OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nilda Garré

Nilda Garré (castellà: Nilda Celia Garré) (Buenos Aires, 3 de novembre de 1945) va ser ministra de Defensa de l'Argentina entre el 28 de novembre de 2005 i el 2010. Primera dona a obtenir aquesta cartera, va ser nomenada pel president peronista d'esquerra Néstor Kirchner i després mantinguda en les seves funcions per Cristina Fernández. Va deixar el seu càrrec el 15 de desembre de 2010 per a convertir-se en ministra de Seguretat Pública.
Des de l'ala esquerra peronista, Garré va ser elegida diputada del Frente Justicialista de Liberación a Buenos Aires en les eleccions de 1973, funció que va conservar fins al cop d'estat de març de 1976. Es va casar amb Juan Manuel Abal Medina, que va ser secretari general del Partit Justicialista el 1971-72 i germà del montonero assassinat per la policia després de participar en el segrest de l'ex dictador Aramburu. Nilda Garré hauria militat en cercles pròxims als montoneros durant els anys de dictadura militar (1976-1983).
En la transició democràtica, va incorporar-se de nou al Partit Justicialista, al costat dels renovadors i en particular d'Antonio Cafiero. Però es va allunyar dels peronistes quan Carlos Menem estava en el poder, sent elegida diputada el 1994, a Buenos Aires, en les llistes del Frepaso. Reelegida el 1999, va renunciar a l'any següent, sota el govern del radical Fernando de la Rúa, per a convertir-se en secretària d'Estat en els assumptes polítics del Ministeri de l'Interior. Com a tal, es va ocupar d'una part de la recerca sobre l'atemptat de l'AMIA i després va renunciar el març de 1991 a causa de la seva oposició a la política econòmica perseguida pel ministre Ricardo López Murphy.
El desembre de 2001 va ser reelegida novament diputada (sempre a Buenos Aires), abans de ser nomenada ambaixadora a Veneçuela per Néstor Kirchner el juny de 2005 (i substituïda després per Alicia Castro), gest de suport del president enfront dels sectors no peronistes que el secundaven, i finalment va ser nomenada ministra de Defensa el desembre de 2005 i ministra de Seguretat el 2010.

## Referències

* ↑ Clarín.com. «La otra sorpresa fue la llegada de Nilda Garré al Ministerio de Defensa» (en castellà), 29-11-2005. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «Nilda Garré, aquella muñeca brava que ahora es generala», 04-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «reportaje a Juan Manuel Abal Medina 1983». [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «Reporte de Inteligencia sobre la ministra de Defensa».
# Aplicació d'orientació de vot

Una aplicació d'orientació de vot és una aplicació web que ajuda els electors a trobar el candidat polític o el partit polític més proper a les seves preferències. Aquestes eines són un fenomen recent en la campanyes electorals modernes.

## Enllaços externs

* Digue'ns què penses i et direm quin vot t'encaixa més, Ara.
* Decidir 12M
# Aquilegia nigricans

Aquilegia nigricans és un tipus de plantes herbàcies del gènere Aquilegia que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Descripció

És una planta herbàcia hemicriptòfita perenne que fa una alçada de 20 a 40 cm. Té nombroses tiges. El càudex està ramificat. Les fulles són llargues amb plaques dobles trifoliades.
Té una inflorescència apical, racemosa, amb poques flors. Les flors són de color porpra i floreixen entre juny i juliol. La seva fructificació es produeix entre juliol i agost. El fruit és un fol·licle. Només produeix una sola llavor per flor.

## Ecologia i distribució

Mesophyte. Es troba a una altitud de 900-1800 msnm a la part superior de la zona alpina i subalpina en pedregars, cobertes en febles pistes de gespa i a afloraments rocosos.
És una espècie que creix a l'Europa Central. Es troba a les muntanyes dels Alps, Balcans i en els Carpats meridionals i orientals.

## Estat de protecció

Està inclòs a la l'Internacional del llibre Vermell. Està protegida a Ucraïna, Bulgària i Romania.

## Taxonomia

Aquilegia nigricans va ser descrita per Baumg., Enum. Stirp. Transsilv. 2: 104, a l'any 1816.

### Etimologia

aquilegia : nom genèric que deriva del llatí aquila = "l'àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual es diu que és com l'urpa d'una àguila.
nigricans: epítet llatí que significa "negrós".

