OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dolor sense llàgrimes

Dolor sense llàgrimes és una pintura sobre tela feta per Antoni Coll i Pi el 1899 i conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 733 d'ençà que va ingressar el març de 1901, provinent la col·lecció privada de l'autor de l'obra.

## Descripció

Representa una escena de dol per la mort d'un infant. Apareix una dona amb el rostre frontal i els cabells recollits, mirant a l'espectador sense plorar, amb una mà s'aguanta el pòmul i el mentó, amb l'altra s'aferra al coixí on descansa el cap de l'infant. Davant de la dona i en primer terme està estirat el cos de l'infant, es veu la meitat del cos, vestit de blanc, amb gorret blanc i un vel que cobreix tot el cos, al voltant del cos hi ha unes flors violetes i grogues. La dona porta un xal/mocador de color marró sobre les espatlles i el vestit és blau de màniga llarga. El fons és neutre de color gris-blau, l'entrada de llum es produeix per la dreta.

## Referències

* ↑ TRULLEN, 2001: p.54

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
# Coordenada de reacció

Una coordenada de reacció en química, és un paràmetre que representa el progrés d'una reacció química. És habitualment una magnitud geomètrica que canvia al llarg de la conversió d'un o més reactius en un producte o productes. Aquesta coordenada de reacció pot ser una longitud d'enllaç, un angle d'enllaç o una combinació d'aquests. També pot ser una magnitud no geomètrica com per exemple l'ordre d'un enllaç. Per exemple en la dissociació homolítica de la molècula d'hidrogen una coordenada de reacció adequada seria la distància interatòmica. La coordenada de reacció es representa enfront de l'energia potencial per a mostrar de forma esquemàtica el perfil d'energia associat a la reacció. Aquella segueix la trajectòria de mínima energia que connecta els reactius amb els productes en una representació de la superfície d'energia potencial de la reacció.

## Vegeu també

* Perfil d'energia

## Bibliografia

* Definició de coordenada de reacció en el IUPAC Gold Book Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine.
* Ira N. Levine. Fisicoquímica, Volumen 2. Madrid: McGraw-Hill, 1996. ISBN 84-481-0617-2.
* K. Peter C. Vollhardt. Química Orgánica. Barcelona: Ediciones Omega S.A., 1994. ISBN 84-282-0882-4.
* R.E. Dickerson, H.B. Gray, M.Y. Darensburg, D.J. Darensburg. Principios de Química. Barcelona: EDITORIAL REVERTÉ S.A., 1992. ISBN 84-291-7175-4.
# Francisco Fernández de Córdoba y Mendoza

Francisco Fernández de Córdoba y Mendoza (?-Madrid, 1536), conegut simplement com a Francisco de Mendoza, va ser un noble i religiós castellà que va ser bisbe d'Oviedo i Palència i administrador de les diòcesis de Toledo i Zamora.
Fill del segon comte de Cabra, Diego Fernández de Córdoba, servidor dels Reis Catòlics a la guerra de Granada, i de Maria Hurtado de Mendoza, filla dels ducs d'El Infantado. Els seus pares van procurar-li una bona educació, tot i que no era costum entre els nobles a l'època. Va assistir a la Universitat de Salamanca, on va conèixer Lucio Marineo Sículo, el qual testifica que sortiria d'ella «excelente en la doctrina, y llegaria à alcanzar grandes dignidades», a més ho va prometre als seus pares. Pel que fa al seu aspecte, el mateix Sículo esmenta que era greu d'aspecte, modest en la conversa, d'enginy perspicaç, memòria fàcil, constant en la feina, amant del seu propi honor, moderat amb el menjar, el beure i el son, i un cristià especialment devot; al llarg del seu pas per la universitat va augmentar el seu enginy, erudició i autoritat en les matèries.
Acabats els estudis, se li va concedir l'ardiaconat de Pedroche, a la catedral de Còrdova. Durant la revolta dels comuners, en absència de Carles I va encarregar-se del govern del l'arxidiòcesi de Toledo en substitució de Guillermo de Croy i hi va contenir els moviments rebels. A més, empresonat el bisbe de Zamora, Antonio de Acuña, va exercir com a administrador de la diòcesi i, aleshores va quedar vacant la seu d'Oviedo per mort de Diego de Muros i va prendre possessió el 19 de gener de 1526. Va contribuir a continuar les obres de la catedral, especialment la capella major. Més tard, després de ser administrador de Zamora, va deixar el bisbat d'Oviedo per passar a ser bisbe de Zamora el 1528 i, després, entre 1534 i fins a la seva mort, el 1536, ho va ser de Palència. Va morir a Madrid, després d'haver estat nomenat també comissari general de la Croada i president del consell de l'emperadriu Isabel de Portugal. El seu cos va ser depositat al monestir de San Jerónimo el Real, al qual va deixar un llegat de 600 morabatins.

