OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Embarassada doji alcista

Una Embarassada doji alcista (en anglès: Bullish Harami doji; del japonès: Harami, lit. embarassada) és, en patrons de veles japoneses, una variant encara més alcista que el patró regular embarassada alcista. En aquest cas el segon dia de negociació es forma un doji, i si el patró és un confirma és un potent senyal de canvi de tendència mentre que la forma regular no té unes implicacions tan severes.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es forma una primera espelma negra amb tancament proper al low
* L'endemà s'obre alcista, els preus oscil·len, i finalment es tanca igual (o pràcticament) a l'obertura, formant un doji.
* Les ombres inferiors i superiors del doji no tenen per què estar embolcallades per l'espelma negra anterior, tot i que és preferible que sigui així.
El patró de l'embarassada doji alcista és una evidència de disparitat en la salut de la tendència. Si fins aleshores havia estat baixista, i l'espelma negra confirmava la direcció, l'aparició del doji mostra que la fortalesa dels bears s'ha reduït. D'entrada s'ha obert a l'alça, després s'ha oscil·lant amunt i avall, i finalment s'ha tancat igual (o molt a prop) de l'obertura, evidenciant que ha estat impossible pels bears recuperar la tendència baixista.
El patró de l'embarassada doji alcista és un potent signe de canvi de tendència si es confirma al tercer dia, mentre que el patró regular d'embarassada alcista no té unes connotacions tan severes. La confirmació al tercer dia pot presentar-se en trencament de resistència, una llarga espelma blanca amb tancament superior al dia anterior, o amb un gap alcista.

## Bibliografia

* «Bullish Harami Cross». Candlesticker. [Consulta: 9 maig 2011].
# Selonians

Els selonians eren un dels pobles bàltics que habitaven a la regió de Vidzeme, a Letònia. Les restes més antigues daten dels primers segles de l'antiguitat tardana vora el riu Dvinà Occidental però es creu que el poble ja era present a la regió des de l'edat de ferro.
Foren cristianitzats al segle xiii, durant la Croada Livoniana, i van passar a dependre dels senyors feudals letons i lituans. Van desaparèixer com a poble independent cap al segle XV assimilats als veïns bàltics més poderosos. Posteriorment es va extingir la seva llengua, el selià.

## Referències

* ↑ Gimbutas, Marija, The Balts, (1963) London : Thames and Hudson
# Tallaferro (còmic)

Tallaferro és una sèrie de còmic en català amb guió de Victor Mora i dibuixos de Jesús Blasco i Adrià Blasco. La sèrie s'inspira en les aventures dels almogàvers narrades per Ramon Muntaner a la seua crònica.

## Publicacions

Tallaferro es va publicar originalment, al diari Avui l'any 1987. L'any 1996 es van editar un total quatre llibres, tots ells amb color, excepte el número quatre que combina el color amb el blanc i negre.
Llistat de títols, amb la capçalera Tallaferro :
| Títol | Any | Format | Editorial | Mides | Dibuixant | Guionista |
| La batalla de Filadèlfia | 1996 | Àlbum | Oikos Tau i La Busca | 26 x 21 cm. | Jesús Blasco i Adrià Blasco | Victor Mora |
| El tresor de Barcelona | 1997 | Àlbum | La Busca | 26 x 21 cm. | Jesús Blasco i Adrià Blasco | Victor Mora |
| L'enigma de la ciutat perduda | 1997 | Àlbum | La Busca | 26 x 21 cm. | Jesús Blasco i Adrià Blasco | Victor Mora |
| L'última aventura | 2001 | Àlbum | La Busca | 26 x 21 cm. | Adrià Blasco | Victor Mora |

## Referències

* 1 2 Jordi Riera Pujal. El còmic en català. Catàleg d'Albums i Publicacions (1939-2011). Barcelona: Ediciones Glénat, S.L., 2011. ISBN 978-84-9947-267-6.
* ↑ Jesus Cuadrado. De la Historieta y su uso, 1873-2000. Ediciones Sinsentido, 2000.Pag.159. ISBN 84-89384-23-1.
* ↑ Riera Pujal, Jordi. «Catàleg de Còmic en Català», 01-01-2008. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 3 abril 2013].

