OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ken McMullen

Ken McMullen (Manchester, 31 d'agost de 1948) és un director de cinema, artista i, des del 2012, professor d'Aniversari d'Estudis Cinematogràfics a la Universitat de Kingston, Londres. Les pel·lícules de McMullen es basen en la filosofia, la història, la psicoanàlisi i la literatura. L'exposició de McMullen Signatures of the Invisible va reunir artistes i científics que treballen al CERN, la instal·lació europea de física de partícules prop de Ginebra. El seu altre treball inclou filmar converses amb físics al Stanford Linear Accelerator Center, que descriu com "fer un diari de la transició a la cultura humana" perquè creu que la física està arribant a un altre punt de canvi. El seu darrer treball Arrows of Time és una nova forma de cinema radical que consta de 40 elements intercanviables que tracten sobre la literatura, la filosofia i la física contemporània, estrenada al Museu d'Art Modern de San Francisco a San Francisco l'abril de 2007.
A finals de la dècada de 1990 i principis de la dècada de 2000, McMullen també va impartir conferències i va prendre grups de tutors i el que aleshores era 'The London College of Printing and Distributive Trades' - ara el London College of Communication. Adscrit al departament d'estudis de cinema i televisió a les instal·lacions de Back Hill de la universitat, McMullen era popular entre els estudiants.

## Filmografia selecta

* Hamlet Within (2022)
* Moments with Mujica (2021)
* The Ghost Within, film (2020)
* OXI: An Act of Resistance (2014)
* An Organization of Dreams (2009)
* Arrows of Time (2007)
* Art, Poetry and Particle Physics (2004)
* Pioneers in Art and Science: Metzger (2004)
* Lumin de Lumine (2001)
* Seven Sighs (1995)
* Lucky Man (1994), Documentary.
* There We Are, John (1993)
* 1867 (1990)
* 1871 (1990): una pel·lícula d'època sobre l'ascens i la caiguda de la Comuna de París el 1871. Projectada a la secció Un Certain Regard al 43è Festival Internacional de Cinema de Canes.
* Partition (1987): ambientada en l'agitació que envolta la transferència de poder polític a l'Índia britànica del Regne Unit i la partició del subcontinent en el domini del Pakistan i la República de l'Índia el 1947.
* Zina (1985): comparable a una Antígona del segle XX, la filla titular de Leon Trotsky parla dels records de la seva vida i del seu pare amb el psicoterapeuta berlinès Professor Kronfeld.
* Being and Doing (1984)
* Ghost Dance (1983): un viatge a les creences i mites que envolten l'existència dels fantasmes i la naturalesa del cinema.
* Patrick Hughes (1980)
* Patrick Heron (1979)
* Resistance (1976)
* Lovelies and Dowdies (1974)
* Joseph Beuys at the Tate and Whitechapel (1972)

## Referències

* ↑ Ken McMullen a manifesta13.org
* ↑ «Festival de Cannes: 1871». festival-cannes.com. Arxivat de l'original el 2012-03-02. [Consulta: 7 agost 2009].
* ↑ Ken McMullen a artforum.com

## Enllaços externs

* Ken McMullen. symmetry: a joint Fermilab/SLAC publication. Accessed August 9, 2007.
# Plaqueta

Les plaquetes o trombòcits són petits fragments cel·lulars, d'uns 2-5 μm de diàmetre fent que siguin les cèl·lules sanguínies més petites de totes.
Són irregulars i no tenen nucli. Viuen de 8 a 12 dies. La seva funció principal és la coagulació sanguínia per la seva capacitat per a unir-se unes amb unes altres en resposta a diversos estímuls, a més formen nusos en la xarxa fibrina, alliberen substàncies importants per a accelerar la coagulació. Formen coàguls sanguinis, gràcies al fet que posseïxen grànuls de substàncies activadores de la coagulació. Després dels eritròcits són els elements cel·lulars més abundants de la sang. Es veuen només en els mamífers.
Tenen el seu origen en el teixit hematopoètic (formador de sang) de la medul·la òssia, per fragmentació del citoplasma d'unes cèl·lules gegants, les més grans del teixit hematopoètic, anomenades megacariòcits.

