OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean-Claude Romer

Jean-Claude Romer (12è districte de París, 19 de gener de 1933 - 10è districte de París, 8 de maig de 2021) és un actor, periodista, crític, guionista i historiador del cinema francès .

## Biografia

A la televisió, Jean-Claude Romer va dissenyar les preguntes per a Monsieur Cinéma. El 1982 va guanyar el Premi al millor guió al XV Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges per Litan: La Cité des spectres verts.

## Filmografia
### Actor

* 1967: Salut les copines de Jean-Pierre Bastid
* 1968: Je t'aime, je t'aime d'Alain Resnais
* 1968 : Sexyrella de Claude Mulot
* 1971: Le Seuil du vide de Jean-François Davy
* 1972: Le Viager de Pierre Tchernia
* 1974: L'Ombre d'une chance de Jean-Pierre Mocky
* 1974 : Céline et Julie vont en bateau de Jacques Rivette
* 1974 : La Gueule de l'emploi de Jacques Rouland
* 1974 : Les Week-ends maléfiques du Comte Zaroff de Michel Lemoine
* 1975: Sérieux comme le plaisir de Robert Benayoun (escena tallada durant el muntatge)
* 1975 : Les Gloutons optiques de Jean-Louis Lapasset (curtmetratge)
* 1976: L'Acrobate de Jean-Daniel Pollet (escena tallada durant el muntatge)
* 1977: Cinémania de Gérard Devillers (curtmetratge)
* 1979: Le Piège à cons de Jean-Pierre Mocky
* 1982: Litan: La Cité des spectres verts de Jean-Pierre Mocky (+ guió)
* 1982 : Y a-t-il un Français dans la salle ? de Jean-Pierre Mocky
* 1984: À mort l'arbitre de Jean-Pierre Mocky
* 1985: Elsa, Elsa de Didier Haudepin
* 1985 : Le Pactole de Jean-Pierre Mocky
* 1987: Le Miraculé de Jean-Pierre Mocky (+ guió)
* 1987 : Pourquoi les martiens sont-ils verts ? de Caroline Vié (curtmetratge)
* 1987 : Agent trouble de Jean-Pierre Mocky
* 1988: Les Saisons du plaisir de Jean-Pierre Mocky
* 1988 : Bonjour l'angoisse de Pierre Tchernia
* 1989: Divine Enfant de Jean-Pierre Mocky
* 1990: Baby Blood d'Alain Robak
* 1990 : Cinématon #1454 de Gérard Courant
* 1995: Les Cent et Une Nuits de Simon Cinéma d'Agnès Varda
* 1996: Time Demon de Richard J. Thomson
* 1996 : Le Marquis de Slime de Quélou Parente (curtmetratge)
* 2000: Le Glandeur de Jean-Pierre Mocky
* 2000 : Une rencontre de Jacques Benaroch (curtmetratge)
* 2001: La Bête de miséricorde de Jean-Pierre Mocky
* 2003: Le Furet de Jean-Pierre Mocky
* 2004: Touristes ? Oh yes ! de Jean-Pierre Mocky.

### Director de fotografia, càmera i muntador

* 1957: L'Impromptu de l'île Saint-Louis' d'Hervé Goureau
* 1958: Il ne pleut qu'en Bretagne d'Hervé Goureau

### Ajudant de direcció i fotògraf

* 1959: XYZ de Philippe Lifchitz (curtmetratge).

### Ajudant de direcció

* 1961: Chronique d'un été de Jean Rouch i Edgar Morin (documental).

### Consultant cinema

* 1995: Les Enfants de Lumière.

