OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bioquímica de l'arsènic

La bioquímica de l'arsènic és el conjunt de processos bioquímics que fan servir l'arsènic o els seus compostos, com ara l'arsenat. L'arsènic té una abundància moderada a l'escorça terrestre i, tot i que molts compostos d'arsènic es consideren altament tòxics, hi ha una gran varietat de compostos organoarsènics sintetitzats per processos biològics, així com compostos d'arsènic no-orgànics metabolitzats per molts organismes. Aquest patró també es dona en elements similars, com ara el seleni, que pot tenir efectes tant beneficiosos com perjudicials. La bioquímica de l'arsènic ha esdevingut un tema recurrent a causa de la presència de grans quantitats de compostos d'arsènic tòxics a alguns aqüífers, que poden acabar afectant molts milions de persones a través dels processos bioquímics.

## Referències

* ↑ Pearce, Fred. When the rivers run dry : journeys into the heart of the world's water crisis. Toronto: Key Porter, 2006. ISBN 1-55263-741-7.
* ↑ Tamaki, S.; Frankenberger, W. T.. Environmental Biochemistry of Arsenic (en anglès). 124. Nova York: Springer Nova York, 1992, p. 79–110. DOI 10.1007/978-1-4612-2864-6_4. ISBN 978-1-4612-7700-2.
# Boiorix

Boiorix és el nom dels següents personatges:
* Boiorix (cabdill boi) (segle II aC), cabdill dels bois
* Boiorix (rei cimbre) (segle II aC), rei dels cimbres
# Llista de col·leccionables publicats per Bimbo

Aquesta és una llista amb els col·leccionables publicats per Bimbo al llarg de la seva existència. La llista aplega col·leccions publicades per la filial catalana de la multinacional mexicana (amb seu a Granollers), ja siguin àlbums de cromos, d'adhesius, fitxes, diapositives o de qualsevol altra mena. No s'hi inclouen, però, col·leccions de llibres de receptes o similars, ni tampoc pins, adhesius ni cap altra mena de marxandatge promocional.
Les entrades estan classificades per tipus de col·leccionable i ordenades per data de publicació quan es coneix.

## Àlbums de cromos

* La vuelta al mundo con Bimbo (1967)
* Nuestro Mundo - Atlas ilustrado (1968)
* Nuestro Mundo 2 (1969)
* Nuestro Mundo 3 (1970)
* El porqué de las cosas (1971)
* El porqué de las cosas 2 (1972)
* El porqué de las cosas 3 (1973)
* El libro de las adivinanzas (1973)
* El libro de las adivinanzas 2 (1974)
* El show de la Pantera Rosa y el tigreton (1974)
* El mundo de las motos (1975)
* El mundo del automóvil (1976)
* Disney Bimbo (1977)
* Orzowei (1978)
* ZooBimbo (1978)
* El libro de los juegos (1979)
* La Vuelta Ciclista de Bimbo (1994)
* El porqué de las cosas (Reedició, 2005)

## Àlbums d'adhesius

* Bimborama (1972)
* Volar y saber (1974)
* La aventura del tren (1974)
* Lucky Luke (1976?)

## Col·leccions diverses

* Billetes del mundo (1974?)
* Bimbovision (1975?)
* Colección Inventos (1976?)
* Récords del mundo (1977?)

## Jocs

* Bimbola (1978?)
* El libro de los juegos (1979)

## Vegeu també

* Llista d'àlbums de cromos en castellà

## Referències

* «Archivo de la categoría: Bimbo» (en castellà). micromo.es. Micromo, 2015. Arxivat de l'original el 3 d’octubre 2015. [Consulta: 17 setembre 2015].
* «Recuerdos conservados de una infancia feliz» (en castellà). memoriasdeplasticoypapel.blogspot.com. Memorias de plástico y papel, 2015. [Consulta: 17 setembre 2015].
# Kniajikha