## Paper en les malalties
### Recompte de plaquetes

Un recompte de plaquetes normal en una persona sana és d'entre 150.000 i 450.000 per micro-litre de sang ([150-460)] × 10⁹/L). El 95 per cent de les persones sanes tenen un recompte de plaquetes en aquest marge. Hi ha persones que tenen un recompte de plaquetes estadísticament anormal encara no tinguin una anomalia demostrable. No obstant això, si el recompte és molt baix o molt alt, la probabilitat de patir algun trastorn de salut és molt alt.
A un nivell baix s'anomena trombocitopènia i a un d'alt, trombocitèmia; ambdós poden presentar problemes de coagulació. En general, amb un recompte baix hi ha un augment del risc de sagnat, però hi ha excepcions (com la trombocitopènia induïda per heparina o l'hemoglobinúria paroxística nocturna). Recomptes alts poden donar lloc a una trombosi, encara que això passa principalment quan es deu a una síndrome mieloproliferativa.

### Malalties

Hi ha trastorns, com la trombocitopènia i l'anèmia aplàstica que comporten un recompte de plaquetes reduït. En d'altres, com la trombocitèmia, el recompte de plaquetes és elevat. L'hemofília és una malaltia que compromet indirectament la funció plaquetària. En l'ateroesclerosi, les plaquetes tenen un paper fonamental.

## Referències

* ↑ Parveen June Kumar, Michael L. Clark. «8». A: Clinical Medicine. 6a edició. Elsevier Saunders, 2005, p. 469. ISBN 0-7020-2763-4.

## Vegeu també

* Trombocitogènesi
Viccionari
# Atol de les Roques

L'Atol de les Roques és un petit grup de dues illes que pertany a l'Estat del Rio Grande do Norte, al Brasil. Comprèn 360 km² incloent l'atol i les aigües del voltant. Queda a 260 quilòmetres a Nord-est de Natal, capital de l'Estat, i 145 quilòmetres a Nord-oest de l'arxipèlag de Fernando de Noronha. Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2001.
El nom de les dues illes es diuen Illa do Farol i Illa del Cementiri; la seva superfície total és de 0,36 km².
L'atol va ser descobert per l'expedició del navegador portuguès Gonçalo Cohello el 1503 a la costa de Brasil. És l'únic atol de l'oceà Atlàntic Sud. A causa de la poca profunditat en les seves aigües, la navegació en aquest tram de la costa és molt perillosa.
Té una enorme importància ecològica fonamental per la seva alta productivitat biològica i per ser una important zona d'abric, alimentació i reproducció de diverses espècies animals.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Brazilian Atlantic Islands: Fernando de Noronha and Atol das Rocas Reserves» (en anglès). [Consulta: 8 març 2021].
# Znàmenski (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Znàmenski».
Znàmenski (en rus: Знаменский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.220 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Mosquió (escultor)

Mosquió (en llatí Moschion, en grec antic Μοσχίων), fill d'Adames, fou un escultor atenenc. Juntament amb els seus dos germans Dionisídor (Dionisidorus) i Ladames, va fer una estàtua dedicada a Isis a l'illa de Delos. Els noms dels tres artistes consten en una inscripció d'aquesta estàtua, que es troba actualment a Venècia.

## Referències

* ↑ Moschion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1114
# Step (Rússia)

* No s'ha de confondre amb Step.
Step - Степь (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 4 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Bambú (pel·lícula)

Bambú és una comèdia històrica espanyola de 1945 dirigida per José Luis Sáenz de Heredia i protagonitzada per Imperio Argentina. Es tracta d'un triangle amorós ambientat durant la guerra hispano-estatunidenca de 1898.

