OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clàssica de Sant Sebastià 1996

La Clàssica de Sant Sebastià 1996, 16a edició de la Clàssica de Sant Sebastià, és una cursa ciclista que es va disputar el 10 d'agost de 1996 sobre un recorregut de 234 km. La cursa formà part de la Copa del món de ciclisme
Van prendre la sortida 193 corredors, dels quals 180 finalitzaren la cursa.
El vencedor final fou l'alemany Udo Bölts, de l'equip Team Deutsche Telekom, que s'imposà a l'esprint als seus comapnys d'escapada. Els italians Stefano Cattai (Roslotto-ZG Mobili) i Massimo Podenzana (Carrera-Longoni Sport) finalitzaren segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Udo Bölts | Team Deutsche Telekom | 5h 45' 55" |
| 2 | Stefano Cattai | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 3 | Massimo Podenzana | Carrera-Longoni | m. t. |
| 4 | Richard Virenque | Festina-Lotus | m. t. |
| 5 | Marco Fincato | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 6 | Alberto Elli | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 7 | Fabio Baldato | MG Maglificio-Technogym | + 1' 01" |
| 8 | Andrea Ferrigato | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 9 | Francesco Casagrande | Saeco-AS Juvenes San Marino | m. t. |
| 10 | Laurent Jalabert | ONCE | m. t. |

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2005-12-20 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclingbase.com Arxivat 2011-10-27 a Wayback Machine.
* Resultats a les-sports.info
# Shanwei

Shanwei (xinès: 汕尾), o Swabue, o també coneguda com Hailufeng (xinès: 海陆丰, acrònim de Haifeng i Lufeng) és una ciutat a nivell de prefectura a l'est de la província de Guangdong, a la República Popular de la Xina. Limita amb Jieyang a l'est, Meizhou i Heyuan al nord, Huizhou a l'oest i mira a la mar de la Xina Meridional al sud. Es troba a uns 120 quilòmetres a l'est de Shenzhen i els habitants parlen el dialecte Haifeng. La seva superfície és de 4865 quilòmetres quadrats i la seva població total l'any 2010 va ser de 2.935.469 habitants.

## Història

La ciutat de Shanwei es va establir el 1988. Va ser administrada políticament com a part de Huizhoufu (惠州府) pels imperis Ming i Qing. Va obtenir la seva independència prefectural i administrativa de Huizhou durant el període nacionalista.
La població ètnica dominant és Hoklo, que va venir com a resultat de la gran disminució de la població causada per la guerra a l'inici de la dinastia Qing a l'actual Shanwei.

## Clima

Shanwei té un clima subtropical humit influït pel monsó (Köppen Cwa), amb hiverns curts, suaus a càlids, i estius llargs, calorosos i humits. L'hivern comença assolellat i sec, però es torna cada cop més humit i ennuvolat. La primavera és generalment ennuvolada, mentre que l'estiu porta les pluges més intenses de l'any tot i que és molt més assolellat; hi ha 10,3 dies amb 50 mm o més de pluja. La tardor és assolellada i seca. La temperatura mitjana mensual oscil·la entre els 15,2 °C al gener i els 28,3 °C al juliol, i la mitjana anual és de 22,60 °C. La pluja anual és d'uns 1.891 mm, aproximadament dos terços dels quals es concentren de maig a agost. La ciutat rep 1.925 hores de sol a l'any.

## Administració

La ciutat-prefectura de Shanwei administra 4 divisions a nivell de comtat, inclòs un districte, una ciutat a nivell de comtat i 2 comtats.
Mapa de Shanwei :
| Chengqu Comtat de Haifeng Shenshan Comtat de Luhe Lufeng (ciutat) La RPX reclama l'illa de Pratas però mai l'ha controlada. ||||||
| Nom | Xinès simplificat | Hanyu Pinyin | Població (cens del 2010) | Sup. (km²) | Densitat (/km²) |
| Districte de Chengqu | 城区 | Chéng Qū | 491.766 | 421 | 1.168 |
| Comtat de Haifeng | 海丰县 | Hǎifēng Xiàn | 804.107 | 1.750 | 459 |
| Comtat de Luhe | 陆河县 | Lùhé Xiàn | 314.153 | 986 | 318 |
| Ciutat de Lufeng | 陆丰市 | Lùfēng Shì | 1.688.536 | 1.671 | 940 |
| Zona especial de cooperació de Shenshan | 深汕特别合作区 | Shēnshàn Tèbié Hézuò Qū | | | |

