OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Motórskoie

Motórskoie (en rus: Моторское) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2012 tenia 1.124 habitants. Pertany al districte de Karatuzski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Cohabitació

* No s'ha de confondre amb Convivència.
La cohabitació és un sistema de govern dividit que es dona en els sistemes semipresidencials, com França, sempre que el president pertany a un partit polític diferent del de la majoria dels membres del parlament. Es produeix perquè aquest sistema obliga el president a nomenar un primer ministre que sigui acceptable per al partit majoritari del parlament. Així doncs, la cohabitació es produeix a causa de la dualitat de l'executiu: un president triat de manera independent i un primer ministre que ha de ser acceptable tant per al president com per al legislatiu.

## Referències

* 1 2 «cohabitació | enciclopedia.cat». [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ «Euskaltzaindiaren Hiztegia». [Consulta: 6 gener 2023].
# Cogulló de Sant Quiri

El Cogulló de Sant Quiri és un turó de 1.355,1 metres d'altitud que es troba al municipi d'Isona i Conca Dellà, dins de l'antic terme de Benavent de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà, al límit amb el terme de la Baronia de Rialb, de la Noguera. És, per tant, termenal de comarques. Es troba a l'extrem septentrional de la serra del Grau de Moles.
Conté el vèrtex geodèsic 264091001, i està situat al nord-est de Biscarri, en una zona allunyada dels nuclis poblats de les dues comarques que hi toquen.
Sens dubte és la Roca Drob documentada el 952 i el 953.

## Referències

* ↑ Bolòs i Hurtado

## Bibliografia

* BOLÒS, Jordi i HURTADO, Víctor. Atles del Comtat d'Urgell (v788-993). Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2008. (Col·lecció "Atles dels comtats de la Catalunya carolíngia"). ISBN 84-232-0700-5.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Anser (desambiguació)

«Anser» té aquests significats:
* Història:
** Anser fou un crític de l'obra de Virgili.
* Biologia:
** Anser és un gènere d'oques (ocells pertanyents a la subfamília Anserinae)
* Astronomia:
** (8435) Anser és un asteroide.
# Conselleria de Treball del Govern de les Illes Balears

El conseller de Treball del Govern de les Illes Balears és el màxim representant de la conselleria de Treball. L'actual consellera de Turisme és Iago Negueruela Vázquez (PSOE), que, a més, gestiona les competències de Comerç i Indústria.

## Enllaços externs

* Portal de la conselleria de Presidència del Govern de les Illes Balears Arxivat 2010-10-22 a Wayback Machine.
# Consolida schlagintweitii

Consolida schlagintweitii és una espècie de plantes amb flors del gènere dels esperons de la família de les ranunculàcies.

## Descripció

Consolida schlagintweitii és una planta alta amb la tija ramificada, glabrescent per sota, pubescent per sobre, alguns pèls amb la base inflada i groga. Les seves fulles són caulinars subsèssils, multipartides amb segments lineals, 10-30 x 0,5-1,5 mm, més o menys estrigulosa. Les bràctees inferiors similars a fulles i les bràctees superiors senceres, subulades, de més o menys 5 mm de llargada. Els raïms són força densos amb poques flors, amb pèls curts, rígids, principalment retrors. Els seus pedicels fan entre 1 a 1,5 cm de llarg, suberectes, allargats a 5 cm del fruit. Les seves bractèoles fan entre 2,5 a 3 mm, immediatament a sota de la flor. Els seus sèpals fan de 6-7 mm, de color violeta fosc, oblongs a ovats, amb urpes, esperons més o menys rectes, de 6-7 mm de llarg, 1,5 mm de gruix a la base, estrigulosos, sèpals laterals glabres excepte per l'urpa ciliat, sèpals inferiors ovats, aguts-pubescents tots acabat. Els seus pètals són trilobulats d'11 mm d'ample, el lòbul mitjà és de 3 mm de llarg bilobulat i els lòbuls laterals estan estesos. Els seus fol·licles fan 10 x 3,5 mm, oblongs, més o menys aplanats, densament peluts. Els seus estils fan més o menys 1 mm de llarg.

## Distribució i hàbitat

Consolida schlagintweitii és endèmica del Pakistan, concretament creix a la província del Caixmir, a Balti a prop de Skardu, entre els 2300 i 2500 m.

