OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mieïta-(Y)

La mieïta-(Y) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom de la prefectura de Mie, al Japó, on es troba la localitat tipus. El sufix indica l'element dominant de terres rares, l'itri.

## Característiques

La mieïta-(Y) és un silicat de fórmula química Y₄Ti(SiO₄)₂O[F,(OH)]₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014, sent publicada per primera vegada el 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i la Ciència de Tòquio (Japó), amb el número d'espècimen: nsm-m43627.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les pegmatites de Yunoyama-onsen, situades a la ciutat de Komono, dins el districte de Mie (Prefectura de Mie, Japó). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mieite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2022].
# Frontera entre l'Uzbekistan i el Turkmenistan

La frontera entre l'Uzbekistan i el Turkmenistan és la frontera de 1.621 kilòmetres en sentit est-oest que separa el nord del Turkmenistan (províncies de Daşoguz i Lebap) del sud de l'Uzbekistan (províncies de Karakalpakistan, Bukhara, Khorezm, Surjandarin i Qashqadaryo). Segueix el curs del riu Amudarià i l'altiplà d'Ustiurt. Hi ha tres passos oberts: entre Bukharà i Türkmenabat, entre Khivà i Daşoguz, i entre Nukus (Hojeli) i Köneürgenç.
Actualment hi ha un mur de filferro d'arç erigit per Turkmenistan. El 30 de març de 2001 el president de Turkmenistan Saparmurat Niyazov va ordenar al seu govern la construcció d'una tanca fronterera d'uns 1.700 kilòmetres a les fronteres amb Uzbekistan i Kazakhstan amb la finalitat de prevenir el contraban i la immigració il·legal:
Turkmenistan i l'Uzbekistan van tenir seriosos "problemes" quant a la seva frontera recíproca fins a maig de 2004, quan el Ministeri de Relacions Exteriors de Turkmenistan va emetre una declaració el 31 de maig de 2004 afirmant que s'havien resolt les disputes.

## Referències

* ↑ «Turkmenistan». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Border crossings Arxivat 2018-05-09 a Wayback Machine. a eurasia.travel
* ↑ «TURKMENISTAN-UZBEKISTAN: Cross border movement remains problematic». Integrated Regional Information Networks, 06-06-2005. [Consulta: 7 juny 2007].
* ↑ Rein, Abraham. «Turkmenistan's Niyazov wants fence along the border». Eurasianet, 02-04-2001. Arxivat de l'original el 2007-07-06. [Consulta: 7 juny 2007].
* ↑ Dates Related to Elections, Officials, and Policy 2004. RadioFreeEurope/RadioLiberty Arxivat 9 May 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Cal Brinet

Cal Brinet és una obra de Poboleda (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de paredat, arrebossat, amb un pilar de planta quadrada a l'angle. Té planta baixa, dos pisos i golfes. La façana principal és al carrer Major, on s'obre la porta, en arc de mig punt i adovellada, tres balcons per pis i finestres a les golfes. Dels balcons, quatre corresponen a la casa i dos a les eixides. Quatre dels balcons tenen baranes de fusta tornejada i decoració diversa del mateix material. La façana que dona a la placeta té una porta auxiliar i una eixida per pis, rematada per un fris de fusta.

## Història

Bastit probablement durant el segle xviii sobre la base d'una construcció anterior. Els balcons corresponen, possiblement, al segle xix, atès que, tipològicament, no es corresponen als de la comarca.

## Referències

* 1 2 «Cal Brinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Grecs pòntics

Els grecs pòntics, o simplement els pòntics (en grec: Πόντιοι o Έλληνες του Πόντου; en turc: Pontus Rumları), són un grup ètnic originari de la regió del Pont, una regió costanera de la mar Negra, però alhora instal·lats principalment a Grècia i a Nord-amèrica. Parlen tradicionalment en grec pòntic, una forma del grec koiné que, a causa de l'aïllament del Pont, ha evolucionat de forma diferent al grec actual.
Hi ha qui també inclou en aquest grup altres comunitats gregues pròximes, com ara els grecs del nord de la mar Negra (Ucraïna i Rússia) i de Geòrgia.
La comunitat pòntica, establerta des de temps molt antics a les costes de la mar Negra, ha minvat ràpidament en els darrers anys a causa de l'assimilació i l'aculturació amb la cultura dels països on viuen, sobretot després del genocidi grec pòntic al final de l'Imperi Otomà.

