OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Étrœungt

Étrœungt és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.373 habitants. Es troba a 110 km de Lilla, Brussel·les o Reims (Marne), a 55 km de Valenciennes, Laon, Mons (B) o Charleroi (B), a 22 km de Maubeuge, a 10 km de Fourmies i a 7 km d'Avesnes-sur-Helpe. Limita amb els municipis d'Avesnelles, Boulogne-sur-Helpe, Féron, Floyon, Haut-Lieu, La Flamengrie (Aisne), Larouillies, Rainsars, Rocquigny (Aisne) i Sémeries.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | - | - | - | - | - | 2233 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2116 | 2058 | 2094 | 1840 | 1729 | 1715 | 1708 | 1646 | 1697 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1749 | 1769 | 1582 | 1495 | 1366 | 1396 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1929-1943 | Alfred Fostier |
| 1943-1954 | Alphonse Lefebvre |
| 1954-1971 | Jean Fostier |
| 1971-1995 | Pierre D'Halluin |
| 1995- | Jean-Jacques Anceau |
# Federació Togolesa de Futbol

La Federació Togolesa de Futbol (FTF) —en francès: Fédération Togolaise de Football— és la institució que regeix el futbol a Togo. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga togolesa de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Togo absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1960.
* Afiliació a la FIFA: 1964
* Afiliació a la CAF: 1963
* Afiliació a la WAFU: 1975

## Referències

* ↑ «Togo Football News». Arxivat de l'original el 2017-05-29. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Togo Arxivat 2018-01-15 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Togo at CAF Online
* ↑ CAF and FIFA, 50 years of African football - the DVD, 2009

## Enllaços externs

* Federació Togolesa de Futbol - Lloc web oficial
# Federació Tipogràfica Espanyola

Federació Tipogràfica Espanyola fou una organització sindical creada per militant socialistes a Barcelona el 1882. Tenia el principal suport en l'Asociación del Arte de Imprimir de Madrid, dirigida per Antonio García Quejido i Pablo Iglesias, que aplegava 1.041 afiliats dels 2.400 representats en el congrés constituent. El Comitè central de la Federació s'ubicà a Barcelona i nomenà president a Manuel Fernández.
Celebrà el segon congrés el 1884 a València, on es va decidir que el Comitè es traslladés a Madrid i fou elegit president Pablo Iglesias Posse. El tercer es va celebrar el 1886 a Saragossa, i fou secretari del Comitè Antonio García Quejido. Aquesta federació fou la representació més nombrosa en el congrés fundacional de la UGT celebrat a Barcelona el 1888.

## Referències

* ↑ Cronologia a veuobrera.org
* ↑ Biografia de Pablo Iglesias
# Taijí

El taijí o taitxí (en xinès tradicional 太極, en xinès simplificat 太极, en pinyin tài jí, Wade-Giles t'ai-chi, en japonès taikyoku, literalment "la biga mare suprema") és un terme cosmològic xinès que defineix el "principi suprem" infinit i indiferenciat, potencialment creatiu, del qual sorgeixen yin i yang, les dues forces dinàmiques que, segons les creences xineses més antigues, creen tots els fenòmens. Sovint se'l considera com l'equivalent del Tao i se'l representa a través del diagrama anomenat taijitu.
La paraula és citada per primer cop al Zhuangzi, pels volts del 300 aC. Es compon de tai, 太 ("gran, suprem, extrem, molt") i ji, 极 ("biga mare, punt àlgid, pol, arribar al final, assolir"). En tant que terme filosòfic, les traduccions més corrents solen ser "pol suprem" (Needham i Ronan 1978), "gran absolut" o "suprema polaritat" (Adler 1999).
Encara que pugui rebre diferents interpretacions, la majoria deriven d'una frase d'un comentari del Yi Jing que diu: "Les mutacions tenen un cim suprem que fa néixer els dos aspectes yin i yang, els quals fan néixer les quatre figures, les quals fan néixer els vuit trigrames que determinen el favorable i el desfavorable, fent néixer així els esdeveniments humans".

