OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escoles públiques (els Pallaresos)

Les Escoles públiques és una obra modernista dels Pallaresos (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de dos plantes i golfes que segueix l'estructura de les cases del poble. Planta irregular que dona a dos carrers, el c/ Alt i la carretera que va a Perafort.
En terrenys cedits per la família Bofarull, Josep Maria Jujol va realitzar l'any 1920 el projecte de l'edifici que posteriorment va acollir la Casa de la Vila i les Escoles Públiques i que actualment és el Centre Jujol i la residència d'avis.
És un edifici molt senzill amb característiques marcadament mediterrànies. L'estructura irregular ve marcada per la forma triangular del terreny. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana és llisa, pintada de blanc, amb sòcol de pedra i profusió de finestres rectangulars amb llindes de forma triangular. Cap al nord de l'edifici hi ha un pati que servia de jardí per a l'escola.

## Història

Fou construïda per Josep Mª Jujol l'any 1920, moment en què també varen començar les obres de la casa Andreu del mateix poble. L'any 1984 es localitzaren el plànol i l'alçat de la casa, amb la signatura de l'arquitecte i la data de 23 de març de 1920.

## Referències

* 1 2 3 4 «Escoles públiques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Escoles públiques». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Tutya Yılmaz

Tutya Yılmaz (Istanbul, 4 de juny de 1999) és una gimnasta artística turca. Va néixer a Bakırköy. Inicia a l'esport a l'edat de 6 anys; des de petit se li anomenava "la Comaneci de Turquia". És estudiante d'un liceu a Istanbul. Ha representat a Turquia als Jocs Europeus de 2015, on va ser finalista en diverses disciplines, i als Jocs Olímpics de la Joventut de 2014 a Nanquín. També representa el seu país a la Copa Mundial de Gimnàstica Artística a Mersin, 1-3 de juliol de 2016, i als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016.

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/turkiye-nin-comaneci-si-14969580
* ↑ http://www.itu.edu.tr/haberler/2016/03/11/tutya-yilmazdan-artistik-jimnastikte-turkiye-sampiyonlugu Arxivat 2016-07-24 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.fanatik.com.tr/2015/06/15/tutya-yilmaz-finale-cikti-607853 Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.sporx.com/artistik-cimnastik-dunya-kupasina-dogru-SXHBQ551436SXQ
* ↑ https://www.itugvo.k12.tr/web/haber.asp?id=191

## Vegeu també

* Nazlı Savranbaşı

## Enllaços externs

* Imatges de Tutya Yılmaz
* Pàgina web
* Tutya Yılmaz Arxivat 2016-05-06 a Wayback Machine. a Bakú 2015
# Iddin-Dagan

Iddin-Dagan va ser el tercer rei de la dinastia d'Isin a Sumer, cap al segle xx aC.
Va succeir el seu pare Shu-ilishu. La llista de reis sumeris li dona un regnat de 20 anys. El va succeir el seu fill Ishme-Dagan d'Isin. Va ser el primer de la dinastia que va utilitzar el títol de "rei de Sumèria i Accàdia".
De l'època d'Iddin-Dagan s'ha conservat un ritual de "matrimoni sagrat" o hierogàmia, on hi participaven el rei i la reina o sacerdotessa (en) que tenia per objectiu demanar la fertilitat de la terra, les bones collites, la reproducció dels ramats i abundància d'aigua per a regar. El rei, que personificava el déu Dumuzi, es casava amb la deessa Inanna. Segurament aquest ritual es venia celebrant des de temps molt antics. També s'ha trobat un anomenat "Himne a Iddin-Dagan" on fa referència a l'època de pau que es va viure durant el seu regnat, encara que es podria tractar d'un tòpic literari. L'himne diu: "Has tornat segurs els camins i els ponts, has fet que el país prosperi ... has marcat les fronteres ... el teu pare Shu-ilishu, rei del país de Sumer, va enfortir per tu els fonaments de Sumer i d'Accad. En nom d'An i Enlil l'has sobrepassat, i has 'avançat' tots els teus enemics ... ".

