OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mankanya

El mankanya és una llengua africana parlada per unes 75.000 persones a Guinea Bissau, Senegal i Gàmbia principalment del grup ètnic del mateix nom. Pertany a la branca bak de la família de llengües nigerocongoleses.
La llengua té estatus de llengua oficial al Senegal, i darrerament s'ha desenvolupat una ortografia per escriure'l. El mankanya es coneix com a "Uhula" pels mateixos mankanyes o "bahula". Es creu que el nom 'Mankanya' ('Mancagne' en francès) se'ls ha conferit a la gent i la seva llengua els colonialistes que en el moment de la colonització va confondre el nom del seu cap amb el nom de la pròpia gent.
La llengua conté molts manlleus del kriol. També hi ha una ampli bilingüisme amb el mandjak, una llengua estretament relacionada que en gran manera són mútuament comprensibles, així com amb altres llengües minoritàries parlades a l'àrea, com ara malinke i diola. Finalment, els parlants mankanya al Senegal també saben francès, i els que estan a Gàmbia saben anglès.

## Alfabet

El mankanya s'escriu en alfabet llatí. A Senegal un decret de 2005 en regula l'ortografia.
Lletres de l'alfabet (Senegal) :
| A | B | C | D | E | Ë | F | G | H | I | J | K | L | M | N | Ñ | Ŋ | O | P | R | S | Ş | T | Ŧ | Ƭ | U | W | Y |
| a | b | c | d | e | ë | f | g | h | i | j | k | l | m | n | ñ | ŋ | o | p | r | s | ş | t | ŧ | ƭ | u | w | y |

## Referències

* ↑ Mankanya referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
* ↑ Mankanya a glottolog
* ↑ Gouvernement du Sénégal, Décret n° 2005-984 du 21 octobre 2005

## Bibliografia

* Manuel pour lire et écrire le Mancagne, Société Internationale de Linguistique, 2004
* Gouvernement du Sénégal, Décret n° 2005-984 du 21 octobre 2005 relatif à l'orthographe et à la séparation des mots en mankaañ.
* Tim Gaved et Jon Stammers (traducteurs), Petit lexique mancagne-français : suivi d'un index français-mancagne Arxivat 2014-08-24 a Wayback Machine., Société Internationale de Linguistique, 2004
* Mirjana Trifkovic, Le mancagne. Étude phonologique et morphologique, Dakar, IFAN, 1969, 218 p.
# Petelo Vikena

Petelo Vikena (1943 o 1944) és un rei de l'illa de Futuna. Ha servit a l'Exèrcit francès i fou funcionari estatal durant molts anys a França i a l'ajuntament de Nouméa (Nova Caledònia). Fou coronat rei d'Alo el 6 de novembre de 2008 després que el seu antecessor Soane Patita Maituku fos destituït pels clans tradicionals, però era qüestionat tant dins com fora del seu clan, així com pels seus tres ministres tradicionals, perquè als ulls de diversos líders dels clans, la seva coronació no va ser el resultat del consens entre les prefectures i els clans reials, sinó una decisió unilateral del consell de caps. El 22 de gener de 2010 va abdicar.

## Enllaços externs

* Le roi d'Alo abdique Arxivat 2010-01-28 a Wayback Machine. a RFO 25 de gener de 2010
| Precedit per: Soane Patita Maituku | Tu'i Agaifo d'Alo 2008 - 2010 | Succeït per: Petelo Sea |
# Corona galàctica

Corona galàctica i corona gasosa son termes que s'han utilitzat en la primera dècada del segle XXI per descriure un component gasós calent, ionitzat, en l'halo galàctic de la Via Làctia. Un cos similar de gas molt calent i tènue en l'halo d'una galàxia espiral també pot ser descrita per aquests termes. Aquest gas coronal pot ser sostingut per la font galàctica, en la qual les superbombolles de gas ionitzat de romanents de supernoves s'expandeixen verticalment a través de les xemeneies galàctiques en l'halo. Com que refreda el gas, es tira de nou en el disc galàctic de la galàxia per les forces gravitacionals.

