OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sijoumi

Sijoumi (àrab: السيجومي, as-Sījūmī) és una ciutat de Tunísia a la governació de Tunis, situada uns 4 km al sud de Tunis, a la vora de la llacuna salada o sabkha de Sijoumi, que ocupa la part sud-oest de la capital. És una ciutat residencial amb uns 20.000 habitants i que inclou diversos barris del seu entorn. És capçalera d'una delegació amb 35.070 habitants al cens del 2004.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 11 61 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en sis sectors o imades:
* Cité Helel (11 61 51)
* Ali Belhouane (11 61 52)
* En-Najah (11 61 53)
* CIté des Martyrs (11 61 54)
* Bir Anniba (11 61 55)
* Mellassine (11 61 56)
Al mateix temps, constitueix una de les circumscripcions o dàïres, amb codi geogràfic 11 11 19, de la municipalitat o baladiyya de Tunis (codi geogràfic 11 11).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 31-37. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 131-132. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Barbus barotseensis

Barbus barotseensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neue Bremm

Neue Bremm (alemany: Gedenkstätte Gestapo-Lager Neue Bremm) va ser un camp de treball nazi a Saarbrücken, creat el 1943 per la Gestapo sense supervisió d'altres organismes. Va ser dissenyat per anorrear persones preses que no estaven destinades a una mort immediata. Alguns presoners van ser retinguts només unes setmanes, d'altres força més. Tant homes com dones hi van ser emprats en treball esclau. Els que van sobreviure a la inanició van ser enviats a altres camps de concentració nazis com Buchenwald. Aproximadament 20.000 persones hi foren deportades. Tot i això, encara es desconeix el nombre total de víctimes. Constanza Martínez Prieto, qui, anys després, va ser presidenta d'Amical de Mauthausen, va ser una de les supervivents del camp.
Els camps de treball de trasllat com Neue Bremm es van anomenar Straflager. Són coneguts els recomptes a l'appellplatz d'entre 6 i 8 hores al dia, a més de l'escassa alimentació, la privació de son i els mateixos càstigs corporals que a tots els camps de concentració.
| « | Al despatx proper a l'entrada, on ens feien passar una a una, començà el saqueig. Els SS, mascles i femelles, es disputaven les peces de roba, els joiells, les pells, els porta-monedes de les presoneres i, platxeriosos, bestials, enmig de grolleres riallades mastegaven descaradament el contingut dels esbudellats paquets de la Creu Roja, que tan pomposament ens havien lliurat a la vetlla. | » |
| — Mercè Nuñez Targa, El carretó dels gossos |||

## Referències

* ↑ Memorial Museums.org. «Neue Bremm Gestapo Camp». Saarbrücken: Introduction. History. Victims. Information Portal to European Sites of Remembrance, 2015. [Consulta: 28 maig 2015].
* ↑ «Martínez Prieto, Constanza» (en castellà). [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Jaques Lusseyran (1963), And There was Light. Boston, Little, Brown. OCLC 566184257
* ↑ Pierre d'Harcourt: The Real Enemy. London: Longmans, 1967
# Surf als Jocs Olímpics

El surf als Jocs Olímpics d'Estiu va fer el seu debut en els Jocs de Tòquio 2020.

## Candidatura d'inclusió

Al setembre de 2015, el surf es va incloure en una llista, on també hi eren el beisbol, el softbol, el karate, el skateboarding i l'escalada esportiva, amb l'objectiu d'avaluar la seva candidatura per a ser inclosos en el programa olímpic en els Jocs d'Estiu de 2020. El juny de 2016, el comitè executiu del Comitè Olímpic Internacional (COI) va anunciar que donaria suport a la proposta. Finalment, el 3 d'agost de 2016, els cinc (considerant que beisbol i softbol eren proves d'un mateix esport) van ser aprovats per a la seva inclusió en el programa olímpic de 2020.
Històricament, un dels principals obstacles per a què el surf fos considerat esport olímpic, va ser la dificultat que tindria un estat sense litoral per tal d'acollir aquestes proves. Un altre motiu era que el COI volia evitar haver de fer front a les responsabilitats en cas d'ofegament d'un competidor, un risc sempre present entre els practicants del surf.