## Referències

* 1 2 Risco, 1795, p. 110.
* ↑ Burgos, 1853, p. 123.
* 1 2 Risco, 1795, p. 111.
* 1 2 Risco, 1795, p. 112.

## Bibliografia

* Burgos, Augusto de. Blasón de España. Libro de oro de su nobleza (en castellà). Madrid: Imprenta de Don Pedro Montero, 1838.
* Risco, Manuel. España Sagrada (en castellà). Madrid: Oficina de la viuda e hijo de Marín, 1795.
# Club Atlético de San Luis

El Club Atlético de San Luis és un club de futbol mexicà de la ciutat de San Luis Potosí, Estat de San Luis Potosí. És propietat del Club Atlético de Madrid.

## Història

L'antic club de la ciutat, el San Luis F.C. es traslladà a Chiapas esdevenint Chiapas F.C., i el 2013, el Tiburones Rojos de Veracruz es va moure a la ciutat esdevenint Atlético San Luis. El 16 de març de 2017 l'Atlètic de Madrid anuncià l'adquisició del 50% de la propietat del club.
El 5 de maig de 2019 l'equip aconsegueix pujar de categoría, jugant a la Liga MX des de juliol de 2019.
El 15 de maig de 2022 va ser campió per primera vegada en la seva història derrotant el Club Pachuca per marcador global de 6-5 a la final del Clausura 2022

## Referències

* ↑ MX, LIGA MX / ASCENSO. «ASCENSO MX - Página Oficial de la Liga del Fútbol Profesional en México .: Bienvenido». Arxivat de l'original el 2020-02-03. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «Club Atlético de Madrid - Acuerdo con la franquicia del Atlético San Luis».
* ↑ «Chava Reyes contempla jugadores del Atleti para San Luis».
* ↑ Osornio, Alan. «El Atlético de San Luis le repite la dosis a los Dorados y asciende a la Liga MX». Marca Claro. [Consulta: 24 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà)
# Fuller (cràter)

Fuller és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 26,97 km de diàmetre. Porta el nom de l'enginyer i arquitecte estatunidenc Richard Buckminster Fuller (1895-1983), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Fuller». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, Jun 26, 2013. [Consulta: 4 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Registre

«Registre» té aquests significats:
S'empra a tort, per castellanisme, registre per al registrament, enregistrament o registració, ço és l'acció o resultat de registrar i tampoc no vol dir escorcoll
* Registre, en sentit figurat, qualsevol document, suport físic o virtual dissenyat i creat específicament per a contenir informació
* Registre (música), manera concreta de sonar un instrument
* Registre vocal, cada una de les categories de veus humanes en funció de les tessitures més agudes o més greus que poden cantar
* Registre lingüístic, variació del llenguatge en funció de la situació d'ús o de context
* Registre (informàtica), ítem únic de dades implícitament estructurats en una taula dins d'una base de dades
* Registre (estructura de dades), tipus de dada estructurada format per la unió de diversos elements sota una mateixa estructura
* Registre a decalatge, registre de mida fixa en el qual els bits es desplacen a cada cop de rellotge
* Registre CNAME o registre Canonical Name, tipus de registre de recurs en el Sistema de Noms de Domini (DNS)
* Registre fòssil, zona de fòssils i la totalitat dels objectes que l'envolten així com la seva situació en formacions rocoses
* Registre públic, institució establerta amb fins de donar publicitat formal a determinats fets, circumstàncies o drets, que controlat per administracions públiques
** Registre de la propietat, registre públic de caràcter oficial en el qual s'inscriuen els drets de propietat privada sobre els béns immobles
** Registre civil, registre de caràcter oficial i públic per deixar constància dels fets o actes relatius a l'estat civil de les persones
* Registre Regional d'Internet, organització que gestiona l'assignació i el registre de recursos de números d'Internet en una determinada regió del món
* Registre electrònic d'empreses licitadores
* Miscel·lània:
** Fitxer de registre, fitxer que conté un llistat de totes les accions que ha realitzat un servidor web per atendre les peticions dels visitants d'un determinat lloc web
** Codi de registre de les entitats financeres, codi de 4 dígits que correspon a cada entitat financera espanyola
** Clau de registre, clau del clarinet que s'utilitza per tocar al segon registre
# Muíños