## Taxonomia

Consolida schlagintweitii va ser descrita per (Huth) Munz i publicat a Journal of the Arnold Arboretum 48: 191, a l'any 1967.

### Etimologia

Vegeu:Consolida
schlagintweitii : epítet

### Sinonímia

* Delphinium schlagintweitii Huth

## Referències

* ↑ «retrors». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 2 novembre 2020].
* 1 2 Riedl, Harald; Nasir, Yasin J. «Consolida schlagintweitii» (en anglès). wwww.eFloras.org Flora pf Pakistan p. 66. Viena/Islamabad: Naturhistorisches Museum, Botanische Abteilung i National Herbarium, Pakistan Agricultural Research Council. [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ Consolida schlagintweitii a Tropicos
# Angelo Anelli

Angelo Anelli (Desenzano del Garda. 10 de novembre de 1761 - Pavia, 9 d'abril de 1820) fou un poeta i llibretista italià que també va escriure sota els pseudònims Marco Landi i Niccolò Liprandi.
Va estudiar literatura i poesia en un seminari a Verona. En 1793 es va matricular a la Universitat de Pàdua, rebent una llicenciatura en Dret Canònic i Civil dos anys més tard. Actiu en la política de la República Cisalpina en la seva joventut, va ser empresonat dues vegades. El seu sonet de 1789 sobre les vicissituds d'Itàlia sota dominació austríaca, La calamità d'Italia, va ser durant molt de temps incorrectament atribuït a Ugo Foscolo.
De 1799 a 1817, fou un dels "llibretistes de la casa" a La Scala. Entre els seus llibrets d'òpera s'hi troben els de Rossini L'italiana in Algeri, I fuorusciti di Firenze de Paer, La secchia rapita d'Usiglio, Ser Marcantonio de Pavesi, que més tard va servir de base per al Don Pasquale de Donizetti. Va abandonar en gran part la seva carrera literària per tornar a la professió d'advocat el 1817, quan va ser nomenat professor de dret a la Universitat de Pavia, on va morir.

## Referències

* ↑ Capasso, Riccardo (1961). "Anello, Angelo". Dizionario Biografico degli Italiani, Vol. 3. Treccani(italià)
* ↑ Campostrini, Edoardo (5 November 2011). "Angelo Anelli 1760-1820" Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine.. Il Corriere del Garda(italià)
# Máximo Ramos López

Máximo Ramos López (Ferrol, 4 de setembre de 1880 – Madrid, 25 de febrer de 1944) fou un pintor, il·lustrador, escenògraf i decorador gallec.

## Referències

* ↑ El Pueblo gallego: Ano XX Número 6399 - 1944 febreiro 27
* ↑ Catàleg Del Concello de Vigo i Concellería de Cultura, Artistas galegos nas coleccións de Prensa Española 1893-1936, pàg. 38-39 (Dep.Leg. VG. 930-97)

## Bibliografia

* "Ramos López, Máximo". Diccionario enciclopédico galego universal (gallec) 51. La Voz de Galicia. 2003-2004. p. 117. ISBN 84-7680-429-6.
* "Ramos López, Máximo". Dicionario biográfico de Galicia (gallec) 3. Ir Indo Edicións. 2010-2011. pp. 155–156.
* "Ramos López, Máximo". Enciclopedia Galega Universal (gallec) 14. Ir Indo. 1999-2002. p. 294. ISBN 84-7680-288-9.
* Bangueses Vázquez, Mercedes (2010). Ilustradores galegos de preguerra (1880-1936) (gallec). IEV. pp. 301–308. ISBN 978-84-89599-44-4.
* Couceiro Freijomil, Antonio (1951-53). Diccionario bio-bibliográfico de escritores (castellà) III. Bibliófilos Gallegos. p. 159.
* Frayán, Payo (1913). "Sobre pintura gallega". Almanaque Gallego para 1914 (castellà) (Buenos Aires [Madrid]): 111 (110–115).
* Hidalgo, J. M.; et al. (1997). Artistas galegos nas coleccións de Prensa Española 1893-1936 (castellà) (gallec). Museo Quiñones de León. pp. 38–39; 81–114. VG 930-97.
* Pablos, Francisco (1981). Pintores gallegos del novecientos (castellà). Fundación Barrié. pp. 96–103. ISBN 84-85858-06-9.
* —————— (1981). Plástica gallega (castellà). Caja de Ahorros Municipal de Vigo. pp. 282–283. ISBN 84-7231-603-3.
* —————— (2003). A pintura en Galicia - La pintura en Galicia (castellà) (gallec). Nigra Trea. pp. 62 e 63. ISBN 84-95364-15-8.
* Travieso Mougán, Javier (2005). "Ramos, Máximo". Gran Enciclopedia Galega Silverio Cañada (gallec) (DVD). El Progreso. ISBN 84-87804-88-8.
# Muntanya del Castell (Celrà)