## Vegeu també

* Formació i evolució de les galàxies
* Coordenades galàctiques
* Bulb galàctic
* Galàxia de disc

## Enllaços externs

* THE GALACTIC CORONA, Jerry Bonnell, 1995
* Absorption Line Studies in the Halo, Philipp Richter, 2003
* Multi-phase High-Velocity Clouds toward HE 0226-4110 and PG 0953+414, Andrew J. Fox et al., 2005
* Galactic Corona or Local Group Intergalactic Medium?, Rik J. Williams, Smita Mathur, & Fabrizio Nicastro, 2005
* NGC 5746: Detection of Hot Halo Gets Theory Out of Hot Water
# Cantó de Caen-1

El cantó de Caen-1 és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 2 municipis i el cap es Caen.

## Municipis

* Bretteville-sur-Odon
* Caen (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1989 | Jean-Marie Girault | RI, després UDF |
| 1989-2004 | Simone Dauguet | RPR, després divers droite |
| 2004-2011 | Luc Duncombe | UDF, després NC |
| 2011- | Jean Lemarié | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Kenan Kodro

Kenan Kodro (Sant Sebastià, Guipúscoa, 19 d'agost de 1993) és un futbolista professional basc que juga com a davanter al club Ferencvárosi TC. És internacional amb Bòsnia.

## Carrera de club

Kodro es va formar al planter de la Reial Societat, i va debutar com a sènior amb la Reial Societat B, jugant diverses temporades a Segona Divisió B. La temporada 2013–14 va marcar vuit gols, essent així el segon màxim golejador de l'equip.
El juliol de 2014, Kodro va signar contracte amb el CA Osasuna, i fou assignat inicialment a l'equip B també de la Segona B. Va debutar com a professional el 23 d'agost, entrant com a substitut en els darrers minuts en una victòria per 2–0 a casa contra el FC Barcelona B en un partir de Segona Divisió.
El 18 d'octubre Kodro va marcar el seu primer gol com a professional, el de la victòria al darrer minut per 3–2 a casa contra el CD Tenerife. El 28 de gener de 2015 va renovar el seu contracte fins al 2018 i se li assignà el dorsal 9.
Kodro fou part important de l'ascens de l'equip a Primera Divisió en els play-offs d'ascens, després de marcar tres gols en quatre partits, dos d'ells a la final contra el Girona FC.
El 19 d'agost de 2016 Kodro va debutar a Primera Divisió, sortint de titular en un empat 1–1 al camp del Màlaga CF.
El 28 de gener de 2021, Kodro fou cedit al Reial Valladolid de primera divisió, fins a final de temporada.

## Vida personal

El pare de Kodro, Meho, fou també un futbolista que jugava com a davanter. Va estar en dues etapes a la Real Sociedad B, la darrera com a entrenador.
Kodro és d'ascendència bosníaca de banda de pare.

## Referències

* ↑ «Kenan Kodro». Athletic Club. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ Kenan Kodro, de la Real Sociedad B, hará la pretemporada con Osasuna Arxivat 2017-08-22 a Wayback Machine.; Navarra Deportiva, 12 juliol 2014 (castellà)
* ↑ «El equipo también responde» (en castellà). CA Osasuna, 23-08-2014. Arxivat de l'original el 3 d'agost 2016. [Consulta: 26 desembre 2016].
* ↑ «Kenan Kodro salva a Osasuna en el 93'» (en castellà). Marca, 18-10-2014.
* ↑ «Kenan Kodro amplía su contrato con el CA Osasuna» (en castellà). CA Osasuna, 28-01-2015. Arxivat de l'original el 11 d'agost 2016. [Consulta: 26 desembre 2016].
* ↑ «Mikel Merino llevará el dorsal 8 y Kenan Kodro, el 9» (en castellà). Diario de Navarra, 31-01-2015.
* ↑ «La fe rojilla mueve montañas» (en castellà). Marca, 15-06-2016. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «¡¡¡Osasuna regresa a Primera!!!» (en castellà). Marca, 18-06-2016. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «Osasuna empata 'in extremis' en La Rosaleda» (en castellà). Marca, 19-08-2016. [Consulta: 20 agost 2016].
* 1 2 Bailador, Ignacio. «Oficial: Kenan Kodro ya es jugador del Real Valladolid» (en castellà), 28-01-2021. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Kenan Kodro: "Espero poder aportar lo que aportó mi padre"» (en castellà). Diari AS, 13-08-2014. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Kenan Kodro, sin bh. legende i napadač Osasune: Od Džeke mogu naučiti mnogo» (en bosnià). Klix.ba, 23-10-2014. [Consulta: 19 juny 2016].

