanya | 51 |
| 8 | Carl Kruckenberg | Kartusch | Suècia | 51 |
| 9 | Mikhail Yekimov | Tritonich | Rússia | 62 |
| 10 | Gaston Seigner | Dignité | França | 73 |
| 11 | Andreas von Flotow | Senta | Alemanya | 77 |
| 12 | Carl von Moers | New Bank | Alemanya | 83 |
| 13 | Guy Henry | Chiswell | Estats Units | 93 |
| 14 | Jacques Cariou | Mignon | França | 94 |
| 15 | Jens Falkenberg | Hjørdis | Noruega | 103 |
| 16 | Rudolf Keyper | Kinley Princess | Dinamarca | 111 |
| 17 | Gaston de Trannoy | Capricieux | Bèlgica | 117 |
| 18 | Carl Høst Saunte | Streg | Dinamarca | 120 |
| 19 | Pierre Dufour d'Astafort | Castibalza | França | 123 |
| 20 | Jack Montgomery | Deceive | Estats Units | 130 |
| 21 | E. de Blommaert de Soye | Clonmore | Bèlgica | 135 |

## Referències

* ↑ «Equestrianism at the 1912 Stockholm Summer Games: Men's Dressage, Individual». sports-reference.com [Consulta: 20 setembre 2016]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-07-06. [Consulta: 20 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Bergvall, Erik (ed.). Adams-Ray, Edward (trans.).. The Official Report of the Olympic Games of Stockholm 1912. Stockholm: Wahlström & Widstrand, 1913.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 10 gener 2007].
# Hyoseris

Hyoseris és un gènere de plantes amb flor de la família de les asteràcies.

## Particularitats

Són plantes dures, sovint considerades males herbes i que poden créixer de forma ruderal. Les plantes d'aquest gènere són molt similars a les del gènere Leontodon i Taraxacum.

## Taxonomia

* Hyoseris angustifolia
* Hyoseris arenaria
* Hyoseris aspera
* Hyoseris baetica
* Hyoseris biflora
* Hyoseris caroliniana
* Hyoseris cretica
* Hyoseris foetida
* Hyoseris frutescens
* Hyoseris hedypnois
* Hyoseris hirta
* Hyoseris lucida
* Hyoseris microcephala
* Hyoseris minima
* Hyoseris montana
* Hyoseris prenanthoides
* Hyoseris radiata - cuscullera, petó-petó o queixal de vella
* Hyoseris radicata
* Hyoseris rhagadioloides
* Hyoseris scabra
* Hyoseris taraxacoides
* Hyoseris taurina
* Hyoseris vadiata
* Hyoseris virginica

## Referències

* Taxonomia

## Enllaços externs

* UIB - Herbari virtual Arxivat 2010-04-01 a Wayback Machine.
# IL-2 Sturmovik

IL-2 Sturmovik és un videojoc de simulació d'avions de la Segona Guerra Mundial basat en les batalles del Front Oriental.
El seu nom prové de l'avió d'atac a terra soviètic Ilyushin Il-2, que va tenir un paper destacat en aquest front i que és el model d'avió militar produït en major nombre de la història.
En els anys 2010 d'altres simuladors de la mateixa série, com IL-2 Sturmovik: Cliffs of Dover (2011) o IL-2 Sturmovik: Battle of Stalingrad (2013), ja superen la versió original (IL-2 Sturmovik, de 2001) en qualitat gràfica i en realisme, però pel que fa als anys 2000, i conjuntament amb les seves expansions, se'l considera molt sovint com el millor simulador de vol de combat de Segona Guerra Mundial de la dècada.
En el joc es poden escollir avions de les forces aèries de diversos països, com Alemanya o la Unió Soviètica. Es poden escollir diversos escenaris i campanyes basades en fets històrics. També es poden crear els teus propis mapes. En mode multijugador hi poden jugar més de 30 jugadors.

