OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kelila (cràter)

Kelila és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hebreu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Kelila». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Bellair-Meadowbrook Terrace

Bellair-Meadowbrook Terrace és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 16.539 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bellair-Meadowbrook Terrace tenia 16.539 habitants, 6.447 habitatges, i 4.441 famílies. La densitat de població era de 1.140,3 habitants per km².
Dels 6.447 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.426 $ i la renda mediana per família de 47.926 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.936 $ mentre que les dones 23.117 $. La renda per capita de la població era de 21.095 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bellair-Meadowbrook Terrace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bellair-Meadowbrook Terrace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xarol

El xarol és un recobriment dur de vernís acolorit sobre cuiro o pell, però també metall, fusta o cartó pedra, per imitar els lacats japonesos o xinesos.
Es prepara escalfant per separat quantitats iguals d'ambre i asfalt a cadascuna de les quals s'afegeix la meitat del seu pes d'oli de llinosa i trementina.
El procés de recobriment va ser introduït el 1818 als Estats Units i millorat per l'inventor Seth Boyden, de Newark (Nova Jersey), amb la fabricació comercial a partir del 20 de setembre de 1819. El procés de Boyden, que no va patentar, va utilitzar un recobriment de laca que es basava en oli de llinosa. El xarol modern sol tenir un recobriment de plàstic.

## Referències

* ↑ Tuttle, Brad R. How Newark became Newark: the rise, fall, and rebirth of an American city. Rutgers University Press, 2009, p. 27. ISBN 978-0-8135-4490-8 [Consulta: 21 setembre 2011].
Viccionari
# Mas Solladors

El Mas Solladors és un mas situat al municipi de Riumors, a la comarca catalana de l'Alt Empordà. Es troba a la vora del rec Sirvent.

## Referències

* ↑ «Àrees i elements d'interès del medi físic». Direcció General del Medi Natural del Departament de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya, 01-09-2010. [Consulta: 16 gener 2022].
# Madeleine Tyssens

Madeleine Tyssens (Lieja, 15 d'agost de 1930) és una romanista belga, professora a la Universitat de Lieja.

## Vida i obra

Es llicencià en filologia romànica a la Universitat de Lieja el 1952 i s'hi doctorà el 1962. Del 1953 al 1956 treballà en l'ensenyament secundari i passà a ser assistent de Maurice Delbouille a la Universitat de Lieja el 1956. A partir de 1971 en fou professora ordinària i titular de la càtedra "Linguistique et philologie de l'ancien français" fins a la jubilació el 1995.
El 1993 fou membre corresponent i el 1998, membre de ple dret, de l'Académie Royale de Belgique, Classe des Lettres. Ha exercit diverses funcions en aquesta acadèmia. Fou secretària i després presidenta (actualment presidenta d'honor) de la Société Rencesvals. Ha estat directora de la revista Le Moyen Age.
La seva recerca s'ha centrat en la literatura francesa medieval, particularment en la cançó de gesta.

## Publicacions

* La geste de Guillaume d'Orange dans les manuscrits cycliques, Paris, Les Belles Lettres l967
* (amb Martine Thiry-Stassin), Narcisse, conte ovidien français du XIIe siècle. Edition critique, Paris, Les Belles Lettres, 1976
* Le Voyage de Charlemagne à Jérusalem et à Constantinople. Traduction critique, Gant, Story Scientia, l977
* La Chanson de Roland. Edition critique par Cesare Segre. Nouvelle édition revue. Traduite de l'italien par M. T., Ginebra, Droz, 1989,
* (amb N. Henrard i L. Gemenne), Le Roman en Prose de Guillaume d'Orange. Edition critique, Paris, Champion, 2000
* (amb J. Wathelet-Willem), La geste des Narbonnais (cycle de Guillaume d'Orange), in: Grundriss der Romanischen Literaturen des Mittelalters, vol. III A 3 / 1-2,. Heidelberg, Carl Winter, 2001

## Referències

* 1 2 «Madeleine Tyssens». Académie royale des Sciences, des Lettres et des Beaux-Arts de Belgique. Arxivat de l'original el 2017-04-10. [Consulta: juny 2020].