## Referències

* ↑ «The Sumerian King list». The ETCSL project. Faculty of Oriental Studies, University of Oxford. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1975, p. 59, 115, 132. ISBN 84-32301183.
# Esbart

«Esbart» té aquests significats:
* Grup d'animals o de bestiar
** Grup d'ocells en vol
* Grup de persones, especialment nens, dansaires o soldats
* Esbart dansaire
# Ramsès

Ramsès és el nom dels següents personatges:
* Ramsès I
* Ramsès II
* Ramsès III
* Ramsès IV
* Ramsès V
* Ramsès VI
* Ramsès VII
* Ramsès VIII
* Ramsès IX
* Ramsès X
* Ramsès XI
# Pelegrí d'Auxerre

Pelegrí d'Auxerre o Peregrinus en llatí (261 - † ca. 304) és venerat com el primer bisbe d'Auxerre i el constructor de la primera catedral de la ciutat. Segons les tradicions locals era un sacerdot que fou designat pel Papa Sixt II per evangelitzar aquesta zona per demanda dels cristians que vivien a la Gàl·lia. Va predicar a Marsella, Lió i va convertir al cristianisme la major part de la població d'Auxerre.
A Intaranum, l'actual Entrains-sur-Nohain, Pelegrí va fer enfurismar el governador a causa que instava el poble a abandonar el culte pagà. Els habitants del lloc solien venerar un temple dedicat al déu Júpiter.
Segons el Martyrologium Hieronymianum, Pelegrí fou torturat i decapitat a Baiacus, l'actual Nièvre, durant la persecució de Dioclecià.
El seu fervent seguidor Jovinià, venerat també com a sant, fou martiritzat amb ell, i altres companys com el sacerdot Mars, el diaca Corcodomus i el sotsdiaca Júpiter.

## Veneració

Els historiadors postulen que Pelegrí probablement no era un bisbe, sinó un mer missioner que havia acabat a les zones rurals d'aquesta regió. Fos com fos, al segle ix, els clergues d'Auxerre el van fer màrtir i el primer bisbe de la ciutat.
Al segle vii, algunes de les seves relíquies foren traslladades des de Bouhy a la basílica de Saint-Denis. El Papa Lleó III ordenà la construcció de l'església de Sant Pelegrí a Numachia, dedicada a Sant Pelegrí a Roma, sobre el Francorum Hospitale i que va servir precisament per als pelegrins.
El 1645 es van fer unes obres a l'altar de l'església de Bouhy, on van descobrir un crani humà. Després de la investigació, van considerar que els ossos pertanyien a les relíquies de Pelegrí, i van tornar el crani a Auxerre.
# Ken Levine (creador de videojocs)

Kenneth M. Levine (1 de setembre del 1966) és un creador de videojocs estatunidenc. És el director creatiu i cofundador de Ghost Story Games (anteriorment coneguda com a Irrational Games). A més d'impulsar la creació de la sèrie BioShock, és conegut per la seva feina en Thief: The Dark Project i System Shock 2. Les seves obres exploren temes de steampunk i ciència-ficció.

## Referències

* ↑ Fahey, Mike. "X-Play Awards BioShock Game Of The Year", "Kotaku," 18 desembre 2007. Consulta: 6 abril 2011.
* ↑ Jenkins, David. "BioShock Wins SpikeTV Game of the Year", "Gamasutra," 10 desembre 2007. Consulta: 6 abril 2011.
# Clara Usón Vegas

Clara Usón Vegas (Barcelona, 1961) és una escriptora catalana que escriu en castellà.

## Biografia

Llicenciada en Dret per la Universitat de Barcelona. Ha guanyat el Premio de la Crítica per La hija del Este, una novel·la basada en la figura d'Ana Mladić, filla del general serbi Ratko Mladić, responsable de la matança de Srebrenica.
La seva anterior novel·la, Corazón de Napalm –un retrat dels estralls que van causar els excessos de la generació dels 80– va ser guardonada amb el Premio Biblioteca Breve.