## Enllaços externs

* Kenan Kodro a BDFutbol
* Kenan Kodro, Fitxa a Soccerway
# Lliga alemanya de futbol 2011-12

La Fußball-Bundesliga 2011-12 va ser la 49a edició de la Lliga alemanya de futbol, la competició futbolística més important del país.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/bundesliga2012'

## Play-off de descens

| Equip de la 1. Bundesliga | Resultat global | Equip de la 2. Bundesliga | Resultat anada | Resultat tornada |
| Hertha BSC | 3:4 | Fortuna Düsseldorf | 1:2 | 2:2 |
# Mandy Jones

Amanda Ellen "Mandy" Jones (1962) va ser una ciclista britànica. Va guanyar dues medalles, una d'elles d'or, al Campionat del Món en ruta.

## Palmarès

* 1981
** Campiona del Regne Unit en ruta
* 1982
** Campiona del Món en ruta
* 1983
** Campiona del Regne Unit en ruta

## Referències

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Cottus klamathensis

Cottus klamathensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 9 cm de llargària màxima (normalment, en fa 6).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat (43°N-40°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Oregon i Califòrnia).

## Longevitat

La seua esperança de vida és de 5 anys.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ Hugg, D.O., 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater (Maryland), Estats Units.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* ↑ Daniels, R.A., 1987. Comparative life histories and microhabitat use in three sympatric sculpins (Cottidae: Cottus) in northeastern California. Environ. Biol. Fish. 19(2):93-110.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Kinziger, A.P., R.M. Wood i D.A. Neely, 2005. Molecular systematics of the genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae). Copeia (2):303-311.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Plana del Rosselló

La Plana del Rosselló o Plana de Perpinyà és una subcomarca del Rosselló que pren el seu nom de la plana situada a la desembocadura del riu Tet i el riu Tec. Malgrat que pot referir-se a tota la plana, la subcomarca limita tradicionalment amb altres subcomarques del Rosselló que ocupen el peu de muntanya entre les serres que envolten la plana i la plana pròpiament parlant que encercla Perpinyà. Així doncs, fita amb la Salanca al nord del riu Tet, a l'oest amb el Riberal del Tet a Vilanova de la Ribera i El Soler, al sud-oest amb els Aspres a Cànoes i Toluges, al sud amb el Baix Vallespir i la Marenda, i a l'est amb la Mediterrània.

## Municipis

La Plana incorpora les demarcacions administratives actuals de la Comunitat d'aglomeració de Perpinyà-Mediterrània, i dels cantons d'Elna, Sant Cebrià i Canet i part de Toluges, cantons vigents fins al 2015. Precisament a ran de la nova distribució cantonal del departament de cara a les eleccions legislatives i departamentals, a la Plana del Rosselló s'ha creat una subdivisió a l'entorn de la ciutat d'Elna, anomenada amb el nom antic de la ciutat episcopal: la Plana d'Illiberis.

## Referències

* ↑ GREC:Rosselló:Sectors
# Can Pujol (Olot)

Can Pujol és una casa del municipi d'Olot inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un casal de planta rectangular, amb baixos i dos pisos superiors i àmplia terrassa amb reixat. La façana principal, a ponent, s'aixeca en forma de capcer ondulat. Hi ha una placa de ceràmica vidriada en forma d'estrella, amb les dates de 1606 i 1913, de fundació i remodelació de l'edifici. Té amplis balcons emmarcats en pedra mentre que la resta de murs es van arrebossar. La façana de migdia disposa d'una àmplia terrassa coberta, amb balustrades i rajoles vidriades amb reflexos metàl·lics que la decoren.

## Història

L'assentament humà al Puig de Batet és molt antic, ja que era un ramal secundari de la ruta prehistòrica, i després grega i romana, que comunicava el mar i la muntanya, passant per les valls superiors del Fluvià.
L'any 1928 un grup de treballadors van trobar a Ca l'Ermità de Batet un enterrament ibèric-romà: "àvids d'or amb què somniaren, els treballadors en feren bocins de pressa i, desil·lusionats, tots els fragments s'escamparen entre altres desferres" (Danés, pàg. 117). El propietari va recollir els trossos i es va procedir a la restauració. Són de terra cuita blanquinosa, d'uns 40 cm de perímetre a l'amplada màxima, coll estret i una sola nansa.
La data documental més antiga de la serra de Batet és de l'any 977, moment en què es fa donació per part del comte de Besalú, Miró, al monestir de Sant Pere, del Mas Godomar (o Gavalmac).