## Fitxa tècnica

* Plataforma: PC
* Creador: Maddox Games
* Gènere: simulador d'avions
* Va ser llançat el: 18 de novembre de 2001
* Recomanat: Més grans de 3 anys
* Gràfics: Direct 3D, Open GL
* Acceleració 3D: Si
* Música: Estereo, EAX 2, Dolby Surround
* Equip mínim: PII 400, 128 Mb de Ram, acceleradora 3D amb 16 Mb (Voodoo 3 o equivalent)
* Equip recomanat: PIII 600, 256 de Ram, acceleradora 3D amb 32 bits i 32 Mb de Ram. Connexió a Internet

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del videojoc (anglès)
* Fòrums oficials (anglès)

## Referències

* ↑ Recensió sobre l'expansió IL-2 Sturmovik: Forgotten Battles, pel lloc web Gamespot Arxivat 2009-10-06 a Wayback Machine. (en anglès)
* ↑ Recensió sobre tota la sèrie IL-2 Sturmovik, pel lloc web Driver Heaven Arxivat 2009-07-01 a Wayback Machine. (en anglès)
* ↑ Goebel, G. (2008): The Il-2 Shturmovik. Air Vectors, military aviation site
# IX Premis Días de Cine

Els IX Premis Días de Cine foren atorgats pel programa de televisió Días de cine el 18 de gener de 2022. Els premis no tenen assignació econòmica, però no descarten «tenir-la en un futur». En aquesta edició es va entregar un nou premi, aquest cop a la millor música de banda sonora, que fou entregar a Zeltia Montes.
L'entrega es va fer al Museu Reina Sofia i fou presentada per Gerardo Sánchez. Fou retransmesa per La 2 i RTVE Play amb limitació d'aforament degut a la pandèmia de COVID-19.

## Premiats

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor documental | El agente topo | Maite Alberdi |
| Millor pel·lícula d'animació | Calamity, une enfance de Martha Jane Cannary | Rémi Chayé |
| Millor pel·lícula espanyola | Maixabel | Icíar Bollaín |
| Millor pel·lícula internacional | Quo Vadis, Aida? | Jasmila Žbanić |
| Millor actriu espanyola | Blanca Portillo | Maixabel |
| Millor actriu internacional | Jasna Đuričić | Quo Vadis, Aida? |
| Millor actor espanyol | Javier Bardem | El buen patrón |
| Millor actor internacional | Benedict Cumberbatch | The Power of the Dog |
| Millor música | Zeltia Montes | El buen patrón |
| Premi del Públic | Daniel Monzón | Las leyes de la frontera |
| Premi Ha Nacido una Estrella | Tamara Casellas | Ama |
| Premi Somos Cine | La hija | Manuel Martín Cuenca |
| Premi Vida en Sombras | Quién lo impide | Jonás Trueba |
| Premi El Resplandor | Urko Olazabal | Maixabel |
| Premi Elegidos para la gloria | José Luis Alcaine | per la seva carrera |
| Premi El futuro es mujer | Libertad | Clara Roquet |
| Premi millor edició DVD/Blue ray | Universo Wong Kar-wai | |

## Referències

* ↑ Maixabel', de Icíar Bollaín, gran triunfadora en los Premios Días de Cine, RTVE, 18 de gener de 2022
* ↑ Días de cine' celebra sus Premios 2021 con Blanca Portillo y los galardonados de la 9ª edición, RTVE, 19 de gener de 2022
* ↑ IX Edición de los Premios Días de cine: La vida es sueño y los sueños cine son, Huffington Post, 20 de gener de 2022

## Vegeu també

* XXVII Premis Cinematogràfics José María Forqué

## Enllaços externs

* Entrega dels IX Premis Días de Cine a YouTube
# IX Premis de la Unión de Actores

La IX edició dels Premis de la Unión de Actores, corresponents a l'any 1999, concedits pel sindicat d'actors Unión de Actores y Actrices, va tenir lloc el 21 de febrer de 2000 al Palau de Congressos de Madrid. El director de l'acte fou Juan Polanco.