## Referències

* ↑ Le Film français Disparition de l'historien du cinéma Jean-Claude Romer
* ↑ «L'historien du cinéma Jean-Claude Romer, complice de Pierre Tchernia à "Monsieur cinéma", est mort à 88 ans». fr.news.yahoo.com. Arxivat de l'original el 2021-05-09.
* ↑ Un western futurista en Sitges. Premios para los mejores del miedo, La Vanguardia, 10 d'octubre de 1982

## Enllaçox externs

* Les gens du cinéma
# Jean-Claude Piumi

Jean-Claude Piumi (27 de maig de 1940 - 24 de març de 1996) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Profile a fff.fr
* ↑ Stats a weltfussball.de
* ↑ Jean-Claude Piumi a National-Football-Teams.com (anglès)
# 24 d'Aquari

24 d'Aquari (24 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari de magnitud aparent 6,66. És una estrella gegant blanc-groga; posseeix una magnitud absoluta de 3,45 i la seva velocitat radial negativa indica que l'estrella s'apropa al sistema solar. 24 d'Aquari és un sistema múltiple format per 3 components. La component principal A és una estrella de magnitud 6,63. La component B és de magnitud 7,8. La component C és de magnitud 10,9, separada per 37,6 segons d'arc d'A i amb un angle de posició de 160 graus.

## Observació

Es tracta d'una estrella situada a l'hemisferi celeste boreal, molt a prop de l'equador celeste; el que comporta que pugui ser observada des de totes les regions habitades de la Terra, exceptuant el cercle polar àrtic. A l'hemisferi sud sembla circumpolar només en les àrees més internes de l'Antàrtida, sent de magnitud 6,6 i no observable a ull nu, tot i que si que ho és amb binoculars petits amb cel fosc. El millor període per a la seva observació és entre els mesos d'agost i desembre. El període de visibilitat és pràcticament el mateix en els dos hemisferis degut a la seva posició propera a l'equador celeste.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Martin Asplund «New constraints on the chemical evolution of the solar neighbourhood and Galactic disc(s)» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-05-2011, pàg. A138. DOI: 10.1051/0004-6361/201016276.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 01-09-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
# Abramo Bartolommeo Massalongo

Abramo Bartolommeo Massalongo (Tregnago, 13 de maig de 1824 - Verona, 25 de maig de 1860) va ser un paleobotànic i liquenòleg italià. Nasqué a Tregnago. Massalongo estudià medicina a la Universitat de Pàdua. Junt amb Gustav Wilhelm Körber, fundà l'Escola Italiano-Silesiana de liquenologia. Va ser pare del metge Caro Benigno Massalongo.
També treballà en l'herpetologia. Publicà Catalogo dei rettili delle province venete (1859).
Massalongo morí a Verona el 1860.

## Referències

* 1 2 3 Cappelletii, Maurizia Alippi (2008). "Abramo Bartolomeo Massalongo" (in Italian). Dizionario Biografico degli Italiani, Volume 71. Retrieved 7 October 2012.
* ↑ "Abramo Bartolommeo Massalongo" (1981). Taxonomic Literature II Online. Retrieved 7 October 2012.
* ↑ Cappelletii, Maurizia Alippi (2008). "Caro Benigno Massalongo". Dizionario Biografico degli Italiani, Volume 71. Retrieved 7 October 2012.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Obres de Abramo Bartolommeo Massalongo a Biodiversity Heritage Library.
# 3D Warehouse

El 3D Warehouse és un lloc web que acompanya SketchUp on els modeladors poden pujar, descarregar i compartir models tridimensionals. El lloc va ser creat el 24 d'abril de 2006. Fins al 2012, quan Trimble Navigation el va comprar, formava part de Google i era conegut com a Google 3D Warehouse
El lloc permet als modeladors crear col·leccions de models i utilitza algoritmes per determinar models similars. Els models individuals es poden veure en 3D des d'un navegador.
The New York Times va informar el 2008 que 3D s'havia convertit en un "diccionari" virtual del vocabulari en 3D, que informa de la idoneïtat d'un lloc en la realització de pel·lícules, per exemple: "vostè pot trobar models tridimensionals virtuals increïblement detallats de la majoria de les estructures dels edificis més importants del món".

