OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alonso Fernández de Madrid

* Per a altres significats sobre Alonso Fernández de Madrid, vegeu «Alonso Fernández de Madrid (desambiguació)».
Alonso Fernández de Madrid (Madrid, segle xv) fou un noble i cavaller castellà.

## Biografia

Nascut a la vila de Madrid, fou el fill de Diego Fernández de Madrid, que segons José Antonio Álvarez y Baena fou una personalitat destacada i distingida a la seva època. Segons les dades de Luis Salazar y Castro, és qui inaugura l'arbre de la seva família. En qualsevol cas fou cap i senyor de la casa pairal del cognom dels Fernández de Madrid, que era ubicada al barri de l'església de San Salvador. Alonso exercí els càrrecs de comptador i secretari del rei Joan II de Castella (1405-1454), que pels seus serveis l'armà cavaller seguint els antics costums, com a signe de noblesa.
Es casà amb Catalina Fernández de Ocaña, àlies González, natural de la mateixa vila. Tingueren com a fills a Diego, Alonso, Pedro, Fernán, Gonzalo i Francisco, cadascun d'ells exercí diversos càrrecs públics. Es desconeix la data de la seva mort, només que fou sebollit a la desapareguda església de San Salvador.

## Referències

* 1 2 3 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Tom I. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789, p. 16.
* 1 2 Cuartero y Huerta, Baltasar; Vargas-Zúñiga y Montero de Espinosa. Índice de la colección de don Luis de Salazar y Castro (en castellà). vol. XX. Madrid: Reial Acadèmia de la Història, 1957, p. 84-85.
* 1 2 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 207.
# Dolinka (Eslovàquia)

* Per a altres significats, vegeu «Dolinka».
Dolinka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1260.
# René Alejandro Pontoni

René Alejandro Pontoni (Santa Fe (Argentina), 18 de maig de 1920 - Santa Fe, 14 de maig de 1983) fou un futbolista argentí de la dècada de 1940.
Va jugar a clubs de l'Argentina, Colòmbia i Brasil, destacant a Newell's Old Boys, San Lorenzo, Independiente Santa Fe i Portuguesa.
Fou internacional amb l'Argentina, amb qui disputà 19 partits i guanyà tres copes Amèrica, els anys 1945, 1946 i 1947.

## Palmarès
### Argentina

* Copa Amèrica de futbol:
** 1945, 1946, 1947

### San Lorenzo

* Lliga argentina de futbol:
** 1946

## Referències

* ↑ rsssf: Copa America 1945, Argentina squad
* ↑ rsssf: Copa America 1946, Argentina squad
* ↑ rsssf: Copa America 1947, Argentina squad
# Haruka Tachimoto

Haruka Tachimoto (田知本 遥, Imizu, Prefectura de Toyama, Japó, 2 d'agost de 1990) és una judoka japonesa. She competed in the 70 kg event at the 2012 Summer Olympics. El 2016 va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics de Rio, després de derrotar a la número 1 i la número 2 del rànquing mundial de judo.

## Referències

* ↑ «Sports Reference profile». Arxivat de l'original el 2012-12-14. [Consulta: 14 agost 2016].
* ↑ «London 2012 profile». Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 14 agost 2016].
# Amyris (desambiguació)

«Amyris» té aquests significats:
* Botànica:
** Amyris és un gènere de les rutàcies.
* Antiga Grècia:
** Amyris de Síbaris el savi, fou un destacat ciutadà de Síbaris de finals del segle VII aC
# Tony May

Tony May és un fotògraf britànic, conegut per haver treballat conjuntament amb el dissenyador Storm Thorgerson, i per haver aportat fotografies per al disseny de diferents àlbums de la banda britànica Pink Floyd. Dels diferents àlbum i senzills de la banda ha participat en, en qualitat de fotògraf:
* Àlbums: The Dark Side Of The Moon, Delicate Sound of Thunder, Atom Heart Mother, Meddle, The Division Bell, Wish You Were Here, Relics, Pulse
* Senzills i altres cd: High Hopes / Keep Talking, Coming Back to Life, What Do You Want from Me, A Collection Of Great Dance Songs, ...
També va col·laborar amb el teclista del grup Richard Wright en el seu àlbum en solitari Broken China.