## Referències

* 1 2 3 4 Text importat de: «Can Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 29 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Gaietà Cornet

Gaietà Cornet és el nom dels següents personatges:
* Gaietà Cornet i Mas, viatger i escriptor
* Gaietà Cornet i Palau, enginyer, dibuixant i caricaturista català
* Gaietà Cornet Pàmies, atleta català
# Manuel Guerrero i Brullet

Manuel Guerrero i Brullet (Mataró, Maresme, 1964) és un assagista, crític d'art i comissari d'exposicions català.
Llicenciat en Filologia Romànica per la Universitat de Barcelona és autor de la biografia J.V.Foix, investigador en poesia (1996) i de l'antologia de poesia Sense contemplacions: nou poetes per al nou segle (2001). Ha format part del consell de redacció de les revistes “Àrtics” (1985-90), “Cave Canis” (1995-99) i “Transversal” (1996-2003). Ha traduït, entre altres llibres, El banquer anarquista de Fernando Pessoa, Ostinato rigore d'Eugénio de Andrade i Els Negres de Jean Genet.
Ha estat comissari de diverses exposicions, entre les quals destaca “Joan Brossa o la revolta poètica” (2001), la més completa dedicada a l'obra visual i objectual del poeta, presentada a la Fundació Joan Miró de Barcelona. També ha estat comissari de l'Any Joan Brossa, el 2019, impulsat per la Fundació Joan Brossa, la Generalitat de Catalunya, l'Ajuntament de Barcelona i la Diputació de Barcelona, amb el suport de moltes institucions públiques i privades de tot el país. Ha estat subdirector de l'Arts Santa Mònica, i a més de sobre Joan Brossa, ha comissariat exposicions Tàpies i Palau i Fabre, a banda de ser el guionista de Joan Brossa per Joan Brossa (1994), una llarga entrevista documental protagonitzada pel poeta i realitzada per Toni Rovira i Manuel Huerga per a TV3.
Ha tingut cura de l'edició d'una àmplia antologia poètica, en edició bilingüe, de Joan Brossa, La piedra abierta (2003). És coordinador del centre KRTU (Cultura, Recerca, Tecnologia, Universals) de noves tendències culturals de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Manuel Guerrero i Brullet». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 març 2020].
* 1 2 «Manuel Guerrero, comissari de l'Any Palau». El Punt Avui, 29-12-2016 [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «Manuel Guerrero Brullet». Barcelona Poesia. Ajuntament de Barcelona - Oficina d'Informació Cultural del Palau de la Virreina. [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ «L'Any Joan Brossa». Diari ARA, 27-06-2019 [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ Marín, David «Manuel Guerrero comissari Any Joan Brossa. “Encara és una referència per a autors de noves generacions”». La República, 18-01-2019 [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ Bennasar, Sebastià «Manuel Guerrero: ‘Palau i Fabre va haver d'esperar vint anys a tenir el reconeixement merescut’». VilaWeb, 12-04-2017 [Consulta: 28 març 2020].
# Castell de Knutstorp

Castell de Knutstorp (suec: Knutstorps Borg) és una casa pairal situada al municipi de Svalöv d'Escània, Suècia.

## Història

La casa pairal, va ser propietat de la família noble danesa dels Brahe, des de finals de l'edat mitjana (mitjans del segle XIV), fins al 1663, després que Escània fos cedida a Suècia pel tractat de Roskilde. L'edifici principal va ser acabat el 1551 pel conseller privat reial danès Otte Brahe (1518–1571) i la seva dona Beate Clausdatter Bille (1526–1605). La finca va ser el bressol dels seus fills; el famós astrònom Tycho Brahe (1546–1601) i la seva germana, l'astrònoma Sophia Brahe (1556–1643).
La finca es va vendre l'any 1771 al comte suec Fredrik Georg Hans Carl Wachtmeister af Johannishus (1720–1792), i des de llavors pertany als membres de la seva família.

## Referències

* ↑ «Knutstorp gods i Malmöhus län». Nordisk familjebok. [Consulta: September 1, 2020].
* ↑ «Brahe, Per». A: Encyclopædia Britannica (en anglès). 4. 11a ed, 1911.
* ↑ «Beate Bille». Dansk Biografisk Leksikon. [Consulta: September 1, 2020].
* ↑ «Tycho Brahe». University of St Andrews, Scotland. [Consulta: September 1, 2020].
* ↑ «Brahe, Tycho». A: Encyclopædia Britannica (en anglès). 4. 11a ed, 1911, p. 377–378.