### Sinonímia

Segons la base de dades d'informació The Plant List, la sinonímia de les espècies que inclou els noms següents:
* Aquilegia atrata var. macrantha Schur
* Aquilegia blecicii A.Podob.
* Aquilegia haenkeana W.D.J.Koch
* Aquilegia sternbergii|Rchb.
* Aquilegia ullepitschii Pax
* Aquilegia vulgaris var. alpestris Kitt.
* Aquilegia vulgaris var. nigricans (Baumg.) Schur
* Aquilegia vulgaris var. nigricans (Baumg.) Brühl
* Aquilegia vulgaris var. sternbergii (Rchb.) Baker
* Aquilegia vulgaris f. sternbergii (Rchb.) Rapaics

## Referències

* 1 2 3 4 «Описание вида на официальном сайте Красной книги Украины» (en rus).
* ↑ «Водосбор чернеющий». IUCN Red List.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} Aquilegia nigricans]» (en anglès). International Plant Name Index (IPNI). [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ Aquilegia nigricans A Epítets Botànics
* ↑ vegeu la

## Enllaços externs

* Ennegrit la conca Arxivat 2016-11-29 a Wayback Machine.: informació sobre l'espècie en el projecte "Plantarium" (les plantes i il·lustrat Atles de les espècies)
# Aquilegia incurvata

Aquilegia incurvata és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Morfologia

Aquilegia incurvata té les seves tiges de 40 a 60 cm d'alçada, poc pubescents, ramificades apicalment. El limbe foliar és gabre o basalment escassament pilós; els folíols laterals obliquament obovats, de 2 lòbuls; folíol central de forma rombe i obovat, 1, a 3 × 1,1 a 2,4 cm. Les fulles de la tija estan presents. Fan inflorescències cimoses de 2 a 5 flors; les bràctees són de tres seccions. Les flors fan uns 2,2 4 cm de diàmetre. El seu pedicel entre 6 a 10 cm. Els sèpals són de color porpra, suberectes, o oblongs, de 7 a 8 mm, glabrosos, àpex truncat; l'esperó de la flor fa entre 1,2 a 1,5 cm, enrotllats apicalment. Els estaminodis són lanceolats, d'uns 5 mm, pilosos o glandulars pilosos. Té 5 pistils que són pubescents. Els fol·licles fan entre 1,4 a 1,5 cm, glabres; els seus estils són persistents de 5 a 6 mm. Floreix entre maig a juny i fructifica entre juny i juliol.

## Distribució i hàbitat

La distribució natural d'Aquilegia incurvata es troba al sud les províncies xineses de Gansu, sud de Shaanxi i nord-est de Sichuan i creix en vessants coberts d'herba, llocs coberts d'herba per rierols, entre els 1000 i els 2000 m.

## Taxonomia

Aquilegia incurvata va ser descrita per Pei Gen Xiao i publicat a Flora Tsinlingensis 1(2): 236, 602, f. 202, a l'any 1974.

### Etimologia

Aquilegia: nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
incurvata: epítet llatí que significa "encorbada".

## Referències

* 1 2 «Aquilegia incurvata» (en anglès). Flora of China. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Aquilegia incurvata» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Aquilegia incurvata» (en anglès). Ipni.org. International Plant Name Index. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ A Epítets Botànics

## Enllaços externs

* Wu, Zhengyi; Raven, Peter H.; Hong, Deyuan. Science Press i Missouri Botanical Garden Press. Flora of China, Illustrations Volume 6, Caryophyllaceae through Lardizabalaceae (en anglès). 1a, 1 de juny de 2003, p. 280. ISBN 9781930723252 [Consulta: 19 maig 2020].
# Arkhànguelskoie (Stari Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Arkhànguelskoie».
Arkhànguelskoie - Архангельское (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 963 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Arhanq

Arhanq (Arheng) fou el nom d'una regió situada al sud del riu Oxus (àrab Jihun, modern Amudarià) que s'estenia entre el riu fins a més enllà de Baghlan, en total uns 150 km en diagonal, fent frontera amb el Badakhxan en tota la part oriental mentre pel sud i oest limitava amb Balkh i el Bakelan. A uns 50 km al sud del riu estava la ciutat de Kunduz (i Baghlan uns 80 km al sud de l'anterior).

## Història

Al segle xiv estava poblada per la tribu turcomongola dels karaunes i va estar sota el control de Qazaghan. A la mort d'aquest (1358) i deposició del seu successor, el seu fill Abd Allah ibn Qazaghan (1359), els amirs van procedir a un repartiment de territoris i l'Arhanq va correspondre quasi totalment a Amir Husayn ibn Musala, net de Qazaghan i reconegut com a cap dels karaunes; a més va rebre també el territori cap al sud, amb la vall del Panjhir i fins més enllà de Kabul. En el repartiment del 1359 la part sud del Khuttalan va quedar en poder dels amirs Kein Kofru i Oljeitu Itou Apardi (Altaj Berdi?, Oljai Apardi?) que també van dominar la part nord-oriental de l'Arhanq a l'entorn de Walwalij.