La Muntanya del Castell és una muntanya de 189 metres al municipi de Celrà, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Vegeu també

* Muntanya de les Alzinetes

## Enllaços externs

* Itinerari 05: Els castells de Celrà
# N51 (Luxemburg)

La N51 és una carretera a la ciutat de Luxemburg al sud de Luxemburg. És una de les principals rutes de la ciutat, portant el trànsit de Ville Haute, a través de Kirchberg, a una cruïlla amb l'A1, al costat oriental de l'Alzette, que porta el nom de l'avinguda John F. Kennedy. A l'oest de l'Alzette, es nomena successivament bulevard Robert Schuman, Boulevard de la Foire; i el bulevard Grand-duquessa Charlotte.

## Recorregut

En el seu extrem sud, al sud-oest de Ville Haute, l'N51 es troba amb la N4 en una intersecció. A partir d'aquí, es dirigeix cap al nord, continuant pel nord-est, vorejant la part occidental de Ville Haute. Després de girar quasi en angle recte, creua el riu Alzette, estant prorrogada a Pfaffenthal pel Pont Gran Duquessa Charlotte. Al costat oriental, arriba a Kirchberg, on se'l coneix com l'avinguda John Fitzgerald Kennedy. El camí corre al llarg de Kirchberg, formant la seva artèria viària més important. Passa diversos edificis grans a Kirchberg, incloent la Filharmònica de Luxemburg, D'Coque i el cinema Utopolis Kirchberg. A prop dels límits de la ciutat, l'N51 es troba amb l'A1, que porta el trànsit cap a l'est, a Alemanya.

## Vegeu també

* Llista d'autopistes de Luxemburg
# N4G

N4G (News for Gamers) és fòrum internacional d'internet de discussió sobre videojocs. Es basa en el contingut facilitat pels usuaris, on els contribuents registrats publiquen notícies sobre la indústria dels videojocs, notícies proveïdes d'arreu d'Internet, emprant articles publicats en llocs web professionals de notícies sobre videojocs. N4G també segueix la pista de les anàlisis de videojocs d'altres llocs web, i els combina per presentar una mitjana de cada joc.

## Referències

* http://www.cinemablend.com/games/Is-N4G-Good-For-Gaming-Or-Just-A-Controversial-Marketing-Tool-5117.html Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
* http://www.gamesetwatch.com/2007/02/n4g_the_metaing_of_the_metagam.php Arxivat 2009-03-31 a Wayback Machine.
* http://www.gamasutra.com/php-bin/news_index.php?story=17247
* http://www.joystiq.com/2008/02/05/future-publishing-buys-share-of-n4g-com/
* http://www.paidcontent.org/entry/419-social-news-site-for-gamers-n4g-gets-investment-from-publisher-future-u/ Arxivat 2009-02-10 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
* Fòrums N4G Arxivat 2009-01-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Xat N4G Arxivat 2009-05-25 a Wayback Machine. (anglès)
* Gamekicker.com - Lloc de la competència (anglès)
# Control polític al Senat d'Espanya

La funció de control polític al Senat d'Espanya es fa mitjançant diversos procediments.

## Preguntes

Es realitzen preguntes orals i per escrit. Les preguntes orals es fan al Ple o en Comissió.
Les orals al Ple han d'estar formulades per escrit i en forma d'una sola pregunta. El ple dels dimarts s'inicia amb el temps de preguntes.
Les orals a la Comissió, poden ser plantejades directament a la Comissió o reconvertir-se en orals, procedint de preguntes escrites no contestades en termini de 20 dies després de ser publicades pel Govern.
Les preguntes escrites són dirigides al govern i les respostes d'aquest estan incloses en la publicació oficila de la cambra.

## Interpel·lació

Un senadora exposa i és contestat per un membre del govern i es van torns dels portaveus. A partir de les interpel·lacions es poden presentar mocions.

