OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Last Hunt

The Last Hunt és un western estatunidenc de Richard Brooks, estrenat el 1956.

## Argument

El 1883 a l'estat de Dakota es fa una cacera implacable del bisó. Els caçadors fan una matança posant en perill la vida dels indis amuntegats en reserves traient-los els aliments naturals. Charlie era un caçador de búfals que agafa Tony per una gran partida de caça. Charlie és un caçador despietat i sanguinari, a diferència de Tony que està cansat de la carnisseria i a poc a poc deixa de caçar. Per complicar les ja tenses relacions entre tots dos, Charlie captura un indi que tracta com a esclava i de qui Tony s'enamora. A poc a poc, Charlie perd el contacte amb la realitat tornant-se cada vegada més paranoic i assedegat de sang, de manera que Tony i l'índia fugen.

## Repartiment

* Robert Taylor: Charles Gilson
* Stewart Granger: Sandy McKenzie
* Debra Paget: L'índia
* Lloyd Nolan: Cama de fusta
* Russ Tamblyn: Jimmy O'Brien
* Constance Ford: Peg
* Joe De Santis: Ed Black
* Ainslie Pryor: El caçador de bisons
* Ralph Moody: L'agent indi
* Fred Graham: El cambrer
# Tomàs Valls

Tomàs Valls i Comas (Sallent, 1840 - 8 d'octubre de 1887)fou un dirigent obrer català, d'ofici teixidor mecànic, filador i barber.
Formà part de la Direcció Central de les Societats Obreres de Barcelona, fou un dels 30 signants de la crida A los obreros de Cataluña (6 de desembre de 1868), per a la celebració d'un congrés obrer català, en el qual participà. (Barcelona, 13-12-1868). Fou el primer secretari de la comissió interina de la Federació de les Tres Classes de Vapor a Barcelona el 1869.
Va assistir al segon congrés de la FRE de l'AIT a Saragossa de 4 a 8 d'abril de 1872. Des de finals de desembre de 1871 fou secretari del comitè de les "Tres Classes de Vapor" de Barcelona, i el juny de 1873 formava part del Consell de la Unió Manufacturera, en nom del qual va signar el manifest Al pueblo, al ejército, a la armada y a los voluntarios de Barcelona, recomanant calma i ordre en un moment que s'havien revoltat els militars a Igualada.
Mor a Barcelona el 8 d'octubre de 1887 de "Hemiplejia" al carrer Parlament, 44 a l'edat de 47 anys estant casat amb Sebastiana Triau.

## Referències

* 1 2 «Registre de defuncions. Any 1887. registre núm.7182. (pdf pàg.31)» (en castellà). Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 08-10-1887. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ «Ayer fue conducido al Cementerio del Este...». El Diluvio : diario político de avisos, noticias y decretos: No. 283 (10 Octubre 1887) Ed. tarde, 10-10-1887, pàg. 8259.
* ↑ «Tomás Valls». La Campana de Gràcia : semanari bilingüe, donará una batallada cada senmana, si se'n venem moltas tocará á somaten: Núm. 0671, 16-04-1882, pàg. 1.
* 1 2 «Tomàs Valls». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 7 març 2023].
# The Big Store

The Big Store és una pel·lícula estatunidenca, dirigida per Charles Reisner, estrenada el 1941, i els intèrprets principals de la qual són els Germans Marx.

## Argument

Martha Phelps, propietari de la gran botiga Phelps, desitja transmetre'n la propietat al seu nebot Tommy Rogers, d'altra banda cantant. Aquesta eventual cessió no agrada en absolut el seu director, M. Grover, que ha comès diverses irregularitats de gestió i sospira per la propietària. Decideix doncs fer eliminar el nebot molest. Comprovant les temptatives criminals en contra del seu nebot, Martha Phelps decideix doncs buscar una agència de detectius privats per assegurar la seva seguretat fins a la firma de l'acte de cessió. Va doncs al despatx de Wolf J. Flywheel i el porta amb ella fins a la gran botiga, acompanyada de dos amics, els quals desbarataran els negres propòsits de Grover en un crescendo burlesc.