## Google Earth

3D Warehouse permet als models que siguin carregats en Google Earth després d'una revisió de l'exactitud. Els usuaris poden seleccionar en pujar els seus models l'opció que es verifiqui que es tracta d'un "Google Earth" Ready, així es verificarà si l'edifici és un model d'edifici veritable, actual i correctament localitzat. Llavors el model passarà per una revisió de diversos empleats de Google que registren unes qualificacions dels models segons certs criteris d'acceptació. Si el model és aprovat, s'afegeix a la "3D Warehouse Layer", i aviat estarà visible a Google Earth.

## Referències

* ↑ «3D Warehouse Homepage». Arxivat de l'original el 2011-02-24. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ Gaspar, Joao. SketchUp Pro 2014 - Nuevas Funciones. Lulu.com, 2014, p. 6. ISBN 8561453311.
* ↑ «Taking a Scout Project to Another Dimension». The New York Times, Stephen Wells, March 26, 2009.
* ↑ Siklos, Richard «Why Hollywood Is Getting Serious About 3-D». The New York Times, RICHARD SIKLOS, May 27, 2007, 27-05-2007.
* ↑ «Acceptance Criteria of Google Earth Ready Models». [Consulta: 3 agost 2009].
# 3JS

3JS és un grup de músic originari de Volendam (Països Baixos). El nom ve de la primera lletra dels noms dels membres originaris, Jan Dulles, Jaap Kwakman i Jaap de Witte. Aquest darrer va haver de deixar el grup el 2013 per raons mèdiques que no li permetien continuar tocant la guitarra. El seu fill Jan de Witte va prendre el seu lloc.
El primer àlbum del grup, Watermensen (2007), va ser un gran èxit, i van treure els singles Kom, Net alsof, Een met de bomen, Watermensen i Wiegelied. Van representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2011 amb la canço Never Alone. Al principi, volien cantar la cançó en neerlandès, amb el títol Je Vecht Nooit Alleen, però al final van decidir canviar-ho a l'anglès. Van acabar en darrer lloc.

## Referències

* ↑ «3JS zingen definitief in het Engels» (en neerlandès). De Gelderlander, 07-03-2011. [Consulta: 23 gener 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial de 3JS
# Jean-Denis Deletraz

Jean-Denis Deletraz va ser un pilot de curses automobilístiques suís que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer l'1 d'octubre del 1963 a Ginebra, Suïssa.

## A la F1

Jean-Denis Deletraz va debutar a la setzena i última cursa de la temporada 1994 (la 45a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 13 de novembre del 1994 el G.P. d'Austràlia al circuit d'Adelaida.
Va participar en un total de tres curses puntuables pel campionat de la F1 disputades en dues temporades consecutives (1994 - 1995) aconseguint una quinzena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt vàlid pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1994 | Tourtel Larrousse | Larrousse | Ford | BRA | PAC | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | ALE | HON | BEL | ITA | POR | EUR | JAP | AUS Ret | | - | 0 |
| 1995 | Pacific Grand Prix Ltd | Pacific | Ford | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GB | ALE | HON | BEL | ITA | POR Ret | EUR 15 | PAC | JAP | AUS | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 (3) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Jean Duvernoy

Jean Duvernoy (Montbéliard, 1 de gener de 1917 - Tolosa de Llenguadoc, 18 d'agost de 2010) va ser un jurista i historiador francès, especialitzat en heretgies medievals. Doctor en dret i llicenciat en lletres, va ser mantenidor de l'Acadèmia dels Jocs florals de Tolosa de Llenguadoc el 1989.
Duvernoy va ser autor de textos i traduccions sobre el catarisme i la inquisició. La seva traducció al francès del Registre d'Inquisició de Jacques Fournier és la base del llibre d'Emmanuel Le Roy Ladurie Montaillou, village occitan.