## Referències

* ↑ «CHINA: Shànwĕi Shì (Guăngdōng)» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2023].
# Shao Dan

Shao Donen és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de bronze als Jocs Asiàtics de 2002, i una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 2005.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2002 | Busan ( Corea del Sud) | 3 | –48 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Taskent ( Uzbekistan) | 3 | –48 kg |

## Referències

* ↑ Shao Donen en Judoinside.com (anglès)
* ↑ Shao Donen en Judoinside.com (anglès)
# Epthianura

Epthianura és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Epthianura crocea - eptianura groga.
* Epthianura tricolor - eptianura roja.
* Epthianura albifrons - eptianura carablanca.
* Epthianura aurifrons - eptianura gorjanegra.
# Eptesicus platyops

Eptesicus platyops és una espècie de ratpenat que viu a Nigèria i, possiblement també, a Guinea Equatorial i el Senegal. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* Schlitter, D. 2008. Eptesicus platyops. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 30 d'abril del 2008.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Seymour Martin Lipset

Seymour Martin Lipset (Harlem, 18 de març de 1922 - comtat d'Arlington, 31 de desembre de 2006) va ser un sociòleg dels Estats Units que va escriure fonamentalment sobre democràcia, opinió pública i divisió del treball.
Va ensenyar a les universitats de Columbia, Stanford i Toronto i va rebre diversos reconeixements, entre els quals destaquen la medalla Townsend Harris, el premi Helen Dinnerman i la pertinença a l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units. Es definia políticament com de centreesquerra.

## Referències

* ↑ In memoriam de Patricia Sullivan, «Political Scientist Seymour Lipset, 84; Studied Democracy and U.S. Culture», The Washington Post, 4 de gener de 2007
# Espeja

Espeja és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Gallegos de Argañán, a l'Est amb Carpio de Azaba, Campillo de Azaba i Ituero de Azaba, al Sud amb Puebla de Azaba i La Alamedilla i a l'Oest amb Almeida i Fuentes de Oñoro.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 343 | 319 | 294 | 277 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Sergio Valdés

Sergio Valdés (Santiago de Xile, 22 de juny de 1935 - Xile, 2 d'abril de 2019) va ser un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ «1982 FIFA World Cup Chile». Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ Sergio Valdés Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Integral de Duhamel

La integral de Duhamel En la teoria de vibracions, és un mètode per calcular la resposta de sistemes lineals i estructures a excitacions externes arbitràries variables en el temps. Rep el seu nom del matemàtic francès Jean Marie Duhamel.

## Introducció
### Previ

La resposta d'un sistema lineal esmorteït d'un sol grau de llibertat a una excitació mecànica variable en el temps p(t) ve donada per l'equació diferencial ordinària de segon ordre següent:
    $m{\frac {d^{2}x(t)}{dt^{2}}}+c{\frac {dx(t)}{dt}}+kx(t)=p(t)$
on m és la massa (equivalent), x és l'amplitud de vibració, t el temps, c el coeficient d'esmorteïment viscos, i k la rigidesa del sistema o estructura.
Si un sistema inicialment en repòs i en equilibri rep un impuls unitari a l'instant t=0, és a dir que p(t) a l'equació anterior és una funció delta δ(t), $x(0)=\left.{\frac {dx}{dt}}\right|_{t=0}=0$, aleshores la solució de l'equació diferencial és una solució fonamental coneguda com a funcio resposta a l'impuls unitari)
    $h(t)={\begin{cases}{\frac {1}{m\omega _{d}}}e^{-\varsigma \omega _{n}t}\sin \omega _{d}t,&t>0\\0,&t<0\end{cases}}$
on $\varsigma ={\frac {c}{2m\omega _{n}}}$ rep el nom raó d'esmorteïment del sistema, $\omega _{n}$ és la pulsació natural del sistema no esmorteït (és a dir, quan c=0) i $\omega _{d}=\omega _{n}{\sqrt {1-\varsigma ^{2}}}$ és la freqüència circular quan es té en compte l'efecte de l'esmorteïment (és a dir quan $c\neq 0$). Si l'impuls es dona a t=τ en lloc de t=0, és a dir $p(t)=\delta (t-\tau )$, la resposta a l'impuls és
    $h(t-\tau )={\frac {1}{m\omega _{d}}}e^{-\varsigma \omega _{n}(t-\tau )}\sin[\omega _{d}(t-\tau )]$，$t\geq \tau$