## Medallistes

| Any | Competició masculina | Competició masculina | Competició masculina | Competició femenina | Competició femenina | Competició femenina |
| 2020 Tòquio | Ítalo Ferreira | Kanoa Igarashi | Owen Wright | Carissa Moore | Bianca Buitendag | Amuro Tsuzuki |
| 2024 París | Kauli Vaast | Jack Robinson | Gabriel Medina | Caroline Marks | Tatiana Weston-Webb | Johanne Defay |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Brasil | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | França | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Austràlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| = | Japó | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Sud-àfrica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* 1 2 «IOC approves five new sports for Olympic Games Tokyo 2020». Olympics.org. International Olympic Committee, August 3, 2016. Arxivat de l'original el d’octubre 7, 2016. [Consulta: August 22, 2016].
* ↑ Mondy, Ben. «Surfing and skateboarding make shortlist for 2020 Olympics». GrindTV.com, 28-09-2015. Arxivat de l'original el 11 October 2015. [Consulta: 8 agost 2016].
* ↑ «IOC Executive Board supports Tokyo 2020 package of new sports for IOC Session - Olympic News». Olympic.org, 01-06-2016. Arxivat de l'original el 2020-03-24. [Consulta: 8 agost 2016].
* ↑ Pablo Zanocchi. «It's Official: Surfing Will Be in the Olympics». Surfline.com, 03-08-2016. Arxivat de l'original el 5 January 2017. [Consulta: 13 juny 2017].
# Phoxinellus libani

Phoxinellus libani és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Viktor Bout

Viktor Bout (en rus: Виктор Бут, nascut el 13 de gener de 1967 en Duixanbe, RSS del Tadjikistan, part de la llavors Unió Soviètica) és un traficant d'armes, considerat per molts el major del món i conegut com el "mercader de la mort". Va ser un ex agent del KGB que en retirar-se del servei, va començar a traficar amb petites armes per Nova York (que era la ciutat on va emigrar quan va deixar el KGB).
En una època de crisis les petites armes que venia només el servien per viure el dia a dia i ell era molt ambiciós i volia més. Fins a la caiguda del comunisme i del bloc comunista en Viktor havia sigut un peó en el negoci del tràfic d'armes, però aprofitant que al seu país d'origen (Ucraïna) tenia familiars a l'exèrcit, que havien deixa't de cobrar, els va oferir molts diners si li donaven armes per vendre a Àfrica, que era el lloc més conflictiu del moment. Durant els anys 80 en Viktor va controlar el tràfic d'armes tant a l'Àfrica com als Balcans, tenint la seva pròpia flota d'avions i vaixells i més de 15 empreses fantasmes les quals es dedicaven al transport de mercaderies.
Després de molts intents per capturar-lo, el FBI i la CIA en una operació conjunta van aconseguir atrapar-lo al març del 2008, i el van empresonar a Tailàndia on s'ha passat dos anys tancat en aquest país fins que en el 2010 els EUA demanaren la seva extradició per poder-lo interrogar sobre tots els anys en què havia controlat el tràfic d'armes, mentre que Rússia vol que torne a casa perquè com antic espia del KGB sap massa coses de l'imperi rus.

## Referències

* 1 2 «Suspected Russian arms dealer Viktor Bout to be extradited to US» (en anglès). The Guardian. [Consulta: 17 novembre 2017].

## Enllaços externs

* "Qui és Viktor Bout?" The Christian Science Monitor 22 d'octubre del 2009 (anglès)
# ¡Dame un poco de amooor...!

¡Dame un poco de amooor...! és una pel·lícula espanyola d'animació tradicional i música llançada en 1968 que barreja imatge real amb l'animada, i protagonitzada pel grup Los Bravos. Pren el seu nom a partir de la cançó Bring a Little Lovin'. Fou escrita i dirigida per José María Forqué.

## Argument

Mike, vocalista de Los Bravos, és segrestat pel vilà xinès Chou-Fang, un seguidor de les doctrines de Fu-Manchú. L'objectiu de Chou-Fang és dominar el món per mitjà d'una fórmula química el secret de la qual coneix un ancià científic. La filla del professor, Chin Sao-Ling, acudeix a Mike a la recerca d'ajuda i l'involucra en la perillosa trama.

## Repartiment

* Manolo Fernández/Miguel Vicens/Mike Kennedy/Pablo Sanllehi/Tony Martínez - Los Bravos
* Rosenda Monteros - Chin Sao-Ling
* Luis Peña - Chou Fang
* Laly Soldevila - infermera
* José Luis Coll - Xinès
* Luis Sánchez Polack - Don Eladio
* Venancio Muro
* Rafaela Aparicio

## Producció

Les parts animades de la pel·lícula es van realitzar mitjançant un sistema inventat pel director Francesc Macián i Blasco i anomenat 'technofantasy', que consisteix a dibuixar els fotogrames d'escenes ja rodades amb personatges reals.

