OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bethania

Bethania és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 354 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bethania tenia 354 habitants, 139 habitatges i 111 famílies. La densitat de població era de 189,8 habitants per km².
Dels 139 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,8% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 20,1% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 29,9% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.875 $ i la renda mediana per família de 55.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.500 $ mentre que les dones 27.813 $. La renda per capita de la població era de 25.702 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bethania». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bethania». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Janusz Lekan

Janusz Lekan (5 de maig del 1962, Biłgoraj, Polònia) és un sacerdot catòlic de la diòcesi de Zamość-Lubaczów i professor associat de la Facultat de Teologia de la Universitat Catòlica de Lublin.

## Biografia

El 1981 es graduà a l'escola secundària de Biłgoraj. El mateix any començà els estudis al seminari major de Lublin. Fou ordenat diaca el 30 de març del 1986 i el 13 de desembre del 1986 fou ordenat.
La seva primera parròquia com a sacerdot fou la de la Divina Misericòrdia de Pulawy i a continuació la parròquia de Santa Jadwiga a Lublin. Entre el 1990 i el 1994 estudià a la Universitat de Navarra a Pamplona, on es doctorà en dogmàtica. Entre el 1994 i el 2003 fou el prefecte i vice-rector del seminari de la diòcesi de Zamość-Lubaczów.
El 22 de juny del 2010 defensà la tesi de l'habilitació en Teologia Dogmàtica. Des d'octubre del 2013 és el director de l'Institut de Teologia Dogmàtica al Departament de Cristologia i Personalisme Cristià, en l'actualitat com a professor associat a la Universitat Catòlica de Lublin. El 2 de juny del 2016 fou escollit vicedecà de la Facultat de Teologia de la Universitat Catòlica de Lublin.
És membre del Col·legi de Consultors i del Consell de la Diòcesi del Levític de Zamość-Lubaczów, així com editor de la Societat de Teòlegs dogmàtics "Teologia a Polònia".

## Publicacions destacades

* 2012 "Łaska Boża", Editorial KUL, Juan Luis Lorda, Janusz Lekan
* 2012 "Der präexistente Logos - Mariens Sohn - Erlöser des Menschen". Joseph Ratzinger Mittlerschaft-Theologie, Logos Et Música. En Honorem Summi Romani Ponfificis Benedicti XVI, pp. 199-222, Janusz Lekan
* 2010 "Jesucristo - el mediador de la salvación en la teología española postconciliar ", Editorial KUL, Janusz Lekan
* 2008 "Co mówią Pisma? Nowy Testament a Bóstwo Jezusa Chrystusa" Annals de teologia, Janusz Lekan
# Pantherophis obsoletus

Pantherophis obsoletus és una espècie de serp no verinosa de la família Colubridae. Habita al sud del Canadà, i al centre i sud dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Llista d'oradors romans

A continuació es presenta una llista dels oradors romans més destacats de l'època clàssica.

## Obres de consulta

Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III).

## A

* Domici Afer
* Julius Africanus
* Marc Àper
* Àquila Romà
* Aspasi de Ravenna
* Arnobi el vell
* Artemó (retòric)
* Marc Antoni, l'orador
* Antoni Àtic
* Dionisi Àtic
* Herodes Àtic
* Vipsani Àtic

## B

* Publi Aufidi Bas
* Juli Bas
* Gai Bel·liè
* Tit Betuci Barrus
* Blandus

## C

* Cecili Calactí
* Publi Canuti
* Gai Cosconi Calidià
* Carrines Segon
* Luci Cesti Pius
* Luci Cesulè
* Ciceró
* Sext Clodi (retòric)
* Publi Corneli Lèntul Marcel·lí (orador)

## D

* Dionisi Àtic
* Dió Crisòstom
* Domici Afer
* Llatí Pacat Drepani

## E

* Epidi
* Eumeni
* Evanti
* Exsuperi

## F

* Favoni Eulogi
* Favorí (orador)
* Juli Flor
* Juli Segon Flor
* Marc Corneli Frontó
* Luci Fufi

## G

* Sext Juli Gabinià
* Gai Corneli Gal
* Luci Ploti Gal
* Gai Gargoni
* Gal·licà (retòric)
* Juni Gal·lió
* Marc Gal·lió
* Marc Antoni Gnifó
* Juli Grani

## H

* Quint Hateri
* Heliodor (sofista)
* Herodes Àtic
* Hieròcles d'Alabanda
* Quint Hortensi Hòrtal

## L

* Tit Labiè (orador)
* Gai Popil·li Laenes (orador)
* Marc Porci Latró
* Salvi Liberalis
* Luci Licini Cras

