OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zipang

Zipang (ジパング, Jipangu) és una sèrie de còmic japonés de l'autor Kaiji Kawaguchi: publicat per primera volta el 23 de gener del 2000 en la revista Morning per l'editorial Kōdansha, l'obra reprén la temàtica bèl·lica mampresa per Kawaguchi en una obra anterior, Chinmoku no kantai, però amb un toc de ciència-ficció i un dibuix més estilitzat.
L'any 2002 guanyà el Premi Kōdansha al millor manga en la categoria general i el 2009 havia venut quinze milions d'àlbums; l'últim capítol aparegué en el número 49 de l'any 2009 de la Morning, després de nou anys i tres mesos de publicació i que Kawaguchi la interrompera en trencar-se un braç.
Zipang ha sigut recopilada en quaranta-tres volums i adaptada per la TBS per a televisió en una sèrie d'anime de vint-i-sis capítols que comprèn els setanta primers capítols del manga. L'argument és paregut al de la pel·lícula de 1980 The Final Countdown. El còmic ha sigut publicat a Taiwan com a 次元艦隊 per Sharp Point Press i a França per l'editorial Kana. El 26 de maig del 2005, Bandai publicà un videojoc homònim per a PlayStation 2, comercialitzat en exclusiva al Japó: el jugador té la responsabilitat d'acomplir les missions amb el menor nombre de baixes possible, pot alternar punts de vista entre el pont (nàutica), la coberta principal i la sala del ràdar, amb la possibilitat d'interceptar missatges enemics que poden facilitar la victòria.

## Argument

En la dècada del 2000, tres vaixells de l'armada japonesa salpen cap a l'Amèrica del Sud, però, després de travessar una tempesta, un d'ells es desperta a prop de l'illa de Midway en 1942, amb la qual cosa comença un debat entre la tripulació sobre si deuen impedir la batalla de Midway i alterar el curs de la història, fins que el rescat d'un pilot kamikaze els obligarà a prendre partit en la guerra.

## Referències

* ↑ Marc Bernabé. «Zipang» (en castellà). Mangaland, 23-10-2008. [Consulta: 21 novembre 2019].
* ↑ Mantan. «Zipang Ends as Kaiji Kawaguchi Plans Next Manga in 2010» (en anglés). Anime News Network, 04-11-2009. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ «Manga / Zipang» (en anglés). TV Tropes. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ «Zipang (manga)» (en anglés). Anime News Network. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ «Zipang» (en anglés). IGN. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ Kaiji Kawaguchi. «Zipang» (en anglés). Manga Rock. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ Pascal Lefèvre «Kawaguchi’s Zipang, an alternate Second World War» (en anglés). Quaderns de Filologia. Estudis literaris. Universitat de València, XIV, 2009, pàg. 64 [Consulta: 7 desembre 2019].
# Herricks

Herricks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.076 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Herricks tenia 4.076 habitants, 1.349 habitatges, i 1.121 famílies. La densitat de població era de 2.810,3 habitants per km².
Dels 1.349 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,9% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 16,9% no eren unitats familiars. En el 14,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.343 $ i la renda mediana per família de 84.451 $. Els homes tenien una renda mediana de 55.125 $ mentre que les dones 40.658 $. La renda per capita de la població era de 31.518 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Herricks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Herricks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Purpurita

La purpurita és un mineral de la classe dels fosfats, i dins d'aquesta al grup trifilita de minerals. Anomenada així l'any 1905 per Louis C. Graton i Waldemar T. Schaller del llatí purpureus (escarlata, vermell), en al·lusió al seu característic color. Va ser descoberta aquell mateix any en una mina prop de Kings Mountain al comtat de Gaston, a l'estat de Carolina del Nord (Estats Units).