## Obres

* Noches de San Juan (1998)
* Primer vuelo (2001)
* El viaje de las palabras (2005)
* Perseguidoras (2007)
* Corazón de napalm (2009)
* La hija del Este (2012)
* Valor (2015)
* El asesino tímido (2018)
* Las fieras (Seix Barral, 2024)

## Premis i reconeixements

* Premi Femenino Lumen (1998)
* Premi Biblioteca Breve de Seix Barral (2009)
* Premi Ciutat de Barcelona de Literatura en llengua castellana 2012
* Premi de la Crítica 2013
* VIII Premio 2014 per la Cultura Mediterranea (Itàlia)

## Referències

* ↑ «Literatura en llengua castellana – PREMIS CIUTAT DE BARCELONA». [Consulta: 8 maig 2021].
* Clara Usón a Escritores.org (castellà)
# Endre Palócz

Endre Palócz (Budapest, 23 de març de 1911 - Budapest, 11 de gener de 1988) va ser un tirador d'esgrima hongarès, especialista en floret i sabre, que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa d'esgrima. En ambdues quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla de bronze en la competició de floret per equips, mentre en la de floret individual quedà eliminat en semifinals.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or i dues de bronze, entre 1951 i 1955, així com onze campionats nacionals. Una vegada retirat, el 1957, passà a exercir d'entrenador.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Endre Palócz». [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ Havas László.. A magyar sport aranykönyve. 5., jav. bőv. kiad. Budapest: Sport, 1982. ISBN 963-253-572-3.
* ↑ Nem-Rab. 15. köt., 2005. ISBN 963-9556-23-8.
* ↑ Új magyar életrajzi lexikon. Budapest: Magyar Könyvklub, 2001-2007. ISBN 963-547-414-8.
# Jökulsárlón

Jökulsárlón (que en islandès significa "llacuna de riu glacial") és un gran llac glacial situat al sud-est d'Islàndia, en el límits del Parc Nacional Vatnajökull. Està a la capçalera de Breiðamerkurjökull, es va convertir en una llacuna després del retrocés de la glacera. Actualment aquest llac es troba a 1,5 km de l'oceà Atlàntic i ocupa una superfície de 18 km². Recentment ha esdevingut el llac més profund d'Islàndia amb una fondària màxima de 248 m. i cubica 3000 hm3 d'aigua. La mida d'aquest llac s'ha quadruplicat des de la dècada de 1970. Es considera que és una de les meravelles naturals d'Islàndia.
Jökulsárlón ha estat un lloc de rodatge de 4 pel·lícules de Hollywood -- A View to a Kill, Die Another Day, Tomb Raider i Batman Begins -- a més de sèries de televisió com Amazing Race. Un segell de correus mostrant Jökulsárlón es va emetre el 1991 amb un valor facial de 26 krónur.

## Referències

* ↑ «Jökulsárlón become the country's deepest lake». Visir. [Consulta: 4 gener 2012].
* 1 2 «Jökulsárlón». Virtually Virtual Iceland. Arxivat de l'original el 2011-05-17. [Consulta: 13 octubre 2010].
* 1 2 Stone, Andrew. Scandinavian Europe. Lonely Planet, 2009, p. 268. ISBN 1-74104-928-8 [Consulta: 13 octubre 2010].
* ↑ «Jokulsarlon Glacier Lagoon». Iceland on the web. [Consulta: 13 octubre 2010].
* ↑ Evans, Andrew. Iceland. Bradt Travel Guides, 2008, p. 389. ISBN 1-84162-215-X.
* ↑ «Jökulsárlón». Nordic Visitor Iceland. [Consulta: 13 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Photos 1 from islandsmyndir.is
* Photos from Icelandphotoblog.com
* Information Arxivat 2011-05-17 a Wayback Machine.
* Jökulsárlón panoramic virtual tour Arxivat 2010-12-03 a Wayback Machine.
* Webcam Arxivat 2011-03-12 a Wayback Machine.
# Radnovce

Radnovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Partizan (Sakhà)

* Per a altres significats, vegeu «Partizan».
Partizan (en rus: Партизан) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 973 habitants, pertany al districte de Namtsi.