## Referències

* The rise and rule of Tamerlane, per B.F. Manz
* Mapa
# Nonaflat

Nonaflat, a la química orgànica, és el nom del grup dels anions de nonafluorobutanosulfonat, les sals o bé els èsters de l'àcid nonafluorobutanosulfònic. És un bon grup sortint.
$\mathrm {CF_{3}-CF_{2}-CF_{2}-CF_{2}-SO_{2}O^{-}}$
Pot reemplaçar les cadenes de substàncies perfluoroalquilades (PFAS) més tòxiques.

## Referències

* ↑ «Nonaflate Meaning» (en anglès). Your Dictionary. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Joy, Muthipeedika Nibin; Bakulev, Vasiliy A. «Is nonaflate a better leaving group than corresponding triflate? A case study in the palladium catalyzed cross-coupling reaction of 7-substituted coumarins». AIP Conference Proceedings [Kuantan, Malaysia], 2019, pàg. 030015. DOI: 10.1063/1.5087323.
* ↑ Thurlow, Matthew. «Fear and loathing of PFAS» (en anglès). American Bar Association, 27-12-2018.
# Nona

La Nona, Hora Nona o Novena Hora després de la sortida del sol, és una pregària de l'Ofici Diví en la litúrgia de les Hores canòniques. Es resava aproximadament a les 15:00 hores en tota la Cristiandat durant l'edat mitjana.
# Oixea

Segons la Bíblia, Oixea (en hebreu, הושע בן-אלה Hoshe’a ben Elah) va ser el dinovè i últim rei del Regne d'Israel després de la seva divisió. Tot i que va matar el rei Pècah i va usurpar el tron a l'any 732 a.n.e. segons la cronologia tradicional, o a l'any 758 a.n.e. segons la cronologia bíblica, el registre bíblic indica que no va exercir com a rei fins al 748 a.n.e. Sembla que va ser Tiglat-Pileser III qui finalment li va donar el suport per establir-se com a rei a Samaria, la capital, i governar així Israel. Aquest fet va passar vuit o nou anys després que Oixea hagi assassinat Pècah. A partir d'aquí, Oixea va regnar 9 anys.
Salmanassar V, el successor de Tiglat-Pileser III, va obligar Oixea a pagar tribut, però no va passar molt de temps abans que Oixea enviés missatgers a So, el rei d'Egipte, sol·licitant ajuda, i retingués el tribut dels assiris. Quan Salmanasar V es va assabentar d'aquesta conspiració secreta, va tancar Oixea a la casa de detenció i va assetjar Samaria. En 722 a.n.e. segons la cronologia tradicional, o en 740 a.n.e. segons la cronologia bíblica, després d'un setge que es va perllongar durant tres anys, la ciutat va caure, els seus habitants van ser portats a l'exili i el regne de les deu tribus d'Israel va arribar al final.

## Referències

* ↑ 2Re 17:1, 2
* ↑ 2Re 17: 3-6
# Oita Trinita

L'Oita Trinita és un club de futbol japonès de la ciutat d'Ōita.

## Història

El club va ser fundat l'any 1994 amb el nom d'Oita Trinity. Jugà a la lliga de la prefectura d'Ōita, la lliga Kyushu i la lliga Nacional (segon el 1996) i ascendí a la Japan Football League. El 1999 canvià el nom per Oita Trinita i ingressà a la J2 de la J. League.

## Palmarès

* J. League (2a Divisió):
** 2002
* Copa J. League:
** 2008

## Enllaços externs

* Web oficial
# Antena de Oro 2006

La XXXIV Edició dels Premis Antena de Oro 2006 foren entregats el 20 d'octubre de 2006 en un hotel de Madrid.

## Televisió

* Anne Igartiburu por ¡Mira quién baila!.
* Sonsoles Suárez per Espejo público.
* Camera Café.
* Las noticias del guiñol.
* José María Castro (Serveis informatius de TV Balears).

## Ràdio

* Carlos Herrera per Herrera en la Onda.
* Álex Grijelmo García per Palabras moribundas.
* Los cuarenta principales.
* De Costa a Costa.
* Serveis Informatius de Protagonistas.

