OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Todo es mentira

Todo es mentira és una pel·lícula espanyola de 1994 escrita i dirigida per Álvaro Fernández Armero. Va ser una seqüela del seu curtmetratge El columpio, on el protagonista masculí era Coque Malla però la protagonista femenina era Ariadna Gil.

## Sinopsi

Pablo ho odia tot fins que Lucía entra en la seva vida, és la dona dels seus somnis i la solució a tots els seus problemes. Però Lucía, amb el seu caràcter manipulador, no és més que la volta de rosca perquè Pablo exploti. Ningú està convençut que Pablo i Lucía són la parella ideal, ni tan sols els amics de Pablo... que també viuen tots aparellats i amb problemes. Entre Ariel i Lola existeix una rivalitat professional que no saben com solucionar. Claudio viu amb Natalia i a cap dels dos els agrada; el dolent entre Alejandro i Beatriz és la diferència d'edat que els separa. Ningú està content amb la seva parella, però tots deixaran que les coses segueixin com estan, potser per compromís, potser per mandra.

## Repartiment

* Penélope Cruz (Lucía)
* Coque Malla (Pablo)
* Jordi Mollà (Ariel)
* Gustavo Salmerón (Claudio)
* Irene Bau (Natalia)
* Fernando Colomo (Alejandro)
* Mónica López (Beatriz)
* Christina Rosenvinge (Lola)
* Ariadna Gil (La sucia)
* Patricia García Menéndez (Alicia)
* Javier Manrique (Gonzalo)
* Amparo Valle (mare de Lucía)
* Saturnino García (pare de Lucía)
* Santiago Segura (Venedor).

## Producció

En 1994 va participar en la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.
La pel·lícula és l'inici del cicle sobre les relacions de parella que segueix amb Nada en la nevera de (1998) i acaba amb El juego de la verdad de 2004.

## Premis i nominacions

* Premi a la millor actriu (Penélope Cruz) en el festival de comèdia de Peníscola 1995.
* Premi del públic en el festival de Puerto Rico 1995.
* Nominada al Goya al millor actor revelació (Coque Malla) als premis Goya 1995.
* Nominada al Goya al millor director novell (Álvaro Fernández Armero) als premis Goya de 1995.

## Adaptació teatral

En 2016 es va estrenar al Teatro Lara de Madrid la versió teatral de la pel·lícula dirigida per Quino Falero i protagonitzada per Tamar Noves i Manuela Velasco.

## Referències

* ↑ “Con que te calles un minutito me haces una mujer feliz” y otras frases de ‘Todo es mentira’ Arxivat 2019-05-10 a Wayback Machine., El País, 7 d'abril de 2016
* ↑ Todo es mentira a Fotogramas
* ↑ Rocío García - El País. «'Todo es mentira' abre paso al cine español». [Consulta: 17 setembre 1994].
* ↑ Todo es mentira al web dels Premis Goya
* ↑ Teatro a Teatro. «"Todo es mentira" en el Teatro Lara». Arxivat de l'original el 2016-11-04. [Consulta: 4 febrer 2016].
# Mariologia

La mariologia és una branca de la teologia catòlica dedicada a l'estudi de Maria, mare de Jesús. Els inicis d'aquests estudis són del segle xvii, quan es tendí a unir totes les qüestions teològiques relacionades en la Mare de Déu en una única part de la Teologia. El primer a utilitzar aquest terme fou Plácido Nigido a la Summa Sacrae Mariologiae editada a Palermo el 1602.
Al seu origen hi hagué una divisió entre els autors que consideraven que la mariologia era una branca depenent de la cristologia i els qui la veien com la part més elevada de l'eclesiologia, que actualment es consideren dues visions compatibles tot i que es considera que la Mariologia transcendeix l'eclesiologia. Segons la Lumen Gentium, "per la seva maternitat divina, amb la qual està unida al Redemptor, i per les seves singulars gràcies i dons, està unida també íntimament amb l'Església".