### Conclusió

Expressant l'excitació arbitrària p(t) com a la superposició d'una sèrie d'impulsos:
    $p(t)\approx \sum {p(\tau )\cdot \Delta \tau \cdot \delta }(t-\tau )$
aleshores, de la linealitat del sistema, se sap que la resposta total també es pot expressar com la superposició de la sèrie de respostes als impulsos:
    $x(t)\approx \sum {p(\tau )\cdot \Delta \tau \cdot h}(t-\tau )$
Si es fa $\Delta \tau \to 0$, i canviant la suma per una integral, l'equació anterior és estrictament vàlida
    $x(t)=\int _{0}^{t}{p(\tau )h(t-\tau )d\tau }$
Substituint l'expressió de h(t-τ) en l'equació anterior porta a l'expressió general de la integral de Duhamel
    $x(t)={\frac {1}{m\omega _{d}}}\int _{0}^{t}{p(\tau )e^{-\varsigma \omega _{n}(t-\tau )}\sin[\omega _{d}(t-\tau )]d\tau }$

## Bibliografia

* R. W. Clough, J. Penzien, Dynamics of Structures, Mc-Graw Hill Inc., Nova York, 1975. (en angles)
* Anil K. Chopra, Dynamics of Structures - Theory and applications to Earthquake Engineering, Pearson Education Asia Limited and Tsinghua University Press, Beijing, 2001 (en angles)
* Leonard Meirovitch, Elements of Vibration Analysis, Mc-Graw Hill Inc., Singapore, 1986 (en angles)

## Enllaços externs

* Fórmula de Duhamel Arxivat 2010-07-28 a Wayback Machine. a "Dispersive Wiki".(anglès)
# Pont de Forats

El Pont de Forats és un pont del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat a llevant de Fígols de Tremp, sota i al sud de la masia i lloc de Forats, que li dona nom, damunt del barranc de Ricós. Aquest lloc era el límit oriental de l'antic terme municipal de Fígols de Tremp, actualment integrat en el de Tremp.
Fou construït per a superar el barranc de Ricós, en el camí de Forats, per damunt de la presa de l'embassament de Forats, abandonat des de fa anys.

## Enllaços externs

* Pont de Forats al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torre Vallhonrat

La Torre Vallhonrat és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre de tres plantes, amb coberta a quatre vesssants de teula àrab. Mostra terrasses de cos sortint en dues façanes. El tractament del conjunt de les façanes és homogeni i harmoniós. Predomina la utilització d'ornaments ceràmics: balustres a les baranes de les terrasses, cornises en el ràfec i altres motllurs horitzontals. També els trobem als marcs, ampits i trancaaigües de les finestres. De la façana de ponent en destaquen les cinc finestres geminades amb arc de mig punt de la tercera planta. La casa està envoltada per un jardí de considerables dimensions i especial qualitat.

## Història

Notable exemple de casa d'estiueig de primer terç del segle xx. Respon a un dels primers establiments urbans a la zona de can Prat, prop de la riera de les Arenes.

## Referències

* 1 2 «Torre Vallhonrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Meix Nou

Meix Nou és una masia situada al poble de Lladurs, al municipi del mateix nom, al Solsonès, documentada des del segle xv.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95.
# Pont de Galba

El Pont de Galba és un pont romànic damunt del riu Galba, a cavall dels termes comunals de Formiguera i de Puigbalador, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a l'extrem meridional del terme de Puigbalador i al nord-oriental del de Formiguera, a prop al sud-est del poble de Font-rabiosa, al nord-est del d'Esposolla i al nord del de Formiguera.
Passava per aquest pont la Via Redensis, que unia les viles de Carcassona i de Llívia.
El pont té un sol ull, format per un arc de mig punt. És molt semblant al proper Pont de Riutort, amb una obertura d'arcada de 5,5 m a la base i una alçada de 4,5. La calçada que el travessa té una amplada de 2 m. El pont fou arranjat al segle xviii amb la modificació dels murs que encerclaven els muntants del pont, així com amb l'afegitó d'un dispositiu al centre del pont per tal de garantir la seguretat dels transports que el travessaven, Actualment en queda la pedra travessera a banda i banda del centre del pont, on s'ancorava aquest dispositiu.