## Bibliografia i fonts documentals

* Jordi Riera Pujal. El cómic en catalán, de la postguerra a la transición «Tebeosfera» (en (castellà)). [Consulta: 26 març 2013].
* Jesus Cuadrado. De la Historieta y su uso, 1873-2000. Ediciones Sinsentido, 2000.Pag.159. ISBN 84-89384-23-1. (entrada de Jesús Blasco)

## Vegeu també

* Comte Tallaferro

## Enllaços externs

* Pàgina de la col·lecció on es poden vorer les portades i s'amplia una mica la informació. Arxivat 2007-03-23 a Wayback Machine.
* Fitxa, Tallaferro, a la web de Catàleg de Còmic en Català Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. (català)
# Maarssen

Maarssen és un antic municipi de la província d'Utrecht, al centre dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 39.647 habitants repartits per una superfície de 30,86 km² (dels quals 3,65 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Breukelen i Wijdemeren, a l'est amb De Bilt i al sud amb Utrecht.
L'1 de gener del 2011 es va fusionar amb Breukelen i Loenen per formar el nou municipi de Stichtse Vecht.

## Centres de població

Maarsseveen, Molenpolder, Oud-Maarsseveen, Oud-Zuilen i Tienhoven.

## Ajuntament

El consistori municipal, format des del 2006, constava de 25 membres:
* PvdA, 9 regidors
* VVD, 7 regidors
* CDA, 3 regidors
* Maarssen2000, 3 regidors
* GroenLinks, 2 regidors
* ChristenUnie/SGP, 1 regidor

## Galeria d'imatges

* Schippersgracht
* Langegracht

## Enllaços externs

* www.maarssen.nl Arxivat 2010-02-10 a Wayback Machine.
# Serrat del Vent

«Serrat del Vent» té aquests significats:
# Pollimyrus tumifrons

Pollimyrus tumifrons és una espècie de peix de nas d'elefant de la família Mormyridae present en diverses conques hidrogràfiques a l'Àfrica, entre elles el Pool Malebo i els sectors baixos i centrals del riu Congo, particularment en afluents del Sangha i el Mweru-Luapula-Bangweulu. És nativa de la República Democràtica del Congo, Angola, la regió del Congo i la República Centreafricana. Pot arribar a una grandària aproximada de 11,2 cm.
Respecte a l'estat de conservació, es pot indicar que d'acord amb la UICN, aquesta espècie pot catalogar-se en la categoria «Risc mínim (LC)».

## Referències

* 1 2 Gosse, J.-P. (1984). Mormyridae. p. 63-122. En J. Daget, J.-P. Gosse y D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). (en anglès) ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* 1 2 Moelants, T. «Pollimyrus tumifrons» (en anglès). IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2., 2010. [Consulta: 14 març 2014].
* ↑ David, L.; Poll M «Contribution à la faune ichthyologique du Congo Belge: Collections du Dr. H. Schouteden (1924-1926) et d'autres récolteurs» (en francès). Annales du Musée du Congo Belge (Série 1). 3 (fasc. 5), 1937, pàg. 189–294. Arxivat de l'original el 2014-03-24 [Consulta: 6 desembre 2018].

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce; Facey. The diversity of fishes (en anglès). Malden, Massachusetts: Blackwell Science, 1997.
* Moyle, Peter B.; Cech, Joseph J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Upper Saddle River, Nova Jersey: Prentice-Hall, 2000.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, Alwyne. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Londres: Macdonald, 1985.

## Enllaços externs

* "Pollimyrus tumifrons". FishBase. Ed. Rainer Froese i Daniel Pauly. març del 2014. N.p.: FishBase, 2014.
# Imperivm Civitas

Imperivm Civitas és un videojoc creat per FX Interactive. Aquest joc prové de la saga Imperivm, i la novetat principal amb la que compta és la possibilitat de poder construir.
Imperivm Civitas s'endinsa en els aspectes de la construcció i el govern, que són el símbol de l'enginy i el poder de Roma. Una nova forma de jugar a Imperivm que et repta a ésser el millor governant.

