OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ABN AMRO World Tennis Tournament 2009

El Torneig de Rotterdam 2009 o ABN AMRO World Tennis Tournament 2009 fou un esdeveniment tennístic. Fou la 37a edició del torneig, que formava part de l'ATP World Tour 500 series del 2009. Es jugà al Ahoy Rotterdam indoor sporting arena a Rotterdam, Països Baixos, del 9 fins al 15 de febrer del 2009.

## Quadre masculí

Quadre:
| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 7 | 3 | 6 |
| WC | G. Dimitrov | 5 | 6 | 2 | 1 | R. Nadal | 6 | 6$^4$ | 6 |
| | D. Tursúnov | 6⁶ | 2 | | 7 | J. Tsonga | 4 | 7$^7$ | 4 |
| 7 | J. Tsonga | 7$^8$ | 6 | | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 |
| 3 | N. Davidenko | 3 | 2 | | | | | | | 5 | G. Monfils | 4 | 4 |
| | J. Benneteau | 6 | 6 | | | J. Benneteau | 6$^4$ | 1 | | | | | |
| | M. Llodra | 4 | 4 | | 5 | G. Monfils | 7$^7$ | 6 | | | | | |
| 5 | G. Monfils | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | R. Nadal | 3 | 6 | 0 |
| 6 | D. Ferrer | 2 | 6 | 2 | | | | | | | | | | 2 | A. Murray | 6 | 4 | 6 |
| | M. Iujni | 6 | 3 | 6 | | M. Iujni | 4 | 2 | | | | | |
| | M. Ancic | 6 | 3 | 6 | | M. Ancic | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | G. Simon | 4 | 6 | 3 | | | | | | | M. Ancic | 1 | 2 |
| LL | M. Gicquel | 6 | 6 | | | | | | | 2 | A. Murray | 6 | 6 |
| | P. Mathieu | 4 | 3 | | LL | M. Gicquel (r) | 6² | 6 | 0 | | | | |
| | A. Seppi | 6$^4$ | 5 | | 2 | A. Murray | 7$^7$ | 4 | 3 |
| 2 | A. Murray | 7$^7$ | 7 | | | | | | |

## Referències

* ↑ «Tennis - ABN AMRO World Tennis Tournament - 2009 - Résultats détaillés» (en francès). [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «ABN AMRO WORLD TENNIS TOURNAMENT — MAIN DRAW SINGLES» (en anglès), 2009. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial
Rotterdam :
1972
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Porak

Porak (en àzeri: Axarbaxar) és un estratovolcà situat la serralada volcànica Vardenis a uns 20 quilòmetres (12 milles) al sud-est del llac Sevan, a la frontera entre Armènia i l'Azerbaidjan. El camp volcànic s'estén a banda i banda de la frontera, i els fluxos de lava s'estenen a tots dos països. Els flancs del volcà estan esquitxats de 10 cons satèl·lit i de fissures que funcionen com a respiradors.
El seu punt de màxima elevació es troba a 3.029 metres.

## Referències

* 1 2 «Porak» (en anglès). Global Volcanism Program · Department of Mineral Sciences · National Museum of Natural History Smithsonian Institution. [Consulta: 18 setembre 2022].

## Bibliografia

* Karakhanian, A.; Djrbashian, R.; Trifonov, V.; Philip, H.; Arakelian, S.; Avagian, A. «Holocene-historical volcanism and active faults as natural risk factors for Armenia and adjacent countries». Journal of Volcanology and Geothermal Research, 113, 1–2, 2002, pàg. 319–344. DOI: 10.1016/S0377-0273(01)00264-5. ISSN: 0377-0273.

## Vegeu també

* Geografia d'Armènia
* Geografia de l'Azerbaidjan
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 400 metres tanques homes

La prova dels 400 metres tanques masculins va ser una de les proves disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 31 d'agost de 1904 i hi van prendre part 4 atletes, tots dels Estats Units.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Harry Hillman | Frank Waller | George Poage |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic (en segons) que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 56,4" (*) | Jerome Buck | Nova York (USA) | 19 de setembre de 1896 |
| Rècord Olímpic | 57.6(**) | Walter Tewksbury | París (FRA) | 15 de juliol de 1900 |
(*) no oficial 440 iardes (= 402.34 m)
(**) Aquest rècord es va fer en un estadi amb una pista de 500 metres de circumferència.
Harry Hillman va córrer en 53,0", però les tanques tenien una alçada de tan sols 30 polzades (76 cm), cosa que invalida el rècord.