«Kniajikha» té aquests significats:
* Kniajikha (Nijni Nóvgorod), localitat de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia
* Kniajikha (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Kniajikha (Mordòvia), localitat de la república de Mordòvia, a Rússia
# Dragon Ball Online

Dragon Ball Online (ドラゴンボールオンライン, Doragon Bōru Onrain) oficialment abreujat com DBO) és un MMORPG desenvolupat simultàniament al Japó i Corea del Sud per NTL basat en la sèrie de manga i anime Dragon Ball. El creador de la sèrie, Akira Toriyama es va implicar considerablement en el desenvolupament del joc (el control, la trama, l'apartat artístic i el disseny d'alguns personatges). Llençat a Korea en 2010, El 26 de setembre de 2013 es van tancar els servidors coreans del joc i el 31 d'octubre de 2013 es van tancar els servidors de Hong Kong i Taiwan.

## Història

Dragon Ball Online comença l'Any 1000 de la Cronologia de Bola del Drac (216 anys després que Son Goku s'anés a entrenar amb Oob en l'Any 784, ignorant per complet les històries no creades per Toriyama, com la saga GT i les pel·lícules). El jugador encarnarà a un dels molts guerrers que poblen el Dragon World, buscarà les set Boles de Drac, entrenarà i participarà en el Tenkaichi Budōkai (Torneig d'arts marcials) i fins i tot es convertirà en un superguerrer llegendari. Mentre el jugador s'entrena, s'adonarà que alguna cosa està amenaçant a la Terra.
La Terra està sent dividida en diversos trossos per una malvada organització coneguda com el Ull Fosc (闇の目玉, Yami no Medama). Gràcies a les indicacions de la Patrulla del Temps de Trancs (タイム・パトロール・トランクス, Taimu Patorōru Torankusu), el jugador es fica en una aventura per a derrotar a aquesta organització, coneixent a altres jugadors pel camí gràcies a les opcions en línia del joc. A més, els personatges originals de la sèrie faran la seva aparició a Dragon Ball Online.

## Començament de l'aventura

Els jugadors a més podran començar la seva aventura com nens, fent que el seu personatge vagi creixent i augmentant de poder com a la sèrie original de Dragon Ball. Cada raça posseïx una classe de combat predominantment físic i altra de combat predominantment espiritual.

## Referències

* ↑ Foster, Mike. «Dragon Ball Online has reached its final form» (en anglès). engadget, 27-09-2013. [Consulta: 20 juny 2020].

## Enllaços externs

* URL NTL Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine.
* URL dels jocs de Bandai-Namco (japonès)
* URL de Bandai a Corea del Sud Arxivat 2007-04-06 a Wayback Machine.
* URL coreana de NTL Arxivat 2007-05-22 a Wayback Machine.
# Código Neurótico

Código Neurótico va ser un grup de punk rock fundat a Terrassa el 1981. L'any següent la formació va quedar consolidada amb Jorge Sánchez al baix i a la veu, Sergio Perdices a la guitarra i Manuel «Lolo» Sánchez a la bateria.
El seu primer EP, Totus Tuus (1983), va ser produït per Quimi Portet i Manolo García, aleshores membres de Los Burros. El disc incloïa himnes com «Las Malvinas son pingüinas», «Cotolengo» o «Pega a tu mamá». Després de publicar quatre discos més, un directe i alguns canvis en la formació, el grup es va dissoldre el 1998.
La banda es va ajuntar de nou el 2011 per a celebrar el 30è aniversari amb una gira per la península Ibèrica. El 2022 es va publicar 40 años - En directo, un treball enregistrat en viu a la sala Faktoria d'Arts de Terrassa el 17 de desembre del 2011 en el concert de final de gira. El mateix any es va publicar el disc tribut a Código Neurótico, La familia crece, en què 25 grups versionen les seves cançons com ara Skacha, Segismundo Toxicómano, Ràbia Positiva o Monstruación & Always Drinking Marching Band. També el 2022 va morir el cantant i baixista Jorge Sánchez, a l'edat de 58 anys.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Totus Tuus (dDomestic Records, 1983)
* La maqueta roja (Grabaciones Paranoicas, 1986, maqueta gravada al local d'assaig)
* En la barra del bar (Estopi Records, 1988, mini-LP)
* Humillación, tortura y muerte (Illa Records, 1992)
* Colores de guerra (Illa Records, 1994)