## Vegeu també

* Taijiquan, art marcial el nom de la qual deriva del mot taiji.

## Notes

* ↑ Yin i yang constitueixen el fonament del Yijing, el llibre més antic del pensament xinès, començat a escriure cap al 2000 aC.
# Fermió pesant

En física de l'estat sòlid, els fermions pesants són materials formats per un tipus específic de compostos metàl·lics que tenen una capacitat calorífica a baixa temperatura el terme lineal és fins a mil vegades més gran que el valor esperat en la teoria d'electrons lliures. El comportament de fermions pesants es va trobar en compostos metàl·lics de terres rares i actínids a molt baixes temperatures (inferiors a 10 K) en una àmplia varietat d'estats incloent metàl·lic, superconductor, aïllant i estats magnètics.
Les propietats dels compostos fermiònics pesants deriven dels oribitales f parcialment plens dels ions dels elements abans esmentats, que es comporten com moments magnètics localitzats. Alguns exemples són el metall CECU $_6$ i els superconductors Liv $_2$ O $_4$, UBE $_{13}$, CEAL $_3$ i CECU $_2$ Si $_2$ 2.
El nom fermió pesant prové del fet que la conducció d'electrons en aquests compostos metàl·lics es comporta com si els electrons (un tipus de fermió) tinguessin una massa efectiva fins a mil vegades superiors a la dels electrons lliures. Aquesta gran massa efectiva també es reflecteix en la gran contribució a la resistivitat de dispersió electró-electró a través de la relació de Kadowaki-Woods.

## Referències

* ↑ Stewart, G. R. «Heavy-fermion systems». Reviews of Modern Physics, 56, 4, 01-10-1984, pàg. 755–787. DOI: 10.1103/RevModPhys.56.755.
* ↑ «Physics of Heavy Fermions» (en anglès). DOI: 10.1142/10769. [Consulta: 16 juliol 2019].

## Bibliografia

* Kittel, Charles (1996) Introduction to Solid State Physics, 7th Ed, John Wiley and Sons, Inc
* Marder, M.P. (2000), Condensed Matter Physics, John Wiley & Sons, New York.
* Hewson, A.C. (1993), The Kondo Problem to Heavy Fermions, Cambridge University Press.
# Tallarina

* No s'ha de confondre amb tellerina.
Les tallarines o tallarins, i vetes, de tagliatelle (italià), és un tipus de pasta italiana amb forma de veta. Les tallarines són originàries de l'Emilia-Romagna. El nom tagliatelle (singular "tagliatella") prové de l'italià "tagliare" (tallar). Les tagliatelle són similars a les fettuccine però més fines (la forma és pràcticament idèntica). Aquestes dues varietats de pasta són d'una amplada més gran que les linguine. Però, en alguns indrets del País Valencià, es diu tallarina a allò que els castellans coneixen com a "telaraña".
Aquesta pasta és ideal per menjar amb salses espesses, com la bolonyesa i la salsa napolitana. Les tallarines també es mengen sovint a la carbonara i amb salses a base de bolets (con funghi) o albergínia (con le melanzane).

## Vegeu també

* Fettuccine
* Linguine
* Pappardelle

## Enllaços externs

* Tallarines amb salsa bolonyesa i vi blanc Arxivat 2009-06-15 a Wayback Machine.
# Cosipara

Cosipara és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Cosipara chiricahuae Munroe, 1972
* Cosipara cyclophora (Dyar, 1918)
* Cosipara delphusa (Druce, 1896)
* Cosipara flexuosa (Dyar, 1918)
* Cosipara modulalis Munroe, 1972
* Cosipara molliculella (Dyar, 1929)
* Cosipara smithi (Druce, 1896)
* Cosipara stereostigma (Dyar, 1918)
* Cosipara tricolor (Zeller, 1872)
* Cosipara tricoloralis (Dyar, 1904)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 6 gener 2019].
# Survilliers

Survilliers és un municipi francès, situat al departament de Val-d'Oise i a la regió d'Illa de França. L'any 1999 tenia 3.654 habitants.
Forma part del cantó de Goussainville, del districte de Sarcelles i de la Comunitat d'aglomeració Roissy Pays de France.