## Història

Després de les formulacions dels Pares de l'Església i els concilis, la teologia mariana guanyà pes amb Anselm de Canterbury i Bernat de Claravall al segle xi i sobretot amb Albert el Gran, Bonaventura de Bagnoregio, Tomàs d'Aquino i Joan Duns Escot. Un nou salt en aquesta matèria es va produir als segles xvi i xvii amb Pere Canisi, Llorenç de Brindisi, Francisco Suárez, i Bartolomé de los Ríos, entre d'altres. La definició de la Immaculada Concepció de Pius XI suposà un punt d'inflexió i multiplicà l'interès i els documents publicats de la disciplina. La declaració del Concili Vaticà II es considera la principal fita del moviment marià, a través de la declaració de la maternitat espiritual de Maria i la proclamació de Maria com la Mare de l'Església.
Per estudiar la mariologia es pot dividir la disciplina segons els títols que s'ha donat a Maria al llarg de la història: Mare de Déu, Immaculada Concepció, Perpètua virginitat de Maria, Assumpció de Maria, Reina del Cel, Corredemptora, Mare de l'Església. Els manuals de mariologia també incorporen una part sobre les devocions a Maria i una aproximació teològica a Josep de Natzaret.

## Referències

* ↑ The icon handbook: a guide to understanding icons and the liturgy by David Coomler 1995 ISBN 0-87243-210-6 page 203
* ↑ The era of Michelangelo: masterpieces from the Albertina by Achim Gnann 2004 ISBN 88-370-2755-9 page 54
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Rialp «Mariología». Gran enciclopedia Rialp: GER, 1987.
* ↑ Charles Journet. L'Eglise du Verbe Incarné.. Editions Saint-Augustin, 5 desembre 2000, p. 393. ISBN 978-2-88011-208-0.
* ↑ «63». Lumen Gentium. Concili Vaticà II. [Consulta: 11 agost 2014].
* ↑ Orozco, 2008, p. 7-11.

## Bibliografia

* Orozco, Antonio. Madre de Dios y Madre Nuestra. Iniciación a la Mariología. Ediciones Rialp, 2008. ISBN 978-84-321-3676-4.

## Vegeu també

* Maria, mare de Jesús
* Culte marià, o hiperdulia
* Advocació de la Mare de Déu
* Mare de Déu
* Marededéu trobada
* Goigs
# Lynn Haven

Lynn Haven és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 12.451 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lynn Haven tenia 12.451 habitants, 4.898 habitatges, i 3.649 famílies. La densitat de població era de 589,9 habitants/km².
Dels 4.898 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.105 $ i la renda mediana per família de 48.904 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.698 $ mentre que les dones 24.707 $. La renda per capita de la població era de 20.330 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lynn Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lynn Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Giambattista Diquattro

Giambattista Diquattro (18 de març de 1954, Bolonya, Itàlia) és un arquebisbe catòlic, diplomàtic, teòleg i canonista italià. Pertany al Servei Diplomàtic i a la Secretaria d'Estat de la Santa Seu. Té el títol honorífic de Prelat d'Honor de Sa Santedat. L'abril del 2005 fou nomenat arquebisbe titular de Giromonte i Nunci Apostòlic al Panamà, i des del 21 de novembre del 2008 és Nunci Apostòlic a Bolívia.