## Moció

Les mocions les poden presentar una comissió, un grup parlamentari o un grup de mínim deu senadors i serveixen perquè el Govern espanyol declare o remeta un projecte de llei a les Corts Generals o perquè la cambra es pronúncie sobre un text no legislatiu. Les mocions han de ser formulades per escrit i dirigi-les a la Mesa. Si pretenen que una cambra es pronúncie sobre un text no legislatiu, han d'anar acompanyades d'una avaluació del cost econòmic. Els debats es fan presentant el torn a favor, el torn en contra i el dels portaveus.

## Compareixències

Poden comparèixer: ministres, autoritats del govern, autoritats de les Comunitats Autònomes, dels ens locals o l'administració institucional i particulars.
Primer, acorda la Comissió corresponent que es faça una compareixença per part del govern. Els membres del govern poden comparèixer a voluntat pròpia. Primer intervé el membre del govern, després és el torn dels portaveus i hi ha un torn individual dels senadors, al qual respoen qui compareix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 105. ISBN 84-930048-0-4.
# Controlador

«Controlador» té aquests significats:
* Controlador del trànsit aeri
* Controlador de videojoc, comandament destinat al jugador en els videojocs
* Controlador de dispositiu, programari destinat al control dels perifèrics d'un ordinador
Viccionari
# Controlador d'interrupció programable

En informàtica, un controlador d'interrupció programable (PIC) és un circuit integrat que ajuda a un microprocessador (o CPU) a gestionar les sol·licituds d'interrupció (IRQ) procedents de múltiples fonts diferents (com ara dispositius d'E/S externs) que es poden produir simultàniament. Ajuda a prioritzar les IRQ perquè la CPU canviï l'execució al gestor d'interrupcions (ISR) més adequat després que el PIC avaluï les prioritats relatives de les IRQ. Els modes habituals de prioritat d'interrupció inclouen prioritats dures, prioritats rotatives i prioritats en cascada. Els PIC sovint permeten mapejar l'entrada a les sortides d'una manera configurable. A l'arquitectura de l'ordinador, els PIC s'incorporen normalment a un xip southbridge l'arquitectura interna del qual està definida pels estàndards del venedor del chipset.

## Característiques comunes

Els PIC solen tenir un conjunt comú de registres: registre de sol·licitud d'interrupció (IRR), registre en servei (ISR) i registre de màscara d'interrupció (IMR). L'IRR especifica quines interrupcions estan pendents de reconeixement, i normalment és un registre simbòlic al qual no es pot accedir directament. El registre ISR especifica quines interrupcions s'han reconegut, però encara estan esperant un final d'interrupció (EOI). L'IMR especifica quines interrupcions s'han d'ignorar i no reconèixer. Un esquema de registre senzill com aquest permet que fins a dues sol·licituds d'interrupció diferents siguin pendents alhora, una esperant el reconeixement i una altra esperant l'EOI.
Hi ha una sèrie d'esquemes de prioritats comuns als PIC, com ara prioritats dures, prioritats específiques i prioritats rotatives.
Les interrupcions poden ser activades per vora o per nivell.
Hi ha diverses maneres habituals de reconèixer que s'ha completat una interrupció quan s'emet una EOI. Aquests inclouen especificar quina interrupció s'ha completat, utilitzar una interrupció implícita que s'ha completat (normalment la prioritat més alta pendent a l'ISR) i tractar el reconeixement de la interrupció com a EOI.

## Tipus coneguts

Un dels PIC més coneguts, el 8259A, es va incloure a l'ordinador x86. En els temps moderns, això no s'inclou com a xip separat en un PC x86, sinó com a part del chipset southbridge de la placa base. En altres casos, s'ha substituït pels nous controladors d'interrupció programables avançats que admeten més sortides d'interrupció i esquemes de prioritat més flexibles.