## Resultats
### Final

| Posició | Atleta | Temps |
| | Harry Hillman | 53,0" |
| | Frank Waller | 53,2" |
| | George Poage | desconegut |
| 4 | George Varnell | desconegut |

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 13 desembre]. (polonès)
# Juan Daniel Cardellino

Juan Daniel Cardellino de San Vicente (Montevideo, 4 de març de 1942 - ibídem., 8 de setembre de 2007) fou un àrbitre internacional de futbol uruguaià, més conegut per haver supervisat la Copa del Món de Futbol de 1982 (dos partits) i la Copa del Món de Futbol de 1990 (un partit).

## Referències

* ↑ Periòdic La República (8/9/2007)

## Enllaços externs

* Perfil Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Castillo

«Castillo o El Castillo» té aquests significats:
* Toponímia:
** Castillo-Albaráñez, municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Castillo de Bayuela, municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa
** Castillo de Garcimuñoz, municipi de la província de Conca (comunitat autònoma de Castella - la Manxa)
** El Castillo de las Guardas, localitat de la província de Sevilla (Andalusia, Espanya)
** Castillo de Locubín, municipi de la província de Jaén, a la comarca de Sierra Sur
** Cova d'El Castillo, jaciment arqueològic al complex de les coves del Monte Castillo, a Puente Viesgo (Cantàbria)
** Plaça del Castillo, plaça al centre de Pamplona (Navarra)
* Biografies:
** Aina Maria Castillo Ferrer (Palma, 1971), política mallorquina del Partit Popular de Balears
** Alonso del Castillo (Granada, segle XVI - 1610), metge i traductor morisc
** Carmelo Castillo (San Francisco de Macorís, 1958-Santo Domingo, 2015), jugador de beisbol dominicà, que jugava en la posició de jardiner dret
** Carlos Castillo Armas (Santa Lucía Cotzumalguapa, 1914 - Ciutat de Guatemala, 1957), militar i polític guatemalenc
** Cátulo Castillo (Buenos Aires, Argentina, 1906 - 1975), compositor i escriptor argentí
** David Castillo i Buïls (Barcelona, 1961), escriptor i crític literari català
** Eugenio Castillo Navarro (1939 /1940 - Barcelona, 2006), periodista gràfic
** Ezequiel Marcelo Castillo Montes (Buenos Aires, 1967), futbolista argentí que ocupava plaça de defensa
** Ferran Castillo, músic o tractadista musical català del segle XV
** Francisco Castillo Fajardo, Marquès de Villadarias, militar espanyol al servei de Felip V durant la Guerra de Successió Espanyola
** Francisco del Castillo y Vintimilla (Brussel·les, 1692 - Jaén, Espanya, 1749), eclesiàstic belga descendent d'espanyols
** Gilda Castillo Baraya (1955, Ciutat de Mèxic), artista plàstica i escriptora mexicana
** Graciana del Castillo, economista, professora, escriptora i empresària uruguaiana
# Districte de Blenio

El Districte de Blenio és un dels 8 districtes del cantó de Ticino (Suïssa). Té 5672 habitants (cens de 2007) i una superfície de 360.9 km². Està format per 3 (2012) municipis i el cap del districte és Acquarossa.

## Municipis

Circolo d'Acquarossa :
| Escut | Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| | Acquarossa | 1849 | 61.7 | 5048 |
| | Total | 1849 | 61.7 | |
Circolo di Malvaglia :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Ludiano | 370 | 6.2 | 5040 |
| Malvaglia | 1285 | 80.3 | 5041 |
| Semione | 355 | 10.5 | 5046 |
| Total | 2010 | 97.0 | |
Circolo d'Olivone :
| Escut | Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| | Blenio | 1813 | 263.9 | 5049 |
| | Total | 1813 | 263.9 | |

## Fusions de municipis

* Municipis el 2003
* Municipis el 2006

### Fusions

* 2003: Castro, Corzoneso, Dongio, Largario, Leontica, Lottigna, Marolta, Ponto Valentino i Prugiasco → Acquarossa
* 2006: Aquila, Campo (Blenio), Ghirone, Olivone i Torre → Blenio

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Ticino
# HOMO/LUMO

En química, HOMO i LUMO són tipus d'orbitals moleculars. Els acrònims responen a "highest occupied molecular orbital" i "lowest unoccupied molecular orbital", respectivament.
La diferència d'energia entre el HOMO i el LUMO es diu "HOMO-LUMO gap". HOMO i LUMO es denominen de vegades "orbitals fronterers" a la teoria orbital molecular fronterera. La diferència d'energia entre aquests dos orbitales fronterers es pot utilitzar per predir la força i l'estabilitat del metall de transició, així com els colors que produeixen en la solució. .
Aproximadament, el nivell HOMO és a semiconductors orgànics, el que la banda de valència és màxima als semiconductors inorgànics i puntes quàntiques. Existeix la mateixa analogia entre el nivell LUMO i la mínima banda de conducció.
En la química organometàl·lica, la mida del lòbul LUMO pot ajudar a predir on hi haurà addició de ligands pi.