## Referències

* ↑ ¡Dame un poco de amooor...! a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ ‘¡Dame un poco de amooor...!’, en ‘Historia de nuestro cine’, Diez Minutos, 14 de juny de 2019
* ↑ «Dame un poco de amooor...!». [Consulta: 28 maig 2020].

## Enllaços externs

* ¡Dame un poco de amooor...! a Historia de nuestro cine
* Clip de la pel·lícula a YouTube
# Barbus bawkuensis

Barbus bawkuensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Sokoto (afluent del riu Níger).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Beriózovaia

Beriózovaia (en rus: Берёзовая) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 44 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ Топокарты ГГЦ
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Vaľkovňa

Vaľkovňa és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1612.
# Jönköping

Jönköping ['jœncøːpiŋ] és una ciutat de la província de Småland al sud de Suècia amb uns 81.000 habitants i localitzat a 57° 47′ N 14° 12′ E.
La ciutat és la seu del municipi i comtat del mateix nom amb uns 120.000 i 327.000 habitants, respectivament.
Geogràficament la ciutat està situada a l'extrem sud del segon llac més gran de Suècia, el Vättern.

## Història

Jönköping és un antic centre de comerç (en suec, Köping vol dir mercat), des que estava situat en un encreuament de carreteres al llarg dels rius Nissan i Lagan, i la carretera entre les províncies Ostrogothia i Westrogothia. Això era bastant natural a causa de la posició geogràfica de la ciutat a l'extrem sud del llac Vättern, que dividia els dos comtats. El 18 de maig de 1284, Jönköping rebia drets com a ciutat en ser una de les primeres comunitats del país, pel rei Magnus Ladulås, que en aquell temps governava una gran part de la nació des de l'illa més gran de Vättern, Visingsö.
Tanmateix, la posició geogràfica de la ciutat també la deixava vulnerable a atacs estrangers, principalment els danesos, que venien del sud pel riu; en aquella època, les províncies que avui són el sud de Suècia (Scania, Hallandia i Blechingia), pertanyien a Dinamarca. Consegüentment, la ciutat va ser cremada i saquejada unes quantes vegades, fins que una fortificació construïda al segle xvi i XVII, ho impedí.
Jönköping era conegut per la seva indústria de llumins del 1845 al 1970. Tanmateix avui és un centre logístic suec important, amb els magatzems centrals de moltes companyies com IKEA, Electrolux i Husqvarna.
Jönköping és avui una de les ciutats més populars per a l'ensenyament superior a la Universitat de Jönköping. També, una quantitat considerable d'estudiants estrangers estudien a Jönköping. El renom de Jönköping és “El Jerusalem de Suècia” a causa de la gran quantitat d'esglésies independents cristianes i dels seus seguidors. Encara que els estudiants junt amb les indústries i empreses internacionals han introduït una perspectiva més secular, el renom encara és força acurat. L'àrea urbana de Jönköping inclou la ciutat industrial oriental d'Huskvarna.

## Personatges il·lustres

* Viktor Rydberg.
* Dag Hammarskjöld (1905-1961): Secretari General de l'ONU (1953-1961) i Premi Nobel de la Pau de 1961
* Hialmar Rendahl (1891-1969): zoòleg i pintor
# Ferran Jaumeandreu i Obradors

Ferran Jaumandreu i Obradors (Barcelona, 17 d'octubre de 1896 - Barcelona, 9 d'octubre de 1945) fou un compositor que es va dedicar principalment a la producció de cançons líriques, que es van convertir en les favorites de les sopranos de la seva època. Sovint emprà el nom de Ferran J. Obradors.
Fill de Lluís Jaumeandreu i Miralles i de la pianista Júlia Obradors i Martínez, estudià a l'Escola Municipal de Música de Barcelona amb Joan Lamote de Grignon i Bocquet i Antoni Nicolau, encara que va ser bastant autodidacte pel que fa a harmonia, contrapunt i composició. Fou director de l'Orquestra del Liceu, de l'Orquestra Simfònica de Ràdio Barcelona i més tard, de l'Orquesta Filarmónica de la Gran Canaria.
Va compondre sarsueles com Angelus (amb text d'Emili Vendrell), La comèdia del diable, Los Mosqueteros del Rey o l'oblidada La campana rota (1929), una obra ambientada en la Rússia tsarista escrita per al lluïment del famós baríton Emili Sagi Barba. També té obra simfònica (Rèplica a la Farandola de Bizet i el curiós El Poema de la Jungla (1938), poema simfònic de tres moviments inspirat per El llibre de la selva de Rudyard Kipling) però el que el va fer més popular van ser les seves cançons per a soprano com «Del cabello más sutil», «Al amor», «El Vito», «Chiquitita la novia», «¿Corazón, por qué pasáis», «Con amores, la mi madre», «Coplas de Curro Dulce», etc.
També va escriure Canciones clásicas españolas per a cant i piano.