## Repartiment

* Gabriel Algara
* Manuel Arbó
* Imperio Argentina
* Fernando Fernán Gómez
* Fernando Fernández de Córdoba
* Félix Fernandez
* Emilio García Ruiz
* José María Lado
* Julia Lajos
* Mary Lamar
* Sara Montiel
* Nicolás D. Perchicot
* Luis Peña
* Alberto Romea
* María Vicent

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1945 | Millor actor secundari | José María Lado | Guanyador |

### Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1945 (2n lloc)
## Referències

* ↑ Mira p.211
* ↑ Bentley p.92-93
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1945». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-20. [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ Concurso de premios de la producción cinematográfica, ABC, 9 d'octubre de 1945

## Bibliografia

* Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008.
* Mira, Alberto. Historical Dictionary of Spanish Cinema. Scarecrow Press, 2010.
# Ducat de Maura

El ducat de Maura és el títol nobiliari espanyol que el rei Alfons XIII va concedir en 1930 al polític i historiador Gabriel Maura Gamazo, ennoblit en atenció als mèrits del seu pare Antoni Maura i Montaner, cinc vegades president del govern. En l'escut d'armes del ducat hi ha en camp de plata cinc ceptres de sabre posades en pal, col·locats en aspa pels 5 governs d'Antoni Maura i en camp de plata dues faixes de gules vermelles, pels dos atemptats contra la seva persona.
El matrimoni del I duc de Maura amb Julia de Herrera y Herrera, V comtessa de la Mortera, va unir en la mateixa família tots dos títols, usant-se últimament el comtat de la Mortera pels primogènits del duc de Maura.

## Ducs de Maura

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Gabriel Maura Gamazo | 1930-1963 |
| II | Ramón Maura de Herrera | 1963-1968 |
| III | Gabriela Maura de Herrera | 1969-1972 |
| IV | Ramiro Pérez-Maura de Herrera | 1973-2001 |
| V | Ramiro Pérez-Maura y de la Peña | 2003-actual titular |

## Història dels ducs de Maura

* Gabriel Maura y Gamazo (1879-1963), I duc de Maura.
* Casat amb Julia Herrera y Herrera, V comtessa de la Mortera (1884-1968). El va succeir el seu fill:
* Ramón Maura de Herrera, II duc de Maura(1912-1968), VI comte de la Mortera.
* Casat amb María de la Concepción Rivera de Azpiroz (m. 20.05.1987). El succeí la seva germana:
* Gabriela Maura de Herrera (1904-1972), III duquessa de Maura.
* Casat amb Ramiro Pérez de Herrera (f.1972). La succeí el seu fill:
* Ramiro Pérez-Maura de Herrera (1934-2001), IV duc de Maura, VII comte de la Mortera.
* Casat amb Doña Mercedes Lucía de la Peña y González-Camino (n.1937). El succeí el seu fill:
* Ramiro Pérez-Maura y de la Peña (n. 1963), V duc de Maura, VIII comte de la Mortera. Actual titular.
* Casat amb Doña María de Cabanyes y Treviño (n. 1965)

## Notes

* ↑ Armes adoptades pel Duc de Maura
* ↑ «Papers de Gabriel Maura Gamazo i de Julia de Herrera y Herrera en la Fundació Antonio Maura». Arxivat de l'original el 2008-03-05. [Consulta: 8 febrer 2015].
# Xarxa de creença profunda

Una xarxa de creença profunda (en anglès DBN, Deep Belief Network), en aprenentatge automàtic, és un model gràfic generatiu o també una xarxa neuronal composta de múltiples capes de variables latents amb connexions entre les capes.

## Característiques

* Quan s'entrena un algorisme DBN amb un conjunt d'exemples com a entrada de forma no supervisada, pot aprendre a reconstruir probabilísticament aquestes entrades. Llavors pot millorar la classificació de forma supervisada.
* Una DBN pot ésser considerada com una composició de xarxes simples i no supervisades com les màquines de Bolzmann restringides (RBM).

## Referències

* ↑ «Deep Belief Networks — DeepLearning 0.1 documentation» (en anglès). http://deeplearning.ne. Arxivat de l'original el 2016-11-19. [Consulta: 25 agost 2017].
* ↑ «Deep belief nets» (en anglès). https://www.cs.toronto.edu.+[Consulta: 25 agost 2017].
* ↑ Hinton, Geoffrey «Deep belief networks» (en anglès). Scholarpedia, 4, 5, 31-05-2009. DOI: 10.4249/scholarpedia.5947. ISSN: 1941-6016.