## SOMO

Un SOMO és un orbital molecular ocupat individualment tal com un HOMO mig complet d'un radical. Aquesta sigla també es pot ampliar a "orbital molecular semi ocupat".

## Referències

* ↑ Griffith, J.S. and L.E. Orgel. "Ligand Field Theory". Q. Rev. Chem. Soc. 1957, 11, 381-383
* ↑ Bredas, J,-L. "Mind the gap!". Mater. Horiz. 2014,1, 17-19
* ↑ IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2a ed. ("The Gold Book") (1997). Versió corregida en línia: (2006–) "SOMO" (en anglès).

## Enllaços externs

* OrbiMol Molecular orbital database
# Hatchita

La hatchita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del Dr. Frederick Henry Hatch (1864-1932), enginyer de mines i geòleg del Servei Geològic Britànic.

## Característiques

La hatchita és una sulfosal de fórmula química AgTlPbAs₂S₅. Cristal·litza en el sistema triclínic. Forma petits i complexos cristalls equants grisos. Es tracta d'una espècie isostructural amb la wal·lisita, amb la que forma una sèrie de solució sòlida en la que el coure reemplaça l'argent.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hatchita pertany a «02.GC - Poli-sulfarsenits» juntament amb els següents minerals: wal·lisita, sinnerita, watanabeïta, simonita, quadratita, manganoquadratita, smithita, trechmannita, aleksita, kochkarita, poubaïta, rucklidgeïta, babkinita, saddlebackita, tvalchrelidzeïta i mutnovskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, a Fäld, a la Vall de Binn (Valais, Suïssa), on es troba en dolomita granular mineralitzada amb sulfosals, associada normalment al realgar. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hatchite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ «Hatchite-Wallisite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 febrer 2017].
# Adam (desambiguació)

«Adam» té aquests significats:
* Adam cromosòmic, hipotètic ancestre masculí primigeni de la humanitat en l'àmbit de la genètica de poblacions
* Coleco Adam, ordinador domèstic
* Cinema:
** Adam (pel·lícula de 1983), pel·lícula televisiva estatunidenca de 1983
** Adam (pel·lícula de 1992), pel·lícula britànica de 1992
** Adam (pel·lícula de 2009), pel·lícula estatunidenca de 2009
** Adam (pel·lícula dels Estats Units de 2019), pel·lícula estatunidenca de 2019
** Adam (pel·lícula del 2019), pel·lícula marroquina de 2019
** Adam (pel·lícula de 2020), pel·lícula estatunidenca de 2020
* Personatges:
** Adam Strange, superheroi de ficció publicat per DC Comics
** Adolphe Adam, compositor francès
** Adam, personatge bíblic
** Mihai Adam, futbolista romanès
* Toponímia:
** L'Isle-Adam, municipi de la Val-d'Oise (França)
** Villiers-Adam, municipi de la Val-d'Oise (França)
** Adam-lès-Passavant, municipi del Doubs (França)
** Adam-lès-Vercel, municipi del Doubs (França)
** Pic d'Adam, a Sri Lanka
** Pont d'Adam, conjunt d'illes entre l'Índia i l'illa de Ceilan
# Potamó

Potamó és el nom dels següents personatges:
* Potamó d'Alexandria, filòsof grec d'Alexandria
* Potamó de Mitilene, retòric grec del temps de l'emperador Tiberi (s. I)
# Oligoryzomys chacoensis

Oligoryzomys chacoensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al sud-est de Bolívia, l'oest del Paraguai, el sud-oest del Brasil i el nord de l'Argentina. Es tracta d'una espècie comuna. Els seus hàbitats naturals són el chaco i el cerrado. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Weksler, M. et al. Oligoryzomys chacoensis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 14 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Juan Diego Flórez