## Repartiment

* Groucho Marx: Wolf J. Flywheel
* Chico Marx: Ravelli
* Harpo Marx: Wacky
* Margaret Dumont: Martha Phelps
* Tony Martin: Tommy Rogers
* Virginia Grey: Joanna Sutton
* Douglass Dumbrille: M. Grover
* Russell Hicks: George Hastings
* Virginia O'Brien: Kitty
* Henry Armetta: Giuseppi
* Enid Bennett (no surt als crèdits): Una funcionària
* King Baggot (no surt als crèdits): Un empleat

## Crítica

* Després d'un temps sense veure’ls, tornen els bojos Germans Marx que han promès que si es permetia una gatzara més serien bons nois i se n'anirien a casa. Bé, a "The Big Store" continuen la línia de "A Night at the Opera", encara més erràtics si cal. Però cal admetre que la pel·lícula és molt esmorteïda, que els trucs ja havien estat explotats, que els germans van cap avall, etc.
* En l'estimulant filmografia dels Marx hi ha tres o 4 títols que no estan a l'altura de la resta. Sens dubte, el que aquí comentem és un d'ells, només mereixen ser recordats l'arrancada i el final, passant per una surrealista seqüència al departament de dormitoris.

## Referències

* ↑ The Big Store (en anglès), 27 de juny de 1941.
* ↑ Calderon, pàg. 548

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Thomas Bayrle

Thomas Bayrle (Berlín, 1937) és un artista alemany que viu i treballa a Frankfurt. Es va formar com a teixidor a la Werkkunstschule d'Offenbach (1958-1961). Ben aviat es va iniciar amb obres de poesia concreta. Li interessen especialment les tècniques d'impressió, en el teixit i la tipografia, i treballa amb dibuixos, collages, pel·lícules i gràfics per ordinador. Artista referent del pop alemany, Bayrle ha utilitzat aquesta estètica per desenvolupar un llenguatge propi. Li serveix per criticar les formes de vida del capitalisme tardà i la irracionalitat de la cultura de masses. Des dels inicis dels anys setanta, Bayrle produeix collages fotogràfics fets a partir de models de repetició i variació: es val d'elements diminuts (que acostumen a ser objectes de consum) i els reprodueix a centenars per formar grans estructures. El diàleg entre el micro i el macro li permet evocar les relacions entre construcció social i individu, i la inevitable alienació d'aquest últim en el món modern.
Des de començament dels seixanta del segle xx, ha exposat en els més prestigiosos centres internacionals. Té obra en col·leccions del Museum für Moderne Kunst de Frankfurt, el Museum Ludwig de Colònia, el Kunstmuseum de Stuttgart, el MOCA de Los Angeles, el Frac Limousin de Limoges i el Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA).

## Referències

* 1 2 «Thomas Bayrle». Museu d'Art Contemporani de Barcelona.
# Topònims del Mas de Vilanova

Llistat de topònims del territori de l'antic poble del Mas de Vilanova, o Vilanoveta, de l'antic terme municipal d'Hortoneda de la Conca, actualment integrat en el de Conca de Dalt, del Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Bordes

* Borda de l'Esteve

## Corrals

* Corral de l'Esteve

## Esglésies
### Romàniques

| Sant Martí de Vilanoveta | Sant Pere de Vilanoveta |

## Masies

| Casa Boer | Casa Janotet | Casa Toà |

## Geografia
### Boscos

* Bosc de Pessonada

### Clots

* Clotada del Portell

### Corrents d'aigua

| Llau de Bull-i-bull Riu de Carreu Llau del Civadal | Llau de les Collades, al Mas de Vilanova Llau de les Collades, a Orcau Llau de les Comelletes | Llau de Cotura Llau Falsa Llau Gran | Llau des Greixes Llau dels Horts Torrent Salat |