## Situació

Survilliers es troba a la plana de França, uns 30 km al nord de París i al límit entre la Val d'Oise i l'Oise.

## Administració

Survilliers forma part del cantó de Luzarches, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Sarcelles. L'alcalde de la ciutat és Arnaud de Saint-Salvy (2001-2008).

## Història

El germà petit de Lluís Napoleó Bonaparte, Josep Bonaparte, visqué al castell de Survilliers, i va prendre el sobrenom de Comte de Survilliers quan fugí cap al nord durant la Restauració Francesa.

## Llocs d'interès

* L'església de Saint-Martin data del segle xii i és un monument històric.

## Vegeu també

* Llistat de municipis de la Val d'Oise

## Enllaços externs

* Poblacions més properes a Survilliers Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Excalibur (desambiguació)

«Excalibur» té aquests significats:
Excàlibur és l'espasa llegendària del rei Artús.
A més té els següents significats:
* Excalibur (còmic) és un grup de superherois de Marvel Comics.
* Excàlibur (pel·lícula) és una pel·lícula britànico-estatunidenca estrenada el 1981.
# Ferran IV d'Hongria

Ferran IV d'Hongria (Viena, 8 de setembre de 1633 - ibídem, 9 de juliol de 1654) fou arxiduc d'Àustria, rei dels Romans, rei d'Hongria i rei de Bohèmia.

## Biografia

Fou el primogènit de l'emperador Ferran III del Sacre Imperi Romanogermànic i la seva primera esposa Maria Anna d'Espanya, essent els seus avis materns el rei Felip III de Castella i Margarida d'Àustria. Era el germà gran de Marianna d'Àustria i Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic.
L'any 1646 fou nomenat rei de Bohèmia, el 1647 Rei d'Hongria; i el 1653 fou elegit rei dels Romans, essent coronat el 18 de juny d'aquest mateix any a Ratisbona,
Morí abans que el seu pare als 21 anys a Viena, amb el que el seu germà Leopold es convertí en el successor al tron del Sacre Imperi Romanogermànic de Ferran III.

## Referències

* ↑ Hengerer, Mark. Kaiser Ferdinand III. (1608-1657): Eine Biographie (en alemany). Wien - Köln - Weimar: Böhlau Verlag, 2012, p. 322. ISBN 978-3-205-77765-6.
# Crecente

Crecente és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca da Paradanta. Limita amb els municipis d'Arbo, A Cañiza, Melón, A Arnoia, Cortegada, Pontedeva i Padrenda, i amb Portugal.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 5.247 | 5.317 | 5.584 | 4.432 | 2.756 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Albeos (San Xoán), A Ameixeira (San Bernabeu), Angudes (San Xoán), Crecente (San Pedro), Filgueira (San Pedro), O Freixo (San Roque), Quintela (San Caetano), Rebordechán (Santa María), Ribeira (Santa Mariña), Sendelle (Santa Cruz) y Vilar (San Xorxe).
ALBEOS (San Xoán): San Xoán de Albeos és una parròquia que es localitza al sud del consell de Crecente a la comarca da Paradanta. Segons el padró municipal del 2004 tenia 612 habitants (307 dones i 305 homes), distribuïts en 25 entitats de població, fet que significa una disminució en relació amb l'any 1999 quan tenia 676 habitants.
Història.- És la parròquia natal de San Paio, nebot del bisbe de Tui Hermixio, que fou raptat per Abderramán III l'any 920. En la seva memòria va erigir-se el mosteiro románico de San Paio, del qual es conserven algunes ruïnes. Ruïnes del mosteiro de San Paio de Albeos
Altres.- A San Xuán de Albeos va nàixer Esperanza Vives Frasés, feu estudis de Ciències Econòmiques a la Universitat de València, després feu estudis d'arte a Alemanya, especialment de gravat, és també escriptora, té la residència a València, així com a la població del seu llinatge, Ondara-Dénia (la Marina Alta, Alacant).
# Sudovikovita