## Altres

* Música: los Panchos, Chico Castillo
* Toros: Sebastián Palomo Linares

## Trajectòria professional

* Carmen Sevilla

## Política

* Alberto Ruiz Gallardón

## Referències

* ↑ «Félix Madero recibe el premio Antena de Oro por el programa ‘De costa a costa’». Las provincias, 22-10-2006.
* ↑ Espectacular gala para la entrega de las Antenas de Oro, Europa Press, 24 d'octubre de 2006

## Vegeu també

* TP d'Or 2006
* Premis ATV 2006
* Premis Ondas 2006
# Armistici de Compiègne

* Per a altres significats, vegeu «segon armistici de Compiègne».
L'Armistici de Compiegne va ser un acord signat l'11 de novembre de 1918 entre els Aliats de la Primera Guerra Mundial i Alemanya, en un vagó de tren al bosc de Compiègne per posar fi a les hostilitats en el front occidental de la Primera Guerra Mundial.
Els signants principals van ser el Mariscal de camp Ferdinand Foch, comandant en cap aliat, i el representant alemany, Matthias Erzberg. Els alemanys responien a les polítiques proposades pel president nord-americà Woodrow Wilson en els seus Catorze Punts de gener de 1918. Els termes, majoritàriament escrits pel mariscal Foch, van incloure el cessament de les hostilitats, la retirada de les tropes alemanyes a les seves fronteres, la preservació de les infraestructures, l'intercanvi de presoners, la promesa de les reparacions, la disposició dels vaixells de guerra i submarins alemanys, i les condicions per prolongar o acabar l'armistici.
Tot i que l'armistici va posar fi a la lluita real, es van necessitar sis mesos de negociacions a la Conferència de Pau de París per concloure el tractat de pau, Tractat de Versalles, que es va celebrar el 28 de juny de 1919.

## Referències

* ↑ Smith, Leonard V.; Stephane, Audoin-Rouzeau; Becker, Annette. France and the Great War (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 157. ISBN 0521666317.
* ↑ Bevans, Charles Irving. «Armistice with Germany». A: Treaties and Other International Agreements of the United States of America, 1776-1949 (en anglès). vol.2: Multilateral, 1918-1930. Charles Irving Bevans, 1968, p. 9-19.
* ↑ Reed, John. The Treaties of Peace, 1919-1923 (en anglès). vol.1. The Lawbook Exchange, 2006, p. xi. ISBN 1584777087.
# Armistici de Villa Giusti

L'Armistici de Villa Giusti o Armistici de Pàdua, és l'únic que l'Imperi Austrohongarès va signar amb la Triple Entesa, i que va donar fi a la guerra entre Itàlia i Àustria-Hongria en el front italià durant la Primera Guerra Mundial. L'armistici va ser signat el 3 de novembre de 1918 a la ciutat de Pàdua, en la Villa Giusti i es devia aplicar després de 24 hores.

## Negociacions

A començaments de novembre de 1918, davant la rendició búlgara (29 de setembre de 1918) i l'alliberament de Sèrbia -Belgrad va ser alliberat l'1 de novembre de 1918-, l'alt comandament austrohongarès va enviar el general Viktor Weber Edler von Webenau a Itàlia a negociar un alto el foc. Els comandaments italians li van comunicar les seves condicions i li van concedir fins al 3 de novembre per donar-los una resposta.
Von Webenau va sol·licitar als seus superiors a Baden una ràpida resposta, mentre que les notícies de Budapest parlaven de la separació d'Hongria i de la pròxima rendició de les seves tropes.

## Condicions de l'armistici

El comandament austrohongarès permetia l'ocupació dels punts que la Triple Entesa considerés estratègics per a la seva futura ofensiva contra Alemanya, que es preparava i havia d'avançar cap a Múnic.
Les condicions van ser acceptades el 3 de novembre de 1918, actuant el general Armando Diaz en nom dels Aliats. Als Balcans, on estaven a punt de començar les converses de pau amb els representants del nou govern hongarès, la notícia de la signatura de l'armistici va arribar el 5 de novembre.

## Referències

* ↑ Krizman, 1970, p. 69.
* ↑ Krizman, 1970, p. 70.
* ↑ Krizman, 1970, p. 74.
* ↑ Krizman, 1970, p. 73.

## Bibliografia

* Krizman, Bogdan «The Belgrade Armistice of 13 November 1918» (en anglès). The Slavonic and East European Review, 48, 1970.

## Enllaços externs

* Text de l'armistici (anglès)
# Notropis stilbius

Notropis stilbius és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis stilbius» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notropis scepticus

Notropis scepticus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des de Carolina del Nord fins a Geòrgia.

## Referències

* 1 2 «Notropis scepticus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notropis semperasper

Notropis semperasper és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia Occidental (Estats Units).

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S. 1818. Description of two new genera of North American fishes, Opsanus, and Notropis. Am. Monthly Mag. Crit. Rev. v. 2 (3) (gener del 1818). 203-204.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Notropis semperasper» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notropis stonei

Notropis stonei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Nord-amèrica: Estats Units.

## Referències

* ↑ «Notropis stonei» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Suttkus, R.D. i M.F. Mettee, 2001. Analysis of four species of Notropis included in the subgenus of Pteronotropis Fowler, with comments on relationships, origin, and dispersion. Geological Survey of Alabama Bulletin Núm. 170. 50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.