## Característiques

La Purpurita és un fosfat anhidre de ferro i manganès. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'heterosita, en la qual la substitució gradual del manganès per ferro va donant els diferents minerals de la sèrie. Això fa que sigui comú com a impuresa en la seva fórmula l'aparició d'altes quantitats de ferro.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la purpurita pertany a «08.AB: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: farringtonita, ferrisicklerita, heterosita, litiofil·lita, natrofilita, sicklerita, simferita, trifilita, karenwebberita, sarcòpsid, chopinita, beusita, graftonita, xantiosita, lammerita, lammerita-β, mcbirneyita, stranskiita, pseudolyonsita i lyonsita.

## Formació i jaciments

És un mineral que es forma majoritàriament com a producte de l'alteració de la litiofil·lita en complexos de pegmatites de tipus granit. Més rares vegades també s'ha vist que s'ha format a partir de la reacció entre el guano de ratapinyada i jaciments de ferro-manganès que entren en contacte amb l'aigua marina. Les espècies de la sèrie de solució sòlida purpurita-heterosita són minerals secundaris formats per l'oxidació del ferro i/o manganès amb la simultània lixiviació de liti. Els productes intermedis d'aquesta alteració són la ferrisicklerita i la sicklerita. Als territoris de parla catalana tan sols ha estat descrita al Cap de Creus (Alt Empordà).

## Referències

* ↑ «Purpurite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 50». Mineralogical Magazine, 83, 2019, pàg. 615-620 [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Triphylite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ «Heterosite-Purpurite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ «Purpurite from El Port de la Selva, Girona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 31 gener 2024].
# José María Rivera Corral

José María Rivera Corral (Chamoselo, As Pontes de García Rodríguez, 9 d'agost de 1856 - La Corunya, 31 de juliol de 1936) va ser un empresari gallec.

## Trajectòria

Amb 14 anys, els seus pares van hipotecar parts de les seves pertinences per pagar-li el passatge i va emigrar amb destinació cap a L'Havana (Cuba), per més tard, entre 1874 i 1875, anar a Veracruz (Mèxic), d'on va retornar a finals del segle segle xix. En tornar, va comprar la casa familiar de què s'havien hagut de desprendre els seus pares a Vilavella, i es va casar amb Carmen Illade Rilo. Posteriorment, també mercaria cases i terrenys a la Corunya.
El primer negoci que va crear va ser de 1898, una fàbrica de pasta de farina i xocolata a la qual va anomenar, de nou, "La Estrella de Oro", però va durar només dos anys. El 1901, va entrar a formar part de la societat Casado, Hermano y Compañía, que es dedicava a la fabricació de begudes gasoses i cervesa (seria el nucli de l'empresa posterior).
El 1906 va fundar a la La Corunya la fàbrica "La Estrella de Galicia", dedicada a la producció de gel i cervesa. El nom fa referència al seu antic negoci d'alimentació a Veracruz "La Estrella de Oro".
Va casar-se amb Carmen Illade Rilo i va tenir diversos fills. A la dècada dels anys 20, el negoci passà al seu fill Ramón Rivera Illade. Amb el temps, l'empresa va passar a convertir-se en Hijos de Rivera.

## Galeria d'imatges

* Estàtua a As Pontes de García Rodríguez
* Tomba al cementiri de San Amaro de La Corunya.

## Notes

* ↑ «El pasado pontés de la Estrella Galicia».
* ↑ La Voz de Galicia, 1-8-1936, pàg. 2.
* ↑ «La Estrella que brilló en As Pontes». globalgalicia.org. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ Luis Alonso; Elvira Lindoso. «Estrella Galicia, una cervecera centenaria». laopinioncoruna.es. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «Historia da empresa».