## Referències

* ↑ «Село Воин - карта, подробное описание - СахаГИС». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 7 ноября 2019].
# Kristen Michal

Kristen Michal (Tallinn, 12 de juliol de 1975) és un polític estonià que desenvolupa el càrrec de primer ministre d'Estònia des de juliol de 2024. És membre del Partit Reformista Estonià i va exercir com a ministre de Clima al govern de Kaja Kallas entre els anys 2023 i 2024.
# Clara d'Anduza

Clara d'Anduza (fl....primera meitat del s. XIII) fou una trobairitz occitana.

## Vida

No es conserva cap vida de Clara d'Anduza ni altres documents que ens donin informació sobre la seva persona. Se suposa que hauria de ser originària d'Anduza o de la família dels senyors del lloc. La cronologia de la seva producció poètica s'estableix sobre la base de la relació amb Uc de Saint-Circ i les relacions intertextuals amb altres trobadors.
En el cançoner C, es conserva l'única cançó que ens ha pervingut d'aquesta trobairitz: En greu esmay et en greu pessamen; es tracta d'una cançó d'amor a un amant de qui l'han separada els lauzengiers.
Es conserva una razó d'una poesia d'Uc de Saint-Circ, Anc mais non vi temps ni sazon, que explica aquesta cançó en el context de les aventures amoroses de l'autor, que hauria estimat una dompna d'Andutz, qe avea nom ma dompna Clara, de qui s'hauria allunyat per les intrigues d'una vizina mout bella, qe avia nom ma dompna Ponsa i amb qui finalment s'hauria reconciliat mitjançant una amiga (de la qual no es diu el nom). L'amant d'Uc s'ha entès que era la nostra trobairitz i fins i tot s'ha arribat a especular que l'amiga seria Azalais d'Altier i, aleshores, Clara d'Anduza podria ser la destinatària o protagonista del salut d'amor que es conserva escrit per Azalais d'Altier.

## Obra

* (115,1) En greu esmay et en greu pessamen

## Referències

* ↑ Vegeu Bec p. 94.
* ↑ Citem la vida segons Riquer, Vidas y retratos p. 124-126
* ↑ Vegeu Bec, p. 94
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Pierre Bec, Chants d'amour des femmes-troubadours. París: Stock, 1995, pàg. 121-124.
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Clara d'Anduza és el número PC 115].
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 124-126 [Reproducció de la razó d'Uc de Sant-Circ].

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-115/115%20-%20Clara%20d'Anduze.htm
# Edison Awards

Edison Awards és un premi de disseny internacional de desenvolupament de productei servei. màrqueting, disseny i innovació. Aquest premi valora la innovació en quatre criteris : concepte, valor, lliurament i impacte. El premi porta el nom del gran innovador Thomas Alva Edison (1847-1931). Se celebra cada any i va ser establert el 1987 per l'American Marketing Association dels EUA.

## Categories

Les categories dels premis Edison 2016 :
* Tecnologia aplicada.
* Esports i atletisme.
* Innovació col·lectiva.
* Tecnologia de la informació i electrònica de consum
* Productes de consum.
* Energia i sustenibilitat.
* Salut i benestar.
* Disseny industrial.
* Serveis innovadors.
* Entorns educatius, de treball i de lleure
* Entreteniment, comunicació visual i mitjans.
* Mètic/Dental.
* Ciència.
* Innovació social.
* Logística i transports.