## Informació bàsica del joc

L'objectiu del joc és bàsicament construir edificis que puguin fer desenvolupar una gran ciutat. I cal tenir en compte sobretot:
* Recursos mínims: es basen principalment en el material de construcció i manteniment (fusta, maons, pedra, marbre i or), els aliments (depenent de la classe social: farina, carn, pa, embotits, vi i aigua), necessitats mínimes (depenent també de la classe social: roba, altars, temples, termes, mercats, tavernes, teatres).
* Algunes estructures, com els temples, els altars, els teatres, les termes i el colosseu tenen una àrea d'influència que fa que els edificis que hi hagi al voltant creixin i evolucionin.
* La mà d'obra bàsica són els esclaus. Cal parar atenció si tenen massa feina, perquè poden emmalaltir i això fa endarrerir les obres. Per tal que els esclaus no es cansin cal comprar-ne al fòrum mitjançant or. Els recursos mínims que necessiten els esclaus són fonts, carn i farina.
* Els ciutadans són el motor industrial de la ciutat, són els que extrauen el material de construcció, els aliments, fan la roba i ofereixen els serveis mínims, com assistir la població als temples, guarir els malalts, vigilar la ciutat, vendre els productes... Cal que estiguin satisfets, perquè sinó poden rebel·lar-se. També cal parar atenció que puguin accedir a la feina fàcilment i que hi hagi edificis propers a on viuen per tal de satisfer llurs necessitats. També és important que hi hagi ancians i nens a les cases, els ancians fan augmentar la productivitat i els nens asseguren la continuïtat del lloc de treball fins que algun dels treballadors aduls mori.
* Alguns temples i el colosseu donen noves possibilitats productives (per exemple, el temple de Fortuna ajuda a crear or automàticament, el temple d'Hefest rebaixa les despeses de les construccions i el colosseu rebaixa temporalment el descontentament social).

## Requisits mínims

* Windows 98/Me/XP
* Pentium IV 1,8 GHz
* 512 Mb de memòria RAM
* 1,35 Gb de disc dur
* Targeta gràfica 64 Mb
* Lector de DVD-ROM
* Targeta de so.

## Vegeu també

* Imperivm Civitas II
* Imperivm Civitas III
# Els Manantials (Bigues)

Els Manantials és una urbanització al poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells del Fai, al Vallès Oriental. És una urbanització petita i de poca població, ja que el 2018 tenia 248 habitants, que representa el 2,75% del cens municipal.

## Referències

* ↑ «Els Manantials». GEC. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Bigues i Riells del Fai (2018)». Idescat. [Consulta: 21 abril 2019].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lligament genètic

En genètica es denomina lligament l'associació física entre dos loci (això és, la seva proximitat en una mateixa cadena d'ADN, cosa que repercuteix en una baixa freqüència de recombinació entre ells durant la meiosi, i, per tant, a una major probabilitat d'herència conjunta. Això és degut al fet que els quiasmes, estructures d'entrecreuament generades durant la recombinació, es produeixen a l'atzar al llarg d'un cromosoma; d'aquesta manera, a menor distància entre dos loci, menor probabilitat que es doni un quiasma i, per tant, es generin variants recombinants.
La disposició de dos loci amb màxima freqüència de recombinació (això és, de 0,5 o, cosa que és el mateix, del 50%) és sobre cromosomes separats, car, així, si només es transmet les cèl·lules germinals una còpia del genoma i existeixen dos cromosomes homòlegs (el patern i el matern) a la cèl·lula diploide de la línia germinal, la seva segregació a l'atzar donarà lloc a la transmissió d'un dels dos, i 1/2 correspon a la mencionada freqüència de recombinació de 0,5. Quan els dos locus es troben en cromosomes diferents es diu que no estan lligats: és una situació de no lligament.