### Diversos

| Les Arts Forat des Arts | Casalots Les Escabroses | Lo Riu de Vilanoveta | Lo Romeral |

### Entitats de població

* El Mas de Vilanova

### Fonts

| Font del Bullidor | Font des Greixes | Font de Llau Falsa |

### Muntanyes

* Tossal Gros

### Obagues

| Obagueta de les Comelletes | L'Obagueta | Obaga de Vilanoveta |

### Pales

* Pala des Arts

### Partides rurals

| Bordes Serra de Boumort Campana Partida | Campassos Lo Civadal Serrat de les Comelletes | Les Greixes Les Collades de Baix Horts de Llau Falsa | Obés Peira Seix |

### Planes

* Planell de les Bruixes

### Serres

| Serrat de les Comelletes Costa Gran | Serrat Gros Serrat de la Guàrdia | Serra de Montagut | Serrat del Qüell |

### Solanes

* Lo Solà

### Vies de comunicació

| Camí de les Collades | Pista de Sant Corneli |
# The Quarrymen

The Quarrymen (de vegades anomenats Quarry Men) és el grup que va crear John Lennon l'any 1957 i que posteriorment va evolucionar a The Beatles. En els inicis tocaven un estil de música anomenat skiffle. Van començar tocant en les festes d'alumnes de l'institut. En una d'aquestes festes, el 6 de juliol del 1957 a la parròquia de St. Peter's del barri de Woolton, hi assistí Paul McCartney, que aleshores tenia 15 anys i també era afeccionat al rock. Ivan Vaughan, un amic comú de John i Paul, els va presentar. John impressionat després d'una audició en què McCartney va interpretar a la guitarra i va cantar Twenty Flight Rock d'Eddie Cochran, va demanar a Paul que s'unís al grup.
Paul McCartney agafava cada dia l'autobús per anar a l'institut amb un noi més jove, George Harrison també molt afeccionat al rock. Paul el va presentar a John per si podia unir-se a The Quarrymen. Lennon, després d'escoltar Harrison interpretar una coneguda cançó de l'època Raunchy de Bill Justis, no va dubtar a acceptar-lo puix el va considerar una peça clau per a la banda, vista la qualitat que demostrava com a guitarrista. El grup va tenir altres components, però ells tres eren l'eix principal. Tanmateix els mancava algú que toqués el baix elèctric i un bateria permanent, ja que els que tenien canviaven sovint.
Stuart Sutcliffe era amic i company de John Lennon a l'Escola d'Art, pintava força bé i va arribar a vendre diversos quadres a bon preu. Aquest fet li va permetre, animat per John, de comprar d'un baix elèctric per unir-se a la banda. Malauradament no tenia cap coneixement musical i l'hi van haver d'ensenyar a tocar, la qual cosa no va aconseguir mai gaire bé; però de fet, com ells mateixos deien, "val més tenir un baix que no sap tocar, que no pas no tenir-ne cap".
El nom del grup, The Quarrymen ja els resultava massa antiquat, ja que cap component no estudiava aleshores en aquell institut; per això el grup va tocar durant una temporada amb diversos noms, entre els quals Johnny and The Moondogs i The Silver Beetles. A Sutcliffe li va agradar molt una pel·lícula de Marlon Brando Salvatge, en què sortia un grup de motoristes que es feien anomenar "The Beetles" (els escarabats). Lennon va modificar aquest nom canviant-li una e per una a, tot fent un joc de paraules amb el mot anglès "beat" ("cop", fent referència al cop de la bateria que marca el compàs i a l'anomenada generació beat), i ja va ser el nom definitiu del grup: The Beatles (els qui fan música beat). A més, aquest nom també era una al·lusió humorística al nom del grup de Buddy Holly Crickets ("grills"), del que eren admiradors.