## Referències

* ↑ Christopher Small; Stephen Manley "A Revisitation of Kernel Synchronization Schemes".
* ↑ «Programmable Interrupt Controller - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Programmable Interrupt Controllers: A New Architecture - Architectures and Processors blog - Arm Community blogs - Arm Community» (en anglès), 20-07-2015. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Lutsyk, Petro; Oberhauser, Jonas; Paul, Wolfgang J. Advanced Programmable Interrupt Controllers (APICs) (en anglès). Cham: Springer International Publishing, 2020, p. 505–563. DOI 10.1007/978-3-030-43243-0_12. ISBN 978-3-030-43243-0.
# Nació Koi

La Nació Koi de la ranxeria Lower Lake és una tribu reconeguda federalment de pomo del sud-est al comtat de Sonoma (Califòrnia). Llur nom per la tribu és Nació Koi del Nord de Califòrnia, per llur vila tradicional, Koi, una vegada situada a l'illa al llac Clear.

## Govern

La ranxeria Lower Lake té la seu a Santa Rosa (Califòrnia). En 1961 la tribu s'organitzà sota els Articles d'Associació. En juny de 2008 fou ratificada una nova constitució que substituí els Articles d'Associació. La tribu és governada per un consell de cinc persones de la comunitat escollit democràticament. El cap tribal és Darin Beltran

## Història

El poble Koi formava part dels pomo del sud-est que vivien al centre-nord de Califòrnia durant mil·lennis. Pescaven, caçaven i recollien. En el segle xix els europeus-americans van invadir ràpidament les terres pomo. El govern dels Estats Units va signar dos tractats amb els pomo en 1851-1852 que va definir el territori pomo; però, aquests tractats mai van ser ratificats pel Congrés. En 1856 el govern dels Estats Units va desallotjar per la força a molts pomo d'una reserva al comtat de Mendocino però els Koi es van mantenir a la seva illa.
En 1870 els Koi van participar en el moviment Ghostdance. Pel 1871 llurs llars foren cremades i destruïdes pels europeus-americans i la seva població es va veure molt reduïda pels assassinats, malalties i esclavatge. El govern federal els va assegurare una parcel·la de terra anomenada Purvis Flat, que esdevindria la ranxeria Lower Lake, per als Koi sense llar. Aleshores la Bureau of Indian Affairs declarà la terra "inhabitable" en 1937; tanmateix, la BIA va modificar la seva opinió i va exigir que els Koi havien de viure a la terra o hi perdrien els seus drets. El 1950 hi vivien set famílies tribals. El 1956 la tribu va vendre la terra a comtat de Lake (Califòrnia) per usar com a aeroport; tanmateix, el govern federal mai va "terminar" el seu reconeixement de la tribu. La BIA finalment va reafirmar el reconeixement tribal de la ranxeria Lower Lake el 29 de desembre del 2000.

## Notes

* ↑ Pritzker 155
* 1 2 "Tribal Directory." National Congress of American Indians. Retrieved 5 Nov 2012.
* 1 2 3 "Tribal History - The Koi Nation." Koi Nation of Northern California. Retrieved 5 Nov 2012.
* 1 2 "Tribal Council." Trinidad Rancheria. 2012. Retrieved 25 June 2012.

## Referències

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1

## Enllaços externs

* Koi Nation of Northern California
# Aniol Serrasolses i Solà

Aniol Serrasolses i Solà (Girona, 9 d'abril de 1991) és un piragüista d'aigües braves català.
S'estrenà com a piragüista formant part del Club Piragüisme Salt-Ter i aconseguí destacar en estil lliure. A nivell competitiu aconseguí els primers triomfs amb la victòria dels Natural Games l'any 2008 i la Copa Noruega d'extrem l'any 2011. Navegà per rius de màxima dificultat i amb els salts més grans. Fou el primer piragüista en fer el salt del Puma, una cascada de 35 metres a Xile, i aconseguí el segon rècord mundial en navegar per la cascada Big Banana, de 42 metres. Posteriorment entrà a l'equip Red Bull i assolí salts de gran ressò com ara el de Ram Falls de 30 metres, el d'Alexandra Falls de 32 metres i el Key Holes de 35 metres, tots tres al Canadà. L'any 2016 guanyà el Campionat del Món de kayak extrem i l'any 2017 es quedà a 28 centèsimes de revalidar el títol, acabant segon per darrere del neozelandès Sam Sutton. Resident a Sort, treballà de guia de riu i és germà del també piragüista Gerd Serrasolses.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Aniol Serrasolses i Solà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ San Martín, Jeremías. «Aniol Serrasolses completa un nuevo histórico salto: 30 metros de caída en Ram Falls (Canadá)» (en castellà). RedBull.com. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ «Un salto de 32 metros de Aniol Serrasolses se convierte en viral» (en castellà). As.com, 07-09-2017. Arxivat de l'original el 22 de novembre 2019. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ «Aniol Serrasolses vence a la cascada imposible 'Key Hole' de Canadá» (en castellà). LaVanguardia.com, 22-12-2014. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ «Aniol Serrasolses, subcampeón del mundo de kayak extremo en Ötzal» (en castellà). Turiski.es, 08-10-2017. [Consulta: 6 gener 2019].