## Lligament i cartografia

Com que la freqüència de recombinació està relacionada amb la distància física entre dos locus o marcadors, és lògic pensar que podria utilitzar-se aquest paràmetre per dilucidar la seva disposició sobre un cromosoma, definint fins i tot les distàncies entre ells. Alfred Sturtevant, un estudiant del laboratori de Thomas Hunt Morgan, utilitzà aquesta metodologia per generar per primera vegada un mapa de cartografia genètica basat en freqüències de recombinació. Per fer-ho analitzà estadísticament el nombre de recombinants obtinguts en una progènie, relacionant el percentatge d'ells amb la distància existent entre marcadors; aquesta distància s'expressa en unitats de mapa (u.m.) o centimorgan (cM).

## Vegeu també

* Mapa de lligament

## Referències

* 1 2 Griffiths, J .F. A. et al.. Genética. McGraw-Hill Interamericana, 2002. ISBN 84-486-0368-0.
* ↑ A. H. Sturtevant (1914). The behavior of the chromosomes as studied through linkage. Molecular and General Genetics MGG
# Selon (Provença)

Selon (occità) (Salon-de-Provence (francès)) és una comuna francesa al departament de les Boques del Roine (regió de Provença-Alps-Costa Blava). L'any 1999 tenia 37.079 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 6 787 | 5 100 | 5 167 | 5 864 | 5 987 | 5 793 | 5 617 | 6 355 | 6 564 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 7 057 | 6 533 | 6 714 | 7 522 | 7 021 | 7 503 | 8 598 | 9 152 | 10 936 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 12 872 | 14 050 | 14 019 | 13 155 | 12 900 | 13 193 | 13 482 | 15 826 | 17 597 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 21 393 | 30 722 | 34 576 | 34 846 | 34 064 | 37 079 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1956-1989 | Jean Francou | CDS |
| 1989-2001 | André Vallet | PS, després UDF |
| 2001-2002 | François Blanc | PS |
| 2002- | Michel Tonon | PS |

## Agermanaments

* Aranda de Duero
* Gubbio
* Szentendre
* Wertheim
* Huntingdon-Godmanchester

## Personatges il·lustres

* Francisque Teyssier, ciclista
* Nostradamus, famós apotecari i profeta

## Educació

* École de l'Air
# Tallafilferros

* No s'ha de confondre amb Tallacaps.
El tallafilferros (en anglès wire knipper) o també alicates de tall, és una eina que talla per pressió i de forma neta un cable, un filferro o cables metàl·lics.
La majoria de tallafilferros són portàtils, similars a les alicates usades en tasques d'electrònica. De fet, molts tipus d'alicates, com les pinces de punta, els alicates universals o el pelador de cable, estan proveïts d'alguna espècie de funció de tall. Altres tipus de tenalles són grans eines pneumàtiques que s'empren per a cables més gruixuts com els de les línies d'alta tensió. Fins i tot algunes baionetes modernes tenen característiques de tall que s'usen per obrir camí entre filferros de pues o de fulles al camp de batalla.

## Altres usos

A part dels mecànics en el món de l'artesania, se'n troben en moltes especialitats, com per exemple els tapissers, els basters i els sabaters, entre d'altres. A les disciplines que tenen a veure amb l'electricitat, en general, són més petites i tenen el mànec recobert d'un plàstic aïllant per evitar enrampar-se, sobretot quan s'empren per a cables de la xarxa elèctrica.

## Vegeu també

* Talla-caps
* Tenalles
* Alicates universals
* Tallacaps articulat

## Referències

* ↑ Termcat-Tallafilferros
* ↑ Christopher Gilbert Morris. Academic Press Dictionary of Science and Technology. Gulf Professional Publishing, 1992, p. 626–. ISBN 978-0-12-200400-1 [Consulta: 15 març 2013].
* 1 2 James E. Duffy; Robert Scharff. Auto Body Repair Technology, 4e. Cengage Learning, 1 març 2003, p. 95–. ISBN 978-0-7668-6272-2 [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ Bruce Cadwell. Auto Upholstery & Interiors: A Do-It-Yourself, Basic Guide to Repairing, Replacing Or Customizing Automotive Interiors. Penguin, 1997, p. 15–. ISBN 978-1-55788-265-3 [Consulta: 15 març 2013].
# Primer ascens