### Àlbums en directe

* Sin pelos en la lengua (Estopi Records, 1990, directe a l'Hospitalet)
* 40 años - En directo (Tropical Riot Music, 2022)

### Àlbums recopilatoris

* Código Neurótico (Karatula Records, 1997, conté una gravació anterior d'En la barra del bar + Humillación, tortura y muerte)
* Sin batalla ni bandera (Black Sheep Records, 2010)

## Referències

* ↑ Novell, Jordi. «Ha mort Jorge Sánchez, cantant i baixista de Código Neurótico». Enderrock.cat, 24-10-2022. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Mor Jorge Sánchez, del grup terrassenc Código Neurótico». Diari de Terrassa, 25-10-2022. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ Meya, Jordi. «La joya del día - 'Revolución'» (en castellà). Rockzone, 26-10-2022. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ Pérez., Pedro J. «Código Neurótico». Nuevaola80. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «El Tropical Riot 2024 desvela su cartel con Código Neurótico, Tropa Do Carallo y más» (en castellà). Rockzone, 03-05-2024. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Totus Tous EP reissue» (en anglès). Maximum Rocknroll. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Código Neurótico: discografia completa». La Conquista del Punk, 11-07-2019. [Consulta: 25 juny 2023].
# Moscow City

Moscou Centre Internacional de Negocis (en rus: Московский международный деловой центр; ММДЦ), és un districte comercial situat al centre de Moscou, Rússia.
# Lieskovec (Banská Bystrica)

* No s'ha de confondre amb Lieskovec (Prešov).
Lieskovec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1263.
# Font dels Gossos (Torroella de Montgrí)

La Font dels Gossos o de la capella de Sant Antoni és una font a la vila de Torroella de Montgrí (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La font és al mur de migdia de la capella de Sant Antoni. Es tracta d'un element format pel broc, que comunica amb la cisterna existent sota la nau de l'església, i una llosa de pedra col·locada a la part superior, amb una cornisa de protecció. La llosa, de forma rectangular, mostra un relleu amb l'escut de la vila on figura la data del 1725.
En el seu origen, la font estava al centre de la Plaça de la Vila de Torroella. A principis del segle xvii (1610/1611) la Universitat va acceptar el trasllat del dipòsit a l'interior de la capella de Sant Antoni i es va fer una cisterna, sota la nau del temple, que recull l'aigua de la deu anomenada "la mare de la font". El broc sortia a l'exterior a través del mur lateral de l'església, a un nivell més baix que el del carrer, raó per la qual van construir-se dues escales enfrontades que baixaven, al nivell de la font, l'any 1725, segurament en el moment de realització de les reformes de la capella, va ser col·locada a la font una llosa amb la data i l'escut de la vila. En temps de la dictadura de Primo de Rivera es van fer obres a la font, aixecant el nivell de la cisterna i facilitant la possibilitat d'agafar aigua des del nivell del carrer.

## Referències

* 1 2 «Font dels Gossos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Forn de calç d'en Ràfols

El Forn de calç d'en Ràfols és una obra d'Olesa de Bonesvalls (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un forn restaurat per l'associació Grup de Recerca Olesa Rural. S'observa molt clarament el forn, la pedrera situada per sobre i una petita barraca feta aprofitant el marge del terreny i que possiblement es relaciona amb el funcionament del forn. En un tram d'uns 200 m, aprox., hi ha dos forns de tipus efímer. Els escolars del municipi hi fan visites guiades per conèixer el funcionament dels forns a Olesa de Bonesvalls.