Juan Diego Flórez (Lima, 13 de gener de 1973) és un tenor peruà, considerat pels especialistes el millor tenor lleuger del moment.
Va néixer el 1973 a Lima, Perú, on va iniciar els seus estudis musicals al Conservatori Nacional de Música que prosseguí després a l'Institut Curtis de Filadèlfia. El 1996 va debutar oficialment amb Matilde di Shabran, de Rossini, en el festival Rossini d'Òpera de Pesaro (Itàlia) i va ser considerat de seguida com una autèntica revelació, convertint-se avui en dia en un dels millors tenors del món i sens dubte el millor representant de la vocalitat belcantista. Les seves capacitats sorprenents per aquest repertori el converteixen en un dels baluards de l'obra de Bellini, Donizetti, i per descomptat, de Rossini, els tres pilars fonamentals d'un estil que va molts més enllà de la pura i simple pirotècnia vocal.
Ha col·leccionat èxits en tots els principals teatres del món com La Scala de Milà, el Metropolitan Opera House de Nova York, el Covent Garden de Londres, Staatsoper de Viena, l'Òpera de París, el Festival de Salzburg, l'Òpera de Zurich, el Teatro Real de Madrid, el Liceu de Barcelona, l'Òpera de San Francisco, l'Òpera de Roma, entre molts d'altres.
Ha estat dirigit pels més prestigiosos directors d'orquestra del moment, com ara Riccardo Muti, James Levine, Riccardo Chailly, Christophe Rousset, Antonio Pappano, Gianluigi Gelmetti, Carlo Rizzi, Danielie Gatti, Sir Neville Marriner, John Eliot Gardiner, Roberto Abbado, Jesús López Cobos i Alberto Zedda, entre molts d'altres.
La temporada 2015-2016 debuta en el personatge d'Edgardo de Lucia Di Lammermoor en Liceu de Barcelona
Ha rebut el Premi Abbiati, el Rossini d'Or, el Premi Aureliano Pertile, el Premi Francesco Tamagno, el Premi Opera Award. Totes les seves gravacions han rebut diversos premis internacionals. Perú l'ha condecorat amb la més alta distinció, l'Ordre del Sol en el grau de Gran Cruz.

## Referències

* ↑ Programa de mà del XII Festival del Castell de Peralada
* ↑ «Presentació de l'òpera Lucia di Lamemoor de G. Donizetti». Tetre del Liceu, 01-12-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-23. [Consulta: 23 desembre 2015].
* Pablo Melendez Haddad. Programa de mà del recital de Juan Diego Flórez al Gran teatre del Liceu. 2007
# Castillejo de Robledo

Castillejo de Robledo és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 249 | 228 | 178 | 161 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Web municipal Arxivat 2016-04-01 a Wayback Machine.
* Art romànic a la ribera del Duero
* Bodegas Castillejo de Robledo
* Casa Rural La Senda
# Districte de Saint-Omer

El Districte de Saint-Omer és un dels 7 districtes amb què es divideix el departament francès del Pas de Calais, a la regió dels Alts de França. Té 8 cantons i 116 municipis i el cap del districte és la sotsprefectura de Saint-Omer.

## Cantons

cantó d'Aire-sur-la-Lys - cantó d'Ardres - cantó d'Arques - cantó d'Audruicq - cantó de Fauquembergues - cantó de Lumbres - cantó de Saint-Omer-Nord - cantó de Saint-Omer-Sud

## Vegeu també

* Cantons del Pas de Calais
# Hatay

«Hatay» té aquests significats:
* República de Hatay. Efímer Estat constituït al territori que actualment ocupa la província turca de Hatay.
* Hatay, província de Turquia, amb capital a Antioquia.
* Hatay, barri d'İzmir repartit entre els districtes de Konak i Karabağlar de la província turca d'Esmirna.
# Joan Calderó

Joan Calderó (Riudellots de la Selva 1704 - ?) va ser sagristà curat de Riudellots durant un llarg període (1728-1781). Generalment, és conegut per ser el redactor d'una consueta, un llibre manuscrit, en el qual anotava, tot seguint el calendari de 1763, les pràctiques consuetudinàries de la parròquia.