## Referències

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1896, número de registre 5719. La inscripció indica Jaumandreu en comptes de Jaumeandreu.
* ↑ «Necrológicas - Don Fernando J. Obradors». La Vanguardia, 10-10-1945, pàg. 11.
* ↑ «Ferran Jaumeandreu i Obradors». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sijan

Sijan (en occità; en francès Sigean) és un municipi de la regió d'Occitània, departament de l'Aude. En aquesta població hi ha la reserva africana de Sijan. També hi ha l'estany de l'Ull de Ca (en occità, Estanh d'Uèlh de Can), a la vora de la mar.
# Lester R. Ford

Lester R. Ford (Rich Hill, 25 d'octubre de 1886 - Charlottesville, 11 de novembre de 1967) va ser un matemàtic estatunidenc. Va estudiar a l'Escola Normal i a la universitat Estatal de Missouri. Després va estudiar amb Maxime Bôcher a la universitat Harvard, en la qual va obtenir el màster el 1913. L'any següent es va traslladar a Escòcia on va ser professor júnior de la universitat d'Edimburg. El 1919, en acabar la Primera Guerra Mundial va publicar un tractat de matemàtiques elementals per a artillers, que va ser molt utilitzat pels cadets militars durant molt de temps. Contenia nocions d'aritmètica, àlgebra, geometria, trigonometria, coordenades, mètodes d'aproximació i ajudes pel càlcul. Poc després, va ser contractat com a professor del Rice Institute de Houston (Texas) (actual universitat de Rice), on va romandre fins a finals dels anys 1930's en que va passar al Armour Institute of Technology, que poc temps després es va convertir en el Institut de Tecnologia d'Illinois. Des de 1942 fins a 1946, en plena guerra mundial, va ser editor de la revista American Mathematical Monthly i els dos anys següents va presidir la Mathematical Association of America. Ford és recordat per dos llibres de text que van tenir àmplia difusió: Automorphic Functions (1929) i Differential equations (1933). També va ser l'introductor el 1938 dels cercles de Ford, que, estudiats en profunditat, proporcionen una excel·lent visualització dels nombres transfinits.

## Referències

* ↑ Aubin i Goldstein, 2014, p. 12.
* ↑ Aubin i Goldstein, 2014, p. 31.
* ↑ Parshall i Rowe, 1994, p. 437.
* ↑ Athreya et al., 2014, p. 1.
* ↑ Chaubey, Malik i Zaharescu, 2015, p. 906.
* ↑ Pickover, 2009, p. 376.

## Bibliografia

* Athreya, Jayadev; Chaubey, Sneha; Malik, Amita; Zaharescu, Alexandru «Geometry of Farey-Ford polygons» (en anglès). arXiv, 2014, pàg. 1-14.
* Aubin, David; Goldstein, Catherine. «Placing World War I in the History of Mathematics». A: David Aubin, Catherine Goldstein (eds.). The War of Guns and Mathematics (en anglès). American Mathematical Society, 2014, p. 1-56. ISBN 978-1-4704-1469-6.
* Chaubey, Sneha; Malik, Amita; Zaharescu, Alexandru «k-Moments of distances between centers of Ford circles» (en anglès). Journal of Mathematical Analysis and Applications, Vol. 422, Num. 2, 2015, pàg. 906-919. DOI: 10.1016/j.jmaa.2014.09.007. ISSN: 0022-247X.
* Parshall, Karen Hunger; Rowe, David E. The Emergence of the American Mathematical Research Community, 1876-1900 (en anglès). American Mathematical Society, 1994. ISBN 0-8218-9004-2.
* Pickover, Clifford A.; Goldstein, Catherine. The Math Book: From Pythagoras to the 57th Dimension (en anglès). Sterling Publishing, 2009. ISBN 978-1-4027-5796-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Lester R. Ford» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Lester Randolph Ford, 1947-1948 MAA President». Mathematical Association of America. [Consulta: 6 juliol 2020]. (anglès)
# Filip Gramàtic