## Vegeu també

* Aprenentatge profund
# Satgaon

Satgaon (oficialment Saptagram) fou una antiga ciutat al districte d'Hooghly a Bengala Occidental, situada a 22° 58′ N, 88° 23′ E﻿ / ﻿22.967°N,88.383°E﻿ / 22.967; 88.383 a 4 km de Bandel. Fou abandonada a causa del fet que el riu Saraswati es va omplir d'arena i es va assecar en aquest punt; el 1901 consta amb només 153 habitants. El nom vol dir "set pobles" que serien Bansberia, Kristapur, Basudebpur, Nityanandapur, Sibpur, Sambachora i Baladghati.

## Història

Saptagram fou segurament conquerida per Baharam Itgin Zaffar Khan, governant de Devkot, el 1298, que hi va construir una mesquita amb restes de temples hindús, i que és la més antiga de Bengala. El 1350 la va visitar Ibn Battuta. És esmentada des del segle xv com a centre comercial visitat per àrabs, perses i turcs; al segle xvi van arribar els portuguesos: el 1535 Afonso de Melo amb 5 vaixells i 100 homes fou el primer; va oferir uns regals al sultà però aquest els va fer empresonar perquè els regals oferts eren robats. El governador de Goa va enviar missatges exigint l'alliberament però no es va produir. Chittagong fou cremada pels portuguesos i Diano Rebelo va ser enviat a Saptagram amb un contingent i el sultà Ghiasuddin Mahmud Shah, per evitar la lluita, va alliberar als portuguesos i els va concedir permís per comerciar a Chittagong i Saptagram. Es creu que el sultà buscava el suport dels portuguesos en els conflictes interns. Així des de 1535 els portuguesos es van establir a la ciutat. Quan Sher Shah Suri va atacar Saptagram els portuguesos van lluitar pel sultà, però es van retirar el 1538 i el mateix any Ghiasuddin Mahmud Shah fou derrotat. Només després de la mort de Sher Shah i de la decadència de la seva nissaga els portuguesos van poder tornar vers 1550. Diversos viatgers van descriure Saptagram a l'edat mitjana, com el venecià Cesar dei Federici que va viatjar per orient del 1563 al 1581, i el portuguès Tomé Pires, que encara que no hi va estar personalment dona diverses dades a la seva obra Suma Oriental un relat de la seva estada a Índia i Malacca (1512-1515). Els portuguesos anomenaven la ciutat Porto Pequeno mentre Chittagong era el Porto Grande. Quan l'arena va començar a obstruir el riu els portuguesos es van traslladar a Hugli (Hooghly). Quan el 1632 Hooghly fou declarat port reial, les oficines públiques es van traslladar allí i la ciutat va quedar aviat en ruïnes. Només resta l'antiga mesquita.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bambú groc

El bambú groc (Phyllostachys aurea o Bambusa aurea) és un bambú mitjà originari de la Xina, el més corrent dels jardins d'Europa.

## Cultiu

Aquest bambú es diferencia d'altres espècies pels seus nusos apilats i comprimits generalment visibles en la base de les canyes.
Forma mates denses, canyes espesses de follam verd clar molt espès, des de la base fins a la part alta. Canya verda pàl·lid tornant-se groga si està exposat al sol, poden arribar a 9metres d'alçada i un diàmetre de 4cm. Planta molt rústica, suporta sense grans danys una sequera relativa i el fred intens fins a -20º.

## Ús

Tanca lliure o podada, petit bosc, jardinera, mata aïllada.
# Edelmiro Arévalo

Edelmiro Arévalo (17 de juliol de 1929) és un exfutbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ 1958 FIFA World Cup Sweden Arxivat 13-10-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Edelmiro Arévalo Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Perfil d'Edelmiro Arévalo a 11v11.com
# Macdonaldita

La macdonaldita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom en honor de Gordon A. Macdonald (1911-1978), destacat vulcanòleg nord-americà i catedràtic de Geologia de la Universitat de Hawaii en el moment de la descripció de l'espècie.