## Biografia

Quan era jove descobrí la seva vocació religiosa i va decidir entrar al seminari, on feu els estudis eclesiàstics i finalment el 24 d'agost del 1981 fou ordenat sacerdot per a la diòcesi de Ragusa (Sicília) pel bisbe Mn. Angelo Rizzo.
També va voler continuar amb la seva formació, es llicencià en dret privat a la Universitat de Catània. De seguida obtingué també un doctorat en dret canònic a la Universitat Pontifícia Lateranense i es llicencià en teologia dogmàtica a la Pontifícia Universitat Gregoriana. Després estudià la carrera de diplomàcia a l'Acadèmia Pontifícia Eclesiàstica.
L'1 de maig del 1985 entrà al Servei Diplomàtic de la Santa Seu. Com a funcionari d'aquest departament, fou enviat a les Nunciatures Apostòliques de la República Centreafricana i d'Itàlia, i també a la missió permanent de la Santa Seu a l'ONU a Nova York.
Durant aquesta època, el 12 de maig del 1987, el papa Joan Pau II li va concedir el títol honorífic de Prelat d'Honor de Sa Santedat. I temps més tard va començar a formar part de la Secretaria d'Estat de la Santa Seu.
El 2 d'abril del 2005, data en què va morir Joan Pau II, es feu ferm el nomenament de Giambattista com a arquebisbe titular de la diòcesi de Giromonte i Nunci Apostòlic al Panamà.
En ser elevat a la dignitat d'arquebisbe, escollí la frase episcopal Nomen meum tene. Rebé la consagració episcopal el 4 de juny del 2004 a mans del seu consagrant principal, el destacat cardenal i llavors secretari d'Estat Mn. Angelo Sodano i com a co-consagrants el també cardenal i llavors nunci a Itàlia i Sant Marino Mn. Paolo Romeo i l'aleshores bisbe de la seva diòcesi natal de Ragusa Mn. Paolo Urso.
El 21 de novembre del 2008, després de ser nomenat per Benet XVI, va passar a ser el nou Nunci Apostòlic a Bolívia.
El gener de 2017 fou nomenat nou nunci apostòlic a l'Índia i Nepal.

## Referències

* ↑ «Pope appoints new Apostolic Nuncio to India, Nepal». Vaticana Radio, 21-01-2017 [Consulta: 22 maig 2017].
* 1 2 «Archbishop Giambattista Diquattro New Apostolic Nuncio to India». Conference of Catholic Bishops of India (CCBI), 21-01-2017. [Consulta: 22 maig 2017].
# Roy Salvadori

Roy Salvadori va ser un pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Roy Salvadori va néixer el 12 de maig del 1922 a Dovercourt, Essex, Anglaterra.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 19 de juliol el GP de Gran Bretanya, que era la cinquena prova del campionat.
Roy Salvadori va arribar a participar en cinquanta curses puntuables (amb dos podis) pel campionat de la F1, entre la temporada 1952 i la temporada 1962.
Fora de la F1 va córrer diverses curses, aconseguint guanyar les 24 hores de Le Mans de l'any 1959.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1952 | G. Caprara | Ferrari | Ferrari | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR 8 | ALE | HOL | ITA | | | | - | 0 |
| 1953 | Connaught Engineering | Connaught | Lea-Francis | ARG | 500 | HOL Ret | BEL | FRA Ret | GBR Ret | ALE Ret | SUI | ITA Ret | | | - | 0 |
| 1954 | Gilby Engineering Ltd. | Maserati | Maserati | ARG | 500 | BEL | FRA Ret | GBR Ret | ALE | SUI | ITA | ESP | | | - | 0 |
| 1955 | Gilby Engineering Ltd. | Maserati | Maserati | ARG | MON | 500 | BEL | HOL | GBR Ret | ITA | | | | | - | 0 |
| 1956 | Gilby Engineering Ltd. | Maserati | Maserati | ARG | MON | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | ALE Ret | ITA 11 | | | | - | 0 |
| 1957 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | ARG | MON DNQ | 500 | | | | | | | | | 19è | 2 |
| 1957 | Vandervell Products Ltd. | Vanwall | Vanwall | | | | FRA Ret | | | | | | | | 19è | 2 |
| 1957 | Cooper Car Company | Cooper | Climax | | | | | GBR 5 | ALE Ret | PES Ret | ITA | | | | 19è | 2 |
| 1958 | Cooper Car Company | Cooper | Climax | ARG | MON Ret | HOL 4 | 500 | BEL 8 | FRA 11 | GBR 3 | ALE 2 | POR 9 | ITA 5 | MAR 7 | 4t | 15 |
| 1959 | High Efficiency Motors | Cooper | Climax | MON 6 | 500 | | FRA Ret | | | | | USA Ret | | | - | 0 |
| 1959 | David Brown Corporation | Aston Martin | Aston Martin | | | HOL Ret | | GBR 6 | ALE | POR 6 | ITA Ret | | | | - | 0 |
| 1960 | High Efficiency Motors | Cooper | Climax | ARG | MON Ret | 500 | | | | | | | USA 8 | | - | 0 |
| 1960 | David Brown Corporation | Aston Martin | Aston Martin | | | | HOL NVS | | BEL | FRA | | | | | - | 0 |
| 1960 | David Brown Corporation | Aston Martin | Aston Martin | | | | | | | GBR Ret | POR | ITA | | | - | 0 |
| 1961 | Yeoman Credit Racing Team | Cooper | Climax | MON | HOL | BEL | FRA 8 | GBR 6 | ALE 10 | ITA 6 | USA Ret | | | | 17è | 2 |
| 1962 | Bowmaker-Yeoman Racing Team | Lola | Climax | HOL NC | MON Ret | BEL | FRA Ret | GBR Ret | ALE Ret | ITA Ret | USA NVS | SUD Ret | | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 50 | 0 | 2 | 0 | 0 | 19 |
# John Verrall