Filip Gramàtic o Filip Retòric o Filip Sofista (en llatí Philippus, en grec Φίλιππος) va ser un escriptor i sofista grec. No es coneixen l'època ni les obres que va escriure, però ha de ser posterior a Herodià (que va viure al segle ii i segle iii).
El Suides li atribueix una obra sobre les lletres aspirades Περὶ πνευμάτων, De Spiritibus, inspirat en Eli Herodià i arranjat alfabèticament; i també una obra titulada Περὶ πνευμάτων, συναλοιφη̂ς, De Synaloepha.

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). Vol. III pàg. 288 Philippus 13.
# Dècada del 30
## Esdeveniments

* c. 33 - Jesús mor a la creu a Jerusalem i el cristianisme s'expandeix des de Judea i Galilea.

## Personatges destacats

* Tiberi, emperador romà (14-37).
* Calígula, emperador romà (37-41).
# Serguei Gritsevets

Serguei Gritsevets (belarús: Сяргей Іванавіч Грыцавец) (Baraŭcy, 6 de juliol de 1909 $^{(Julià)}$ - Balbasava, 16 de setembre de 1939), nom complet amb patronímic Serguei Ivànovitx Gritsevets, fou un major de la força aèria soviètica, pilot i dues vegades receptor del títol d'Heroi de la Unió Soviètica.
El 1931 s'allistà a l'Exèrcit Roig, on completà l'entrenament de pilot a l'escola militar d'Orenburg el 1932 i l'entrenament de combat aeri el 1936 a l'escola de pilots d'Odessa. A la primavera de 1938 Gritsevets es presentà voluntari per anar a la Xina, on va participar en combats contra tropes japoneses atacant Wuhan, aconseguint dues o tres victòries en un combat aeri de 30 minuts, en el que 21 avions japonesos van ser abatuts. Gritsevets volà amb un Polikarpov I-15 biplà o amb un I-16 monoplà.
Aquell mateix any, Gritsevets es presentà també voluntari per servir a la Guerra Civil espanyola, on va estar fins a finals de 1938, quan tots els pilots soviètics van haver de tornar. Volant amb un I-16, aconseguí 30 victòries aèries a Espanya, rebent el seu primer títol d'Heroi de la Unió Soviètica, juntament amb l'Estrella d'Or el 22 de febrer de 1939.
El 29 de maig de 1939, un grup de 48 pilots experimentats, incloent a Gritsevets, van ser enviats a Mongòlia per servir com a espina dorsal de la nova força aèria que havia estat desfeta a mans dels japonesos i delmada pels arrests de l'NKVD. Allà, Gritsevets participà en moltes accions contra els avions japonesos. El 26 de juny, durant la batalla de Khalkhin Gol, Gritsevets aterrà el seu I-16 al costat del seu comandant, major V. Zabaluiev, el qual tenia el motor espatllat i havia hagut d'aterrar en territori hostil, 60 kilòmetres dins les línies japoneses. Zabaluiev pujà a l'avió de Gritsevets i junts van escapar. Per això, juntament amb una altra acció heroica durant el conflicte, va rebre un segon títol d'Heroi de la Unió Soviètica el 29 d'agost de 1939. En total, durant tot aquell temps Gritsevets va abatre 11 avions japonesos.
El 12 de setembre de 1939, Gritsevets i 20 pilots més van ser enviats a Ucraïna en preparació a la invasió de Polònia del 17 de setembre de 1939. Gritsevets va morir el 16 de setembre de 1939 en un accident a Bolbasovo, prop de Vítsiebsk, quan un avió va impactar amb el seu quan es preparava per enlairar-se. Gritsevets va abatre 42 avions enemics, dos dels quals volant amb biplans.

## Condecoracions

    Heroi de la Unió Soviètica (2)
    Orde de Lenin (2)
    Orde de la Bandera Roja (2)

## Referències

* ↑ Interview with World War II Russian Pilot Evgeny Stepanov

## Enllaços externs

* (rus) Sergey Gritsevets - at the website dedicated to Heroes of the Soviet Union and Russia
* (rus) Biography