## Guardons
### Premi a Tota una vida

* Luis Barbero

### Premi Especial

* Caiga Quien Caiga
* La 2 Noticias

### Cinema
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Ana Fernández | Solas | Candidata |
| María Galiana | Solas | Guanyadora |
| Cecilia Roth | Todo sobre mi madre | Candidata |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Carlos Álvarez-Nóvoa | Solas | Candidat |
| Adriana Ozores | Cuando vuelvas a mi lado | Candidata |
| Antonia San Juan | Todo sobre mi madre | Guanyadora |

#### Millor interpretació de repartiment

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Juan Fernández | Solas | Ganadora |
| Candela Peña | Todo sobre mi madre | Candidata |
| Rosa Maria Sardà | Todo sobre mi madre | Candidata |

#### Millor interpretació revelació

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Ana Fernández | Solas | Guanyadora |
| Antonia San Juan | Todo sobre mi madre | Candidata |
| Luis Tosar | Flores de otro mundo | Candidat |

### Televisió
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Javier Cámara | 7 Vidas | Guanyador |
| Toni Cantó | 7 Vidas | Candidat |
| Fernando Valverde | El comisario | Candidat |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Marcial Álvarez | El comisario | Candidat |
| Amparo Baró | 7 Vidas | Guanyadora |
| María Pujalte | Periodistas | Candidata |

#### Millor interpretación de repartiment

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Elena Irureta | El comisario | Candidata |
| Margarita Lascoiti | El comisario | Candidata |
| Guillermo Toledo | 7 Vidas | Guanyador |

### Teatre
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Montserrat Carulla | La reina de la bellesa de Leenane | Candidata |
| Emilio Gutiérrez Caba | La mujer de negro | Guanyador |
| Vicky Peña | La reina de la bellesa de Leenane | Candidata |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Àlex Casanovas | La reina de la bellesa de Leenane | Candidat |
| Juan Díaz | Shopping and Fucking | Guanyador |

#### Millor interpretació de repartiment

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Pedro G. de las Heras | Descalzos por el parque | Guanyador |

## Referències

* ↑ Premios Unión de Actores 1999 a la web de la Unión de Actores
* ↑ La Unión de Actores premia a Luis Barbero por toda su carrera, El País, 22 de febrer de 2000

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1999
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1999
* XIV Premis Goya
* 44a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* IX Premis Turia
# Illa de la Princesa Margaret

L'illa de la Princesa Margaret (en danès Prinsesse Margrethe Ø) és una illa deshabitada que es troba a l'extrem septentrional de Groenlàndia, dins el Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia. És banyada pel mar de Wandel. Duu el nom en record de la Princesa Margaret de Dinamarca.
És l'illa més petita del grup format per l'illa de la Princesa Thyra, a l'oest, i l'illa de la Princesa Dagmar, al sud del mar de Wandel, a la confluència entre el fiord Danmark i el fiord Independence. Es troba 13 quilòmetres a l'est de l'illa de la Princesa Thyra. És llarga i estreta.

## Referències

* ↑ Compiled by Per Ivar Haug «Islands». Gazetteer of Greenland. UBiT, Universitetsbiblioteket i Trondheim "University Library in Trondheim", 15, 01-08-2005. Arxivat de l'original el 2011-06-15. ISSN: 1502-0800. Arxivat 2011-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ Prinsesse Margrethe Ø
* ↑ GoogleEarth
# Ilmari Krohn

Ilmari Krohn (Hèlsinki, 8 de novembre de 1867 - Hèlsinki, 25 d'abril de 1960) va ser un musicòleg i compositor finlandès.

## Carrera

Krohn va estudiar música a Hèlsinki amb Richard Faltin i de 1886 a 1890 al Conservatori de Leipzig amb Gustav Schreck. Del 1894 al 1905 va treballar a Tampere i del 1911 al 1944 a Hèlsinki com a organista. A més, va ensenyar musicologia del 1918 al 1935 com a professor associat a la Universitat de Hèlsinki, on entre els seus alumnes tingué a Heikki Aaltoila.
Krohn va publicar nombroses publicacions musicològiques z. B. sobre les simfonies d'Anton Bruckner i Jean Sibelius (en part en alemany) i va ser membre de la Comissió Coral i Himnal de Finlàndia. Va compondre una Passió de Sant Joan, dos oratoris, una òpera i diversos cicles de cançons.