## Enllaços externs

* RedBull.com - Perfil d'Aniol Serrasolses (castellà)
# Aniol Rafel i Borrell

Aniol Rafel i Borrell (Barcelona, 1977) és un editor català. Va estudiar un Màster en edició a la UAB (2006) i s'ha format en escriptura creativa a l'Escola d'Escriptura de l'Ateneu Barcelonès. Ha exercit de llibreter, de lector professional, de corrector d'estil i ortotipogràfic, de traductor, de tècnic editorial, d'assistent editorial, d'editor i de director literari.
L'any 2012 funda l'editorial independent Edicions del Periscopi per tal de seleccionar i editar per al lector en català obres contemporànies que destaquin pel seu valor literari, així com fer de lligam entre importants veus narratives i els lectors que busquen una referència que els aporti la seguretat d'una experiència lectora gratificant i plena en català. Des d'aleshores, Periscopi s'ha consolidat com una editorial de referència dins el panorama literari i editorial independent, obtenint sis premis Llibreter (2014, 2015, 2018, 2020 i 2022), un premi Òmnium a la millor novel·la de l'any (2018) i un premi de la Crítica de narrativa catalana (2022).
L'any 2016 va ser guardonat amb el Memorial Fernando Lara, atorgat per la Cambra del Llibre de Catalunya en reconeixement de la trajectòria professional d'un empresari o gestor jove del sector del llibre.

## Referències

* ↑ «Aniol Rafel». web. Kosmopolis 2015 (CCCB via OTRS). [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Aniol Rafel d'Edicions del Periscopi, guardonat amb el Memorial Fernando Lara». web.
# Nagama Nayaka

Nagama Nayaka (vers 1500-1529) fou un oficial de Krishnadeva Raya o Raja, rei de Vijayanagar, descrit com a general, tresorer, recaptador i virrei del sud. Tenia sens dubte la supervisió de les províncies reials del sud i el control d'un exèrcit.
Quan Nagama va fer la peregrinació a Benarès va deixar al càrrec a Ranabhadra Nayaka i va demanar als déus ser premiat amb un fill que li mancava; va néixer un fill anomenat Visvanatha Nayaka, que als 16 anys va entrar al servei del rei, que el va apreciar molt i el va fer un dels seus principals assessors i ajudants. El va acompanyar a una expedició a Orissa probablement el 1520. Un temps després fou nomenat governador del sud.
Se suposa que el rei Cola Vira Bekhara van envair el territori Pandya i va destronar al rei Chanda Sekhara. Aquest va demanar ajut a Krishnadeva Raya de Vijayanagar. Tant els cola com els pandya devien regnar com a vassalls de Vijayanagar, ja que aquest regne exercia el domini fins al Cap Comorin. El rei va enviar a Nayama que va derrotar el rei cola i el va privar de les seves conquistes, però llavors va tardar a restablir al pandya en el tron, ja que pensava que era una font de disturbis. Els successius retards en restablir al pandya al tron, van portar a la baralla entre el rei cola i el general, i les queixes van arribar al rei de Vijayanagar. Nagama va enviar per explicar la situació al gran rei añl seu germà Ramabhadra Nayaka, però Krishnadeva Raya va insistir a restaurar al rei pandya.
Segons les cròniques, Nagama es va revoltar i el rei va cridar als seus oficials per castigar el rebel, però només Visvanatha, precisament fill de Nagama, va respondre a la crida. Fou enviat amb un fort exèrcit que va derrotar Nagama i el va fer presoner. Mercès a Visvanatha fou perdonat. Més probable és que simplement Nagama fou cridat a la cort i el seu propi fill fou l'encarregat de fer-lo retornar. De la seva posterior sort no se'n sap res.

## Referències

* R. Sathyanatha Aiyar, History Of The Nayaks Of Madura, 1924, editor Humphrey Milford, Oxford University Press