## Referències

* ↑ «Tony May - Credits» (en anglès). allmusic.com. [Consulta: 10 juliol 2017].
* ↑ «Tony May» (en anglès). Discogs. [Consulta: 10 juliol 2017].
* ↑ Scott Hughes. «Outtakes: Storm Thorgerson, designer, on Pink Floyd's 'Back ...» (en anglès). Independent, 10-10-1997. [Consulta: 10 juliol 2017].
# Can Pau Godori

Can Pau Godori és un edifici del municipi de Vilassar de Mar (Maresme) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una casa situada a primera línia de mar davant la carretera N-II.

## Descripció

Va ser construïda a principis del segle xx, és de proporcions semblants a la casa de cos, mitjanera, amb parets longitudinals de càrrega, de planta baixa i pis, d'estructura de bigam paral·lel a la façana, rematada per una petita cornisa, sobre la quan descansa una balustrada, és ornamentada amb quatre columnes enganxades al mur que neixen al balcó llarg de tres obertures. A la part superior de les columnes hi ha tres arcs, també representats en relleu. Davant la casa hi ha un petit jardí tancat per un reixat. Sobre la porta principal hi ha les inicials del propietari, J. P. G (Josep Pou Godori). La barana de ferro del balcó és ricament ornamentada.

## Referències

* 1 2 «Can Pau Godori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# John Treleaven

John Treleaven (Porthleven, 10 de juny de 1950) és un tenor anglès.
Va fer el seu debut a Amsterdam amb Tristany a Tristany i Isolda amb Simon Rattle, personatge que ha encarnat per tot el món, per exemple a la Staatsoper d'Hamburg, al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, a l'Òpera de Frankfurt, al Festival de Brisbane al Teatro Verdi de Verona, al Teatre Regi de Torino, a Santiago de Xile, i en representacions en forma de concert a Montreal, al Festival de Lucerna amb el mestre Claudio Abbado, i amb l'Orquestra Simfònica de la BBC a Londres amb Ronald Runnicles. També va encarnar el Tristany al festival de la Bayerische Staatsoper de Múnic el 2006 i 2007.
# Minami-Alps

* Aquest article tracta sobre la població. Vegeu-ne altres significats a «Alps del Sud».
Minami-Alps (南アルプス市, Minami-Arupusu-shi) és una ciutat de la prefectura de Yamanashi, al Japó.
El setembre de 2015, la ciutat tenia una població estimada de 72.900 habitants i una densitat de població de 275 persones per km². L'àrea total és de 264.14 km². Minami-Alps és la tercera ciutat més poblada de la prefectura de Yamanashi. El nom de la ciutat fou escollit el setembre de 2002 d'entre propostes enviades pel públic.

## Geografia

El nom de la ciutat fa referència a la seva localització a l'est dels alps del Sud (minami significa sud). La ciutat es troba a la falda d'aquesta serralada, que inclou la muntanya Kita-dake, la segona muntanya més alta del Japó, així com altres muntanyes que sobrepassen els 3.000 metres. Les zones urbanes estan situades al llarg dels tres rius que travessen aquestes muntanyes: el riu Midai, el riu Takizawa i el riu Tsubo. L'àrea és coneguda per la seva horticultura de cireres, préssecs, prunes, peres, caquis, kiwis i pomes.

## Municipalitats veïnes

* Prefectura de Yamanashi
** Nirasaki, Hokuto, Kai, Chūō, Ichikawamisato, Fujikawa, Hayakawa, Shōwa
* Prefectura de Nagano
** Ina
* Prefectura de Shizuoka
** Aoi

## Història

La ciutat de Minami-Alps fou establerta l'1 d'abril de 2003 com a resultat de la fusió dels pobles de Kōsai, Kushigata, Wakakusa, i les viles de Ashiyasu i Hatta, del districte de Nakakoma).