## Membres

* John Lennon - guitarra i veu
* Paul McCartney - guitarra i veu
* George Harrison - guitarra i veu
* Stuart Sutcliffe - baix elèctric
* Ivan Vaughan - baix acústic
* Ken Brown - capsa de te
* Pete Shotton - taula de rentat (washboard)
* Colin Hanton - bateria
* Eric Griffiths - guitarra
* Len Garry - baix acústic
* Rod Davis - banjo
* Nigel Whalley - baix acústic

## Enllaços externs

* Original Quarrymen (anglès)
# Tibarans

* No s'ha de confondre amb Tiberens.
Els tibarans o tibaranis (en llatí tibarani) eren un poble de Cilícia, a la regió de les muntanyes de l'Amanus, prop de Pindenissos. Se sap que Ciceró els va sotmetre quan era procònsol de Cilícia, però no se'n sap res més.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tibarani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 març 2021].
# Torneig de Varsòvia

L'Orange Open de Varsòvia (anteriorment Orange Prokom Open de Sopot) és el torneig de tennis més important es disputa a Polònia dins del calendari de l'ATP. El torneig es va inaugurar l'any 1992 com a challenger, i a partir del 2001 va entrar en el circuit professional. L'any 2008 es va traslladar la seu a Varsòvia i es continua jugant sobre terra batuda.

## Resultats individuals masculins

| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| 2007 | Tommy Robredo | José Acasuso | 7-5, 6-0 |
| 2006 | Nikolai Davidenko | Florian Mayer | 7-6(6), 5-7, 6-4 |
| 2005 | Gael Monfils | Florian Mayer | 7-6(6), 4-6, 7-5 |
| 2004 | Rafael Nadal | José Acasuso | 6-3, 6-4 |
| 2003 | Guillermo Coria | David Ferrer | 7-5, 6-1 |
| 2002 | José Acasuso | Franco Squillari | 2-6, 6-1, 6-3 |
| 2001 | Tommy Robredo | Albert Portas | 1-6, 7-5, 7-6(2) |

## Resultats dobles

| Any | Campions | Campions | Finalistes | Finalistes | Resultat |
| 2007 | Mariusz Fyrstenberg | Marcin Matkowski | Sebastián Prieto | Martín Alberto García | 6-1, 6-1 |
| 2006 | Frantisek Cermak | Leos Friedl | Sebastián Prieto | Martín Alberto García | 6-3, 7-5 |
| 2005 | Mariusz Fyrstenberg | Marcin Matkowski | Sebastián Prieto | Lucas Arnold Ker | 7-6(7), 6-4 |
| 2004 | Frantisek Cermak | Leos Friedl | Sebastián Prieto | Martín Alberto García | 2-6, 6-2, 6-3 |
| 2003 | Mariusz Fyrstenberg | Marcin Matkowski | Frantisek Cermak | Leos Friedl | 6-4, 6-7(7), 6-3 |
| 2002 | Frantisek Cermak | Leos Friedl | Jeff Coetzee | Nathan Healey | 7-5 7-5 |
| 2001 | Paul Hanley | Nathan Healey | Irakli Labadze | Attila Savolt | 7-6(10) 6-2 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-12-16 a Wayback Machine.
Torneigs ATP International Series (1998−2008) :
1998−2008: Adelaida  · Doha  · Chennai  · Sydney  · Auckland  · Coral Springs/Delray Beach  · Marsella  · San Jose  · Scottsdale/Las Vegas  · Estoril  · Mallorca/València Orlando/Houston  · Munic  · Casablanca  · St. Pölten/Pörtschach  · Halle  · Londres  · 's-Hertogenbosch  · Nottingham  · Gstaad  · Newport  · Bastad Amsterdam/Amersfoort  · Umag  · Los Angeles  · Long Island/New Haven  · Bucarest  · Estocolm  · Moscou  · St. Petersburg  · Lió  · Basilea 1998/2000−2001: Bogotà 1998-2001/2003−2008: Xangai/Ho Chi Minh City/Bombai/Bangalore 1998/2000−2008: Santiago/Viña del Mar 1998/2006−2008: Split/Zagreb 1998: Rotterdam  · Kitzbühel  · Ostrava  · Ciutat de Mèxic 1998−1999: Praga  · Bolonya  · Boston 1998−2000: Dubai  · San Marino  · Bournemouth/Brighton  · Tolosa 1998−2001: Atlanta 1998−2002: Hong Kong  · Taixkent 1998−2003: Copenhaguen 1998−2006: Palerm 2001−2005: Milà 2002: Stuttgart 2001−2008: Buenos Aires  · Sopot  · Costa do Sauipe 2003−2008: Indianàpolis  · Washington  · Bangkok  · Metz 2004−2008: Pequín :
# Thomas de Kent