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de calç d'en Ràfols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Forn de la Sivina

El Forn de la Sivina és una obra de Sitges (Garraf) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat als voltants de la Sivina.
Estructura arquitectònica de planta circular, alçada amb murs de maçoneria. Es conserva l'anomenada boca, per on s'introduïa la llenya a la cambra de combustió, bastida amb arc de mig punt fet amb pedres tallades i morter. Es reforça a l'exterior amb una altra obertura semicircular sobreposada, construïda amb maons disposats a sardinell.
Parcialment cobert per la vegetació circumdant.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de la Sivina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Frontier (Dakota del Nord)

Frontier és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frontier tenia 273 habitants, 78 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 585,6 hab./km².
Dels 78 habitatges en un 62,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 87,2% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 6,4% no eren unitats familiars. En el 3,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,5% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 0,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.813 $ i la renda mediana per família de 68.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.917 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 21.611 $. Cap de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frontier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frontier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Frederic Bentanachs i Chalaux

Frederic Bentanachs i Chalaux (Barcelona, 1956) és un activista independentista català, un dels fundadors i militants de Terra Lliure. En sortir de presó el 1983, va ser fundador del Moviment de Defensa de la Terra. Així mateix, des del 2000 va ser membre d'Estat Català i des del 2010 de Solidaritat per la Independència. Des de 2023, regidor per Junts a la població de Sanaüja, la Segarra.
Fill de família republicana i nacionalista va passar la seva joventut a cavall de la ciutat de Barcelona i la Segarra, va començar a involucrar-se en temes de l'independentisme català arran de la seva participació en ballades de sardanes. Treballador al ram de duanes, militant del Col·lectiu d'Obrers en Lluita i després de Solidaritat d'Obrers de Catalunya. Va formar part del primer escamot de l'organització i del grup que fou entrenat per part dels militants d'ETA Dolores González Katarain i Txomin Iturbe Abasolo l'any 79 i fou detingut per pertinença a banda armada i tinença d'armes. A causa d'això, romangué a la presó fins a l'any 1983.
El 2000, amb Jordi Miró va afiliar-se al partit Estat Català i junts van intentar apoderar-se del partit, del qual va esdevenir secretari general. Va ser l'inici d'un període de conflictes entre dues faccions, una dita històrica i una altra liderada per Miró. El conflicte culminà el 2006 amb l'inici d'un litigi judicial per la propietat de les sigles. Al mig d'aquest conflicte va presentar-se a les eleccions del 2007 a una llista intitulada Barcelona per l'Autodeterminació i no sota les sigles d'Estat Català.

## Obra

* Memòries d'un rebel: records d'un exmilitant de Terra Lliure (2003) segons certs crítics «una mena de narració personal breu redactada en clau autojustificatòria»

## Referències

* ↑ «Televisió de Catalunya emet avui un documental sobre la història de Terra Lliure». 324, 14-04-2007. [Consulta: 21 juny 2012].
* 1 2 «Programa 2+1 - Frederic Bentanachs». Catalunya Ràdio, 02-02-2009. [Consulta: 22 juny 2012].
* ↑ Ferran Espada, «Les amistats perilloses: Desenes de joves catalans han estat detinguts o han mort per haver col·laborat amb escamots d'ETA que han actuat a Catalunya», al Punt Avui, 23 d'octubre de 2011, edició nacional pàgina 14
* ↑ «La nit al dia: Parlen els exmembres de Terra Lliure, » Entrevista a Frederic Bentanachs i Xavier Barberà a TV3, 12 d'abril de 2007. [Consulta: 23 de juny de 2012]
* ↑ Gemma Aguilera, «L'estat lamentable d'Estat Català: Dues faccions "oficials" es disputen el control de les sigles històriques del partit que va fundar Francesc Macià el 1922», in: Nació Digital, 29 d'abril 2011
* ↑ Bentanachs, sense partit Arxivat 2015-06-29 a Wayback Machine. in: Directe! Cat del 27 d'abril 2007
* ↑ Frederic Bentanachs, Memòries d'un rebel: records d'un exmilitant de Terra Lliure, edició a cura de Marcel Barrera, Barcelona, Editorial Llibres de l'Índex, 2003, 145 pàgines, ISBN 8495317583
* ↑ Terra Lliure punt de partida, in Edicions del 1979
# Francesc Mora