La sudovikovita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la melonita. Rep el nom en honor de Nikolai Georgievich Sudovikov (Николай Георгиевич Судовиков) (26 de desembre de 1903, Sebastopol, Imperi Rus - 29 de juliol de 1966, Leningrad, URSS), geòleg, petròleg i professor.

## Característiques

La sudovikovita és un selenur de fórmula química PtSe₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995, sent publicada per primera vegada el 1997. Cristal·litza en el sistema trigonal i la seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sudovikovita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: silvanita, calaverita, kostovita, krennerita, berndtita, kitkaïta, melonita, merenskyita, moncheïta, shuangfengita, verbeekita, drysdal·lita, jordisita, molibdenita i tungstenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Srednyaya Padma, situada dins el dipòsit d'urani i vanadi de Velikaya Guba, al llac Onega (República de Carèlia, Rússia). També ha estat descrita a dues localitats del Brasil: Curionópolis, a l'estat de Pará, i a Itabira, a Mines Gerais. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sudovikovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 febrer 2021].
# Cottus kazika

Cottus kazika és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 30 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja peixos.

## Hàbitat

És un peix demersal i de clima temperat (5 °C-33 °C, 41°N-31°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Takeshita, N., I. Ikeda, N. Onikura, M. Nishikawa, S. Nagata, S. Matsui i S. Kimura, 2005. Growth of the fourspine sculpin Cottus kazika in the Gonokawa River, Japan, and effects of water tempsrature on growth. Fish. Sci. 71(4):784-790.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Takeshita, N., N. Onikura, S. Nagata, S. Matsui i S. Kimura, 1999. A note on the reproductive ecology of the catadromous fourspine sculpin, Cottus kazika (Scorpaeniformes: Cottidae). Ichthyol. Res. 46(3):309-313.

## Bibliografia

* Abe, S., 1976. A cytotaxonomical study in some freshwater cottoid fishes (Cottidae, Pisces). Cytologia 41(2):323-329.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Kinziger, A.P., R.M. Wood i D.A. Neely, 2005. Molecular systematics of the genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae). Copeia (2):303-311.
* Kuroda, N., 1957. Studies on Cottus kazika Jordan & Starks. Zool. Mag. 57:101-103.
* McDowall, R.M., 1988. Diadromy in fishes: migrations between freshwater and marine environments. Croom Helm, Londres.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# FlashGot

FlashGot és una extensió lliure i de codi obert de Mozilla feta per suportar descàrregues úniques i massives ("tot" i "selecció") amb un gestor de descàrregues extern.

## Millores de cerca

La versió 1.2.1.13 inclou un experimental afegit de "Més dades de cerca pels arxius descarregats i els mitjans" basat en la tecnologia de Surf Canyon.

## Referències

* ↑ «FlashGot's Search Refinements Feature». [Consulta: 28 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina web de FlashGot (anglès)
# Flascó

Un flascó és un recipient petit de coll ample, generalment de vidre (tot i que també poden ser de plàstic) que serveix per contenir líquids. La seva forma pot ser molt variable tot i que el més normal és que siguin cilíndrics. A la indústria cosmètica, poden adquirir formes extraordinàries conferint una imatge excepcional al producte.

## Característiques

El tancament dels flascons poden adoptar diferent formes, essent les més habituals:
* De rosca, el més corrent, amb tap inviolable o no.
* D'aerosol, molt comú en perfumeria.
Un tomanyí és el tap petit de suro usat per a flascons medicinals
Hi ha flascons comptagotes els quals tenen un dispensador per a administrar gotes una a una.

## Vegeu també

* Maderas de Oriente perfum que va destacar pel seu flascó.
Equipament de laboratori de química :
# Flascó netejador de gasos

Un flascó netejador de gasos és un recipient emprat als laboratoris per eliminar impureses dels gasos que s'han produït mitjançant una reacció química.
Els flascons netejadors de gasos estan fabricats en vidre i consten d'un recipient que s'omple amb una dissolució d'un reactiu químic que ha de reaccionar amb la substància que es vol eliminar de la mescla de gasos obtinguda. Aquesta mescla de gasos entra per un tub des de la part superior del flascó i arriba fins al fons del recipient. Els gasos bombollegen en sortir-ne, i es posen en contacte amb la dissolució, que reté les impureses. El gas pur, que no reacciona, surt per la superfície de la dissolució i després per una sortida que hi ha a la part superior del flascó. Si s'han d'eliminar diverses impureses s'han de disposar en sèrie diversos flascons netejadors amb dissolucions diferents que eliminin cadascuna un tipus d'impuresa.

## Referències

* ↑ Introducció a l'experimentació en Química Inorgànica (3). Edicions Universitat Barcelona, 2005. ISBN 9788447529353.
Equipament de laboratori de química :
# Cove Neck

Cove Neck és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cove Neck tenia 300 habitants, 110 habitatges, i 83 famílies. La densitat de població era de 89,8 habitants/km².
Dels 110 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,4% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 20,3% entre 25 i 44, un 29,3% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 159.792 $ i la renda mediana per família de 177.805 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 47.188 $. La renda per capita de la població era de 110.139 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cove Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cove Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Craigmaroinn

Craigmaroinn és un illot rocós en el Mar del Nord prop de la costa d'Aberdeenshire a Escòcia, Regne Unit. Craigmaroinn està situada a mig camí entre les localitats costaneres de Portlethen i Downies. Els punts d'interès històric en l'àmbit local inclouen la Casa Elsick, Gillybrands i el Castell de Muchalls.
La presència de Craigmaroinn es va registrar per primera vegada en la història medieval en associació amb la Causey Mounth (antiga carretera construïda en un terreny elevat per fer transitable l'única ruta costanera disponible al sud de Stonehaven a Aberdeen) de la que es troba es troba a pocs quilòmetres a l'est.

## Referències

* ↑ «Craigmaroinn from The Gazetteer for Scotland» (en anglès britànic). [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ United Kingdom Ordnance Survey Map Landranger 45, Stonehaven and Banchory, 1:50,000 scale, 2004
* ↑ C.Michael Hogan, Causey Mounth, Megalithic Portal, ed. A. Burnham, Nov 3, 2007
# Fase de Classificació de la Copa del Món de Rugbi 1999-Repesca

En les eliminatòries de classificació de la Copa del Món de Rugbi de 1999, hi havia dos posicions disponibles a una repesca entre els set equips classificat. Tres estaven representació d'Europa i un d'Àfrica, Àsia, Amèrica i Oceania.
Els equips es van dividir en dos grups i van jugar un format d'eliminatòries a doble volta amb l'equip africà classificat directament per a la final del seu grup. Els dos guanyadors de cada grup van aconseguir el bitllet per la fase final del torneig.

## Repesca 1

| Semifinal | Semifinal | Semifinal | Semifinal | Semifinal | Final | Final | Final | Final | Final |
| Tonga | Tonga | 37 | 27 | 64 |
| Geòrgia | Geòrgia | 6 | 28 | 34 |
| | | | | | Tonga | Tonga | 58 | 82 | 140 |
| | | | | | Corea del Sud | Corea del Sud | 26 | 15 | 41 |
| Països Baixos | Països Baixos | 31 | 14 | 45 |
| Corea del Sud | Corea del Sud | 30 | 78 | 108 |
| Tonga | 37–6 | Geòrgia | 6 de març de 1999 {{{time}}} - Nukuʻalofa, Tonga |
| Geòrgia | 28–27 | Tonga | 28 de març de 1999 {{{time}}} - Tbilisi, Geòrgia |
| Tonga | 31–30 | Corea del Sud | 14 de març de 1999 {{{time}}} - Amsterdam, Països Baixos |
| Corea del Sud | 78–14 | Països Baixos | 4 abril 1999 {{{time}}} - Seül, Corea del Sud |
| Tonga | 58–26 | Corea del Sud | 16 abril 1999 {{{time}}} - Nukuʻalofa, Tonga |
| Corea del Sud | 15–82 | Tonga | 4 maig 1999 {{{time}}} - Seül, Corea del Sud |

## Repesca 2

| Semifinal | Semifinal | Semifinal | Final | Final | Final |
| | | | Marroc | Marroc | 24 |
| Uruguai | Uruguai | 79 | Uruguai | Uruguai | 36 |
| Portugal | Portugal | 33 |
| Uruguai | 46–9 | Portugal | 13 de març de 1999 {{{time}}} - Montevideo, Uruguai |
| Portugal | 24–33 | Uruguai | 3 abril 1999 {{{time}}} - Lisboa, Portugal |
| Uruguai | 18–3 | Marroc | 18 abril 1999 {{{time}}} - Montevideo, Uruguai |
| Marroc | 21–18 | Uruguai | 1 maig 1999 {{{time}}} - Casablanca, Marroc |
* Uruguai i Tonga accedeixen a la fase final de la Copa del món de Rugbi 1999.

## Referències

* ↑ «1999 Rugby World Cup Qualifier Results». ESPN Scrum, 01-09-1996.
* ↑ «1999 Rugby World Cup Qualifier Points Tables». ESPN Scrum, 01-09-1996.
# Tango (sèrie de televisió)

Tango va ser una sèrie de televisió d'Espanya, emesa per La 1 de TVE el 1992, dirigida per Miguel Hermoso amb disseny de producció de Gil Parrondo.

## Argument

Marcos Galán és un home madur que torna el seu país, a Espanya des de l'Uruguai, terra a la qual va emigrar amb la seva família sent encara un nen, en la dècada de 1950. Instal·lat en Madrid, i al costat de dos col·legues uruguaians que han realitzat el viatge amb ell, Rodolfo Baresi i el boxador Diògenes Trufa, aviat recupera el contacte amb el seu oncle Damián. Les seves perspectives de vida es fonamenten sobre la picardia i les oportunitats d'aprofitar-se dels altres. Per a això inauguren, a manera de plataforma per a les seves malifetes, un cabaret anomenat Tango, al costat de l'executiva Isabel Arnedo.

## Rodatge

Rodada a Montevideo, Buenos Aires i Madrid.

## Repartiment

* Sancho Gracia... Marcos Galán
* Fiorella Faltoyano... Isabel Arnedo
* Luis Brandoni... Rodolfo Varese
* Antonio Ferrandis... Damián
* Susanna Bequer ... Marita
* Mario Santana... Diógenes 'Trufa'
* Conchita Montes... Herminia Cifuentes
* Ángel de Andrés... Zafra
* Javier Bardem... Efraín Cifuentes
* Carmen de Lirio
* Luis Escobar
* Miguel Rellán
* Maru Valdivielso
* María Abradelo
* Miguel Ortiz
* Selva Mayo

## Referències

* ↑ «El último “Tango” de un grupo de pícaro». La vanguardia, 22-04-1992.
* ↑ «TVE estrena hoy Tango, una serie sobre la picaresca moderna». El País, 22-04-1992.