Thomas de Kent, de vegades citat com a Eustaqui de Kent, fou un clergue i poeta anglonormand del segle xii.
Fou autor d'una novel·la titulada Roman de toute chevalerie (novel·la de tota cavalleria) que renova el model llatí original del Roman d'Alexandre associant erotisme cortès i història dinàstica.

## Obra

* Le roman d'Alexandre ou Le roman de toute chevalerie, Trad., presentació i notes de Catherine Gaullier-Bougassas i Laurence Harf-Lancner, París, Champion, 2003 ISBN 2745305190

## Bibliografia

* Suzanne Conklin Akbari, "Alexander in the Orient: Bodies and Boundaries in the Roman de toute chevalerie", Postcolonial Approaches to the European Middle Ages: Translating Cultures, Éd. Ananya Jahanara Kabir, Deanne Williams, Cambridge, Cambridge UP, 2005, pp. 105-26
* Catherine Gaullier-Bougassas, "Alexandre et Candace dans le Roman d'Alexandre d'Alexandre de París et le Roman de toute chevalerie de Thomas de Kent", Romania, 1991; 112 (1-2): 18-45
# Tossal de les Tres Muntanyes

El Tossal de les Tres Muntanyes és una muntanya de 2.462,6 m. alt. termenal entre els termes municipals de Sarroca de Bellera, dins del terme municipal de Benés, de l'Alta Ribagorça, agregat al de Sarroca de Bellera el 1970, i la Torre de Cabdella, en el municipi primigeni d'aquest nom.
És a la Serra dels Tres Pessons, al nord-est de la vall de la Valiri, o d'Avellanos, al nord-oest del Tossal de les Comes de Guiró i al sud-oest del Tossal d'Astell. D'aquest tossal arrenca cap a llevant el Serrat d'Escobets.
# Tossal de les Torres

El Tossal de les Torres és una muntanya de 332 metres que es troba al municipi de Lleida, a la comarca catalana del Segrià.
Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 250113001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torneig Nostra Catalunya

El torneig Nostra Catalunya fou un torneig amistós de futbol organitzat anualment pel RCD Espanyol al seu estadi de Sarrià, i que enfrontava quatre dels millors equips del futbol català.
Els quatre clubs convidats s'escollien en funció del que havien destacat durant la temporada un per cada província catalana (Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona) a excepció de Barça i Reial Club Deportiu Espanyol. Es disputava en format quadrangular (semifinals i final).
El torneig s'inicià l'any 1974, juntament amb el Torneig Ciutat de Barcelona i es disputava per les mateixes dates durant el mes d'agost, jugant-se la final com a prèvia de la final del mateix Ciutat de Barcelona. La competició deixà de disputar-se l'any 1990.