## Obra

L'obra de Jean Duvernoy és molt àmplia. A continuació se cita una selecció:
* Le Registre d'inquisition de Jacques Fournier, évêque de Pamiers, 1318-1325 : manuscrit Vat. latin n° 4030 de la Bibliothèque vaticane, publié avec introduction et notes par Jean Duvernoy (3 volums, 1965).
* Inquisition à Pamiers, interrogatoires de Jacques Fournier : 1318-1325
* La Religion des cathares (1976)
* L'Histoire des cathares (1979)
* Inquisition à Pamiers : cathares, juifs, lépreux, devant leurs juges (1986)
* Cathares, vaudois et béguins : dissidents du pays d'Oc (1994)

### Traduccions

* Chronique, [1203-1275], de Guillem de Puillorenç, traduït el 1976
* Spirituels et béguins du Midi, de Raoul Manselli, traduït el 1989
* Chronique, 1229-1244 de Guillem Pelhisson, traduït el 1994
* Chronique, 1145-1275, de Guillem de Puillorenç, traduït el 1996
* Le Procès de Bernard Délicieux, 1319, traduït el 2001
* L'Inquisition en Quercy : le registre des pénitences de Pierre Cellan, 1241-1242 traduït del llatí el 2001
* Le Dossier de Montségur, interrogatoires d'inquisition, 1242-1247 traduït el 1998

## Referències

* ↑ «Les Cathares en deuil» (en francès). La Dépèche du Midi, 22-08-2010. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ Rezki, Sabrina. «Les Cathares en deuil: hommage à Jean Duvernoy». La Dépêche du Midi. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Les 40 fauteuils» (en francès). Acadèmia dels Jocs Florals. Arxivat de l'original el 2020-09-13. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ «Les registres de l'Inquisition par Jacques Fournier par Jean Duvernoy» (en francès). Ajuntament de Montalhon. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ «Montaillou, village occitan par Emmanuel Leroy Ladurie» (en francès). Ajuntament de Montalhon. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ «Bibliografia completa de Jean Duvernoy» (en francès). Jean Duvernoy. [Consulta: 4 agost 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina personal (francès)
# El Soler (Calders)

El Soler és una masia del terme de Calders, al Moianès. Pertanyia a la parròquia rural de Sant Pere de Viladecavalls.
Està situada a 353 metres d'altitud, al sector occidental de l'antiga parròquia rural, a ponent de l'antiga església de Sant Pere de Viladecavalls i del Llucià.

## Bibliografia

* Fitxa del Soler Catàleg de masies i cases rurals de Calders

## Enllaços externs

* Catàleg de masies, Calders Arxivat 2012-06-22 a Wayback Machine.
# Awaous melanocephalus

Awaous melanocephalus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Sri Lanka, les Illes Ryukyu, Xina, Taiwan, Vietnam, Tailàndia, les Filipines, Indonèsia, Papua Nova Guinea, Fidji i Salomó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.

## Bibliografia

* Allen, G.R. 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R.E. 1992. A review of the gobiid fish genus Awaous from insular streams of the Pacific Plate. Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(2):161-176.
* Watson, R.E. 1996. Revision of the subgenus Awaous (Chonophorus) (Teleostei: Gobiidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(1)1:18.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Els Dottermans

Els Dottermans (Lovaina, 16 de gener de 1964) és una actriu belga de teatre, cinema i televisió.
Va estudiar art dramàtic al Studio Herman Teirlinck, ha guanyat diversos premis com el de la millor actriu al Nederlands Film Festival o al Shanghai International Film Festival i té un ampli currículum com a actriu de teatre.
Està casada amb l'actor neerlandès Han Kerkhoffs amb qui té dos fills.