Muíños és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca da Baixa Limia.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.579 | 4.436 | 4.341 | 4.291 | 1.985 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Geografia

Situat sobre les valls del riu Limia (embassament d'As Conchas) i del riu Sales, al costat de la frontera portuguesa. Comparteix amb aquest país veí el Parc Natural Baixa-Limia, en la Serra do Xurés. Es pot arribar al Concello (Ajuntament) de Muíños a través de l'Autovia de les Ries Baixes, prenent el desviament de Xinzo de Limia i passant per Vilar de Caso, que és el primer poble del municipi arribant des d'aquesta direcció.

## Turisme Rural

A part de la ramaderia i de l'agricultura, de vital importància en tota la Baixa Limia, Muíños despunta pel seu turisme rural, que oferix activitats per als visitants com senderisme o piragüisme. Per a tal fi es troba un alberg i diferents cases rurals. Platja fluvial a 500m del poble, gràcies a un embassament fet en la mateixa ria. En la riba de la ria podem trobar unes pozas d'aigües termals. Aquestes aigües tenen una temperatura de 50º i triguen al voltant de 30 anys a sortir a la superfície. A més de les pozas, també es pot gaudir de piragüisme, patins d'aigua a pedals, futbol, bàsquet, senderisme, ala delta... i una infinita d'activitats relacionades amb la naturalesa.

## Festes

Festas das Sopas do burro cansado, celebrades el primer cap de setmana d'Agost, gaudeixen de fama per tota la província d'Ourense.

## Enllaços externs

* Muiños Arxivat 2011-01-01 a Wayback Machine.
# Federació Turca de Futbol

La Federació Turca de Futbol (turc: Türkiye Futbol Federasyonu; TFF) és la institució que regeix el futbol a Turquia. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga turca de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Turquia absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 23 d'abril de 1923.
* Afiliació a la FIFA: 1923
* Afiliació a la UEFA: 1962

## Referències

* ↑ Turkish soccer
* ↑ Amateur Football in Turkey
* ↑ Turkey Arxivat 2019-01-03 a Wayback Machine. at FIFA site
* ↑ Turkey at UEFA site

## Enllaços externs

* Federació Turca de Futbol - Lloc web oficial (turc)
# Francisco Ferreira

Francisco "Xico" Ferreira (23 d'agost de 1919 - 14 de febrer de 1986) fou un futbolista portuguès de la dècada de 1940.
Fou 25 cops internacional amb la selecció portuguesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Porto i SL Benfica.
Cal esmentar que després d'un partit disputat a Lisboa en honor seu, el 3 de maig de 1949 entre el Benfica i el Torino, quan l'equip italià tornà a la seva ciutat l'endemà, patí l'accident aeri de Superga.

## Palmarès
### Porto

* Campeonato de Portugal: 1936-37

### Benfica

* Primeira Divisão: 1941-42, 1942-43, 1944-45, 1949-50
* Taça de Portugal: 1939-40, 1942-43, 1943-44, 1948-49, 1950-51, 1951-52
* Campionat de Lisboa de futbol: 1939-40