## M

* Marc Claudi Marcel Eserni (orador)
* Marc Valeri Messal·la Corví
* Gai Licini Macre Calvus
* Marcomà (retòric)
* Marc Anneu Mela
* Minucià el Vell

## N

* Nepocià (professor)
* Numeni (retòric)

## P

* Proeresi

## Q

* Quintilià

## R

* Romà Hispó
* Rutili Llop
* Publi Rutili Rufus

## S

* Tiberi Claudi Salinator Fusc
* Marc Servili Nonià
* Servi Sulpici Rufus
* Sexti Calví

## T

* Teó de Sidó
* Titià el Jove
* Tutili

## V

* Valeri Licinià
* Vibi Crisp
* Vipsani Àtic
* Virgini Flau
* Votiè Montà
# Grimpa-soques del cacau

El grimpa-soques del cacau (Xiphorhynchus susurrans) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida del nord de Colòmbia i de Veneçuela, illes de Margarita, Trinitat i Tobago.

## Referències

* ↑ «Grimpa-soques del cacau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Michael Radford

Michael Radford (Nova Delhi, Índia, 24 de febrer de 1946) és un director i guionista cinematogràfic. Va ser nominat per l'Oscar al millor director pel Il postino el 1994.

## Biografia

De mare austríaca i pare anglès es va criar fonamentalment a l'Orient Pròxim. Es va llicenciar en la National Film School el 1974, on va començar la seva feina com a director. Al principi es va dedicar a fer una sèrie de documentals per a la BBC a Escòcia, després de la qual cosa es va passar als llargmetratges, sent la seva òpera prima la reeixida: Another Time, Another Place, 1983, film que va acabar sent seleccionat per a la Quinzena de Directors del Festival de Cannes de 1983.
No obstant això, Radford és famós per la seva adaptació de la novel·la distópica de George Orwell, Mil nou-cents vuitanta-quatre (Nineteen Eighty-Four), que va realitzar en aquest mateix any, 1984.

## Filmografia

* Van Morrison in Ireland (1980) – Director (documental)
* The White Bird Passes (1980) – Director (TV)
* Another Time, Another Place (1983) – Director/Escriptor
* 1984 (Nineteen Eighty-Four) (1984) – Director/Escriptor
* Passions a Kenya (White Mischief) – Director/Escriptor/Guionista
* Il postino (1994) – Director/Escriptor/Guionista
* B. Monkey (1998) – Director/Escriptor
* Dancing at the Blue Iguana (2000) – Director/Escriptor/Productor
* Ten Minuts Older: The Cello (2002) – Director/Escriptor
* El mercader de Venècia (The Merchant of Venice) (2004) – Director/Escriptor/Guionista
* Un pla brillant (2007) – Director
* Michel Petrucciani (2011) – Director (Documental)
* Hotel Lux (2011) – Director
* La Mula (2012) – Escriptor/Coproductor
* Elsa & Fred (2014) – Director/Escriptor

## Referències

* ↑ «Michael Radford». The New York Times.
* ↑ «Michael Radford, premis i nominacions». IMDb.
* ↑ «Michael Radford Filmography». The New York Times.
# Villangómez

Villangómez és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 395 | 347 | 319 | 315 |
# Dosi diària definida

La dosi diària definida (DDD) és un terme usat en farmacologia que expressa la quantitat mitjana administrada diàriament d'un determinat principi actiu, expressada en unitats de massa, en la seva indicació clínica principal en adults, prèviament determinada.
La DDD fou adoptada com a unitat de mesura per l'Anatomical Therapeutic Chemical Classification de l'Organització Mundial de la Salut en la seva Classificació ATC dels medicaments. Aquest sistema assigna un codi a cada principi actiu (o associació de principis actius) i estableix un valor de DDD per a cada un, cosa que permet mesurar el consum dels diferents medicaments d'una manera racional i realitzar comparacions entre diferents àmbits.
La utilització de l'indicador "cost dividit pel número de DDD" en gestió clínica permet detectar diferències en l'eficiència pel que fa a la selecció dels medicaments. Permet conèixer l'efecte de desplaçament extern, entre principis actius sotmesos a preu de referència i principis actius no sotmesos a preus de referència, però també l'efecte de desplaçament intern entre els mateixos principis actius sotmesos a preus de referència, tenint en compte sempre la possible diferència en l'eficiència dels principis actius sotmesos a preu de referència dins de cada grup farmacològic.