## Bibliografia

* Henrard, Nadine; Moreno, Paola; Thiry-Stassin, Martine (eds.), Convergences médiévales: Épopée, lyrique, roman ; Mélanges offerts à Madeleine Tyssens, Brussel·les, 2001 (amb una bibliografia a les p. 11-20)
# Judaisme ortodox modern

El judaisme ortodox modern és un moviment dins del judaisme ortodox que tracta de trobar un balanç entre els valors jueus i l'observança de la llei jueva amb el món laic i modern. L'ortodòxia moderna es basa en diversos ensenyaments i filosofies, si bé manté en comú amb la resta del judaisme ortodox en què considera el Xulhan Arukh com normatiu.
No obstant això, en els Estats Units i en general en el món occidental, domina la "ortodòxia centrista", basada en una filosofia anomenada: Torà Umadà ("la Torà i el coneixement [científic]"). A Israel, el moviment ortodox modern està dominat pel sionisme religiós, però, encara que no idèntics, aquests moviments comparteixen molts dels mateixos valors i molts dels seguidors.

## Bibliografia

* Torah Umadda: The Encounter of Religious Learning and Worldly Knowledge in the Jewish Tradition. Rabí Norman Lamm. 1 de juny de 1994. ISBN 13: 9781592643097

## Referències

* ↑ / interior.php? id = 1 & id_interior = 699 & template = 1 & obert = 1 & sub = 80 Ortodòxia Moderna Què és això?. Centre Comunitari Ramat Shalom
* ↑ Modern orthodoxy in Israel Judaism, Fall, 1998

## Enllaços externs

* Orthodox Union (anglès)
# Bellaing

Bellaing és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.240 habitants. Limita al nord-est amb Hérin, al sud-est amb Oisy, al sud-oest amb Haveluy i al nord-oest amb Wallers.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 941 | 1.225 | 1.298 | 1.555 | 1.335 | 1.305 | 1.240 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Blaise | |
# Francesc Ifern

Francesc Ifern, (Girona, ? - Girona, 17 de juny de 1754) fou prevere i pedagog català.

## Notes biogràfiques. El Compendi breu de las quatre reglas

Era beneficiat de la Catedral de Girona i fou mestre d'aritmètica a l'Estudi Major de Girona, des del 8 de març de 1717 fins al 26 d'abril de 1723.
Aquest eclesiàstic gironí cal inscriure'l dins el cercle de clergues il·lustrats gironins que impulsaren una rigorosa modernització de la pedagogia catalana, entre els quals destaca Baldiri Reixac i Carbó. Salomó Marquès considera que servien un projecte comú per dotar de guies per a mestres amb l'objectiu de renovar i millorar qualitativament l'educació popular en català, tot i els entrebancs de la política assimilista borbònica.
Francesc Ifern cobria el camp de l'aritmètica i matemàtica amb el seu Compendi breu de las quatre reglas generals de la arismetica practica, que son sumàr, restár, multiplicàr y partir, publicat a Girona per Narcís Oliva sense data, probablement a l'any 1717. A la introducció far notar la voluntat de escriure aquest manual en català, ja que els existents, en ser en castellà, no eren entesos pels infants.
En edicions posteriors troben el seu contingut ampliat i format per "las quatre reglas generals de la arismetica practica, que son sumar, restar multiplicar i partir ab algunas reglas necessarias per los negociants, ab una taula al fi, a raó de tant lo any, i quant vé per lo mes,y lo dia : ara novament en esta impressió se ha corregit y augmentat algunas reglas, com son de Tuezas, regla de tres, de companyia, de arrendaments, y de testaments"
Jordi Verrié reporta l'existència de tretze edicions. Totes del segles XVIII i una al segle XIX. Les quals assenyalen la utilitat d'aquest obra en una societat fonamentalment rural com era la Catalunya vuitcentista.