## Cinema

* Beck - De gesloten kamer (1993) - Monita
* Tot ziens (1995) - Ann
* Antonia (1995) - Danielle
* De Suikerpot (1997)
* Altijd zomer (1998)
* Fade out (2000) - moeder Romy
* Maria (2000)
* Meisje (2002) - Laura
* De zaak Alzheimer (2003) - Eva Van Camp
* De Kus (2004) - moeder van Bas
* 10 jaar Leuven kort (2004)
* De Indringer (2005) - Erika
* Kameleon 2 (2005) - Veerle
* Dennis van Rita (2006) - Rita
* Oud België (2009) - José
* Zwart Water (2009) - Juf Bongaerts
* Allez, Eddy! (2012)- Marjet

## Televisió

* Klein Londen, Klein Berlijn (1988) - Els
* Tot nut van 't algemeen (1988) - Alice
* Maman 2 (1990) - Isabel
* Dierbaar (1991) - Anja
* Moeder, waarom leven wij? (1993) - Netje
* Kongo (1997) - Anita Lenaers
* Het Peulengaleis (1999/2002)
* Nefast voor de feestvreugde (2000/2001/2002) - Joke
* Flikken (2001) - Mia
* Rupel (2004) - Juliette
* Hij komt, hij komt ... De intrede van de Sint (2004 - 2010) - Conchita Garcia
* Als 't maar beweegt (2005) - Anita Van de Perre
* Koning van de Wereld (2006) = Nancy
* Stellenbosch (2007) - Claire Vandereyken
* Witse (2008) - Catherine Van Heerden
* Sinteressante dingen (2009) - Conchita Garcia
* Oud België (2010) - José
* Aspe (2011) - Veerle Andries
* Zone Stad (2012) - Martine De Winne
* Loslopend Wild (2012)
* Amateurs (2014) - Stiene De Valck

## Teatre

* Wilde Lea (1992)
* Getaway (1993/1994)
* Juffrouw Tania (1993/1994)
* Joko (1993/1996)
* All for love (1993/1994)
* Vrijen met dieren (1994 /1996)
* Zwak/sterk (1994/1995)
* De drumleraar/Juffrouw Tania (1994/1995)
* Barnes'beurtzang (1995/1997)
* De meeuw (1997/1998)
* En verlos ons van het kwade (1997/1999)
* Zie de dienstmaagd des Heren (1997/1999)
* In de naam van de Vader en de Zoon (1997/1999)
* Ten oorlog (1997/1999)
* Moedersnacht (1998/1999)
* Marieslijk (1998/1999)
* Komedie der verleiding (1999/2000)
* Brandbakkes (2000/2001)
* Vier zusters (2001/2004)
* Mamma Medea (2001/2003)
* Trilogie van het weerzien (2002/ 2005)
* Push Up 1-3 (2002/2003)
* Macbeth (2003/2004)
* Zullen we het liefde noemen (2004/2006)
* Annie MG Schmidt, (2005/2006)
* Platform (2005/2008)
* Ik val... val in mijn armen (2006/2009)
* Een totale Entfurung (2006/2007)
* Tien Geboden deel 1 (2007/2009)
* Fort Europa (2007/2008)
* Tien Geboden deel 2 (2009/2010)
* Kasimir & Karoline (2009/2010)
* Was will das Weib? (2010)

## Referències

* ↑ «Els Dottermans». Internet Movie Database. [Consulta: 1r maig 2007].
* ↑ «Osaka European Film Festival: Els Dottermans», novembre 2007. Arxivat de l'original el 2007-08-23. [Consulta: 1r maig 2007].
# Els Laietans (grallers)

* No s'ha de confondre amb Laietans.
Els Laietans fou una colla de grallers nascuda l'any 2006 a Mataró. Després d'uns primers anys de vida tocant en cercaviles i fent concerts de música tradicional, el grup guanyar popularitat el setembre de 2010 amb un vídeo penjat al YouTube on versionen la cançó Waka waka de la cantant colombiana Shakira.
Col·laboren en esdeveniments per potenciar projectes entorn de la gralla: les jornades «Viu la gralla» dins del festival Tradicionàrius (2013) o el cicle «La gralla made in Catalunya» dins del festival Tradicionàrius (2014).
Després de gravar una primera maqueta autoeditada (Els Laietans, 2012) i guanyar el V Concurs Sons de la Mediterrània (2012), durant el 2013 publiquen el disc Festa Major d'Els Laietans (EDR Discos). En aquest moment, el grup estava format per Roger Andorrà i Roger Aulet a la gralla, Pol Ducable a la gralla baixa i Ferran Samper a la percussió.