## Enllaços externs

* http://www.whocc.no
Text gran
# Janusz Kupcewicz

Janusz Kupcewicz (Gdańsk, 9 de desembre de 1955 - Gdynia, 4 de juliol de 2022) és un exfutbolista polonès de la dècada de 1970.
Fou 20 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1978 i Copa del Món de Futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de clubs com Arka Gdynia, Lech Poznań, AS Saint-Etienne, Larissa FC, Lechia Gdańsk i Adanaspor.

## Referències

* ↑ Janusz Kupcewicz a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Kusina, Maciej. «Perfil».
# Panticapea

Panticapea o Panticapèon (en grec antic: Παντικάπαιον o Παντικαπαία, llatí: Panticapaeum) era una important ciutat grega del Bòsfor Cimmeri a prop de l'entrada de la llacuna Meòtida (Mar d'Azov), a la desembocadura del riu Tànais.
El seu nom derivaria del riu Panticapes, segons Esteve de Bizanci, però això sembla un error, atès que aquest riu (esmentat per Heròdot) no era a la mateixa zona i la ciutat no era a la vora de cap riu: segons Flavi Arrià, era a 60 estadis del lloc on el riu arribava al mar. Esteve diu que, segons la tradició, la ciutat la va fundar un fill d'Aetes, que va rebre el districte del rei escita Agaetes. En realitat, era una colònia de Milet, una de les primeres fundades a la zona segons Estrabó, sense data de fundació coneguda però que probablement entre el 541 aC i el 481 aC. Ammià Marcel·lí l'anomena la mare de totes les ciutats milèsies al Bòsfor. Els grecs relacionaven el nom de la ciutat amb el deu Pan, la figura del qual i la de Sàtir apareixen a les seves monedes, però el nom probablement era escita adaptat a la forma grega.
Panticapea va ser la capital dels reis del Bòsfor Cimmeri. El seu port era Teodòsia. Justinià I en va restaurar les muralles. Durant el període romà d'Orient la ciutat va agafar el nom de Bòsforos, que ja abans rebia ocasionalment i encara modernament els habitants de Kertx l'anomenaven Bospor. A l'edat mitjana els genovesos l'anomenaven Pandico o Pondico però també com Bospro o Vospro.
Estrabó diu que la ciutat estava situada en un turó de 20 estadis de circumferència, totalment cobert d'edificis per totes bandes. Cap a l'est hi havia un port amb un moll apte per trenta naus, i també una ciutadella. A la moderna ciutat, a l'anomenat turó de Mitridates i rodalia, s'han trobat restes d'edificis, i túmuls rodons amb nombroses obres d'art; els túmuls dels reis, a la muntanya anomenada Altun-Obo (muntanya daurada) descobert el 1832, són els principals. Altres túmuls s'han trobat a diversos llocs de la zona tots considerats de molta importància per la història antiga del país.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Panticapaeum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 gener 2021].
# Les Comes (Enveig)

Les Comes és una muntanya de 1.771,8 metres d'altitud situada al sud-oest del Massís del Carlit, al límit entre els termes comunals d'Enveig i de la Tor de Querol, tots dos de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situat a la zona central - occidental del terme d'Enveig i a la nord-est del de la Tor de Querol. És al nord-oest del poble de Bena i del Pic de Bena i al nord-est del de Salit.
És destí freqüent de moltes de les rutes d'excursionisme del sud-oest del Massís del Carlit.

## Referències

* ↑ Les Comes en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Una ruta de Pirineos 3000». Arxivat de l'original el 2019-03-28. [Consulta: 28 març 2019].
# Enric Bayé

Enric Bayé i Blanch (Badalona, 1951) és un escriptor català, especialitzat en literatura infantil i juvenil. El 1992 va guanyar el Premi Josep Maria Folch i Torres de novel·les per a nois i noies amb la seva obra Quin patarrabum!. A nivell professional es dedica a transcriure llibres al sistema braille.

## Obra publicada

* Seis puntos aparte. Barcelona: Aliorna, ONCE, 1987.
* Sis punts a part. Barcelona: Aliorna, ONCE, 1987.
* El País de Marca. Barcelona: Aliorna, 1989.
* Salta, Badall, i girem full! Barcelona: La Galera, 1998.
* La Melodia oblidada. Barcelona: Baula, 1999.
* Montdrac del Camp. Barcelona: La Galera, 1999.
* El món clar. Badalona: Ajuntament de Badalona-Fomento de Construcciones y Contratas, 1999.
* ¡Que zambombazo! Barcelona: La Galera, 2003.
* Quin patarrabum! Barcelona: C.R.E.C. Joan Amades. Unitat de Producció de Recursos Didàctics, 2003.