## Característiques

La macdonaldita és un fil·losilicat de fórmula química BaCa₄Si$_{16}$O$_{36}$(OH)₂·10H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la macdonaldita pertany a «09.EB - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 4- i 6-enllaços» juntament amb els següents minerals: rhodesita, delhayelita, hidrodelhayelita, monteregianita-(Y) i carletonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1964 al dipòsit de Rush Creek, al comtat de Fresno (Califòrnia, Estats Units). També a Califòrnia, ha estat descrita als comtats de Mariposa i Tulare. Fora dels Estats Units també ha estat trobada a San Venanzo (Úmbria, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Macdonaldite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 octubre 2016].
# Esquizopodins

Els esquizopodins (Schizopodinae) és una subfamília de coleòpters de la família Schizopodidae. De vegades es considera com una família separada

## Taxonomia

* Tribus(2): Dystaxiini · Schizopodini
* Gèneres (3): Dystaxia ·Glyptoscelimorpha ·Schizopus

## Referències

* ↑ «Schizopodinae (Subfamily)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2014. [Consulta: 7 juliol 2014].
# Mosquió (poeta)

Mosquió (en llatí Moschion, en grec antic Μοσχίων) va ser un poeta tràgic i còmic grec mencionat més d'una vegada per Estobeu.
Estobeu va conservar els títols de tres de les seves obres de teatre:
* Θεμιστοκλῆς
* Τήλεφος
* Φεραῖοι
Fabricius l'inclou a la seva Biblitheca Graeca.

## Referències

* ↑ 1.Moschion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1114
# Platja de Sant Adeodat

La platja de Sant Adeodat o Binicodrell està situada a l'illa de Menorca i concretament al sud del municipi des Migjorn Gran.
Està a 4 quilòmetres d'Es Migjorn Gran, situada entre l'illot de Binicodrell, i sa Punta negra; fa frontera amb la platja de Sant Tomàs, i la urbanització del mateix nom. És una platja on hi ha apartaments i hotels a prop, i terres de cultiu.
Aquesta platja en forma de U, és totalment oberta a la mar. Té molts de banyistes locals i turistes, ja que les seves aigües són tranquil·les i cristal·lines. Des d'aquesta platja es pot fer una excursió fins a sa cova des Coloms, més coneguda com la Catedral.

## Referències

* ↑ «Platja Sant Adeodat». Es Migjorn Gran. [Consulta: 11 juliol 2020].
* ↑ «Platja de Sant Adeodat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sant Tomàs, Binigaus i cova des Coloms». Menorca amb nens. Descobreix Menorca. [Consulta: 11 juliol 2020].

## Enllaços externs

* platges de Balears Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine.
# César Brito

César Brito (Covilhã, 21 d'octubre de 1964) és un exfutbolista portugués, que jugava com a davanter. Va ser 14 vegades internacional amb la selecció del seu país i va marcar dos gols.
Brito va jugar a diversos equips portuguesos i espanyols. La seua època més reeixida va ser amb el Benfica, entre 1985 i 1996. Amb els lisboetes va marcar 18 dianes en 145 partits, inclosos dos que li van donar el títol de lliga al seu equip davant el Porto. També jugà al Salamanca, Mérida o Belenenses.

## Referències

* ↑ Mestre, Rui. «Portugal – International Results». RSSSF, 15-10-2005.
* ↑ «Guarda Abel voltou no jogo da polémica» (en portuguès). Notícias de Corrupção, 19-10-2004. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2010. [Consulta: 18 març 2010].
* ↑ «Adiós con sonrojo» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-05-1998. [Consulta: 23 maig 2015].
# Edegem

Edegem és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Limita al nord-oest amb Anvers, al nord-est amb Mortsel, a l'est amb Hove, al sud-oest amb Aartselaar i al sud amb Kontich.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 837 | 822 | 997 | 1100 | 1047 | 1047 | 1320 | 1340 | 1890 |

#### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 1688 | 3010 | 4160 | 6669 | 7856 | 13.885 | 19.365 | 22.146 |

#### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 |
| Població | 22.146 | 23.422 | 23.719 | 23.300 | 22.932 | 22.253 | 21.866 | 21.668 |
| Font: NIS |||||||||