## Historial

| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| 1974 | UE Lleida | Girona FC | 2-1 |
| 1975 | UE Lleida | Club Gimnàstic | 2-1 |
| 1976 | Barcelona Atlètic | Club Gimnàstic | 1-0 |
| 1977 | UE Lleida | Terrassa FC | 1-1 (p) |
| 1978 | CE Sabadell CF | Club Gimnàstic | 1-1 (p) |
| 1979 | CE Sabadell CF | Girona FC | 5-0 |
| 1980 | Club Gimnàstic | CE Sabadell CF | 0-0 (p) |
| 1981 | UE Lleida | UE Figueres | 1-1 (p) |
| 1982 | UE Figueres | Club Gimnàstic | 0-0 (p) |
| 1983 | Club Gimnàstic | UE Lleida | 2-1 |
| 1984 | UE Figueres | CE Sabadell CF | 0-0 (p) |
| 1985 | CE L'Hospitalet | UE Lleida | 3-3 (p) |
| 1986 | Club Gimnàstic | UE Lleida | 1-0 |
| 1987 | UE Lleida | Girona FC | 2-0 |
| 1988 | CE Sabadell CF | UE Figueres | 2-2 (p) |
| 1989 | CE Sabadell CF | UE Lleida | 3-2 |
| 1990 | UE Lleida | CE Sabadell CF | 1-1 (p) |

## Palmarès

| Club | Campionats | Edicions | Subcampionats | Edicions |
| UE Lleida | 6 | 1974, 1975, 1977, 1981, 1987, 1990 | 4 | 1983, 1985, 1986, 1989 |
| CE Sabadell CF | 4 | 1978, 1979, 1988, 1989 | 3 | 1980, 1984, 1990 |
| Club Gimnàstic | 3 | 1980, 1983, 1986 | 4 | 1975, 1976, 1978, 1982 |
| UE Figueres | 2 | 1982, 1984 | 2 | 1981, 1988 |
| Barcelona Atlètic | 1 | 1976 | 0 | - |
| CE L'Hospitalet | 1 | 1985 | 0 | - |
| Girona FC | 0 | - | 3 | 1974, 1979, 1987 |
| Terrassa FC | 0 | - | 1 | 1977 |

## Referències

* 1 2 López, Jose Luís «Un torne, azul...¿y blanco?» (en castellà). El Mundo Deportivo, 25-08-1990 [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ «EL «NOSTRA CATALUNYA», GRAN «TEST» REGIONAL» (en castellà). El Mundo Deportivo [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ «SARRIA: NOCHE EN BLANCO Y AZUL» (en castellà). , 25-08-1984 [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ «Los penalties hicieron justicia» (en castellà). El Mundo Deportivo [Consulta: 10 novembre 2013].
# Tour d'Al Zubarah

El Tour d'Al Zubarah és una cursa ciclista professional per etapes que es disputa a Qatar al mes de desembre. Es va crear el 2013, formant part de l'UCI Àsia Tour amb categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2013 | Yousef Mirza Bani Hammad | Martin Weiss | Kristjan Fajt |
| 2014 | Azzedine Lagab | Kristjan Fajt | Martin Weiss |
| 2015 | Maher Hasnaoui | Ievgueni Vaker | Naser Rezavi |

## Referències

* ↑ «Tour of Al Zubarah (Qat) - 2.2». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a cqranking.com
* Palmarès a cyclebase.nl
# Trachelospermum

Trachelospermum és un gènere amb 15 espècies de parres perennes que pertanyen a la família de les Apocynaceae. És un gènere natiu del sud i est d'Àsia (14 espècies) i sud-est de Nord-amèrica (una espècie), T. difforme).

## Descripció

Tenen llargues tiges trepadores que arriben als 12 m d'altura en els arbres. Les fulles són oposades, simples, lanceolades o ovades de 2-8 cm de longitud i 0,5-4 cm d'ample. Les flors són simples amb cinc pètals blancs, groc pàl·lid o porpra que s'uneixen a la base per formar un tub.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Charles Lemaire i publicat a Jardin Fleuriste 1, pl. 61. 1851 L'espècie tipus és: Trachelospermum jasminoides

## Espècies seleccionades

* Trachelospermum asiaticum
* Trachelospermum assamense
* Trachelospermum axillare
* Trachelospermum bodinieri
* Trachelospermum brevistylum
* Trachelospermum difforme
* Trachelospermum dunnii
* Trachelospermum jasminoides
* Trachelospermum lanyuense
* Trachelospermum lucidum
* Trachelospermum mandienum
* Trachelospermum nitidum