## Referències

* ↑ El Pont de Galba en els ortofotomapes de l'IGN
# Oldsmobile Achieva

L'Oldsmobile Achieva va ser un vehicle de tipus compact fabricat per Oldsmobile, una divisió de General Motors, a la fàbrica de Lansing, Michigan els anys 1992 a 1998. L'Achieva substitueix al Oldsmobile Cutlass Calais.
Igual que el model que substitueix, és construït sota el xassís N, que comparteix amb el Pontiac Grand Am, Buick Skylark i Chevrolet Malibu. Les carrosseries del Achieva són una coupe de 2 portes i una sedan de 4 portes.

## Informació general

Dimensions del Archieva:
Batalla (Wheelbase): 2,626 m (103.4 in)
Llargada (Length): 4,770 m (187.8 in)
Amplada (Width): 1,742 m (68.6 in)
Alçada (Height): 1,359 m (53.5 in)
El Achieva estava disponible amb 3 paquets d'equipament, de major a menor equipament: S, SL i SC.
Els paquets S i SL eren disponibles amb el coupe i sedan. El S equipava un 2.3L Quad-4 de 120 cv, amb opció a una versió de 160 cv (que és el motor de sèrie de l'acabat SL). Per al SL, en opció podia optar pel 3.3L Buick V6.
L'acabat SC destaca per la seva alta potència, el 2.3 L (140 in³) Quad-4 W41, associat a una caixa Getrag de 5 velocitats amb un diferencial específic per oferir una millor tracció a les rodes. Podia el SCX equipar el 3.1 L (191 in³) Motor 60-Degree V6.
En caixes de canvi, havia 3 opcions: una manual de 5 velocitats i dos automàtiques: una automàtica de 3 velocitats THM125 i una de 4 velocitats.
Tots els Achieva equipaven de sèrie el ABS.
El 1995 desapareix la gamma de paquets i es redueix a un únic, el S. Dins d'aquest, existien els paquets "Series I" i "Series II".
El 1996, presenta un nou tauler de control, un nou interior i aire condicionat entre d'altres. Mecànicament, és el 2,4 L anomenat Twin Cam el motor base, substituint als anteriors 2.3L Quad-4.
El Achieva va vendre's als concessionaris fins al 1997, convertint-se en un cotxe de flota el 1998, a l'espera que el 1999 Oldsmobile el substitueixi pel Oldsmobile Alero.
Rivals del Achieva són el Chrysler Cirrus, Honda Accord i Mercury Mystique.

## Llista de mecàniques

Mecànicament, el Achieva ha tingut un ampli ventall de mecàniques:
* 1992-1994: 2.3 L (140 in³) Quad-4 de 120 hp i 189 N·m
* 1992-1995: 1988-1991: 2.3 L (140 in³) Quad-4 de 155-160 hp i 203 N·m
* 1992-1994: 2.3 L (140 in³) Quad-4 de 175-180 hp i 216 N·m
* 1992-1993: 2.3 L (140 in³) Quad-4 W41 de 185-190 hp i 216 N·m
* 1992-1993: 3.3 L (204 in³) Buick V6 de 160 hp i 250 N·m
* 1994-1998: 3.1 L (191 in³) Motor 60-Degree V6 de 160 hp i 250 N·m
* 1996-1998: 2.4 L (146 in³) Quad-4 de 150 hp i 203 N·m

## Informació mediambiental

L'Oldsmobile Achieva del 1995 amb un motor 2.3 L (140 in³) Quad-4 i una transmissió automàtica de 3 velocitats THM125 té un consum de 22 mpg ciutat / 30 mpg carretera l'equivalent a 7,8 l/100 per autopista i 10,7 l/100 per ciutat. Sobre emissions, el Cutlass Calais emet 7,4 tones de CO2 a l'atmosfera anualment

## Enllaços externs

* Oldsmobile Achieva a Answers.com (anglès)
* Olsmobile Achieva a Consumerguide Arxivat 2011-09-11 a Wayback Machine. (anglès)