## Llista de burgmestres

* 1800-1802 : François Lanckpaep
* 1802-1818 : François Vermeerbergen
* 1818-1830 : Jacobus Eliaers
* 1830-1851 : Ferdinand du Bois d'Oultremont
* 1851-1860 : Jan-Baptist Ramael
* 1860-1868 : Ad. de Bois-Vilain XIIII
* 1868-1872 : Daniël Puttemans
* 1873-1883 : Karel-Sebastiaan Mast
* 1883-1887 : Petrus-Joannes de Raet
* 1888 : P.F. Van Put, waarnemend
* 1888 : Jan-Frans Van Put
* 1889-1991 : Jan Verbert
* 1891-1903 : P.F. Van Put
* 1904-1914 : Clement Segers
* 1914-1921 : E. Van Noyen
* 1921-1926 : Alfons Schoessetters (liberal)
* 1927-1941 : Willem Arts
* 1941-1944 : Gaston Mauquoi
* 1944-1947 : Willem Arts
* 1947-1964 : Gaston Adriaenssens (CVP)
* 1964-1976 : Léo Tindemans (CVP)
** 1968-1970 : Jan vanden Kerkhof (CVP)
* 1976-1988 : Jan vanden Kerkhof (CVP)
* 1989-1992 : Luce Aerts-Lietaer (CVP)
* 1992- : Koen Snyders (CD&V)

## Personatges

* Serge Pauwels, ciclista
* Léo Tindemans, polític i burgmestre.
# Javier López Vallejo

Javier López Vallejo és un futbolista navarrès nascut el 22 de setembre de 1975 a Pamplona. Amida 1,85 metres i pesa 77 quilos.

## Detalls

Format en la pedrera del CA Osasuna, va arribar a interessar a grans equips com l'AC Milan amb molt poca edat. A les files de l'Osasuna va debutar a primera divisió va debutar la temporada 93/94 jugant un partit contra l'Sporting, amb els rojillos descendits automàticament a Segona. Va romandre en l'equip navarrès per a sortir al Vila-real Club de Futbol en la temporada 2000-2001.
Després d'un parell d'anys bons en l'equip valencià passa a un segon pla en els següents, sent suplent d'en Reina. Cedit en el Recreativo de Huelva en la temporada 2006-07, té una magnífica participació, i és clau perquè el seu equip aspirés a assolir un lloc de classificació europea. El dia 31 de juliol de 2007 després de rescindir el contracte que l'unia amb Vila-real CF, fitxa pel Reial Saragossa, malgrat que també existia l'interès d'altres clubs de primera divisió com el Racing de Santander o l'Espanyol de Barcelona. El porter navarrès estarà dues temporades en l'equip aragonès.
També ha format part de la Selecció nacional de futbol del País Basc.

## Clubs

| Club | Categoría | Any | Partits | Gols |
| Osasuna B | Segona Divisió B | 1992/1993 | S/D | S/D |
| CA Osasuna | primera divisió | 1993/1994 | 1 | 0 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1994/1995 | 2 | 1 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1995/1996 | 33 | 34 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1996/1997 | 33 | 36 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1997/1998 | 40 | 40 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1998/1999 | 41 | 46 |
| CA Osasuna | Segona Divisió | 1999/2000 | 42 | 46 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2000/2001 | 36 | 51 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2001/2002 | 38 | 55 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2002/2003 | 4 | 6 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2003/2004 | 0 | 0 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2004/2005 | 0 | 0 |
| Vila-real CF | primera divisió | 2005/2006 | 0 | 0 |
| Recreativo Huelva | primera divisió | 2006/2007 | 30 | 37 |
| Reial Saragossa | primera divisió | 2007/2008 | 2 | 4 |

## Enllaços externs

* Espai dedicat a López Vallejo Arxivat 2008-05-23 a Wayback Machine.
* Fitxa a lfp.es
# Combs-la-Ville

Combs-la-Ville és un municipi francès, situat al departament de Sena i Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 21.091 habitants.
Forma part del cantó de Combs-la-Ville, del districte de Melun i de la Comunitat d'aglomeració Grand Paris Sud Seine-Essonne-Sénart.