## Agermanament

* – Tsubetsu, Hokkaidō, Japó
* – Iwamizawa, Hokkaidō, Japó
* – Anamizu, Ishikawa, Japó
* – Ogasawara, Tòquio (Japó)
* - Marshalltown, Iowa, EUA
* - Winterset, Iowa, EUA
* - Queanbeyan, Nova Gal·les del Sud, Austràlia

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ «南アルプス市の紹介 (Introducció a la ciutat)» (en japonès). Ajuntament de Minami-Apls. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ «Fruits of Minami-Apls» (en anglès). Minami Alps City Sightseeing Association. Arxivat de l'original el 2016-03-13. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «合併までの沿革 (Història de la fusió de la ciutat)» (en japonès). Ajuntament de Minami-Alps. [Consulta: 12 març 2012].
* 1 2 «US-Japan Sister Cities by State» (en anglès). Asia Matters for America. East-West Center. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «International Exchange» (en anglès). List of Affiliation Partners within Prefectures. Council of Local Authorities for International Relations (CLAIR). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Minami-Alps (japonès)
# Gasparinus de Bèrgam

Gasparinus de Bèrgam (en italià, Gasparino (da) Barizizza o Gasparino (da) Barzizza; en francès, Gasparin de Pergame; en llatí, Gasparinus Barzizius Pergamensis) (vers 1360 – vers 1431) fou un gramàtic i educador italià, reconegut per haver introduït un nou estil epistolari en llatí, inspirat en les obres de Ciceró
Influí, igual que Pier Paolo Vergerio (el Vell), en el desenvolupament de l'humanisme a Pàdua. Va ensenyar retòrica, gramàtica i filosofia moral, en la línia de reviure la literatura llatina.

## Biografia

Nascut (com a Gasparino Di Pietrobuono) al poble de Barizizza, prop de Bèrgam, estudià gramàtica i retòrica a Pavia. Hi restà com a mestre del 1403 al 1407, quan es traslladà a Venècia per servir com a tutor privat a la família Barbaro.
Incapaç de trobar suport a Venècia per a establir-hi una escola, anà a Pàdua, on hi ensenyà del 1407 al 1421, en el que fou el seu període més productiu com a escriptor, guanyant-se la seva reputació com a mestre i estudiós. Se li encarregà de donar lliçons de retòrica i sobre autors com Sèneca, Ciceró, Virgili i Terenci. També hi establí una escola elemental, que oferia un currículum humanista. Tan Vittorino da Feltre com Leon Battista Alberti li devien la seva educació infantil. També Antonio Beccadelli, el "Panormita" estudià amb ell.
Va passar aleshores a ensenyar a Ferrara i, per invitació de Filippo Maria Visconti, obrí una escola elemental a Milà el 1418, organitzada amb les mateixes directrius que la seva escola de Pàdua. Ensenyà a Milà des del 1421 i també prestà serveis com a orador a la cort dels Visconti,
També fou secretari del papa Martí V i en tal condició va assistir al Concili de Constança. Gasparinus morí a Milà cap al 1431.

## Obres

* Liber epistolarum ("Llibre de cartes") o Epistolae Gasparini, que fou posteriorment el primer llibre imprès a França, en la impremta acabada d'introduir en aquelles terres, el 1470, per Johann Heynlin. Es tracta d'una obra destinada a mostrar als estudiants de forma exemplar l'escriptura llatina artística i elegant, i estava destinada a l'ensenyament de la redacció en prosa.
* Tractatus de compositione (vers 1420): un tractat de retòrica i d'estilística literària. En ell, Gasparinus pledeja pel retorn a les formes estilístiques que es troben en els retòrics de l'antiguitat.
* Orthographia: un manual d'ortografia llatina.

## Referències

* Un altro codice col commento di Barzizza alle ad Lucilium (italià)
* Philology and linguistics Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine. (italià)
* The Classical Renaissance (anglès)
* Miscellany of Humanistic Texts Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine. (italià)
* Palazza Barzizza (italià)

## Bibliografia addicional

* Robert P. Sonkowsky, "Magister Gasparinus", The Speech Teacher, 12 (1963), 200-203.
* Robert P. Sonkowsky, "Critical Edition of the Latin Rhetorical Treatise De Compositione by Gasparino Barizizza of Bergamo", Year Book of the American Philosophical Society, 1962, 629.
# Rincah

Rincah, també coneguda com a Rinca, és una petita illa a prop de l'illa de Komodo, Illes Petites de la Sonda Oriental (Indonèsia). L'illa és coneguda pels dragons de Komodo, els llangardaixos més grans del món, que arriben a mesurar més de 3 metres. També hi habiten altres espècies com els senglars, búfals i molts ocells. Es pot arribar a l'illa amb una petita barca de Labuan Bajo a la costa oest de Flores.
Com que és l'illa menys coneguda (i menys visitada), és un lloc ideal per a veure els dragons de Komodo en el seu ambient natural, amb poca gent molestant-los.
La superfície de l'illa és de 198 km².