En muntanyisme, una primera ascensió és la primera escalada registrada al cim d'una muntanya, o la primera vegada que s'obre una ruta de muntanyisme particular, una nova via per arribar el cim o una nova via per travessar una dificultat. Les primeres ascensions són notables perquè són escalades que impliquen autèntica exploració; els riscs són més alts i els desafiaments més gran que en qualsevol altra escalada posterior.
Moltes de la primeres ascensions antigues, particularment per rutes difícils, impliquen una mescla de muntanyisme lliure i amb ajuda. Per tant, els escaladors lliures més puristes també identifiquen una "Primera Pujada Lliure", feta utilitzant només equip de protecció i per tant, més desafiador.
Les primeres ascensions, lliures o de qualsevol altra forma, són, en general, registrades acuradament com a part de la història d'una muntanya, de l'àrea o de la regió, i solen esmentar-se en les guies de viatge. Algunes guies solen ometre conscientment aquesta informació, per no fomentar disputes sobre l'assignació de l'esdeveniment i l'excessiu abús de noves vies amb la finalitat únicament d'afegir-ne una de nova. En algunes casos, els indicis d'una primera ascensió són petits o desconeguts; a vegades les úniques proves de la visita prèvia són un munt de pedres, artefactes, o dedicatòries que es troben al cim.
D'altra banda, el terme "Última pujada" s'utilitza per designar una ascensió que ha estat tan desagradable que no es pretén repetir l'experiència.

## Vegeu també

* Llista de les muntanyes més altes del món
# Hieracium sabaudum

Hieracium sabaudum és una planta perenne de la familia de les asteràcies (compostes), subfamília cicoriòidies, que floreix cap a la fi de l'estiu i durant la primera meitat de la tardor.

## Morfologia

Planta d'alçada que pot variar d'uns 30 cm. a un metre, excepcionalment pot apropar-se als 2 m. formada per una única tija pilosa i bastant rígida. Les fulles, més o menys irregularment dentades, les inferiors de forma lanceolada i breument peciolades, d'uns 10 cm o poc més de llargada, sovint algunes d'elles seques al moment de la florida. Més amunt, i decreixent més o menys ràpidament en mida, són séssils, de forma ovato-lanceolada, amb la base ampla i arrodonida. Aquest detall permet distingir aquesta planta del hieracium laevigatum, però no és difícil de trobar exemplars amb formes intermèdies que fan dubtosa la determinació. A l'anvers de les fulles, esparsos pèls simples i pèls asteriformes poc densos, al revers amb pèls simples més llargs i sovint més densos, especialment al nervi principal i també alguns asteriformes. Inflorescència ramificada a la part superior, en forma de panícula. Peduncles amb abundants pèls asteriformes. Bràctees dels capítols aplicades, glabrescents, o poc glanduloses i piloses, estils sovint foscos, contrastant amb el groc de les lígules, aquestes només una mica piloses a la part inferior. Aquenis d'uns 4 mm, de llargada, negrosos. Receptacle de les llavors glabre, però sovint amb dents als marges dels alvèols que poden ser més llargues que el diàmetre d'aquests, i amb aspecte ciliiforme.
* Fulles centrals de la tija
* Receptacle un cop desaparegudes les llavors

## Hàbitat

Sempre sobre terreny silici, en ambients no gaire eixuts de vores de camins forestals, boscos prou clars o clarianes de bosc, preferentment amb un bon gruix de terra, només viuen bé en escletxes de roques en indrets molt humits.