Francesc Mora és el nom dels següents personatges:
* Francesc Mora i Berenguer (Sagunt, 1875 - Castelló de la Plana, 1961), arquitecte valencià
* Francesc Mora Borrell (Gurb, 1827 - Sarrià (Barcelona), 1905), religiós, arquebisbe de Monterey-Los Angeles entre els anys 1878 i 1896
# Front Unit Bengalí d'Alliberament

El Front Unit Bengalí d'Alliberament (United Bengali Liberation Front, UBLF) es va fundar l'octubre de 1999 amb l'objectiu de protegir la població bengalina de Tripura dels tribals i les seves organitzacions armades.
Va fer algunes matances de tribals. Els seus líders actuals són Biplab Das i Bijon Basu i el seu modus operandi és típicament terrorista actuant en petits comandos i operant bombes a distància.
Fou prohibit sota la llei índia anomenada Prevention of Terrorism Act, 2002 però continua actiu.
# Francesco Bardi

Francesco Bardi (Liorna, 18 de gener de 1992) és un futbolista professional italià que juga com a porter al Frosinone Calcio cedit de l'Internazionale Milano.
El juliol de 2015 fou presentat com a jugador del RCD Espanyol, cedit per l'Inter de Milà. Amb el club català no va arribar a debutar en lliga, i el 28 de gener de 2016 Bardi va tornar a Itàlia, cedit al club de la Serie B Frosinone.

## Referències

* ↑ «L'Espanyol presenta el porter Francesco Bardi». TV3, 28-07-2015. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «BARDI AL FROSINONE» (en italià). Frosinone Calcio, 28-01-2016. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2016.

## Enllaços externs

* Francesco Bardi a BDFutbol
* Tutto Calciatori profile (italià)
# Francesc Rovira

Francesc Rovira és el nom dels següents personatges:
* Francesc Rovira i Escuder (ca. 1375-1450), cardenal valencià
* Francesc Rovira i Sala (1769-1820), religiós i brigadier català de l'exèrcit espanyol
* Francesc Rovira i Vilarúbia (1835-1900), notari català
* Francesc Rovira-Beleta (1912-1999), director i realitzador de cinema català, net de l'industrial Ramon Rovira i Casanella, nebot de l'industrial i polític Josep Rovira i Bruguera i besoncle del lingüista i activista Hugo Rovira de Saralegui
# Fàbrica Jover, Serra i Cia.

La Fàbrica Jover, Serra i Cia. és un edifici de Canet de Mar (Maresme) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici projectat per Domènech i Montaner segueix la mateixa estructura que Josep Puig i Cadafalch va fer servir per a la veïna fàbrica Carbonell. El projecte constava de dos naus allargades disposades simètricament amb un edifici entremig que proporcionava l'energia motriu a tots dos edificis. Finalment però, només es va poder construir una nau de 75 metres de llargada per 15 d'amplada, amb un total de 1000 metres quadrats. Un espai diàfan amb una alçada superior als 7 metres. L'estructura és de bigues de ferro disposades perpendicularment a la llargada de la nau formant revoltons amb una coberta a doble vessant. La coberta se sustenta per pilars de fosa situats al centre de la nau.
S'accedeix a la nau mitjançant quatre portes, una a cada façana.
Es tracta d'una construcció molt sòbria. El lateral de la nau presenta una senzilla motllura decorativa que emmarca les finestres. Els extrems de la nau hi ha a banda i banda de la porta dos grans medallons circulars decorats amb la imatge d'una barca de vela llatina feta de mosaic. El coronament de l'edifici està resseguit per un fris dentat. A les puntes de la nau hi havia dues estances tancades. En una hi havia el magatzem i en l'altra les oficines.