## Biografia

Joan Calderó era fill d'una família benestant que ostentava, des de 1675, el títol de ciutadans honrats de Barcelona. Aquests eren amos tres masos, un molí fariner i una extensió superior a les 344 vessanes de terra. El 1728 havia aconseguit un benefici de 2.940 lliures que va permutar tot seguit amb la sagristia curada de Riudellots, de tal manera que es feia responsable de la vida religiosa de tota la comunitat local.
El 1776, en redactar el testament, va disposar que el seu cos fos enterrat en la sepultura que ell mateix havia fet construir el 1731, a l'interior de l'església, amb l'escut familiar dels Calderó.
La consueta que va redactar Joan Calderó, el 1763, permet aproximar-nos a la seva personalitat i als pensaments del seu redactor. Es tractava, en primer lloc d'un clergue amb un considerable nivell d'instrucció, perquè no es va limitar a una consueta de circumstàncies amb l'objectiu de conèixer els costums de la parròquia i evitar possibles conflictes, ni tampoc es va acontentar a enregistrar, de manera sumària, freda i burocratizada les pràctiques rituals i litúrgigues de Riudellots.
Al contrari, Joan Calderó amplia les informacions pròpies de la consueta amb notícies de valor històric local, com la notícia del trasllat de la vila el 1430. També, dona compte de canvis i discontinuïtats en els costums locals o de resistències populars a deixar de celebrar determinades pràctiques prohibides per l'episcopat, com ara la romeria de Sant Roc de Vilablareix, prohibida el 1717 i feta d'amagatotis fins al 1740. També, com si fos un dietari o llibre de memòries, relata les inundacions de l'octubre de 1763 i una aguda crisi alimentària experimentada en el Principat l'any 1764.

## Referències

* ↑ Mallorquí, Elvis «Joan Calderó i la seva consueta». Riudellots de la Selva. Quaderns de la Revista de Girona, 2000, pàg. 46-47.
# Potangis

Potangis és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Potangis era de 85 persones. Hi havia 34 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 11 parelles sense fills, 11 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 48 habitatges eren cases. Dels 37 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Potangis el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 51 eren actives i 14 eren inactives. De les 51 persones actives 47 estaven ocupades (24 homes i 23 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 14 persones inactives 2 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Potangis hi havia 13 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 750 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Potangis a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Potangis a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Paleosòl

Paleosòl, en geologia i paleontologia, es refereix a un sòl format en temps antics i preservat per l'acumulació de posteriors sediments, siguin aquests d'origen volcànic o no. Els paleòsols es consideren sòls fòssils i, generalment, van ser formats en condicions edafològiques químiques i físiques que ja no es donen en l'actualitat sobre la zona en qüestió.
Pels canvis al llarg del temps dels climes a la Terra, els sòls formats en condicions tropicals exposats a una recent època d'aridesa poden passar a ser dels tipus oxisòl, ultisòl o fins i tot alfisòl. En gran part d'Austràlia i especialment a l'Outback, aquest procés pot haver passat de manera extensa. Els paleosòls així formats no són fèrtils. Tanmateix, hi pot haver gran bodiversitat biològica.
En altres parts d'Austràlia i d'Àfrica, el procés d'assecament pot no haver estat tan sever i els sòls no tan afectats i contenir suficient fòsfor i altres nutrients disponibles per a les plantes.

## Referències

Retallack, G.J., 2001, Soils of the Past, 2nd ed. New York, Blackwell Science. ISBN 0-632-05376-3.
Kraus, M.J., 1999, Paleosols in clastic sedimentary rocks: their geologic applications, Earth Science Review 47:41-70.
* ↑ Tim F. Flannery, The Future Eaters: An Ecological History of the Australian Lands and People; published 1994 by George Braziller
* ↑ David Tilman; Resource Competition And Community Structure; published 1982 by Princeton University Press

## Vegeu també

* Edafologia.
* Pedogènesi.

## Enllaços externs

* Commission on Paleopedology of the International Union of Soil Science, Subcommission on Paleopedology of the International Union for Quaternary Research.
Viccionari
# Juan Demóstenes Arosemena

Juan Demóstenes Arosemena Barreati (Ciutat de Panamà, 24 de juny de 1879 - Penonomé, 16 de desembre de 1939) va ser un polític i escriptor panameny. Va assumir constitucionalment el càrrec de President de Panamà des de l'1 d'octubre de 1936 fins al 16 de desembre de 1939, quan va morir.
# Ensenada

«Ensenada» té aquests significats:
* Toponímia:
** Ensenada (municipi de la Baixa Califòrnia), a l'estat mexicà de Baixa Califòrnia
** Ensenada (ciutat de la Baixa Califòrnia), capçalera del municipi d'Ensenada
** Ensenada (partit), a la província de Buenos Aires, Argentina
** Ensenada (Buenos Aires), cap de partit
** Estación Ensenada, estació ferroviària a Buenos Aires
** Ensenada de Barragán, que li va donar nom a aquesta ciutat i partit
** Ensenada (Xile), port lacustre a l'est del llac Llanquihue, Xile
* Miscel·lània:
** Marquès de l'Ensenada, polític espanyol del segle xviii
** Cadastre d'Ensenada, ordenat pel rei Ferran VI a proposta del seu ministre el Marquès de la Ensenada