John Verrall (Britt, 17 de juny de 1908 - Laurelhurst, 15 d'abril de 2001) va ser un compositor estatunidenc de música clàssica contemporània.

## Biografia

Abans dels seus estudis universitaris, Verrall va estudiar composició amb Donald Ferguson, seguit per estudis amb R. O. Morris a Londres i Zoltán Kodály a Budapest. Va obtenir un títol de BM a la "Minneapolis School of Music" el 1929 i un BA a la Universitat de Minnesota el 1934. A principis dels anys 30 va passar diversos estius al "Berkshire Music Center" de Tanglewood, on va estudiar composició amb Aaron Copland, Roy Harris i Frederick Jacobi. Va ensenyar a la Universitat Hamline del 1934 al 1942 i al "Mount Holyoke College" del 1942 al 1946, període durant el qual va servir breument a l'exèrcit dels Estats Units durant l'era de la Segona Guerra Mundial. Mentre feia classes al "Mount Holyoke College", Verall també va treballar com a editor de música per a G. Schirmer. El 1946 va rebre una beca Guggenheim. El 1948 es va incorporar a la facultat de música de la Universitat de Washington, on va ensenyar composició i teoria musical fins que es va retirar com a professor emèrit el 1973. Diversos estudiants de Verrall han tingut èxit en carreres professionals, com William Bolcom, Alan Stout, i Gloria Wilson Swisher.

## Composicions

Verrall va escriure nombroses obres simfòniques i peces de música de cambra, incloses quatre simfonies, set quartets de corda, un concert per a violí i un concert per a viola, entre moltes altres obres. També va escriure diverses cançons d'art vocal, obres corals i tres òperes.

## Vida personal

La seva dona es deia Margaret. Va morir d'insuficiència cardíaca congestiva a casa seva a Laurelhurst, Seattle, Washington, a l'edat de 92 anys. Els documents de John Verrall estan en mans del departament de col·leccions especials de les biblioteques de la Universitat de Washington.

## Referències

* ↑ Còpia arxivada". Arxivat de l'original el 16/05/2008. Recuperat el 01/08/2008.
* ↑ Articles de John Verrall - Col·leccions especials, biblioteques UW". Consultat el 23 de novembre de 2014.

## Fonts

* Richard Swift. The New Grove Dictionary of Opera, editat per Stanley Sadie (1992). ISBN 0-333-73432-7 i ISBN 1-56159-228-5
# Terrapene coahuila

La tortuga de caixa aquàtica (Terrapene coahuila), també coneguda com la tortuga de caixa de Coahuila, o tortuga de caixa d'aigua, és una espècie de tortuga de caixa de la família Emydidae. És una tortuga del gènere Terrapene endèmica de Mèxic.