## Bibliografia

* Alonso Álvarez, Luis (2006). " "A boa estrela no camiño do emigrante" capítulo no libro Empresarios de Galicia. CIEF Centro de Investigación Económica e Financeira; Fundación Caixa Galicia. "A boa estrela no camiño do emigrante" capítulo no libro Empresarios de Galicia. CIEF Centro de Investigación Económica e Financeira; Fundación Caixa Galicia. CIEF Centre de Recerca Econòmica i Financera; Fundació Caixa Galícia. pàg.
# Museum Botanicum

Museum Botanicum (abreujat Mus. Bot.) és un llibre il·lustrat amb descripcions botàniques que va ser escrit per Carl Ludwig Blume. Va ser publicat a Leiden en dos volums en els anys 1849-1851, amb el nom de Museum Botanicum Lugduno-Batavum sive stirpium Exoticarum, Novarum vel Minus Cognitarum ex Vivis aut Siccis Brevis Expositio et Descriptio. Leiden.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Riu Mendoza

El riu Mendoza és un riu ubicat al nord de la província de Mendoza, Argentina. Passa per la ciutat de Luján de Cuyo, ubicada a prop de la ciutat de Mendoza, capital de la província, és una de les més importants fonts d'aigua per a reg de país.
Format totalment per aigües de desgel, neix a la localitat de Punta de Vacas, lloc en què conflueixen els rius Tupungato i Cuevas i, immediatament aigües avall, per marge esquerra, el Riu Vacas; des d'aquest lloc rep aportacions dels Rius Colorado i Blanco (per marge dreta) i els Rierols Picheuta i Uspallata per marge esquerra. Irriga les terres dels departaments de Luján de Cuyo, Maipú, Las Heras, Sant Martín i Lavalle a la província de Mendoza i desemboca a les llacunes de Guanacache. Aquestes llacunes -el seu col·lector és el Riu Desaguadero- s'han anat dessecant amb el pas el temps, a causa de la desviació de les aigües dels rius Mendoza i San Juan.
Posseeix un cabal de 50 m³/s i proveeix els principals oasis de la regió.

## Obres hidràuliques

El dic "Cipoletti" va ser construït per l'enginyer italià Cesare Cipolletti i inaugurat el 1890; s'utilitza com a defensa davant de possibles crescudes de cabal i com desviador per a l'aigua de reg que es transfereix al canal Cacique Guaymallén, el més gran de la província.
El 1993, mitjançant la llei N ° 3.543, es va autoritzar la construcció del dic "Las Compuertas", per a presa d'aigua, compost per una presa fusible i una altra mòbil, cadascuna amb les seves comportes, obres de presa amb el seu canal moderador, edificis descarregador i purga, canal d'accés a la presa, canal adductor i càmeres desarenadoras i de compart.
En 2001 va començar a omplir-se l'embassament Potrerillos, situat a 1381 m s. n. m., que va comptar amb una inversió de 268 milions de dòlars i té com a objectius regular els cabals del riu, generar energia hidroelèctrica i dotar d'aigua potable a la població del Gran Mendoza.
En el curs superior d'aquest riu s'ha projectat un complex hidroelèctric, que inclouria quatre petits embassaments i conduiria l'aigua del riu Mendoza al menys 45 km per dins de canonades excavades a la roca. L'obra principal estaria situada a la vall en què es forma el riu, a Punta de Vacas.

## Turisme

Durant l'estiu, és visitat per centenars de turistes que opten per contemplar el paisatge o realitzar diverses activitats esportives, posseeix una àmplia infraestructura per practicar ràfting (classe IV) i caiac sobretot en la vila costanera de Potrerillos.

## Referències

* ↑ «RÍO MENDOZA: Ubicación, Mapa, y todo lo que necesita saber» (en espanyol europeu), 21-12-2017. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ «Río Mendoza» (en espanyol europeu), 23-02-2014. [Consulta: 17 maig 2021].
# Ireneu

Ireneu és el nom dels següents personatges:
* Ireneu de Lió (segle II), bisbe de Lió i sant
* Ireneu de Tir, comes imperial i bisbe de Tir
* Ireneu d'Alexandria (segle i), escriptor grec
* Ireneu Referendari (segle vi), poeta grec
* Patriarca Irineu (193), 45è patriarca de l'Església Ortodoxa Sèrbia
# Sidney Lanier

Sidney Lanier (Macon, Geòrgia, 1842 – Lynn, Carolina del Nord, 1881), escriptor sudista. Estudià música i lluità amb els confederats intentant burlar el bloqueig a Maryland. Fou capturat i va emmalaltir de tuberculosi. Va escriure la novel·la Tiger lilies (1867) i nombrosos poemes en dialecte del sud, Corn (1875), The Symphony (1875), Centennial Meditation (1876), The Song of the Chattahoochee (1877), The Marshes of Glynn (1878) i Sunrise (1881). També va compondre assaigs sobre literatura anglesa.