## Referències

* ↑ «Fuel Economy of the 1995 Oldsmobile Achieva».
# Augustin Cochin

Augustin Denis Marie Cochin (22 de desembre de 1876, París - 8 de juliol de 1916) fou un historiador francès, mort al front durant la Primera Guerra Mundial.
Era descendent de dos destacats polítics de la dreta francesa, tots ells monàrquics orleanistes i catòlics: el seu pare, el ministre Denys Cochin, i el seu avi, Pierre-Suzanne-Augustin Cochin.
Va ser alumne a l'École des Chartes i es va especialitzar des del 1903 en la història de la Revolució Francesa. Va assenyalar la maçoneria com una de les principals forces d'instigació a la revolució.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20101213034115/http://academie-francaise.fr/immortels/base/academiciens/fiche.asp?param=519
* ↑ http://www.newadvent.org/cathen/04078b.htm
* ↑ (en francès) Augustin Cochin et l'interprétation du processus révolutionnaire, por Bernard Dumont en el sitio Catholica Arxivat 2009-05-03 a Wayback Machine.
* ↑ (en francès)Augustin Cochin, Les sociétés de pensée et la démocratie moderne, por Pierre Lafarge, Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine.
# Augustin Hannicote

Augustin Hannicote (Béthune, Artois, 1870 - Narbona, 1957) fou un pintor francès. Va viure durant 8 anys a Cotlliure, on va exercir de mestre de pintura i va fundar el grup Les Gosses de Collioure. En finalitzar la Segona Guerra Mundial, va ser acusat de col·laborador dels nazis i va marxar a viure a Narbona.
Es va especialitzar en la realització de paisatges i en obres figuratives, habitualment pescadors o patinadores. Alguns dels seus treballs recorden el colorit de Gauguin.

## Referències

* ↑ «Augustin Hannicote». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Rhabdamia nuda

Rhabdamia nuda és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: Karachi (el Pakistan).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Weber M., 1909. Diagnosen neuer Fische der Siboga-Expedition. Notes Leyden Mus. v. 31 (note 4). 143-169.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1905. On fishes from the Persian Gulf, the Sea of Oman, and Karachi, collected by Mr. F. W. Townsend. J. Bombay Soc. Nat. Hist. v. 16: 318-333, Pls. A-C.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Augustin Misago

Augustin Misago (1943 - Gikongoro, 12 de març de 2012) va ser un religiós ruandès, bisbe de Gikongoro de 1992 a 2012.
Ordenat el 1971, Misango va ser nomenat bisbe el 1992. Després del genocidi ruandès, va ser acusat per l'ex president de Ruanda Pasteur Bizimungu d'ajudar el govern de Ruanda a cometre crims de guerra durant la dècada de 1990, on més de 800.000 tutsis van ser assassinats. Va ser absolt dels càrrecs l'any 2000 i fins i tot bou rebut en audiència pel papa Joan Pau II aquell mateix any.
Més tard, Misago va morir en el càrrec el 12 de març de 2012, potser d'un atac de cor.

## Nostra Senyora de Kibeho

Misago és conegut com el bisbe que va presentar una declaració que l'aparició mariana a Kibeho era digne de creure. En part va declarar:
| « | Sí, la Mare de Déu va aparèixer a Kibeho el 28 de novembre de 1981, i en els mesos que van seguir. Hi ha més motius per creure en les aparicions que per negar-los ... Les aparicions de Kibeho són ara reconegudes oficialment ... El nom donat al santuari marià de Kibeho és "Santuari de la Mare de Déu dels Dolors". "Que Kibeho es converteixi en un lloc de pelegrinatge i trobada per a tots els que busquen Crist i que venen a orar, un centre fonamental de conversió, de reparació dels pecats del món i de reconciliació, un punt de trobada per a tots els que estaven dispersos, com per aquells que aspiren als valors de la compassió i la fraternitat sense fronteres, un centre fonamental que recorda l'Evangeli de la Creu. "Aquesta Declaració permet respondre a les expectatives del Poble de Déu i portar un nou entusiasme a la devoció pública reconeguda ja durant 13 anys. | » |