## Referències

* ↑ Tovar, Rui Miguel. Almanaque do Benfica. Portugal: Lua de Papel, 2012. ISBN 978-989-23-2087-8.
* ↑ Francisco Ferreira Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Francisco Ferreira "Xico"». [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ Pierrend, José Luis. «Portugal - Record International Players». RSSSF, 28-05-2009. [Consulta: 2 setembre 2009].
* ↑ Malheiro, João. Memorial Benfica 100 Glórias (en portuguès). Third. QuidNovi, juliol 2006, p. 62-63. ISBN 978-972-8998-26-4.
* ↑ Malheiro, João. Benfica 100 anos gloriosos: As Estrelas (en portuguès). 6. First. QuidNovi, 2004, p. 48-49. ISBN 978-989-554-104-1.
* ↑ João Nuno Coelho; Francisco Pinheiro A Paixão do Povo (en portuguès). 816. Portugal: Edições Afrontamento, novembre 2002, p. 303. ISBN 972-36-0624-0.
* ↑ Dunne, Frank «Troubled Turin recall tragic end of 'Il Grande Torino'». The Independent, 02-05-2009 [Consulta: 2 setembre 2009].
* ↑ Especial 'Tetra' (en portuguès). Portugal: Impresa Publishing, April-June 2017, p. 90.
* 1 2 Bicampeões para a história (en portuguès). Portugal: Impresa Publishing, maig 2015, p. 42.
# Fulla blava

La fulla blava (Aeonium haworthii), és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies nativa de l'illa de Tenerife (Illes Canàries) i que ha estat introduïda a zones amb clima similar, com el sud de Califòrnia als Estats Units. És cultivada com a planta ornamental d'interior a les regions temperades. Ha guanyat el Guardó al Mèrit en Jardineria de la Reial Societat d'Horticultura de Londres.
És una planta amb fulles suculentes, tija llenyosa i gruixuda amb fulles de color verd vermellós amb un senyal en forma de triangle o diamant. Creix fins als 60 cm.
Pertany al grup de les espècies arbustives ramificades. Floreix a la primavera, amb flors que són de color crema o rosat, d'un cm d'ample. Les fulles són obovades, glabres, glauques i amb les bores vermelles i ciliades, disposades en rosetes petites, de 6-11 cm de diàmetre, amb les fulles internes més o menys erectes. És una espècie que habita a la sorra de les platges.

## Taxonomia

Aeonium haworthii Webb & Berthel. va ser descrita per Philip Barker Webb i Sabin Berthelot i publicada a Histoire Naturelle des Iles Canaries. Paris. 3(2:1): 193.(1841).

### Etimologia

Aeonium és un nom genèric del llatí aeonium, aplicat per Dioscòrides a una planta crassa, probablement derivat del grec aionion, que significa "sempre viva".
haworthii és el nom específic dedicat a Adrian Hardy Haworth (1786-1833), botànic anglès.

### Sinonímia

* Sempervivum haworthii (Webb & Berthelot) Salm-Dyck ex Christ (1888)
* Aeonium volkeri E.Hernández & Bañares (1996)

## Referències

* ↑ «Aeonium haworthii». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ «RHS Plant Selector - Aeonium haworthii». Arxivat de l'original el 2013-12-20. [Consulta: 11 juny 2013].
* 1 2 3 RHS A-Z encyclopedia of garden plants. United Kingdom: Dorling Kindersley, 2008, p. 1136. ISBN 1405332964.
* ↑ «Aeonium haworthii Webb & Berthel.». International Plant Names Index.
* ↑ Aeonium haworthii a Flora de Canarias.
* ↑ «Aeonium haworthii Webb & Berthel.». International Crassulaceae Network.

## Bibliografia

* Bailey, L. H. & E. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
* Flora of North America Editorial Committee. 2009. Magnoliophyta: Paeoniaceae to Ericaceae. 8: i–xxiv, 1–585. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, New York.
* Hickman, J. C. 1993. Jepson Man.: Higher Pl. Calif. i–xvii, 1–1400. University of California Press, Berkeley.