## Enllaços externs

* Projecte Gutenberg
* http://www.georgiaencyclopedia.org/nge/Article.jsp?id=h-533&sug=y
* http://www.baltimoremd.com/monuments/lanier.html
# Herritarron Garaia

Herritarron Garaia (basc per a: L'hora dels ciutadans) és una plataforma política d'àmbit navarrès.
Es va presentar a les eleccions al Parlament de Navarra de 2011 integrada en la coalició Bildu, al costat de Eusko Alkartasuna (EA), Alternatiba i independents de l'esquerra abertzale. L'origen de la plataforma estaria en les plataformes Hamaika Bil Gaitezen ('Ajuntem-nos molts'), creada el febrer de 2010 i entre els promotors es trobaven antics candidats de Herri Batasuna, Euskal Herritarrok i Abertzale Sozialisten Batasuna, i Ezker Sobiranista Erakitzen ('Construint l'esquerra sobiranista'), promoguda per EA el novembre de 2009. Als informes policials que es van fer servir en l'intent d'impugnació de les candidatures de Bildu s'estimava que el pacte es va produir en realitat entre Batasuna i EA en aquesta comunitat foral; el que va ser desmentit pel Tribunal Constitucional en una sentència que establia una diferenciació entre la formació il·legalitzada en 2003 i l'esquerra abertzale, i en la qual s'afirmava que «l'esquerra abertzale com a expressió ideològica no ha estat proscrita del nostre ordenament ni podria arribar a estar-ho».

## Referències

* ↑ «Hamaika Bil Gaitezen: "omplim els carrers d'Iruñea de crits per la independència "». Arxivat de l'original el 2011-05-09. [Consulta: 3 abril 2013].
* 1 2 «Herritarron Garaia tiene su origen en una plataforma impulsada por Batasuna en 2010» (en castellà). Europa Press, 23-04-2011.
* ↑ «Ezker Soberanista Eraikitzen». Arxivat de l'original el 2016-05-29. [Consulta: 3 abril 2013].
* ↑ Sentència íntegra del Tribunal Constitucional sobre Bildu, 5 de maig de 2011.
# Pedro Manuel Torres

Pedro Manuel Torres (Huambo, 18 de març de 1982), conegut com a Mantorras, és un exfutbolista angolès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Angola.
Pel que fa a clubs, destacà a SL Benfica.

## Partits internacionals

Selecció de futbol d'Angola :
| Any | Partits | Gols |
| 2001 | 2 | 0 |
| 2002 | 2 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 |
| 2004 | 0 | 0 |
| 2005 | 4 | 2 |
| 2006 | 9 | 1 |
| 2007 | 3 | 1 |
| 2008 | 3 | 1 |
| 2009 | 8 | 0 |
| 2010 | 2 | 0 |
| Total | 33 | 5 |

## Referències

* ↑ «Angola 0–1 Portugal». BBC Sport, 11-06-2006. [Consulta: 5 octubre 2014].
* ↑ «Angola 2–0 Malawi». BBC Sport, 14-01-2010. [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ «Mantorras joga Paintball» (en portuguès). Histórias Tolas, 28-10-2007. Arxivat de l'original el 6 d'octubre 2014. [Consulta: 5 octubre 2014].
* ↑ Benfica show belief in Mantorras; UEFA, 4 juliol 2005
* ↑ Mantorras out for three months; BBC Sport, 27 agost 2007
* ↑ Pedro Manuel Torres, fitxa a ForaDeJogo
* ↑ «Mantorras». Soccerway. [Consulta: 12 desembre 2014].
* ↑ Pedro Manuel Torres a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a foradejogo
# Riu Mero