## Premis i reconeixements

* Aigua del Carme. Premi Sant Joan, 1990.
* Quin patarrabum!. Premi Josep Maria Folch i Torres, 1992.
* Ell DIU que no. Premi La vaca cega de narrativa curta, 1993.
* A la Maria Assumpta. Premi a la millor lletra en el Concurs d'havaneres de Badalona, 1995, per l'havanera dedicada al bergantí goleta Maria Assumpta.

## Referències

* ↑ «Premi Josep M. Folch i Torres». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Premi Josep M. Folch i Torres de novel·la per a nois i noies». Òmnium Cultural. [Consulta: 10 desembre 2018].
* 1 2 «Bayé i Blanch, Enric», 13-10-2017. Arxivat de l'original el 2018-11-30. [Consulta: 10 desembre 2018].
# Reginald Jacques

Thomas Reginald Jacques (Ashby-de-la-Zouch, Leicestershire, 13 de gener, 1894 - Stowmarket, comtat de Suffolk, 2 de juny de 1969) va ser un director d'orquestra i coral anglès. El seu llegat inclou diversos arranjaments de música coral, però no se'l recorda principalment com a compositor.

## Biografia

Jacques va obtenir el seu primer grau a la Universitat d'Oxford amb Sir Hugh Allen, on més tard es va convertir en organista (1926) i membre (1933) del "Queen's College". El doctor Jacques va ocupar una successió de càrrecs cada cop més prestigiosos i influents en el món de la música, amb seu principalment a Oxford i Londres. Va dirigir l'"Oxford Harmonic Society" entre 1923 i 1930 i el "Bach Choir" durant trenta anys entre 1932 i 1960. Va fundar la "Jacques String Orchestra" el 1936. Va esdevenir director musical del "Council for the Encouragement of Music and the Arts" (CEMA) a la seva creació el gener de 1940.
Kathleen Ferrier va ser sovint solista amb Jacques durant aquest temps, i va interpretar el seu primer Messies a Londres amb ell el 17 de maig de 1943, un esdeveniment que va obrir la seva carrera. La seva orquestra de corda va establir la sèrie de concerts matinals al primer Festival Internacional d'Edimburg el 1947, i (més enllà del seu repertori bàsic de música barroca) també va interpretar i estrenar obres angleses contemporànies de compositors com Arthur Bliss, Arnold Cooke, Gordon Jacob o John Ireland. El seu arranjament de cordes d'Adam Lay Ybounden de Peter Warlock s'ha gravat recentment.
Va col·laborar amb Sir David Willcocks en la compilació del popular primer volum de Carols for Choirs (1961), que incorpora diversos dels seus arranjaments més coneguts. Va ser el primer director del CEMA, el Consell per al Foment de la Música i les Arts, precursor del Consell de les Arts. Jacques va patir mala salut la major part de la seva vida, conseqüència de les ferides rebudes durant la Primera Guerra Mundial. Es va retirar de la direcció el 1960. La seva adreça als anys 1950 i 1960 era 12, St Mary Abbot's Place, Kensington. Va ser convidat a "Desert Island Discs" el 26 d'agost de 1963.

## Referències

* ↑ Who's Who. London: Adam and Charles Black. 1964.
* ↑ Palmer, Russell. British Music (1947), pp. 136-7
* ↑ Jacques, Reginald. 'The Work of the Council for the Encouragement of Music and the Arts', in Journal of the Royal Society of Arts, Vol. 93, No. 4690, April 27th, 1945, pp. 275-284
* 1 2 Jolly, James. 'Some Impressions of Kathleen Ferrier', in Gramophone, 17 March 2012
* ↑ Leon Goossens plays Arnold Cooke, Oboe Classics CC2317 (2021)
* ↑ Maltworms and Milkmaids – Warlock and the Orchestra, EM Records EMRCD080 (2023)
* ↑ Jacobs, Arthur. 'Jacques, Reginald' in Grove Music Online, 2001
* ↑ Obituary, The Musical Times Vol 110, No 1517, July `1969, p 770
* ↑ Proceedings of the Royal Musical Association, 86th Sess. (1959 - 1960), pp. 109-122
* ↑ "BBC Radio 4 - Desert Island Discs, Dr Reginald Jacques". BBC. Retrieved 13 October 2022.