## Enllaços externs

* Galeria de fotos
* Jepson Manual Treatment
# Illa Kayak

L'illa Kayak (en anglès Kayak Island) és una petita illa que es troba al golf d'Alaska, uns 100 km al sud-est de Cordova, a l'extrem oriental del bosc nacional de Chugach. La seva superfície és de 73,695 km² i es troba deshabitada. L'illa inclou el Bering Expedition Landing Site.
L'illa fou anomenada "Kayak" el 1826 pel tinent Sarichef de la Marina Russa, per la "semblança" del seu contorn amb la canoa de pell esquimal. Es creu que l'illa va ser una de les que Vitus Bering va veure el 1741 i va anomenar "Saint Elias".
Segons el National Park Service: "Aquí el naturalista Georg W. Steller, cirurgià a bord del vaixell de Vitus Bering, va fer els primers intents de contacte entre europeus i els natius d'Alaska. Les seves investigacions es troben entre les primeres contribucions al coneixement natural i històric de la regió".
El capità James Cook visità l'illa el 12 de maig de 1778, i enterrà una ampolla amb un paper i dues petites peces de plata que li va donar el Dr. Richard Kaye, el capellà del reiu Jordi III, per a aquest propòsit. Per aquest motiu el capità Cook li donà el nom de "Kaye's Island". El 1779 l'expedició de l'explorador espanyol Ignacio de Arteaga y Bazán va veure l'illa el 16 de juliol, festivitat de la Mare de Déu del Carme i per aquest motiu van anomenar l'illa "Nuestra Senora del Carmen" o "Isla del Carmen."
El Bering Expedition Landing Site fou declarat National Historic Landmark el 1978.
El cap Saint Elias es troba a l'extrem sud-oest de l'illa i en ell hi ha un important far.

## Referències

* 1 2 1404539 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Illa Kayak (en anglès)
* 1 2 «Bering Expedition Landing Site». National Historic Landmark summary listing. National Park Service. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 19 novembre 2007].
* ↑ William S. Hanable. National Register of Historic Places Inventory-Nomination: Bering Expedition Landing Site (AHRS SITE NO. XMI 005). National Park Service, 15 gener 1976. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-06-14. [Consulta: 14 desembre 2014]. i PDF
# Recco

Recco (en ligur Recco) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 10.091 habitants.

## Geografia

Es troba a la Riviera del Llevant, a l'est de Gènova. Té una superfície de 9,77 km² i les frazioni de Carbonara, Collodari, Corticella, Cotulo, Liceto, Megli, Mulinetti, San Rocco i Verzemma. Limita amb les comunes d'Avegno, Camogli, Rapallo i Sori.

## Ciutats agermanades

* Ponte di Legno, Itàlia

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 22 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Azienda di Promozione Turistica del Tigullio Arxivat 2007-06-26 a Wayback Machine.
* Sito de Recco
* Provincia di Genova
* Regione Liguria
# Muïzz-ad-Din Mahmud

Muizz al-Din Mahmud fou emir zengita de Djazirat Ibn Umar. Va succeir el seu pare Muizz al-Din Sandjar Shah quan aquest fou assassinat el 1208.
Va governar fins al 1241. Llavors el poder va passar a Mahmud al-Malik al-Zahir.

## Referències

* Fundació per la Genealogia Medieval
# Edicions de Ponent

Edicions de Ponent és una editorial de còmics dirigida per Paco Camarasa, nascuda a Alacant el 1995, que publica en català i en espanyol. Autors consagrats i noves promeses han contat les seues històries a les diferents col·leccions de l'editorial des de la seua creació fins avui: Sento, Micharmut, Calataiud, Max, Pere Joan, María Colino, Keko, El Cubri, Ana Juan, etc., i ha participat en el Festival del Còmic d'Angulema. El 2005 obtingué el Premi Yellow Kid ad un editore. Roma Cartoon.
Diverses obres seves han estat també premiades:
* Mil vidas mas (Textos: Pepe Gálvez, il·lustracions: Joan Mundet i Alfons López, 2010). Premi Nacional de Còmic de Catalunya 2011.
* El arte de volar (Antonio Altarriba i Kim). Premi Nacional de Còmic de Catalunya, Premi Nacional del Còmic (Espanya) i el Premi a la Millor Obra, al Millor Guió (Antonio Altarriba) i al Millor dibuix (Kim) del Saló del Còmic de Barcelona de 2010 (Ficomic).
* Plaza Elíptica (Santiago Valenzuela). Premio Nacional de Cómic (Espanya) 2011.
Després de la mort del fundador Paco Camarasa, molts autors estaven en relació amb l'editorial per impagaments i estancats a causa dels contractes de vinculació amb l'editorial de cinc o deu anys. Els hereus es desentenen de l'editorial.