## Guanyadors dels premis Edison

| Any | Persona | Empresa |
| 2016 | John Chambers | Cisco Systems Inc |
| 2015 | Clayton M.Christiansen | Harvard Business School |
| 2015 | Robert A. Lutz | General Motors Corp. |
| 2014 | Yang Yuannqing | Lenovo |
| 2014 | Elon Musk | Tesla |
| 2013 | Paul E.Jacobs | Qualcomm |
| 2012 | Chris Anderson | TED |
| 2012 | Steve Jobs | Apple |
| 2011 | John S. Hendricks | Discovery Communications |
| 2011 | Alan Mulally | Ford Motor Corp. |
| 2010 | Susan Hockfield | MIT |
| 2010 | A.G.Lafley | Procter & Gamble |
| 2009 | Susan Desmond-Hellmann | Genentech |
| 2009 | David M.Kelley | IDEO |
| 1999 | Ted Turner | Time Warner |
| 1999 | Dale Morrisson | Campbell Soup Corp. |
| 1997 | Reuben Mark | Colgate-Palmolive |
| 1997 | Mertha Stewart | MSL Omnimedia |
| 1996 | Douglas Ivester | Coca-Cola Company |
| 1996 | Nolan D.Archibald | Black & Decker |

## Altres premis similars

* IF product design award: és un premi de disseny internacional concedit a Alemanya.
* Plus x award: és un premi d'innovació tecnològica internacional concedit a Alemanya.
* Red Dot Design Award: és un premi de disseny internacional concedit a Alemanya.
* A' Design Award: és un premi mundial de disseny per a arquitectes, artistes i disseny en general.
* Good Design Award (Japó): és un premi de disseny industrial organitzat anualment per l'institut japonès de la promoció al disseny.
* Good Design Award (Chicago): és un premi de disseny industrial organitzat anualment pel museu d'arquitectura i disseny de Chicago.
* DME award: és un premi europeu a la gestió del disseny.
* Premis delta FAD: és un premi de disseny organitzat anualment pel FAD Barcelona.

## Referències

* ↑ «5 Amazing Innovations that Have Won Edison Awards» (en anglès). HowStuffWorks, 05-01-2010. Arxivat de l'original el 2017-04-18 [Consulta: 18 abril 2017]. Arxivat 2017-04-18 a Wayback Machine.
* ↑ «Edison Awards» (en anglès). Sera, 22-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-04-19 [Consulta: 18 abril 2017]. Arxivat 2017-04-19 a Wayback Machine.
* ↑ «Keep up with Edison Awards and Edison Universe» (en anglès). www.linkedin.com. [Consulta: 18 abril 2017].
* ↑ «Edison Awards™ - Honoring the Best in Innovation and Innovators». www.edisonawards.com, 18-04-2017.
# ILY (signe)

El signe d'ILY 🤟 és un signe de llengua de signes que s'ha fet comú en la cultura popular. És una combinació dels signes de les lletres I, L i Y en l'alfabet dactilològic, que forma l'acrònim ILY per "T'estimo".
El signe és una expressió informal de sentiments amistosos, que van des de l'estima fins a l'amor. De vegades es confon amb un signe de les banyes, amb el polze cap al palmell més que el polze estès, que ha aparegut en la cultura de la música heavy metal.

## Història

Deaf Heritage data l'origen de l'ILY al 1905. El signe es distribueix àmpliament amb el seu ús per l'actor nord-americà Richard Dawson a cada episodi del programa Family Feud, que va protagonitzar entre 1976 i 1985. El 1977, el president dels Estats Units Jimmy Carter va fer aquest signe durant la seva desfilada del dia de la investidura.
El 2017, el signe es va convertir en una emoticona Unicode 10.0: 🤟 amb el nom I, L, Y en alfabet dactilològic

## Vegeu també

* Llengua de signes americana
* Cor amb les mans
* Cor amb els dits
* Signe d'OK

## Referències

* ↑ Jack R. Gannon. Deaf Heritage: A Narrative History of Deaf America (en anglès). Gallaudet University Press, 2011, p. 188. ISBN 9781563685156.
* ↑ «🤟 I Love You Hand Sign Emoji» (en anglès). emojipedia.org. [Consulta: 14 gener 2021].