## Enllaços externs

* Lloc web de Knutstorps Borg
# Flash-gas

En refrigeració, es denomina flash-gas a la formació de bombolles de gas a la línia del líquid, que ve des del condensador cap al dispositiu d'expansió.

## Causes

Es produeix quan el volum específic a la pressió de treball, és inferior al volum que pot ocupar el gas en el tub de líquid, es produeix llavors una evaporació parcial del refrigerant ocupant aquest espai.
Això pot produir-se per:
* Insuficient refrigerant en el circuit.
* Línia de líquid de secció excessiva, o de longitud excessiva.
# Dollond (cràter)

Dollond és un petit cràter d'impacte que es troba a la regió central de la Lluna, al nord del cràter Abulfeda, a l'est d'Anděl i amb Descartes al sud-est. Dollond és circular i en forma de con, amb una petita plataforma en el punt mitjà de les parets interiors inclinades.
A uns 50 quilòmetres al nord-est d'aquest cràter va ser el lloc d'aterratge de la missió Apol·lo 16, la penúltima de les expedicions Apol·lo a la Lluna.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Dollond.
| Cràters satèl·lit | Dollond Coordenades Diàmetre B 7° 42′ S, 13° 48′ E﻿ / ﻿7.7°S,13.8°E﻿ / -7.7; 13.8 37 km D 8° 12′ S, 12° 30′ E﻿ / ﻿8.2°S,12.5°E﻿ / -8.2; 12.5 9 km E 10° 12′ S, 15° 42′ E﻿ / ﻿10.2°S,15.7°E﻿ / -10.2; 15.7 6 km L 8° 42′ S, 12° 30′ E﻿ / ﻿8.7°S,12.5°E﻿ / -8.7; 12.5 5 km M 10° 06′ S, 16° 54′ E﻿ / ﻿10.1°S,16.9°E﻿ / -10.1; 16.9 6 km T 9° 24′ S, 15° 00′ E﻿ / ﻿9.4°S,15.0°E﻿ / -9.4; 15.0 3 km O 7° 18′ S, 16° 00′ E﻿ / ﻿7.3°S,16.0°E﻿ / -7.3; 16.0 3 km V 7° 54′ S, 15° 30′ E﻿ / ﻿7.9°S,15.5°E﻿ / -7.9; 15.5 6 km W 6° 42′ S, 14° 36′ E﻿ / ﻿6.7°S,14.6°E﻿ / -6.7; 14.6 11 km I 8° 24′ S, 13° 12′ E﻿ / ﻿8.4°S,13.2°E﻿ / -8.4; 13.2 14 km |
El següent cràter ha estat renombrat per la UAI:
* Dolland C (Veure Lindsay)

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Carlos Gómez

Carlos Gómez Casillas (16 d'agost de 1952) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «1978 FIFA World Cup Argentina». Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 31 desembre 2017].
* ↑ Carlos Gómez Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Coluccio Salutati

Lino Coluccio Salutati (Stignano, Buggiano, 16 de febrer de 1331 - Florència, 4 de maig de 1406) va ser un humanista i polític italià. Educat a Bolonya, es va formar a l'escola de retòrica de l'amic de Francesco Petrarca, Pietro dona Muglio, i es va convertir en canceller de Florència en 1375, poc després de la defunció de Petrarca i Giovanni Boccaccio.
La seva obra en prosa més important va ser una interpretació alegórica dels dotze treballs d'Hèrcules, que va quedar incompleta. Pot ser considerat el primer escriptor del Renaixement sobre teoria poètica i crítica literària. Malgrat que no coneixia el grec, es va preocupar per portar un bon mestre d'aquest idioma a Florència perquè ensenyés als erudits locals: l'erudit romà d'Orient Manuel Crisolores. Els alumnes de Salutati, entre ells Leonardo Bruni, es van convertir en entusiastes deixebles de Crisolores.

## Referències

* ↑ Salutati, Coluccio (o Lino Coluccio) a l'Enciclopedia Treccani, Consultat el 19 de gener de 2012

## Enllaços externs

* L'ofici del poeta segons Orfeu: una clau hermenèutica per Lo somni de Metge? Francesc J. Gómez
* Pàgina de Filoxarxa
# Kelermésskaia

Kelermésskaia (en rus Келермесская) és una stanitsa de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 9 km al sud de Guiaguínska, a 21 km al nord de Maikop, a la vora del riu Guiagà. Pertany al municipi de Vladímirovskoie i Lesnoi.