## Referències

* ↑ Monk, K.A.; Fretes, Y., Reksodiharjo-Lilley, G.. The Ecology of Nusa Tenggara and Maluku. Hong Kong: Periplus Editions Ltd., 1996, page 7. ISBN 962-593-076-0.

## Vegeu també

* Komodo
* Dragó de Komodo
# Jean-Marie Cieleska

Jean-Marie Cieleska (Pompey, 19 de febrer de 1928 - Bourges, 5 de maig de 1998) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1950 i 1960. Durant aquests anys aconseguí 23 victòries, destacant la Bordeus-París de 1958

## Palmarès

* 1952
** 1r a Brigueil-le-Chantre
** Vencedor d'una etapa al Circuit Loira-Ocean
* 1953
** 1r al Circuit de Cher
** 1r al Tour de Loiret
** 1r al Gran Premi de Nantes
** 1r a Montluçon
* 1954
** 1r a Commentry
* 1955
** 1r a Brigueil-le-Chantre
** 1r al Circuit de Morbihan
** 1r al Tour de Loiret
** 1r a la París-Bourges
** 1r a la París-Camembert
* 1956
** 1r al Gran Premi d'Espéraza
** 1r a Landivisiau
** 1r a Foirs
** 1r a la París-Valenciennes
** Vencedor d'una etapa al Tour de Pircardia
* 1957
** 1r al Tour de Loiret
** 1r a Luzy
* 1958
** 1r a Saint-Denis l'Hotel
** 1r a la Bordeus-París
* 1959
** 1r al Gran Premi d'Espéraza
* 1960
** 1r als Boucles del Bas-Limousin

### Resultats al Tour de França

* 1951. Abandona (15a etapa)
* 1952. Abandona (8a etapa)
* 1954. 46è de la classificació general
* 1955. 47è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès de Jean-Marie Cieleska (francès)
# Champ-Haut

Champ-Haut és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champ-Haut era de 52 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 29 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 4 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champ-Haut el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 30 eren actives i 9 eren inactives. De les 30 persones actives 27 estaven ocupades (15 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Champ-Haut hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 455 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champ-Haut a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champ-Haut a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Minami-dake

Minami-dake (南岳, Minami-dake)
, o Mont Minami, és un volcà de la península de Shiretoko a Hokkaido, al nord-est del Japó.
La muntanya fa 3033 m d'alçada i és entre els tresmil del Japó. Té un refugi a prop del cim.

## Referències

* ↑ «Japan 3000-meter Peaks - Peakbagger.com». [Consulta: 17 novembre 2021].
* ↑ «89.Minami-dake-goya | THE JAPAN ALPS». [Consulta: 17 novembre 2021].
# Amphiprion allardi

Amphiprion allardi és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.
Els adults poden assolir 15 cm de llargàri. Viu en zones de clima tropical (1°S - 30°S), associat als esculls de corall, a 1-30 m de fondària i en simbiosi amb les anemones Entacmaea quadricolor, Heteractis aurora i Stichodactyla mertensii. Es troba a l'oceà Índic occidental: des de Kenya fins a Durban (Sud-àfrica).
Pot ésser criat en captivitat.

## Referències

* ↑ Klausewitz, W. Senckenb. Biol., v. 51, núms. 3/4, 1970, pàg. 181-192.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* ↑ van der Elst, R. 1993. A guide to the common sea fishes of southern Africa. (3a edició) Struik Publishers, Ciutat del Cap. 398 p.
# Gasparia nebulosa

Gasparia nebulosa és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels toxòpids (Toxopidae). Fou descrit per primera vegada per B.J. Marples el 1956.