## Referències

* Tortoise & Freshwater Turtle Specialist Group 1996. Terrapene coahuila. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006.
# Mas Pujol (Monistrol de Calders)

El mas Pujol fou una masia del terme de Monistrol de Calders, al Moianès.
El seu emplaçament era a prop i al nord del Bosc, al sud-oest de la capella de Sant Pere Màrtir i al nord-oest del Serrat del Llogari, que també queda molt a prop.
Al segle xviii ja constava com a mas rònec. Pertanyia a la unitat eclesiàstica a l'entorn de Sant Pere de Mussarra. Les seves terres s'integraren a les del Bosc.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.
# Stattmatten

Stattmatten (en alsacià Stàttmàtte) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 4.400 habitants.
Forma part del cantó de Bischwiller, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays Rhénan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 339 | 375 | 423 | 544 | 570 | 598 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | René Bondoerffer | | |
# Lycodon tiwarii

Lycodon tiwarii, també coneguda com a serp llop d'Andaman, o serp llop de Biswas, és una espècie de serp del gènere Lycodon, de la família dels colúbrids, que és originària de l'Índia.

## Troballa i distribució

La serp va ser descrita per primera vegada per l'ornitòleg hindús, Biswamoy Biswas l'any 1965 i habita únicament en l'Índia, concretament a les Illes Andaman.

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Golf d'Escil·lècion

El golf d'Escil·lècion o de Squillace (en llatí Scylleticus sinus, en grec antic Σκυλλητικὸς κόλπος) és un golf de Calàbria a Italià, a la costa oriental.
Sempre va ser considerat un lloc molt perillós pels mariners, i Virgili l'anomena «navifragum Scylaceum» ('Escil·leci que fa naufragar'). No té cap port natural. En parlen Aristòtil i Antíoc de Siracusa, però no Tucídides. Pren el seu nom de la ciutat de Squillace. Està situat a la regió de Crotone (al nord) començant a Capo Rizzuto, i va al sud fins a la moderna Caulònia.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 1532

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Scylacium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 desembre 2022].
# Statesboro

Statesboro és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 22.698 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Statesboro tenia 22.698 habitants, 8.560 habitatges, i 3.304 famílies. La densitat de població era de 700 habitants/km².
Dels 8.560 habitatges en un 17,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 21,9% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 61,4% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 48,7% entre 18 i 24, un 16,6% entre 25 i 44, un 11,3% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.016 $ i la renda mediana per família de 35.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.132 $ mentre que les dones 20.718 $. La renda per capita de la població era de 12.585 $. Entorn del 20,5% de les famílies i el 42,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Statesboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Statesboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riu Roe

El Riu Roe és un dels quatre rius més curts del món, flueix entre un dipòsit d'aigua dolça de grans dimensions al voltant de la ciutat de Great Falls, a l'estat de Montana, Estats Units, i el Riu Missouri, perllongant-se al llarg de 61 metres. El reconeixement d'aquest riu va tenir lloc en 1989, quan va passar a figurar en el Llibre Guinness dels Rècords.
Una campanya reeixida per reconèixer aquest curs fluvial com el riu més curt del món en el Llibre Guinness dels rècords va partir de la iniciativa d'un estudiant de l'Escola elemental Lincoln, a Great Falls. Abans d'això, el riu D, a l'estat d'Oregon, era considerat com el riu més curt del món, amb uns 150 metres de recorregut.

## Referències

* ↑ «What's the World's Shortest River?» (en anglès), 18-06-2012. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «GNIS Detail - Roe River». Arxivat de l'original el 2021-05-14. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Finley, Carmel «D River Reclaims 'Lost' Title». The Oregonian, 04-05-1988.

## Enllaços externs

* Roe river: What Counts As The World's Shortest River? a YouTube
# Mani Acili Balb

Mani Acili Balb és el nom dels següents personatges:
* Mani Acili Balb (cònsol 150 aC), cònsol el 150 aC
* Mani Acili Balb (cònsol 114 aC), cònsol el 114 aC
# Supercopa lituana de futbol

La Supercopa lituana de futbol (en lituà: Lietuvos futbolo supertaure) és una competició anual de futbol que es disputa a un partit entre el campió de la lliga lituana, l'A Lyga, i el campió de la Copa de Lituània. El partit es juga, en general, a final de març i suposa l'inici de la temporada oficial del futbol lituà. El campionat va ser creat el 1995 per la Federació Lituana de Futbol (LFF).
Si el campionat de lliga de Lituània i el de Copa els guanya el mateix equip la Supercopa és atorgada, automàticament, a l'equip guanyador del doblet. Des de la creació del trofeu el 1995 només hi va haver quatre interrupcions.