## Enllaços externs

* Rude Hand Gestures
* Wikinapoli, Hand Gestures
* A Cactus on Your Palm
# Endotrichella

Endotrichella és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Endotrichella margaritifera, que es troba a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# Prospero Adorno

Prospero Adorno (Gènova, 1428 - Asti, 1485) fou un home d'estat genovès, senyor de Taggia i San Remo el 1457, segon comte de Rende i San Felice del 1459 al 1462 i des del 1467, segon baró de Montalto i Guardia degli Oltremontani del 1459 al 1462 i des del 1469, i senyor de Rossiglione i Ovada el 1464. Fou dux de Gènova el 12 de març de 1461 fins al 7 de juliol de 1461 i per segona vegada del 2 d'agost de 1478 al 25 de novembre de 1478.
# Partitura

Una partitura és l'escriptura musical completa d'una obra. En una partitura es troben representades les diferents veus que d'una obra mitjançant els pentagrames. Els diferents sons de la música són representats a base de notes que tenen una diferent durada i altura.
En les obres orquestrals, s'anomena així la partitura, com a text general que utilitza exclusivament el director d'orquestra. En aquestes partitures es troba tota la música que sonarà, en contraposició a la particel·la, que és cada una de les partitures individuals de cada músic.
La partitura consta d'un pentagrama, sobre el qual s'ubiquen els components musicals de l'obra escrita en la partitura: les notes i figures, les alteracions, l'armadura de clau, la indicació de temps, les lligadures entre notes, etc.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.153. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
Viccionari
# Henri Challan

Henri Challan (Asnières-sur-Seine, 12 de desembre de 1910 - 14è districte de París, 17 de febrer de 1977) un educador i compositor francès.

## Biografia

Va ser deixeble de Jean Gallon i Henri Büsser al Conservatori de París. El gener de 1936, va guanyar el segon Gran Premi de Roma. Des del 1942 va ser professor d'harmonia al conservatori. Entre els seus estudiants hi ha Pierre Cochereau, Pierre Vidal, Pierre Pincemaille, Antoine Hervé, Henri Loche, Henri-Claude Fantapié, Anne-Marie Barat i Michel Legrand. El seu germà bessó René Challan va ser també compositor.
Va publicar una obra en deu volums, 380 basses et chants donnés (380 baixos i cançons donades), subtitulada «per a l'estudi de l'harmonia, els acords consonàntics en lliçons lliures». Aquest treball, dirigit tant a estudiants com a autodidacta (hi ha per a cada volum «elements de realització» que guien l'estudiant en les dificultats), encara avui és unàniment reconegut com a referència per a la pràctica de l'harmonia tonal.
Si els dos primers volums condueixen a treballs purament acadèmics, les composicions esdevenen exercicis d'estil real a partir de la tercera part de la sèrie.

## Obres

* Sonata per a violí i piano (1936)
* Suite per a contrabaix i piano (1937)
* Quartet de cordes
* Quintet per a cordes i fagot
* Simfonia (1942)
* Scherzo et Reflets, per a orquestra
* Concert per a violí (1942)
* Díptic per a viola i piano (1961)

## Referències

* ↑ «Henri Chalan». A: Marc Vignal. Dictionnaire de la musique [Diccionari de música francesa] (en francès). Larousse.
* ↑ Havard de la Montagne, Denis. «Henri Challan 1910-1977» (en francès). Musica et Memoria, 01-11-2017.
# Anacroneuria chiquita

Anacroneuria chiquita és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'adult és principalment de color groc amb un tint rogenc.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1995. Spixiana 18(3):229.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Significance of Glutathione to Plant Adaptation to the Environment (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):151.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 17 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)