## Bibliografia

* Arthur Jacobs: 'Jacques, Reginald', Grove Music Online ed. L. Macy (consultat el 10 de març de 2021) (cal subscriure's)
# Podgórnoie

«Podgórnoie» té aquests significats:
* Podgórnoie (Penza), poble de l'óblast de Penza, a Rússia
* Podgórnoie (Primórie), poble del krai de Primórie, a Rússia
* Podgórnoie (Leningrad), poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia
* Podgórnoie (Rostov), poble de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Podgórnoie (Vorónej), poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Podgórnoie (Txetxènia), poble de la República de Txetxènia, a Rússia
* Podgórnoie (Romànovka), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Podgórnoie (Voskressénskoie), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Podgórnoie (Arkadak), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Podgórnoie (Sakhalín), poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia
* Podgórnoie (Bélgorod), poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Wrong Place

Wrong Place és una pel·lícula d'acció estatunidenca de 2022 dirigida per Mike Burns, a partir d'un guió de Bill Lawrence, i produïda per Randall Emmett i George Furla. És protagonitzada per Ashley Greene Khoury i Bruce Willis. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar a càrrec de Vertical Entertainment a una selecció limitada de cinemes i a la carta el 15 de juliol de 2022, seguida del seu llançament en DVD i Blu-ray el 20 de setembre de 2022.

## Premissa

La pel·lícula explica la història d'un cuiner de metamfetamina que persegueix un antic cap de policia d'un petit poble en un intent per evitar que l'home presenti càrrecs contra la seva família.

## Repartiment

* Bruce Willis com a Frank Richards
* Ashley Greene Khoury com a Chloe Richards
* Michael Sirow com a Jake Brown
* Texas Battle com el capità East
* Stacey Danger com a Tammy
* Massi Furlan com a Virgil Brown

## Referències

* ↑ «Wrong Place». Goita què fan, ara!. [Consulta: 18 juliol 2024].
* ↑ Massoto, Byerick. «'Wrong Place' Trailer Features Bruce Willis as a Reluctant Witness». Collider, June 27, 2022. [Consulta: June 28, 2022].
* ↑ Dick, Jeremy. «Bruce Willis Must Protect Ashley Greene in Wrong Place Trailer». MovieWeb, June 27, 2022. [Consulta: June 28, 2022].
* ↑ «'Wrong Place' Reviews». Metacritic. [Consulta: November 12, 2022].
* ↑ «Wrong Place». New DVD Release Dates. [Consulta: December 23, 2022].
* ↑ Oliver, Sharon. «Corrective Measures, One of Bruce Willis' Final Films, Now Streaming on Tubi». MovieWeb, April 30, 2022. [Consulta: May 25, 2022].
* ↑ Knight, Chris. «The pandemic belongs to Bruce Willis». SaltWire Network, January 29, 2022. [Consulta: May 18, 2022].
* ↑ Billington, Alex. «Ashley Greene & Bruce Willis in Crime Thriller 'Wrong Place' Trailer». FirstShowing, June 27, 2022. [Consulta: September 9, 2022].
# Phrynobatrachus cricogaster

Phrynobatrachus cricogaster és una espècie de granota que viu al Camerun i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Gartshore, M. 2004. Phrynobatrachus cricogaster. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Joan Massana i Badia

Joan Massana i Badia (Barcelona 1787? - 3 de juny de 1809), fou un heroi de la guerra del Francès.
Funcionari d'Hisenda, encarregat de la consolidació de vals reials, deute públic emès pel rei, participà en la fracassada Conspiració de l’Ascensió contra els francesos ocupants de Barcelona. Fou capturat, juntament amb el comerciant Salvador Aulet, en una emboscada parada pel capità italià Provana de l'exèrcit napoleònic, amb qui havien pactat que obriria les portes de les Drassanes a canvi d'una important quantitat de diners. En concret, Provana els convocà a casa seva per parlar dels preparatius de la conspiració, però a l'habitació del costat hi havia els responsables policials francesos, que els detingueren al moment.
Massana i Aulet foren jutjats i condemnats a mort juntament amb els religiosos Joaquim Pou i Joan Gallifa i el militar Josep Navarro. L'execució tingué lloc a l'esplanada davant de la Ciutadella el 3 de juny de 1809, mitjançant el garrot als dos religiosos i la forca per als tres restants. Quan els francesos abandonaren la ciutat el 28 de maig de 1814, els seus cossos van ser recuperats i es van enterrar en la Capella dels Màrtirs del claustre de la Catedral de Barcelona, monumentalitzada el 1909 amb escultures d'Enric Clarasó.
L'any 1927 a la ciutat de Barcelona se li dedicà un carrer al barri actualment conegut com Antics Palaus
També el 1941 s'inaugurà el Monument als Herois del 1809 de Josep Llimona a la plaça Garriga i Bachs, a tocar de la Catedral, on Joan Massana és una de les cinc persones representades.

## Referències

* ↑ «B Nomenclàtor». [Consulta: 21 abril 2022].