## Referències

* ↑ «La versió del "Waka-waka" d'Els Laietans, un grup de grallers de Mataró». Els Matins, 14-12-2010. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «Viu la gralla!». Enderrock, 30-01-2013. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ Vidal, Guillem «Un Waka waka de doble canya» (en línia). El Punt Avui, 19-03-2014 [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ «En marxa la catorzena edició del Concurs Sons de la Mediterrània» (en línia). dBalears, 01-06-2021. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2021. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ «Novetats discogràfiques - Festa Major». Enderrock. [Consulta: 15 març 2017].

## Enllaços externs

* http://laietans.wixsite.com/laietans
# El Freixe

El Freixe és una masia situada al municipi d'Avinyó, a la comarca catalana del Bages. A l'estiu del 2017, el bosc de la zona fou afectat per un incendi forestal.

## Referències

* ↑ Oliveras, C.; Badrenas, N. «El foc d'Artés no està controlat després de més de dos dies». El Punt Avui, 8 agost 2017. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Eleccions al Dáil Éireann de 1981

Les eleccions al Dáil Éireann de 1981 es van celebrar el 21 de maig de 1981 per a renovar els 166 diputats del Dáil Éireann. Va guanyar el Fianna Fáil però es formà un govern de coalició entre Fine Gael i els Laboristes que al cap de nou mesos convocarà noves eleccions. Obtenen representació dos militants d'Irlanda del Nord presos, Paddy Agnew i Kieran Doherty.

## Resultats

| Partit | Líder | % | Escons |
| Fianna Fáil | Charles Haughey | 45,3% | 77 |
| Fine Gael | Garret FitzGerald | 36,3% | 65 |
| Laborista | Frank Cluskey | 9,9% | 15 |
| Sinn Féin-Partit dels Treballadors | Tomás Mac Giolla | 1,7% | 1 |
| Anti Bloc H | Kieran Doherty | 3,1% | 2 |
| Independents | | 3,5% | 5 |

## Referències

* (anglès) Pàgina del Dáil Éireann Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine.
* (anglès) Resultat de les eleccions de 1981
# Can Soldat

Can Soldat és una masia al veïnat de les Masies de Sant Amanç, dins del terme municipal d'Anglès, a la comarca catalana de la Selva. Aquesta masia és la més propera a l'Ermita de Sant Amanç, a una alçada de 292 msnm. De les diferents masies del veïnat, juntament amb Can Coma-rodona, Can Soldat és actualment de les poques habitades i que tingui una explotació agrària activa. Tot i que aquest mas consta dins del catàleg de l'Ajuntament d'Anglès, no gaudeix de cap nivell de protecció arquitectònica ni està catalogat com a patrimoni arquitectònic, ni per part de l'Ajuntament ni per part de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Mapa de l'ICC». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 11 maig 2011].
* ↑ «Fitxa al Catàleg de construccions en Sól No Urbanitzable de l'Ajuntament d'Anglès». angles.cat. Arxivat de l'original el 2011-08-29. [Consulta: 11 maig 2011].
# Can Sol (Portbou)

Can Sol és una casa noucentista de Portbou (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres, situada a pocs metres de la Rambla. És un edifici de planta baixa, dos pisos i golfes. Presenta simetria i ordre en les obertures de totes les plantes. Aquestes sempre són d'arc rebaixat i amb balcons, tret de les de la planta baixa que presenten reixes de forja. A la part central de la façana dues balconades s'ajunten per formar una tribuna al primer pis i una gran terrassa en el segon. Aquesta tribuna és l'element més destacable de la façana; presenta columnes corínties i un gran escut.

## Referències

* ↑ «Can Sol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].