## Vegeu també

* Característiques de les apocinàcies

## Referències

* ↑ «Trachelospermum». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 11 desembre 2009].
* ↑ «Trachelospermum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 21 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Flora of China: Trachelospermum
* Trachelospermum jasminoides Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Trebel·li Pol·lió

Trebel·li Pol·lió (llatí: Trebellius Pollio) va ser un historiador romà.
Era un dels sis escriptors de la Història Augusta. Hom creu que va escriure les biografies de Valerià I, Valerià el Jove i de Gal·liè, dels trenta tirans i de Claudi el Gòtic. Flavi Vopisc diu que va escriure les biografies dels emperadors començant per Filip l'Àrab i acabant amb Claudi el Gòtic. Vopisc no el considera un gran historiador i diu que recordava alguns fets de manera deficient i en molts aspectes no acurat. El mateix Pol·lió diu que no va escriure sinó que va dictar les memòries amb molta rapidesa.
Vivia en temps de Constantí I el Gran.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1171.

## Vegeu també

* Trenta Tirans (Imperi Romà)
# Tom Clancy's Ghost Recon Phantoms

Tom Clancy's Ghost Recon Phantoms (sovint abreujat GRP, un cop per Ghost Recon Online GRO) és un videojoc de tir en tercera persona llançat 10 abril 2014 per a Microsoft Windows. Es tracta d'una sèrie spin-off de Ghost Recon. És exclusivament multijugador i també lliure per jugar. Per primera vegada en la sèrie Ghost Recon, el joc és el contrari dels Ghosts, els Phantoms. El 25 d'agost del 2016 Ubisoft va anunciar que tancaria els servidors pels pocs usuaris.

## Referències

* ↑ Argueta, Dany. «Nintendo E3 2011 Keynote: Wii U revealed». Neoseeker, 07-06-2011. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «Ghost Recon Online Theo Sanders Interview». GhostRecon.net, 03-06-2011. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ Chalk, Andy. «Ghost Recon Phantoms is closing its doors». PC Gamer, August 27, 2016. [Consulta: August 27, 2016].
# Tossal de la Devesa (Abella de la Conca)

El Tossal de la Devesa és un cim de 1.353,5 metres d'altitud situat al límit dels termes municipals d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà, i Coll de Nargó, de l'Alt Urgell. És, per tant, termenal de municipis i de comarques, en l'àmbit del poble de Bóixols.
Es troba a l'extrem nord-est del terme d'Abella de la Conca, i cap al sud-oest del de Coll de Nargó. Queda just al costat de migdia del coll de Bóixols, per on discorre la carretera L-511, que uneix Isona amb Coll de Nargó.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic descriptiu: és un tossal (cim prominent) que es dreça en una devesa (peça de terra arbrada, però amb herba entre els arbres on pot pasturar el bestiar). Devesa prové del llatí defensa, participi del verb defendere, i pren el sentit de guardada o prohibida, segons Joan Coromines.

## Referències

* ↑ Coromines, 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Devesa". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. IV D-J. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-825-3.
# Tossal de la Creu (Senterada)

El Tossal de la Creu, és una muntanya de 1.594,4 m. alt. situada al límit dels termes municipals de Senterada i la Torre de Cabdella, en el Pallars Jussà. És un dels límits de llevant de l'enclavament de Larén, pertanyent a Senterada.
Format part del mateix serrat que el cim de Santa Bàrbara, i d'ell arrenca cap al sud el Serradet del Far, a través del Coll de Codó i del Tossal del Codó, i cap al sud-est, el Serrat d'Eirola.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de la Creu (Vimbodí i Poblet)

El Tossal de la Creu és una muntanya de 731 metres que es troba al municipi de Vimbodí i Poblet, a la comarca de la Conca de Barberà. Es troba dintre del Parc Natural del Bosc de Poblet.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya