OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja El Serrón

La platja El Serrón està en el concejo de Valdés, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertany al poble de Busto Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està emmarcada en el Paisatge protegit de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

La seva for[ma és lineal, té una longitud d'uns 310 m i una amplària mitjana de 20 m. L'entorn és pràcticament verge i una perillositat mitjana. El jaç està format per palets i molt poques zones de sorres gruixudes i fosques. L'ocupació i urbanització són escasses.
La platja es pot visitar solament per mar si bé alguns pescadors de la zona, coneixedors de senderes amagades però no per això menys perillosos, baixen a pescar a canya. Per poder visitar-la des de la part superior dels penya-segats cal arribar al poble de Busto i des d'allí prendre una senda que va cap a l'occident. Després de caminar uns dos km cal girar cap a l'esquerra però si hi ha equivocació no importa, ja que són varis els camins que condueixen a la part superior dels penya-segats pissarrós És molt important prendre grans precaucions en apropar-se al penya-segat doncs la vegetació no deixa veure clarament el seu inici.
Tenint en compte del que s'ha dit i si es prenen les degudes precaucions, les activitats més recomanades són la pesca submarina i l'esportiva a canya.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=103307 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 78. ISBN 978-84-8459-669-1.
# José María Busto Llano

José María Busto Llano (Portugalete, 12 de novembre de 1923 - Sevilla, 27 de maig de 2012) fou un futbolista basc de la dècada de 1940.
Havia estat jugador del Baracaldo Altos Hornos i del juvenil de l'Athletic Club. Però fou al Sevilla FC on es convertí en llegenda, amb 16 anys al club, entre 1942 i 1956. No arribà a jugar amb la selecció espanyola per la competència d'homes com Ignacio Eizaguirre, Antoni Ramallets o Carmelo Cedrún.

## Palmarès

* Lliga espanyola:
** 1946
* Copa espanyola:
** 1948

## Referències

* ↑ José María Busto Llano a BDFutbol
* ↑ Diario de Sevilla Fallece Busto, consulta abril de 2014
* ↑ porterosvascosdeleyenda Porteros vascos de leyenda, consulta abril de 2014
# Ultra HD Blu-ray

Ultra HD Blu-ray (comercialitzat com a 4K Ultra HD) és un format d'emmagatzematge de dades digital en suport òptic que substitueix el Blu-ray. Els dics de Ultra HD Blu-ray són incompatibles amb els reproductors de Blu-ray estàndard existents (encara que en la majoria dels casos, un Blu-ray tradicional i una còpia digital ha estat embalats amb els discs Ultra HD Blu-ray). Ultra HD Blu-ray suporta 4K UHD (resolució de 3840 × 2160) de video a velocitats de fotogrames de fins a 60 fotogrames per segon, codificat mitjançant High Efficiency Video Coding. Els discos admeten el high dynamic range augmentant la profunditat del color a 10 bits per color i un color gamut més gran que el suportat amb el vídeo Blu-ray convencional utilitzant el format d'espai de color Rec. 2020.
Per diferenciar els títols Ultra HD Blu-ray dels prestatges de la botiga, el format utilitza una funda de plàstic negre opaca o una mica transparent.

## Especificacions

La especificació permet tres capacitats de disc, cadascuna amb la seva pròpia velocitat de dades: 50 GB a 82 Mbit/s, 66 GB a 108 Mbit/s, i 100 GB a 128 Mbit/s. La tecnologia de Ultra HD Blu-ray es va llicenciar a mitjan 2015 i els reproductors tenien una data prevista de llançament del Nadal del 2015. Ultra HD Blu-ray utilitza una nova revisió d'AACS DRM, AACS 2.
El 12 de maig de 2015, la Blu-ray Disc Association va revelar les especificacions completades i el logotip oficial de l'Ultra HD Blu-ray. A diferència dels DVD i Blu-ray convencionals, el nou format 4K no disposa de bloqueig regional.
L'1 de març de 2016, la BDA va llançar el Ultra HD Blu-ray amb suport obligatori del suport de vídeo i de HDR10 Media Profile opcional per a Dolby Vision.
A partir del 23 de gener de 2018, el BDA spec v3.2 també inclou suport opcional per a HDR10+ i Philips/Technicolor's SL-HDR2.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «4K Blu-ray discs arriving in 2015 to fight streaming media». CNET, September 5, 2014 [Consulta: October 18, 2014].
* ↑ «White Paper: Blu-ray Disc™ Format». Blu-RayDisc.com, 2015. Arxivat de l'original el 2017-01-15. [Consulta: 28 desembre 2016].
* ↑ «Blu-ray Disc Association Completes Ultra HD Blu-ray™ Specification and Releases New Logo - Business Wire». BusinessWire.com, May 12, 2015. [Consulta: October 28, 2015].
* ↑ Michael S. Palmer. «Everything We Know About Ultra HD Blu-ray». High-Def Digest, 07-10-2015. [Consulta: 26 desembre 2016].
* ↑ Caleb Denison «Ultra HD Blu-ray arrives February 2016; here’s everything we know». Digital Trends, 28-01-2016 [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ Michael S. Palmer «Hands On First Look: Samsung UBD-K8500 Ultra HD Blu-ray Player». High-Def Digest, 10-02-2016 [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ «Blu-ray Disc Association – Update – 1/12/2018». From Vinyl to Plastic, 12-01-2018 [Consulta: 12 gener 2018].
# Enric de Borbó

Enric de Borbó, també conegut com a Enric d'Artois i comte de Chambord (Palau de les Teuleries, París, 29 de setembre de 1820 – Frohsdorf, Imperi Austrohongarès, 24 d'agost de 1883) fou un príncep reial francès, net del rei Carles X de França, i considerat el pretendent legitimat al tron francès com a Enric V de França després de l'abdicació del seu avi. De nen va ostentar el títol de duc de Bordeus, que li fou concedit al seu naixement pel seu besoncle Lluís XVIII de França.

## Referències

* ↑ «Obras completas del Dr. D. Jaime Balmes - Jaume Balmes - Google Libros».
# Esteve de Besançon

Esteve de Besançon (1250, Besançon - 22 de novembre de 1294, Lucca, Itàlia) fou Mestre General de l'Orde de Predicadors. Va començar els estudis el 1273 i va obtenir el batxillerat el 1286. El 1288 va ensenyar a la facultat de teologia de la Universitat de París. Va ser provincial de la Província del Nord de França el 1291, abans de ser Mestre General de l'Orde el 1292. Esteve va intentar reformar l'orde per fer-lo tornar als seus valors fonamentals, però va morir poc després de ser escollit.

## Referències

* ↑ «List of the Masters General since the foundation of the Order» (en anglès). Order of Preachers. Arxivat de l'original el 2011-07-12. [Consulta: 10 juliol 2022].
# La Riera (Santa Maria d'Oló)

la Riera és un mas a poc menys de quilòmetre i mig a l'oest del nucli de Sant Joan d'Oló (al Moianès).

## Arquitectura

El mas presenta dos cossos ben diferenciats: un format per la masia tradicional i, l'altre, adossat a l'est, que és la casa dels actuals propietaris, construïda fa 47 anys. La masia és un rectangle amb coberta a dos vents i amb el carener paral·lel a la façana. Presenta tres plantes: les dues primeres per habitatge, i la superior, molt baixa, per golfes. L'estructura és típicament setcentista. Té un cos adossat a migdia aguantat per 4 sòlids contraforts. El portal d'entrada és adovellat i de mig punt.
A la façana de migdia hi ha dos balcons. La resta d'obertures d'aquest cos són totes adovellades. A l'entrada, les escales que pugen a l'habitatge, són de pedra i d'estructura semicircular. Els baixos són coberts amb una volta apuntada, suspesa sobre grans arcs. A uns 10 metres de la casa, al cantó de ponent, hi ha una capelleta.

## Història

El mas surt citat en la relació que es fa al fogatge de 1515, amb el nom de la Riera de la Creu. El mas pertanyia a la parròquia de Sant Joan d'Oló. L'estructura actual del mas manté poques referències anteriors al segle xviii. Les dades que figuren a les llindes (1755 al portal d'entrada, 1756 a la façana nord, 1780 a l'escala) i la tipologia del mas és clarament setcentista. La finca de més de 300 ha. Ha canviat de propietari successives vegades; els propietaris actuals són els que van aixecar (a mitjans de segle) la casa adossada amb interessants obres de ferro forjat a portes i escala.

## Referències

* 1 2 3 «Mas de la Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Zarnitsi

Zarnitsi - Зарницы (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# José María Cabo Puig

José María Cabo Puig (Alfara del Patriarca, 17 de juliol de 1907 - Mendoza, 10 de desembre de 1991) fou un futbolista valencià dels anys 1920 i 1930 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

D'origen valencià va viure gran part de la seva vida a Barcelona. Jugà a la posició de porter, defensant els colors del, FC Badalona i Llevant FC, on fou campió regional, abans de fitxar pel Reial Madrid la temporada 1928-29. La següent temporada jugà a l'Atlètic de Madrid i la temporada 1930-31 defensà els colors del RCD Espanyol. A continuació jugà amb el Catalunya FC i l'FC Martinenc. El seu darrer club fou el Reial Múrcia retirant-se el 1940. Va ser internacional amb la selecció catalana de futbol l'any 1931, mai va jugar amb la selecció espanyola.
Un cop retirat fou entrenador, dirigint, entre d'altres, el Lleida, el Terrassa FC, el San Fernando i la Balompédica Linense.

## Palmarès
### Llevant

* Campionat de València: 1927-28

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ «Josep Maria Cabo Puig». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-12-2011. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «El partido Catalunya-Murcia». Mundo Deportivo, 06-02-1932.
* ↑ «Los equipos del Sans, Martinenc y Sabadell». Mundo Deportivo, 17-09-1932.
* ↑ «ENTRENADORES DE LEYENDA ..... JOSÉ Mª CABO». http://sentirseazulino.blogspot.com,+07-01-2010.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a LFP
# Turó de la Monja

El Turó de la Monja és una muntanya de 515 metres que es troba al municipi de Castellolí, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Enric de Baviera

Enric de Baviera fou comte de Verdun i les Ardennes de vers 943/944 a la seva mort, posterior al 954, probablement vers 959/960.
El comtat de Verdun va passar a la mort de Ricuí (923) a un fill del primer matrimoni: Otó de Lotaríngia. Cunegunda de França, vídua de Wigeric de Bidgau (que governava el territori de les Ardennes i altres de la zona) es va casar amb Ricuí, però Otó no era fill seu. Al comtat de Bidgau (després conegut com de les Ardennes) Wigeric va morir vers el 921 i el van succeir els seus fills:
* Frederic I (+ 978) com a comte d'un part amb centre a Bar (després fou duc de l'Alta Lorena)
* Gilbert o Gislebert († 964), comte a les Ardennes fins vers 944
* Goteló de Bidgau († 942/943), comte al Bidgau i Methingau
Vers 943 o 944 apareix com a comte tant a les Ardennes, Bidgau, Methingau i Verdun (però no pas a Bar), un personatge de nom Enric, que totes les fonts fan fill del duc Arnulf I de Baviera, que probablement fou comte per nomenament reial. Va morir després del 954 (segurament vers el 960) sense descendència i els comtats de Verdun, les Ardennes i Bidagu van passar a Godofreu I el Vell (més conegut com el Captiu), fill de Goteló de Bidgau. El 963 un suposat germà de Frederic, Gislebert o Goteló, de nom Sigifred (+ 988), apareix com a comte al Moselgau (després Luxemburg, del nom del castell que en fou el centre), probablement per un acord amb el seu nebot Godofreu.
# Església de les noces de Caná

L'Església de les Noces de Caná o simplement Església de les Noces (àrab: كنيسة الزفاف, Kanīsat az-Zifāf; hebreu: כנסיית החתונה‎) és el nom que rep un edifici religiós de l'Església Catòlica que es troba en la part central de la localitat de Kfar Kana, a Galilea, en el Districte del Nord d'Israel. Està dedicat a les noces i el seu nom commemora el miracle de transformar l'aigua en vi en les noces de Caná.
En el segle iv es va construir una sinagoga en el lloc, però en el període romà d'Orient, al voltant del segle, el temple va ser destruït. Una petita capella cristiana va ser establerta a prop, però per 1551 estava en ruïnes. En 1641 els franciscans de la Custòdia de Terra Santa van iniciar el procés d'adquisició de terres en el indret, això es va completar en 1879.
El 1901 es va construir l'actual façana, i el 30 de setembre de 1906, el bisbe Angelo Roncalli va consagrar l'altar. En la segona meitat dels anys 90 del segle xx, la Custòdia de Terra Santa va començar una àmplia renovació de l'Església. El 1997 es va dur a terme una exhaustiva recerca arqueològica, i es va completar la renovació completa de l'Església el 1999.

## Referències

* ↑ (en en). Lonely Planet. ISBN 9781743605479.
* ↑ (en en). Xlibris Corporation. ISBN 9781493186990.
* ↑ (en en). iUniverse. ISBN 9781583487365.
* ↑ (en en). Bradt Travel Guides. ISBN 9781841623627.

## Vegeu també

* Església Catòlica
* Noces de Caná
# Astro Boy (pel·lícula)

Astro Boy és una pel·lícula d'animació basada en la popular sèrie de manga i anime del mateix nom d'Osamu Tezuka. Aquesta és la tercera pel·lícula d'animació produïda pels estudis d'Imagi Animation, productora de TMNT el 2007 i de Gatchaman, que es va estrenar el 2009.

## Argument

La trama gira al voltant del jove Astroboy, un robot que iniciarà un viatge en busca de l'acceptació i experimentant la traïció, abans que ell torni a Metro City i es reconciliï amb el pare que l'havia rebutjat.
Tot comença quan el professor Tenma realitza una demostració d'un nou robot anomenat "el protector de la Pau". Aquest usa l'energia positiva extreta d'un fragment de meteorit extraterrestre, però en treure tota l'energia positiva queda un residu d'energia negativa, la qual atrau al cap de l'armada, ordenant substituir l'energia positiva per la negativa i carregar al nou robot. Això ocasiona un desastre en què mor el fill del Professor Tenma.
Aquest, destrossat, crea un robot superpoderós fet a imatge del seu fill, utilitzant l'energia positiva per donar-li vida, però en un moment de frustració el vol destruir, ja que sap que el seu fill no pot ser substituït. Astroboy fuig a causa del rebuig del seu pare i es veu envoltat per les forces armades que volen el trosset d'energia positiva que ell té. Aconsegueix escapar per trobar-se en un nou món per ell, l'anomenada superfície, on estan tots els robots descartats. Allà troba nous amics, tant robots com humans, aquests últims no saben que és un robot i l'accepten com un d'ells, fins que Astro és traït i lliurat a les forces militars. Llavors, el seu pare es penedeix de voler-lo destruir, i el deixa escapar. El robot es troba en una batalla apocalíptica contra un ferotge robot militar destructiu. L'única esperança per salvar el món, és que la força positiva d'Astro i la força negativa del monstre es destrueixin mútuament.

## Fitxa de pel·lícula

* Títol original: Astro Boy
* Direcció: David Bowers
* Producció: Maryann Garger
* Guió: Basat en el còmic d'Osamu Tezuka, Astroboy
* País: Estats Units
* Any: 2009

## Referències

* ↑ Fitxa de doblatge al català

## Vegeu també

* Astroboy

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Informació d'Astroboy en català Arxivat 2010-08-19 a Wayback Machine.
* Distribuidora
* Astro Boy remolque Website official Arxivat 2009-05-16 a Wayback Machine.
# Java Web Start

Java Web Start (també anomenada JavaWS o javaws) és la implementació de referència de l'especificació JNLP (Java Networking Launching Protocol) i està desenvolupada per Sun Microsystems, i permet arrencar aplicacions Java que estan en un servidor web d'aplicacions comprovant prèviament si el client té la versió actualitzada d'aquesta aplicació. Si no és així, descarregarà l'última versió i s'executarà en local. L'arrencada d'aquestes aplicacions pot ser efectuat mitjançant enllaços en una pàgina web o bé a través d'enllaços a l'escriptori client. Mitjançant aquesta tecnologia assegura que una aplicació és distribuïda sempre en la seva última versió. Els fitxers que contenen la informació sobre on es troba l'aplicació, versió, etc. tenen l'extensió JNLP.
Un exemple d'aquesta tecnologia és la d'un servidor web on hi ha una pàgina web HTML amb enllaços a aplicacions Java. Cada un d'aquests enllaços apuntarà a fitxers. JNLP que indicaran la ruta de l'aplicació en aquest o un altre servidor. En aquest moment arrencarà Java Web Start i comprovarà la seguretat i si l'usuari té l'última versió instal·lada ja en el seu equip, si no és així, la descàrrega i l'executa.
Actualment Java Web Start ve inclòs en el JRE (Java Runtime Environment).

## Enllaços externs

* Java Web Start al web de Sun Microsystems
# José Santonja Santonja

José Santonja Santonja (m. 1967) és un músic i compositor valencià, autor de diverses obres entre la dècada de 1920 i els anys 60. El seu treball més conegut és la lletra de la copla La Maredeueta, amb música de Manuel Penella i cantada i popularitzada per Conchita Piquer.

## Referències

* ↑ «José S Santonja». Worldcat. [Consulta: 16 desembre 2014].
* ↑ «¿Cuándo nació Conchita Piquer?». Levante-EMV, 12-11-2008.
# Turó de la Peira

«Turó de la Peira» té aquests significats:
* Turó de la Peira (muntanya), turó al districte de Nou Barris de Barcelona
* El Turó de la Peira, barri del districte de Nou Barris de la ciutat de Barcelona
* Parc del Turó de la Peira
# Auburn (Iowa)

Auburn és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 296 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Auburn tenia 296 habitants, 132 habitatges, i 79 famílies. La densitat de població era de 233,2 habitants per km².
Dels 132 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.500 $ i la renda mediana per família de 45.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 21.042 $. La renda per capita de la població era de 20.494 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Auburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Auburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Javad Zarincheh

Javad Zarincheh (Teheran, 23 de juliol de 1966) fou un futbolista iranià de la dècada de 1990 i entrenador de futbol.
Fou internacional amb la selecció de futbol de l'Iran amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1998. Pel que fa als clubs destacà a Esteghlal.

## Referències

* ↑ Profile: Javad ZARINCHEH. Teammelli.com. Retrieved on 24 July 2021.
* ↑ RSSSF archive of Javad Zarincheh's international appearances
* ↑ «Archived copy» (en persa). Nasir Bushehr Newspaper. Arxivat de l'original el 11 febrer 2009.
* ↑ Javad Zarincheh a National-Football-Teams.com (anglès)
# Projecte de llei 63

El Projecte de llei 63, més formalment conegut com a Loi pour promouvoir la langue française au Québec (o "Llei per a promoure la llengua francesa al Quebec"), va ser una llei lingüística aprovada el 1969 a la província del Quebec, al Canadà.

## Història

Als anys mil-nou-cents seixanta, el govern del Quebec va encarregar un report sobre l'estat de la llengua francesa a la província. El report mostrava que, en algunes zones de la província, els residents que parlaven solament francès tenien dificultats per a trobar feina i desenvolupaven negocis quotidians. Com a resultat, es van començar a planificar la constitució d’un comitè, la Commission Gendron, per a fer recomanacions per promoure l’ús del francès al Quebec. Quan el consell escolar catòlic de Saint Leonard, al Quebec, va insistir que els nens d’immigrants majoritàriament italians havien d’anar a escoles franceses, va esclatar la polèmica i la violència. Com a resposta, el govern de la Unió Nacional de Jean-Jacques Bertrand va aprovar el projecte de llei 63 sense esperar a la Comissió Gendron. La secció 2 del projecte de llei posa a disposició de tots els residents a Quebec l'opció d'una educació en anglès per a tothom que ho desitgi per als nens a càrrec seu. Aquest dret s'ha conegut com a "llibertat de tria".
La llei també va promoure la llengua francesa mitjançant aquestes mesures: exigència que el ministeri de l'Educació s’asseguri que els estudiants que es graduen a les escoles d’anglès del Quebec tinguin un coneixement pràctic del francès; posada a disposició dels cursos de francès a tots els estudiants inscrits a les escoles del Quebec; la posada a disposició per part del Ministeri de l'Educació de cursos de francès per a tots els immigrants que entren al Quebec; ampliació del mandat de l’Office québécois de la langue française.
El projecte de llei 63 no va complir les expectatives de molts ciutadans (entre ells molts nacionalistes del Quebec) que esperaven que el francès esdevingués la llengua pública comuna de tots els residents del Quebec. La principal crítica contra la llei era que mantenia el sistema educatiu existent, en virtut del qual tots els residents del Quebec podien enviar llurs fills a escoles la llengua d'ensenyament del qual fos el francès o l'anglès. L'oposició a la llei va portar a la coalició Mouvement Québec français. El 1974, sota el govern liberal de Robert Bourassa, l'acte fou substituït per la Llei de la llengua oficial.

## Vegeu també

* Llei sobre les llengües oficials del Canadà
# Megòfrids

Els megòfrids (Megophryidae) són una extensa família d'amfibis anurs que viuen al sud-est d'Àsia, les Filipines, Indonèsia, Illes Grans de la Sonda i l'Arxipèlag de Malàisia. Aquesta família comprèn entre 70 i 100 espècies de granotes, distribuïdes en onze gèneres.

## Gèneres

* Atympanophrys (Tian i Hu, 1983)
* Brachytarsophrys (Tian i Hu, 1983)
* Leptobrachella (Smith, 1925)
* Leptobrachium (Tschudi, 1838)
* Leptolalax (Dubois, 1980)
* Megophrys (Kuhl i Hasselt, 1822)
* Ophryophryne (Boulenger, 1903)
* Oreolalax (Myers i Leviton, 1962)
* Scutiger (Theobald, 1868)
* Vibrissaphora (Liu, 1945)
* Xenophrys (Günther, 1864)

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* Bonaparte, 1850, Conspect. Syst. Herpetol. Amph.: 1 p.
* Ford i Cannatella, 1993, Herpetol. Monogr., 7: 94-117.