## Distribució

Aquesta espècie és endèmica de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 Marples, B. J. (1956). Spiders from the Three Kings Islands. Records of the Auckland Institute and Museum 4: 329-342.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Gasparia nebulosa Marples, 1956 en la família Toxopidae +base de dades. Accés el 19 de gener de 2019.
# Bosquerola zebrada

La bosquerola zebrada (Mniotilta varia) és una espècie d'ocell de la família dels parúlids (Parulidae) i única espècie del gènere Mniotilta. Habita boscos d'Amèrica del Nord, des del nord-est de la Colúmbia Britànica i nord d'Alberta, cap a l'est, a través del centre i sud del Canadà fins a Terranova i cap al sud a la llarga de la part de la meitat oriental dels Estats Units. Passa l'hivern més al sud, a Mèxic, Florida, Antilles, Amèrica Central i nord de Sud-amèrica.

## Descripció

Els adults fan entre 11,5 i 12,5 cm de longitud. És un ocell amb ratlles negres i blanques, hi ha variacions en el plomatge quant a sexe, edat i època de l'any. El plomatge reproductiu del mascle té el pili negre amb una àmplia ratlla blanca al mig. La cella, l'anell ocular i la zona malar són blanques, fent contrast amb els auriculars, la brida i la gola, que són de color negre. El coll, el clatell i l'esquena estan ratllats de blanc i negre. La cua i les ales són negres amb algunes taques blanques a les parts distals, i a cada ala hi té dues barres blanques. El pit és blanc, amb ratlles negres als costats, i el ventre és blanc.
En època no reproductiva, els mascles tenen la gola i les parts ventrals blanques, amb algunes ratlles negres als costats de la gola i el pit. Els auriculars són negres, més clars que a l'època reproductiva.
Les femelles són similars als mascles en època no reproductiva, però amb els auriculars encara més clars i un ratllat menor a la gola i el pit.
Els joves són similars a les femelles però amb les parts ventrals amb cert tint color davant.

## Distribució i hàbitat

La bosquerola zebrada és un ocell migrador que nia en una vasta zona d'Amèrica del Nord, des de la conca del riu Mackenzie fins a Terranova, al Canadà; la regió dels Grans Llacs, i des de Nova Anglaterra fins a Texas, incloent els Apalatxes. A l'hivern migra al sud-est dels Estats Units (la Florida, sud de Texas), a Mèxic (incloent-hi el sud de la península de Baixa Califòrnia), les Antilles, Amèrica Central i el nord-oest d'Amèrica del Sud (Equador, Colòmbia i Veneçuela)).
Habita en boscos, arbredes i al sotabosc. Enfilat als troncs i branques dels arbres on troba el seu aliment.
El seu cant és un agut spik repetit ràpidament en una llarga sèrie.
A l'Europa continental, només es té constància de dues cites: la primera el 23/9/2020 a Grødalandskogen, Rogaland, Noruega i la segona des de finals de febrer del 2022 fins, ara per ara, el mes d'abril a Sant Joan de Mediona.

## Referències

* ↑ Fitxa de la bosquerola zebrada a Birdguides Arxivat 2012-11-07 a Wayback Machine. Rev. 20/01/2013 (anglès)
* ↑ Two national firsts in a day for Norway
* ↑ Resultat de la consulta de la bosquerola zebrada a Ornithocat
# Cantó de Saint-Valery-en-Caux

El cantó de Saint-Valery-en-Caux és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Dieppe. Té 14 municipis i el cap és Saint-Valery-en-Caux.

## Municipis

* Blosseville
* Cailleville
* Drosay
* Gueutteville-les-Grès
* Ingouville
* Manneville-ès-Plains
* Le Mesnil-Durdent
* Néville
* Pleine-Sève
* Sainte-Colombe
* Saint-Riquier-ès-Plains
* Saint-Sylvain
* Saint-Valery-en-Caux
* Veules-les-Roses

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Cherfils | Radical |
| 1955-2004 | Jacques Couture | RI, després UDF |
| 2004- | Jacky Héloury | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.267 | 6.850 | 6.524 | 9.402 | 8.980 | 9.180 | 8.907 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Langur de les illes Mentawai

El langur de les illes Mentawai (Presbytis potenziani) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. És endèmic de les illes Mentawai (Indonèsia). El seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Whittaker, D.; Mittermeier, R. A. Presbytis potenziani. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.