## Obra

* IFERN, Francesc. Compendi breu de las quatre reglas generals de la arismetica practica, que son sumàr, restár, multiplicàr y partir, Girona, Narcís Oliva, s.a. https://babel.hathitrust.org/cgi/pt?id=ucm.5322482482&view=1up&seq=9

## Referències

* 1 2 Marquès, Salomò. L'ensenyament a Girona al segle XVIII. Girona: Col·legi Universitari de Girona, 1985, p. 32 - 33.
* ↑ Ifern, Francesc. Compendi breu de las quatre reglas generals de la arismetica [sic] practica, que son sumar, restar multiplicar i partir: ab algunas reglas necessarias per los negociants, ab una taula al fi, a raó de tant lo any, i quant vé per lo mes,y lo dia : ara novament en esta impressió se ha corregit y augmentat algunas reglas, com son de Tuezas, regla de tres, de companyia, de arrendaments, y de testaments. Barcelona: Joan Centené, circa1758.
* ↑ Verrié, Jordi. Continuïtat pedagògica catalana durant els segles XVIII i XIX. Barcelona: Grup Promotor., 1981, p. 29 - 33.

## Bibliografia

* MARQUÈS, Salomò. L'ensenyament a Girona al segle XVIII. Girona: Col·legi Universitari de Girona, 1985.
* VERRIÉ, Jordi : Continuïtat pedagògica catalana durant els segles XVIII i XIX. Barcelona: Grup Promotor, 1981
# Megawati Sukarnoputri

Diah Permata Megawati Setiawati Sukarnoputri (Yogyakarta (Indonèsia), 23 de gener de 1947), coneguda simplement per Megawati, és una política indonèsia, filla de Sukarno, primer president del país. De fet, Sukarnoputri vol dir "filla de Sukarno", i, tal com és costum a Java, la família no té cognom.
Megawati va ser vicepresidenta amb el president Abdurrahman Wahid i el va substituir el 2001 com a primera dona presidenta d'Indonèsia i la quarta d'un país musulmà. També és el primer governant indonesi nascut després de la independència. Va presentar-se a la reelecció el 2004, però la va derrotar Susilo Bambang Yudhoyono, i un altre cop el 2009, amb el mateix resultat. Actualment és la cap de l'oposició amb el Partit Democràtic Indonesi - Lluita.
# Madeleine de Demandolx de la Palud

Madeleine de Demandolx de la Palud (1596-1670) fou una monja francesa, suposadament víctima d'una possessió demoníaca al convent d'Ais de Provença l'any 1609, conjuntament amb una altra germana de la congregació anomenada Louise Capeau.
Madeleine era filla d'una família aristocràtica de la Provença. Molt creient des de petita, fou enviada al convent de les ursulines d'Ais de Provença a l'edat de 12 anys, sota la tutela del pare Jean-Baptiste Romillon. Passats dos anys començà a patir depressions molt fortes i fou retornada a casa seva. Allà fou tractada pel pare Louis Gaufridi, molt amic de la família i 10 anys més gran que ella. La mare de la noia i la superiora del convent de les ursulines de Marsella, Catherine de Gaumer, sospitaren que Gaufridi havia seduït la noia, i decidiren dur-la al convent d'Ais de Provença, més lluny de casa seva que el de Marsella i on no podia rebre visites de l'home. L'any 1609 la noia començà a sentir convulsions i a tenir visions demoníaques. El pare Romillon va intentar practicar-li diversos exorcismes sense èxit, i al cap de poc de temps les altres monges del convent evidenciaren mostres de la mateixa malaltia. Romillon decidí portar Madeleine i Louise a veure al gran inquisidor d'Avignon, Sebastian Michaelis, que va intentar lliurar-les de la seva possessió sense èxit, i va decidir enviar-les al pare François Domptius. Dels tres dimonis que la posseïen, Gresil, Sonnillon i Veril, aquest darrer acusà el pare Gaufridi de ser la causa principal del seu estat. El 18 d'abril del 1611 aquest fou condemnat a mort acusat de bruixeria, idolatria i fornicació. La seva mort fou particularment violenta, i fou torturat fins a acabar cremat en una foguera. Després d'això Madeleine va lliurar-se de la seva possessió i va abandonar el convent. Tot i així la inquisició continuava vigilant-la de prop i fou acusada de bruixeria en dues ocasions més, el 1642 i 1652. Durant aquest darrer judici li trobaren marques del diable i fou condemnada a presó. Anys després li confiaren la seva custòdia a un familiar, fins a la seva mort el 1670.

## Referències

* ↑ «Madeleine de Demandolx». Elizabeth A. Sackler Center for Feminist Art. Brooklyn Museum. [Consulta: 7 març 2018].
* ↑ Guiley, Rosemary Ellen. The Encyclopedia of Demons and Demonology. Nova York: Visionary Living, 2009, p. 5-6. ISBN 978-0-8160-7314-6 [Consulta: 7 març 2018].
* ↑ Drury, Nevill. The dictionary of the esoteric : 3000 entries on the mystical and occult traditions. Londres: Watkins Publishing, 2002, p. 6-7. ISBN 81-208-1989-6 [Consulta: 7 març 2018].
# Budweiser

Budweiser (/ˈbʌdwaɪzər/) és una cervesa rossa d'estil americà, que forma part d'AB InBev. Introduïda el 1876 per Carl Conrad & Co de St. Louis, Missouri, Budweiser s'ha convertit en una empresa cervesera de grans vendes als Estats Units.
Budweiser també pot referir-se a una cervesa lager pàl·lida no relacionada, originària de České Budějovice, República Txeca (en alemany, Budweis) produïda per la cerveseria Budějovický Budvar. L'existència paral·lela de dues marques diferents amb el mateix nom ha donat lloc a una sèrie de disputes de marques entre elles. En general, Anheuser-Busch o Budějovický Budvar obtenen l'ús exclusiu del nom Budweiser en un mercat determinat. Anheuser-Busch sol utilitzar la marca Bud per a la seva cervesa quan Budweiser no està disponible. La cervesa rossa AB està disponible a més de 80 països, encara que no amb el nom de Budweiser quan Anheuser-Busch no és propietària de la marca. AB Budweiser és una cervesa filtrada, disponible en barril i en ampolles i llaunes, elaborada (a diferència de la lager txeca) amb fins a un 30% d'arròs a més del llúpol i la malta d'ordi habituals a les lagers.

## Origen del nom i disputa

El nom Budweiser és un adjectiu derivat de l'alemany, que vol dir "de Budweis". La cervesa s'elabora a Budweis, Bohèmia, (České Budějovice, República Txeca) des de la seva fundació el 1265. El 1876, l'alemany Adolphus Busch i el seu amic Carl Conrad van desenvolupar als Estats Units una cervesa rossa "d'estil bohemi", inspirada després un viatge a Bohèmia, i la van produir a la seva fàbrica de St. Louis, Missouri.
Anheuser-Busch s'ha vist envoltada d'un conflicte de marques amb la fàbrica de cervesa Budweiser Budvar de České Budějovice pels drets de marca del nom "Budweiser". A la Unió Europea, excepte a Irlanda, Suècia, Finlàndia i Espanya, la cervesa americana només es pot comercialitzar com a Bud, ja que el nom de la marca Budweiser és propietat exclusiva del fabricant de cervesa txec Budweiser Budvar. En alguns països, com el Regne Unit, tant les cerveses Budvar com les d'Anheuser-Busch es comercialitzen sota el nom de Budweiser, encara que els seus logotips són diferents.

## Referències

* ↑ , October 11, 2016.
* ↑ Lockhart, Bill. «Carl Conrad & Co. – The Original American Budweiser». Society for Historical Archeology. [Consulta: May 30, 2015].
* ↑ Protz, R., The Complete Guide to World Beer (2004), ISBN 1-84442-865-6
* ↑ «History of the brewery» (en anglès). Budějovický Budvar, n.p.. [Consulta: December 6, 2017].
* ↑ , July 29, 2010.
* ↑ «Results for "budweiser"». TESCO. [Consulta: May 13, 2021].

## Enllaços externs

* Budweiser - Lloc web oficial
* Belgian official Budweiser website
* Collection of mid-twentieth century advertising featuring Budweiser beer from the TJS Labs Gallery of Graphic Design.
# Levogir

«Levogir» té aquests significats:
* química substància que té la propietat de fer girar el pla de la llum polaritzada cap a l'esquerra, en contraposició a les substàncies dextrogires. Vegeu isomeria, enantiòmer i quiralitat (química).
* biologia el sentit de gir del remolí dels cabells quan els cabells estan col·locats en el sentit contrari a les agulles del rellotge.
* bioquímica isòmer òptic el carboni asimètric es troba desplaçat a dretes, i és imatge especular d'aquest isòmer levogir.
* matemàtiques sistema de referència que compleix la regla de la mà esquerra
* Sinònim d'esquerrà.
* Antònim de destre.
# Israel Meir Kirzner

Israel Meir Kirzner (Yisroel Mayer Kirzner) (Londres, 13 de febrer de 1930) és un economista estatunidenc d'origen anglès, un dels més reconeguts de l'Escola Austríaca.

## Biografia

Kirzner és fill d'un famós rabí i talmudista. Va néixer en Londres, Anglaterra, i va emigrar als Estats Units via Sud-àfrica.

## Educació

Va rebre el seu títol llicenciat summa cum laude en el Brooklyn College en 1954, i va cursar un màster i un doctorat en la Universitat de Nova York en 1957 on va ser alumne de Ludwig von Mises.

## Economia

Els treballs més notables de Kirzner es troben en el camp de l'economia del coneixement i la iniciativa empresarial i l'ètica dels mercats. És professor emèrit en economia a la Universitat de Nova York, i és una autoritat acadèmica quant al pensament i la metodologia de Ludwig von Mises.

## Autor

Algunes de les seves obres més importants sobre economia són les següents:
"Entrepreneurial Discovery and The Competitive Market Process: An Austrian Approach," Journal of Economic Literature. (Març 1997) The Meaning of Market Process. (Routledge 1992) Discovery, Capitalism and Distributive Justice. (Basil Blackwell 1989) Competition and Entrepreneurship, (Chicago 1973), ISBN 0226437760.

## Expert en Judaisme ortodox

Kirzner és així mateix un ordenat rabí haredi i especialista en el Talmud, i exerceix de rabí en la congregació que anteriorment encapçalava el seu pare en Brooklyn, Nova York. és un dels més famosos deixebles del rabí Isaac Hutner, l'últim director de la Yeshiva Rabbi Chaim Berlin, on va estudiar durant molts anys durant els mateixos anys en els quals va obtenir la seva experiència acadèmica. Kirzner és una autoritat en els escrits de Hutner i és un dels pocs editors oficials de totes les obres que Hutner escriu.
# Francesc I de Saxònia-Coburg-Saalfeld

Francesc I de Saxònia-Coburg-Saalfeld - Franz von Sachsen-Coburg-Saalfeld (alemany) - (Coburg, 15 de juliol de 1750 - Coburg, 9 de desembre de 1806) era fill del duc Ernest Frederic de Saxònia-Coburg-Saalfeld i de Sofia Antònia de Brunsvic-Wolfenbüttel. Hereu del ducat de Saxònia-Coburg-Saalfeld, del qual en fou príncep sobirà entre el 1800 i el 1806, va ser també un destacat mecenes que va reunir un important patrimoni artístic.
El 6 de març de 1776, es va casar a Hildburghausen amb la princesa Sofia de Saxònia-Hildburghausen, filla del duc Ernest Frederic III de Saxònia-Hildburghausen (1727-1780) i d'Ernestina de Saxònia-Weimar-Eisenach (1740-1786). Però Sofía va morir el 28 d'octubre del mateix any, en tornar del viatge de nuvis.
Es va pactar un segon casament amb la comtessa Augusta de Reuss-Ebersdorf, filla del comte Enric XXIV de Reuss-Ebersdorf. La cerimònia es va fer a Ebersdorf el 13 de juny de 1777. El matrimoni va tenir deu fills:
* Sofía, comtessa de Mensdorff-Pouilly (19 d'agost de 1778 - 8 de juliol de 1835), casada el 1804 amb el comte Manel de Mensdorff-Pouilly.
* Antonieta, duquessa de Württemberg (28 d'agost de 1779 - 14 de març de 1824), casada el 1798 amb el duc Alexandre de Wüttemberg.
* Juliana (Anna Feodorovna), Gran Duquessa de Rússia (23 de setembre de 1781 - 15 d'agost de 1860), casada el 1796 amb el Gran Duc Constantí Pavlovitx de Rússia, del qual es divorcià el 1820.
* Ernest, (2 de gener de 1784 - 29 de gener de 1844), casat el 1817 amb la princesa Lluïsa de Saxònia-Gotha-Altenburg.
* Ferran, príncep de Koháry (28 de març de 1785 - 27 d'agost de 1851), casat el 1815 amb la princesa hongaresa Maria Antònia Koháry de Csábrág.
* Victòria, duquessa de Kent (17 d'agost de 1786 - 16 de març de 1861, casada primer amb el príncep Emili Carles de Leiningen, i després amb el Príncep Eduard del Regne Unit, duc de Kent.
* Leopold, rei de Bèlgica (16 de desembre de 1790 - 10 de desembre de 1865), casat el 1832 amb la princesa Lluïsa d'Orleans.