## Palmarès

| Any | Campió | Finalista | Resultat | Ciutat |
| 1995 | Inkaras-Grifas Kaunas | — | — | — |
| 1996 | Kareda Šiauliai | Inkaras-Grifas Kaunas | 2–1 | Marijampole |
| 1998 | Ekranas Panevežys | Kareda Šiauliai | 3–0 | Kedainiai |
| 2002 | FBK Kaunas | — | — | — |
| 2003 | FK Žalgiris Vilnius | FBK Kaunas | 2–1 | Šiauliai |
| 2004 | FBK Kaunas | — | — | — |
| 2006 | Ekranas Panevežys | FBK Kaunas | 2–1 | Palanga |
| 2007 | FBK Kaunas | Suduva Marijampole | 1–0 | Marijampole |
| 2009 | Suduva Marijampole | Ekranas Panevežys | 2–1 (pen.) | Šiauliai |
| 2010 | FBK Kaunas | — | — | — |
| 2011 | FBK Kaunas | — | — | — |
| 2012 | x | x | x | x |
| 2013 | VMFD Žalgiris | Ekranas Panevežys | 1–0 | Marijampole |
| 2014 | FK Žalgiris Vilnius | — | — | — |
| 2015 | FK Žalgiris Vilnius | — | — | — |
| 2016 | Žalgiris | Trakai | 4–1 | Vilnius |
| 2017 | Žalgiris | Trakai | 1–0 | Vilnius |
| 2018 | Sūduva | Stumbras | 5–0 | Marijampole |
| 2019 | Sūduva | Žalgiris | 2–0 | Marijampole |
| 2020 | FK Žalgiris | FK Sūduva | 1–0 | Vilnius |
| 2021 | FK Panevėžys | FK Žalgiris | 2–2; 3–2 pen. | Vilnius |
| 2022 | FK Sūduva | FK Žalgiris | 0–0; 3–2 pen. | Vilnius |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2015-04-01 a Wayback Machine. de Lietuvos Futbolo Federacija
* Supercopa de Lituània a RSSSF
* Supercopa de Lituània a Soccerway.com
# Lycodon striatus

Lycodon striatus, també coneguda com a serp llop del nord, és una espècie de serp del gènere Lycodon, de la família dels colúbrids.

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Josef Gauchel

Josef Gauchel (Koblenz-Neuendorf, 11 de setembre de 1916 - Coblença, 21 de març de 1963), Jupp Gauchel, fou un futbolista alemany de la dècada de 1930.
Destacà com a jugador del TuS Neuendorf (actual TuS Koblenz).
Fou internacional amb la selecció alemanya amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1938 i als Jocs Olílmpics de 1936.

## Referències

* ↑ Josef Gauchel a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a sports-reference
# Josep Guerrero i Martorell

Josep Guerrero i Martorell (Espanya, segle XIX) va ser un músic i compositor català. Va estar actiu a Tarragona entre 1880 i 1890. Va escriure per a guitarra un bolero, diversos ballables, un rondó i altres obres, que s'han perdut.
Segons Prat, al seu arxiu hi havia algunes obres provinents del llegat que li va fer Josep Ferrer i Esteve, d'aquest guitarrista (Mazurca, América i Schotisch), "ben agradables en el gènere de dansa". El bolero de la seva autoria va ser editat per Daniel Fortea a la seva Biblioteca Fortea sota el títol José juntament amb uns arranjaments de la sarsuela La montería (el tango i el fox) i La rosa del azafrán (Les espigadores).

## Referències

* SUÁREZ-PAJARES, Javier. "Guerrero Martorell, José", Diccionario de la música española e hispanoamericana.Madrid: SGAE, 2000, vol.6, p.43.