## Catàleg en català
### Obres de Lluís Juste de Nin

Entre parèntesis any de publicació.
* Montecristo 1941(2007)
* El guepard 1970 (2008)
* Barcelona 1931. L'educació sentimental (2009)
* El quart poder (2010)
* La muntanya màgica (2011)
* La fira de les vanitats (2012)
* La guerra dels besavis (2013)
* Rauxa (2014)
* Quan de tu s'allunya (2015)
* Andreu Nin, seguint les teves passes (2016)

### Altres obres

* A la recerca del català autèntic, de Dànius i Miquel Martí Danés (2014)
* La nota del jazz, d'Òscar Martínez Serrano (2015)
* 101 acudits del senyor Ruc, de Guillem Cifré (2015)

## Referències

* ↑ «Henry James llega al cómic español de la mano de Keko» (en castellà). El Mundo, 12-09-2011. [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ «Cómic. De Ponent acude al festival de Angulema» (en castellà). Diario Información, 31-01-2013. [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ «L'editorial alacantina Edicions de Ponent guanya el Premi Yellow Kid en el XXVIII Saló Internacional del Còmic de Roma». Vilaweb, 09-05-2005 [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ Belmonte, Eva «La resistencia al franquismo en primera persona, Premio Nacional de Cómic de Cataluña». El Mundo, 23-02-2011 [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ http://www.elmundo.es/elmundo/2010/05/07/comic/1273245978.html
* ↑ http://www.lavanguardia.com/cultura/20111108/54237943878/plaza-eliptica-de-santiago-valenzuela-premio-nacional-de-comic-2011.html
* ↑ Viñas, Eugenio «Decenas de autores de cómic, atrapados en Edicions De Ponent tras la muerte de Paco Camarasa». Cultur Plaza, 03-08-2017 [Consulta: 5 agost 2017].
# Cos cavernós del penis

Els cossos cavernosos del penis formen un parell de columnes de teixit erèctil situades en la part superior del penis les quals s'omplen de sang durant l'erecció.

## Anatomia

Els cossos cavernosos s'estenen al llarg de tot el penis, des de l'os púbic fins al gland. Aquestes estructures es componen de teixit erèctil que conté espais irregulars plens de sang i estan separades entre elles per teixit mesenquimatós. hi ha una tercera columna anomenada cos esponjós ubicada en la part inferior del penis, conté la uretra i forma el gland. La funció del cos esponjós és la de prevenir la compressió de la uretra durant l'erecció.

## Anatomia femenina

El clítoris conté teixit erèctil en dos cossos cavernosos, els quals tenen una estructura molt similar als ubicats al penis dels homes. En alguns casos, la relaxació de l'artèria cavernosa i els músculs propers es produeix en alliberar òxid nítric en un procés semblant al masculí. Després, una aportació més gran de sang comença a fluir a través de les artèries a la zona genital, la pressió en els cossos cavernosos s'incrementa i el clítoris es fa més gran a causa del subministrament d'un major volum de sang.
# Fotoerosió

La fotoerosió és la dispersió de les capes externes d'un nucli preestel·lar per radiació ionitzant d'un estel proper, evitant així que aquestes capes s'acreixin en un protoestel en el centre del nucli, reduint així la massa de l'objecte en desenvolupament en comptes de formar un estel, podria formar un nan marró de flotació lliure o un objecte de massa planetària.

## Referències

* ↑ The formation of free-floating brown dwarves and planetary-mass objects by photo-erosion of prestellar cores, A. P. Whitworth, H. Zinnecker, Astronomy & Astrophysics, Volume 427, Number 1, November III 2004, Page(s) 299 - 306, DOI: 10.1051/0004-6361:20041131 (anglès)
# Monarca del paradís de les Mascarenyes

El monarca del paradís de les Mascarenyes (Terpsiphone bourbonnensis) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes de Maurici i la Reunió, a les Mascarenyes occidentals.

## Referències

* ↑ «Monarca del paradís de les Mascarenyes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)