## Bibliografia

* Flora - MANUAL DELS PAÏSOS CATALANS, Oriol de Bolòs, Josep Vigo, Ramon M. Masalles, Josep M. Ninot. Ed. Pòrtic, tercera edició del 2005. ISBN 84-7306-857-2
* LOS GENEROS HIERACIUM Y PILOSELLA EN EL AMBITO DE FLORA IBERICA, de Gonzalo Mateo Sanz, versió 1.1 del 26-XII-2007, entre altres articles del mateix autor.
# Emili Lluch i Oribe

Emili Lluch i Oribe (Barcelona, 8 de desembre de 1892 - Barcelona, 27 d'octubre de 1982) fou un enginyer i periodista català especialitzat en motor. Conegut amb el pseudònim Milillu, va col·laborar en la secció de motor de múltiples publicacions com Stadium (1916), Mundo Deportivo i Jornada Deportiva (1926). Fou comissari tècnic del Reial Automòbil Club de Catalunya, del Reial Moto Club i de la Penya Rhin, en diferents competicions. Dirigí la revista de la Societat de Tècnics d'Automoció i col·laborà amb l'enginyer Wifredo Ricart.

## Referències

* ↑ «Emili Lluch i Oribe». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «En la muerte de Emilio Lluch, «Milillu». Era uno de los más grandes cronistas del motor de España» p.28. La Vanguardia, 01-11-1982. [Consulta: 29 febrer 2020].
# Lligament

Un lligament és una estructura anatòmica en forma de banda, composta per fibres resistents que uneixen diferents estructures.

## Lligaments articulars

Són els que uneixen als ossos entre si, en les articulacions.
El lligament es compon de teixit connectiu fibrós, d'una naturalesa similar a la dels tendons. Aquest teixit es troba estructurat en un grup de petites entitats denominades fascicles, els quals conformen les fibres bàsiques. Al seu torn, en aquesta estructura hi ha fibres ondulades que contribueixen de forma significativa a la seva resposta no lineal a un esforç aplicat de tensió; tanmateix, encara no és clar en quina forma i quantitat és la relació funció-estructura que exerceix un paper en el comportament d'un lligament.
La funció dels lligaments és la unió i estabilització d'estructures anatòmiques, i es troben entre els ossos i cartílags de l'organisme, especialment en aquells que formen part de les articulacions. A diferència dels tendons, que connecten els músculs amb els ossos, els lligaments interconnecten ossos adjacents entre si, i tenen per tant un rol molt significatiu en el sistema musculoesquelètic.
En una articulació, els lligaments permeten i faciliten el moviment dins les direccions anatòmiques naturals, mentre que restringeixen aquells moviments que són anatòmicament anormals, impedint lesions o protrusions que podrien sorgir per aquest tipus de moviment. El lligament es pot trencar amb un sobreesforç intens com, per exemple, en una caiguda o un colp molt fort.

## Exemples de lligaments del cos

| Cap i coll Lligament suspensori del cristal·lí Lligament cricotiroïdal Lligament periodontal Lligament supraspinós Tòrax Lligament suspensor de la mamella Pelvis Lligament sacrococcigeal Lligament sacrociàtic major Lligament de la símfisi púbica Lligament subpúbic Lligament suprapúbic Lligament suspensor del penis | Canell Lligament anterior Lligament anular posterior Lligament lateral extern Lligament lateral intern Lligament posterior Genoll Lligament creuat anterior Lligament creuat posterior Lligament lateral extern Lligament lateral intern Lligament rotular Turmell Lligament lateral extern Lligament lateral intern |
Viccionari
# Spoladea

Spoladea és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Achille Guenée el 1854.

## Taxonomia

* Spoladea mimetica Munroe, 1974
* Spoladea recurvalis (Fabricius, 1775)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Spoladea Guenée, 1854» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Maidan (Kolkata)

El Maidan (literalment camp obert), també coneguda com a Brigade Parade Ground és el parc urbà més gran de Kolkata a l'estat de Bengala Occidental de l'Índia. Es tracta d'una vasta extensió de camp i la llar de nombrosos camps de joc, incloent el famós lloc de cricket Jardins de l'Edén.

## Referències

* ↑ «Trinamool set for 'biggest' Brigade rally». The Times of India, 29-01-2014. [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ «Brigade Parade Ground to host 3 mega rallies by TMC, BJP & LF», 29-01-2014. [Consulta: 1r març 2014].