# Jordanus Nemorarius

* No s'ha de confondre amb Jordà de Saxònia.
Jordanus Nemorarius (Borgentreich, 1225 - mar Mediterrània, 1260), o Jordanus de Nemore, fou un dels més prominents científics de l'Edat Mitjana.

## Vida

Res es coneix del cert de la seva vida, fins al punt que alguns autors l'dentifiquen amb Jordà de Saxònia, Mestre General de l'Orde de Predicadors (dominics) de 1222 a 1237, tot i que les obres atribuïdes a aquest són totes teològiques i apologètiques. Algun estudiós ha arribat a suggerir que el nom sigui un pseudònim que amagui una dona escrivint sobre ciència (una raresa en aquella época).
Se suposa que potser va ensenyar a la Universitat de Tolosa, però tampoc està prou acreditat. Probablement va ensenyar a París, on a mitjans del segle XIII, hi va existir un cercle de seguidors format per Richard de Fournival, Gerard de Brussel·les i Campanus de Novara i en el que potser va participar Roger Bacon.

## Obra

Tan sols el coneixem per les seves obres, que van tenir ampla difusió durant la Baixa Edat Mitjana, essent emprades encara com a llibres de text a la Sorbona en el segle xvi, cosa que és prou explicativa del pobre desenvolupament de les matemàtiques en aquella època.
Els seus sis texts estrictament matemàtics es detallen a continuació:
* Demonstratio de algorismo: és probablement una re-elaboració d'un tractat seu anterior, el Communis et consuetus. Conté 21 definicions i 34 proposicions totes sobre operacions amb nombres naturals. Totes les operacions es fan amb numeració aràbiga, com ja havia fet uns anys abans Fibonacci.
* Demonstratio de minutiis: també pot ser una re-elaboració del Tractatus minutiarum i és continuació de l'anterior, ja que parla de les operacions amb fraccions.
* De elementis arismetice artis: és un tractat d'aritmètica amb més de 400 proposicions dividides en deu llibres. Una característica original del tractat és que introdueix l'ús de lletres per a representar un nombre qualsevol, simbolisme que no es farà comú fins a François Viète en el segle xvi.
* Liber philotegni de triangulis: és un tractat de geometria en el que es proporcionen demostracions rigoroses de les proposicions.
* Demonstratio de plana spera: és un tractat sobre la projecció estereogràfica utilitzada comunament en els tractats i instruments astronòmics àrabs.
* De Numeris Datis: potser el seu tractat més interessant, ja que es tracta d'un àlgebra avançada com no s'havia escrit mai a Europa des de Diofant, ja que elabora la solució dels problemes de forma analítica, com ja ho havia estudiat Pappos (segle iii).
Però, tot i que tots els seus texts inclouen abundants matemàtiques, cal ressenyar la contribució de Jordanus a la Física, amb els seus tractats sobre el pes. Molts d'aquests tractats medievals són de difícil atribució, però sembla clar que el Elementa super demonstrationem ponderum s'ha d'atribuir a Jordanus amb seguretat. En aquest llibre Jordanus estableix les bases matemàtiques de la balança romana. Per això se'l considera el primer precursor de la mecànica estàtica.

## Referències

* ↑ Busard, 1991, p. 7.
* ↑ Busard, 1991, p. 8.
* ↑ Klein, 1964, p. 345-350.
* ↑ Høyrup, 1988, p. 309.
* ↑ Hughes, 1981, p. 2.
* ↑ Høyrup, 1988, p. 351.
* ↑ Malet i Paradís, 1984, p. 32.
* ↑ Hughes, 1981, p. 3.
* ↑ Malet i Paradís, 1984, p. 34.
* ↑ Høyrup, 1988, p. 327-329.
* ↑ Puig, 1994, p. 47 i ss.
* ↑ Hughes, 1981, p. 6.
* ↑ Grant, 2008, p. x.
* ↑ Busard, 1991, p. 9.
* ↑ Høyrup, 1988, p. 330-332.

## Bibliografia

* Busard, Hubertus Lambertus Ludovicus. Jordanus de Nemore, De elementis arithmetice artis: a medieval treatise on number theory (en anglès). Berlin: F. Steiner, 1991. ISBN 9783515052146.
* Høyrup, Jens «Jordanus de Nemore, 13th century mathematical innovator: an essay on intellectual context, achievement, and failure» (en anglès). Archive for History of Exact Sciences. Springer, Vol. 38, Num. 4, 1988, pàg. 307-363. DOI: 10.1007/BF00357064. ISSN: 0003-9519.
* Hughes, Barnabas Bernard. Jordanus de Nemore: De Numeris Datis (en anglès). Los Angeles: University of California Press, 1981. ISBN 0-520-04283-2.
* Klein, O. «Who was Jordanus Nemorarius?: Some remarks on an old problem in the history of mechanics and mathematics» (en anglès). Nuclear Physics. Elsevier, Vol. 57, 1964, pàg. 345-350. DOI: 10.1016/0029-5582(64)90334-7. ISSN: 0375-9474.
* Malet, Antoni; Paradís, Jaume. Els orígens i l'ensenyament de l'àlgebra simbòlica: 1478-1545. Barcelona: Edicions Universitat de Barcelona, 1984, p. 32 i següents. ISBN 9788475281278.
* Puig, Luis «El "De Numeris Datis" de jordanus nemorarius como sistema matematico de signos» (en castellà). Mathesis, Vol. 10, Num. 1, 1994, pàg. 47-92. ISSN: 0185-6200.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jordanus Nemorarius» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Grant, Edward. «Jordanus De Nemore» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 6 setembre 2013].