El Mero és un petit riu de la província de la Corunya, a Galícia. Neix als Montes da Tieira, a Cesuras, i desemboca a l'interior de la ria d'O Burgo, a l'oceà Atlàntic.
Té un curs de 41 quilòmetres i travessa els municipis d'Oza-Cesuras, Abegondo, Bergondo, Cambre, Culleredo i Oleiros.
Els seus principals afluents són el Barcés, el Brexa i el Valiñas per l'esquerra, i el riu Gándara per la dreta.
En el seu curs hi ha l'embassament de Cecebre i a la seva confluència amb el riu Barcés forma el lloc d'importància comunitària de l'embassament d'Abegondo-Cecebre, la major part del qual pertany al municipi d'Abegondo.
# Lycée International de Saint-Germain-en-Laye

El Lycée International de Saint-Germain-en-Laye és un centre educatiu francès situat al municipi de Saint-Germain-en-Laye, al departament d'Yvelines, a l'oest de París.

## Referències

* ↑ «Histoire de la Colline d’Hennemont et du Lycée International» (en francès). Lycée International. [Consulta: 12 octubre 2022].
# Zuma

Zuma és un llogaret del Sudan, proper a Napata, excavat per Reisner que hi va trobar unes tombes similars a les de Tangasi, i emparentades amb les de Ballana. Es va suggerir que podrien ser de reis, i el lloc seu d'un regne, però per la seva relativa pobresa més aviat es creu actualment que foren tombes de caps locals.
# Icelus uncinalis

Icelus uncinalis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 16 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 70-247 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-oriental: el mar de Bering i Alaska.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1845. Ichthyologiske Bidrag. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (N. S.) v. 1. 213-282.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & Burke, C. V., 1912. Fishes from Bering Sea and Kamchatka. Bulletin of the Bureau of Fisheries v. 30 (for 1910): 31-96.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Marko Rog

Marko Rog (nascut el 19 de juliol de 1995) és un futbolista professional croat que juga com a migcampista pel Dinamo de Zagreb a la Primera Divisió de futbol de Croàcia i a la selecció croata de futbol.

## Carrera de club

Rog va començar la seva carrera com a sènior a l'NK Varaždin. A la tercera divisió de Croàcia, Rog fou el màxim golejador del Varaždin, amb 17 gols en 30 partits de lliga, en què el seu equip acabà 7è.
L'estiu de 2014 va fitxar per l'RNK Split de la primera divisió de Croàcia. El 28 de juliol de 2014, Rog va debutar professionalment amb l'RNK Split jugant contra l'Istra 1961. La seva primera i única temporada amb l'Split fou molt reeixida, i hi va marcar nou gols en 44 partits.
El juny de 2015, Rog va fitxar pel Dinamo de Zagreb, amb un contracte per cinc anys, i un traspàs al voltant de 5 milions d'euros. El de 12 juliol de 2015, a 19 anys, va debutar oficialment en lliga amb el Dinamo de Zagreb, entrant al minut 62 en substitució d'Ante Ćorić en el primer partit de lliga de la temporada, contra el Hajduk Split, a casa; en aquell partit, hi va veure una targeta groga.

## Carrera internacional

El 12 de novembre de 2014 Rog va debutar amb la selecció en un partit contra l'Argentina, entrant al minut 84 en substitució de Duje Čop. El 2016 fou un dels 23 seleccionats per formar part de la selecció croata que disputava l'Eurocopa 2016.