## Escrits

* Sobre la naturalesa i l'origen de les melodies populars espirituals a Finlàndia. Tractat acadèmic. Helsingfors. 1899.
* La fabricació de motlles a les simfonies de Jean Sibelius. Suomalainen tiedeakatemia, Hèlsinki. 1942. ISSN 0066-2011
* L'estat d'ànim de les simfonies de Jean Sibelius 1-2. Suomalainen tiedeakatemia, Hèlsinki. 1945-1946. ISSN 0066-2011
* Sävelmuistoja elämäni varrelta. [Memòries musicals.] WSOY, Hèlsinki. 1951.
* Simfonies d'Anton Bruckner: Investigació de la construcció de motlles i el contingut d'ànim 1-3. Suomalainen tiedeakatemia, Hèlsinki. 1955-1959. ISSN 0066-2011

## Relacions familiars

Ilmari Krohn era fill del poeta, erudit literari i folklorista Julius Krohn i, per tant, germà del folklorista Kaarle Krohn. L'escriptora Aino Kallas va sorgir del segon matrimoni del seu pare i, per tant, era la seva germanastra.

## Bibliografia

* Alfred Baumgartner: Propyläen Welt der Musik: die Komponisten, Band 3, S. 332. Berlin–Frankfurt 1989. ISBN 3-549-07833-1
# Imakane

Imakane (今金町, Imakane-chō) és una vila i municipi de la subprefectura de Hiyama, a Hokkaido, Japó.

## Geografia

Imakane està situat al sud de Hokkaido, al districte de Setana, a la subprefectura de Hiyama. La vila es troba al recorregut de la nacional 230. El principal símbol del municipi i lloc de reunió dels vilatans és "De Molen", un molí de vent al centre urbà de la vila.
El terme municipal d'Imakane limita amb els de Yakumo (Oshima) al sud, Setana a l'oest, Oshamanbe (Oshima), a l'est i Shimamaki (Shiribeshi), al nord. El municipi no fa costa amb la mar.

## Història

Imakane, aleshores coneguda com a Hanaishi, fou fundada durant l'era Kan'ei entre 1624 i 1643 després que es descobrira al riu Shiribetsu or, argent i manganèsi. Se sap que part de l'or extret a la zona va ser destinat a la construcció del santuari xintoista de Nikkō Tōshō-gū, dedicat a Tokugawa Ieyasu, a Nikko, prefectura de Tochigi.
El 1877 també es trobà àgata a la zona. L'activitat minera va ser encetada per Kanzaemon Oshima. Durant l'era Meiji la qüantitat de persones que arribaren a la zona per a buscar minerals va augmentar de forma considerable.
La zona es va establir com a municipi amb el nom de Toshibetsu fruit d'una escissió del municipi veí de Setana el 1897. El municipi fou fundat per un grup de 15 famílies que ja s'havien instal·lat cinc anys abans, construint cases, carrers, una estació de policia i un saló municipal.
El 1947 Toshibetsu passa a anomenar-se formalment Imakane, alhora que el municipi assolia la categoria de vila. El nom d'Imakane està inspirat en els llinatges dels primers pioners: Imamura (今村) i Kanamori (金森). L'1 d'octubre de 1967, Imakane passà a ser una vila de ple dret. El 15 de juliol de 1997 la vila celebrà el seu 100 aniversari d'autogovern municipal.

## Transport
### Ferrocarril

En l'actualitat no hi ha cap servici de ferrocarril a la vila. Tot i això, fins a l'any 1987, abans de la creació de la Companyia de Ferrocarrils de Hokkaido (JR Hokkaido), la línia Setana dels Ferrocarrils Nacionals Japonesos passava pel municipi i feia parada a l'estació d'aquest.

### Carretera

* Nacional 230
* Prefectural 232
* Prefectural 263
* Prefectural 677
* Prefectural 686
* Prefectural 793
* Prefectural 810
* Prefectural 836
* Prefectural 878
* Prefectural 936
* Prefectural 999

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=01370
* ↑ http://www.hiyama.pref.hokkaido.lg.jp/gyosei/machi/index.htm