## Història

La fàbrica Jover, Serra i Cia de gèneres de punt es va fundar l'any 1894. Per aquesta empresa es van associar Isidre Jover Lavera i Francesc Xavier Serra Font i van començar el negoci en una casa del carrer Sant Benet. Cinc anys més tard, donat que les vendes anaven bé, van decidir construir una fàbrica als afores del poble. Van encomanar el projecte a l'arquitecte Lluís Domènech i Montaner que treballà conjuntament amb el seu fill Pere Domènech i Roura.
L'obra va començar el maig de 1900 i al setembre es va inaugurar. Malgrat la rapidesa en què es van fer les obres, no es va ocupar la nova fàbrica fins al 1903. El 1909 es va ampliar la fàbrica. De tota manera, però, no es va construir la nau bessona que s'havia projectat inicialment. Es van bastir dos edificis independents, un magatzem i despatx i l'altre per acollir les maquinàries.
Es tracta de l'únic edifici de caràcter industrial dissenyat per Lluís Domènech i Montaner.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Fàbrica Jover, Serra i Cia.». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2017].
# Fàbrica Margenat

La Fàbrica Margenat, o Fàbrica Pons, era un edifici de Tortosa (Baix Ebre) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Fou enderrocada el 1990.

## Descripció

Es tractava d'un edifici fabril característic de l'arquitectura de l'època, amb morfologia neoclàssica. Tenia façana amb tres plantes, de composició simètrica seguint els eixos verticals, sobre els quals s'ordenaven els buits, formats per arcs rebaixats. Tant les cantonades, arrodonides, com els elements centrals eren fets de pedra, amb encoixinats, mentre que la resta del parament era de maçoneria ordinària arrebossada. També hi havia rajola vista als buits i en alguna filera. Estava rematat per una cornisa de rajola i pedra. La coberta era de teula a dos vessants.
Tenia altres cossos annexos i un pati interior que ocupava el centre de la façana, on es conservava una xemeneia de rajola vista, de secció circular i poca alçada.

## Història

Inscrita sobre la clau central de la planta baixa hi havia la data de 1870. De fet, va inaugurar-se el 25 de març de 1871 per allotjar la fàbrica de farines d'arròs de Josep Pons Enrich i fills.
La fàbrica és més coneguda amb el nom de Fàbrica Margenat, pel nom del seu arrendatari posterior, Francesc Margenat Tarragó; més endavant fou adquirida per Josep Albacar Nicolau (1918) i va ser coneguda com a Albacar y Casas. Durant la postguerra va pertànyer a ARDE (Arrocerías Reunidas del Ebro) i als anys seixanta va passar a ser propietat de Luis Matutano Jover; als anys vuitanta encara pertanyia a l'empresa Matutano, S.A., quan fou enderrocada el 1990 i substituïda per un edifici d'habitatges.
Aquest edifici, així com els altres de la mateixa illa, es relacionen amb la formació de l'eixample, car va ser edificat amb anterioritat a la primera parcel·lació d'aquest (1872) i en relació directa amb la recent presència del ferrocarril (1867), buscant la proximitat de l'estació. Es relacionava estilísticament amb els edificis d'habitatges contigus, al carrer de Cervantes, abans dit de l'Estació, entre 1881 i 1887.
Era una mostra característica de l'arquitectura academicista dels mestres d'obra del segle xix, en un moment en el qual encara no havien abandonat la composició neoclàssica estricta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fàbrica Margenat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].