## Estadístiques

| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Europa | Europa | Total | Total |
| Club | Temporada | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols |
| Varaždin | 2013–14 | 30 | 17 | 1 | 0 | – | – | 31 | 17 |
| RNK Split | 2014–15 | 30 | 7 | 7 | 1 | 7 | 1 | 44 | 9 |
| Dinamo de Zagreb | 2015–16 | 21 | 2 | 0 | 0 | 12 | 2 | 33 | 4 |
| Total | Total | 81 | 26 | 8 | 1 | 19 | 3 | 108 | 30 |

## Referències

* ↑ «Split vs Istra 1961». Soccerway. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Marko Rog iz treće lige preko Splita u Dinamo: Ne znam kako bih opisao koliko sam sretan» (en croat). Sportnet.hr, 30-06-2015 [Consulta: 30 juny 2015]. Arxivat 6 de setembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-06. [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ http://sportske.jutarnji.hr/u-godinu-dana-od-3--lige-do-najskupljeg-igraca--hnl-a---u-mojem-kraju-svi-navijaju-za-dinamo--/1374854/
* ↑ http://sportske.jutarnji.hr/najveci-transfer-u-povijesti-hnl-a-dinamo-za-5-milijuna-eura-dovodi-veliki-talent-hrvatskog-nogometa/1374801/
* ↑ «Argentina vs Croatia». Vavel. [Consulta: 13 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Marko Rog a Estadístiques del Futbol Croat (croat)
* Marko Rog al web de la Federació Croata de Futbol (croat)
# Johann Reusch

Johann Reusch (Bad Rodach, c. 1525 $^{(Gregorià)}$ - Wurzen, 27 de febrer de 1582 $^{(Gregorià)}$) fou un compositor bavarès.
Va ser admès a la Universitat de Wittenberg el 1542 i va ser nomenat cantor el mateix any. Cinc anys després, es va traslladar a Meissen on fou secretari del bisbe, i allà va dirigir un cor i el 1581 es va convertir en director del monestir de Wurzen.
I publicà les seves composicions següents:
* Epitaphia Ravorum, a 4 veus (Wittenberg, 1550);
* Melodiae odarum (Leipzig, 1554).
I l'obra didàctica Elementa musicae practicae pro incipientibus (Leipzig, 1553).

## Referències

* 1 2 3 Abschnitt nach: Wilibald Gurlitt: Johann Reusch. In: Riemann Musiklexikon.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 50, pàg. 1492. (ISBN-84-239-4550-2)
# Museu Agrícola de Cambrils

El Museu Agrícola de Cambrils és un museu situat a l'antic Celler del Sindicat Agrícola de Cambrils (al Baix Camp).

## Museu

La nau principal de l'antic celler cooperatiu de Cambrils està dedicada a mostrar, en el seu context, el procés d'elaboració del vi i de l'oli. A partir de les instal·lacions i de la maquinària i amb l'ajut de plafons explicatius el visitant pot seguir pas a pas els successius estadis de la fabricació de l'oli i del vi, des de l'arribada a la Cooperativa de la matèria primera fins al producte final. Al llarg del recorregut s'hi mostren els cups, una gran varietat de premses, tines, bótes, i bocois per a l'emmagatzematge i el transport, així com altres estris i maquinària que intervenen al llarg del procés productiu.
Des de la seua inauguració el 1921 fins al 1994, en el celler cooperatiu s'hi realitza tot el procés de producció del vi. A partir del 1994 l'edifici, propietat de la Cooperativa Agrícola i Caixa Agrària de Cambrils, hereva de l'antic sindicat, passà per un període de reformes per tal de rehabilitar-lo com a museu, el qual, amb el nom de Museu Agrícola, l'any 1997 passà a formar part de la xarxa del Museu d'Història de Cambrils.

## Referències

* 1 2 Guia de Museus de Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya / Edicions 62. Diccionaris i obres de referència, 15. 1999. ISBN 8439350449 (Generalitat de Catalunya) i ISBN 8429746544 (Edicions 62). Pàg. 154.

## Enllaços externs

* «Celler del Sindicat Agrícola». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* Pàgina del Museu Agrícola de Cambrils al lloc web de l'Ajuntament de Cambrils Arxivat 2021-06-28 a Wayback Machine.