## Referències

* ↑ Augustin Misago Cleared of Genocide Charges
* ↑ El Papa recibe al obispo que el Gobierno ruandés quiso condenar a muerte, zenit.org 10 de setembre de 2000
* ↑ Musenyeri Augustin Misago yitabye imana, BBC Imiribwo, març de 2012
* ↑ The Untold Stories: Did Bishop Augustin Misago Die A Natural Cause? The Un Finished Business, inyenyerinews.org, març de 2012
* ↑ «To avoid a horrible war». Arxivat de l'original el 2011-12-02. [Consulta: 20 juliol 2018].
# Integral de Böhmer

En matemàtiques, una integral de Böhmer (1939) és una integral introduïda per Böhmer (1939) generalitzant les integrals de Fresnel.
N'hi ha dues versions:
La generalitzada del cosinus:
    $\operatorname {C} (x,y)=\int _{x}^{\infty }t^{y-1}\cos(t)\,dt$
La generalitzada del sinus:
    $\operatorname {S} (x,y)=\int _{x}^{\infty }t^{y-1}\sin(t)\,dt$
En conseqüència, la integral habitual de Fresnel s'expressa mitjançant les integrals de Böhmer de la següent manera:
    $\operatorname {S} (y)={\frac {1}{2}}-{\frac {1}{\sqrt {2\pi }}}\cdot \operatorname {S} \left({\frac {1}{2}},y^{2}\right)$
    $\operatorname {C} (y)={\frac {1}{2}}-{\frac {1}{\sqrt {2\pi }}}\cdot \operatorname {C} \left({\frac {1}{2}},y^{2}\right)$
També, mitjançant la integral generalitzada de Fresnel es poden expressar el sinus de la integral i el cosinus de la integral:
    $\operatorname {Si} (x)={\frac {\pi }{2}}-\operatorname {S} (x,0)$
    $\operatorname {Ci} (x)={\frac {\pi }{2}}-\operatorname {C} (x,0)$

## Vegeu també

* Integral de Fresnel

## Referències

* ↑ P. E. Böhmer.
* ↑ K. B. Oldham, J. C. Myland,J. Spanier. Un atles de funcions. — 2a ed. — Springer, 2008. — 748 p.

## Bibliografia

* Böhmer, Paul Eugen. Differenzengleichungen und bestimmte Integrale. (en alemany). Leipzig, K. F. Koehler Verlag, 1939.
# Jaime Gilinski Bacal

Jaime Gilinski Bacal (Cali, Valle del Cauca, Colòmbia, 14 de desembre de 1957) és un banquer, empresari i constructor colombià. És propietari del Gilinski Group, un dels conglomerats d'empreses més grans de Colòmbia. Gilinski es va llicenciar en Enginyeria industrial a l'Institut de Tecnologia de Geòrgia el 1978, amb un mestratge en administració de negocis a l'escola de negocis Harvard el 1980.
Segons la revista Forbes, és el segon home més ric de Colòmbia, i es troba entre els cinc-cents homes més rics del món; el seu patrimoni és de 3.100 milions de dòlars. Gilinski actualment resideix a Londres, Regne Unit. És un dels principals accionistes del Banc Sabadell.

## Referències

* ↑ «The World's Billionaires» (en anglès). Forbes. [Consulta: 3 març 2014].
# Cal Mestre (Copons)

Cal Mestre és una obra barroca de Copons (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Façana recoberta amb obra de maçoneria que representa el carreuó decoratiu aplicant-li la figura d'un romboide del mateix emblanquinat de l'encoixinà.
Al portal hi veiem la inscripció: "JHS / 1739 / PERA / YOVE(JOVÈ?)".

## Referències

* 1 2 «Cal Mestre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Simbranquiformes

Els Simbranquiformes (Synbranchiformes) són un ordre de peixos acantopterigis de la infraclasse dels teleostis.

## Taxonomia

Estan dividits en les següents famílies: Segons ITIS:
* subordre Mastacembeloidei
** família Chaudhuriidae
** família Mastacembelidae
* subordre Synbranchoidei
** família Synbranchidae
Segons FishBase:
* família Chaudhuriidae
* família Mastacembelidae
* família Synbranchidae

## Referències

* Rainboth, Walter J. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. Rome: FAO, 1996.
* Romero, Aldemaro, ed. The Biology of Hypogean Fishes. Dordrecht. Kluwer, 2001.