## Bibliografia

* Christian Kruse: Franz Friedrich Anton von Sachsen-Coburg-Saalfeld: 1750 - 1806, Coburger Landesstiftung, 1995 (en alemany)

## Enllaços externs

* http://www.sachsen-coburg-gotha.de/?Das_Herzogshaus:Geschichte:Heiratsoffensive
* http://stamboom-boden.com/getperson.php?personID=I1083976424&tree=1 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Philip José Farmer

Philip José Farmer (Terre Haute, Indiana, 26 de gener de 1918 — Peoria (Illinois), 25 de febrer de 2009) fou un escriptor estatunidenc de ciència-ficció i fantasia.

## Biografia

Philip J. Farmer va néixer a Indiana, fill de George i Lucile Jackson Farmer, però aviat es va traslladar a Peoria (Illinois), on va viure la major part de la seva vida. El 1941 es va casar amb Bette Andre, amb qui va romandre fins a la mort d'ell i amb qui va tenir dos fills. Entre el 1942 i el 1943 va servir en les forces aèries nord-americanes. Després d'abandonar l'exèrcit va reprendre els seus estudis a la Universitat de Bradley, on el 1950 es va graduar en literatura anglesa i escriptura creativa. La reputació de Farmer dins del camp de la ciècia-ficció va començar l'any 1952 amb la publicació del relat «The Lovers», amb el qual va guanyar el seu primer premi Hugo i que posteriorment va desenvolupar com a novel·la.

## Obres (selecció)
### Cicles
#### World of Tiers

* The Maker of Universes (1965)
* The Gates of Creation (1966)
* A Private Cosmos (1968)
* Behind the Walls of Terra (1970)
* The Lavalite World (1977)
* More Than Fire (1993)

#### Riverworld

* To Your Scattered Bodies Go (1971)
* The Fabulous Riverboat (1971)
* The Dark Design (1977)
* The Magic Labyrinth (1980)
* Gods of Riverworld (1983)
* River of Eternity (1983)

#### Dayworld

* Dayworld (1984)
* Dayworld Rebel (1987)
* Dayworld Breakup (1990)

### Novel·les independents

* Flesh (1960)
* The Lovers (1961)
* Dare (1965)
* Greatheart Silver (1982)
* Nothing Burns in Hell (1998)

### Relats

* Strange relations (1960), publicat en català amb el títol Relacions estranyes (Pleniluni, 1985, traducció d'Antoni Ibarz i Joaquim Martí).

## Referències

* 1 2 «Philip José Farmer - Biography» (en anglès). IMDB. [Consulta: 5 juliol 2019].
* 1 2 Greasley (ed.), Philip A. Dictionary of Midwestern Literature, Volume 1: The Authors. Bloomington: Indiana University Press, 2001. ISBN 0253336090.

## Enllaços externs

* Web oficial de Philip José Farmer