## Població

Actualment, degut al gran nombre de matrimonis mixtos, és impossible establir el nombre exacte de pòntics. Després de 1988, els grecs pòntics de la Unió Soviètica van començar a emigrar cap a Grècia, i es van establir a Atenes i el seu entorn, a Tessalonica i, sobretot, a Macedònia. La gran majoria dels grecs els anomena, per raó del seu origen, "russos pòntics" (Ρωσσοπόντιοι).
Les majors comunitats de grecs pòntics (o dels seus descendents) per tot el món són:
* Grècia >2.000.000
* Estats Units ~200.000
* Alemanya ~100.000
* Rússia ~98.000
* Ucraïna ~91.500
* Austràlia ~56.000
* Canadà ~20.000
* Geòrgia ~15.166
* Kazakhstan ~12.703
* Uzbekistan ~9.500
* Armènia ~2.000
* Síria <1.000

## Curiositats

El director de cinema Constantinos Giannaris mostra, a la seva pel·lícula Από την άκρη της πόλης ("Des del capdamunt de la ciutat"), parlada en grec estàndard, pòntic i rus, la vida d'un jove "rus pòntic" originari del Kazakhstan en el món de la prostitució a Atenes.

## Bibliografia

* Halo, Thea, Not Even My Name, Picador, 2000. ISBN 978-0-312-26211-2.

## Referències

* ↑ Informació de la pel·lícula: Apó tin akri tis polis (anglès)

## Vegeu també

* Regió del Pont
* Trebisonda
# Jocelyn Ahouéya

Jocelyn Ahouéya (Allahé, 19 de desembre, 1985) és un futbolista beninès.
És internacional amb la selecció de Benín, amb la qual disputà la Copa d'Àfrica de Nacions 2004 i el Mundial Juvenil del 2005 als Països Baixos.
Ha defensat els colors del Mogas 90 FC i del FC Sion.

## Referències

* ↑ Jocelyn Ahoueya Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Stats Centre: Jocelyn Ahoueya Facts». Guardian.co.uk. [Consulta: 25 maig 2009].

## Enllaços externs

* Perfil a national-football-teams
# Cementiri de Vilanova de Meià

El Cementiri de Vilanova de Meià és una obra historicista de Vilanova de Meià (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cementiri de planta rectangular amb un eix principal definit per la porta amb porxo, creu de terme al centre i a la banda contrària, la capella del fossar. Aquesta és petita i senzilla, amb una porta rectangular d'arc rebaixat i un forat de ventilació que ens recorda un rossetó. La porta té una reixa de ferro i una creu escapçada de pedra a mode de remat.

## Història

A la llinda de la porta, sota la creu, hi ha gravada la data de 1892.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Vilanova de Meià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Pipí

«Pipí» té aquests significats:
* Excreció líquida també anomenada orina
* Pipí I d'Aquitània (797 – 838), rei d'Aquitània.
* Pipí I el Breu (714 - 768), majordom de palau de Nèustria i Austràsia, rei dels francs
* Pipí II d'Aquitània (c. 823 – c. 864), fill il·legítim de Pipí I d'Aquitània i de Ringarda.
* Pipí d'Itàlia (773 – 810), fill de Carlemany i Rei d'Itàlia.
* Pipí de Landen o Pipí el Vell (Landen, 580 (?) – 640), majordom de palau d'Austràsia (623-629)
* Pipí d'Héristal, conegut com a Pipí II o el Jove, (635/45 – 714), Majordom de palau d'Austràsia, de Nèustria i Borgonya.
* Pipí (fill de Bernat d'Itàlia), (vers 815- vers 840), comte de França
# Allan (Canadà)

Allan és un poble (town) al centre de la província de Saskatchewan, Canadà, a uns 60 km al sud-est de la ciutat de Saskatoon. Allan va ser incorporat com a poble el 9 de juny de 1910, encara que els primers colons començaren a arribar el 1903. Va ser incorporat com a ciutat el 1965.
La ciutat d'Allan va rebatejar la pista de hoquei gel en l'Allan & District Communiplex a Logan Schatz Memorial Rink el 2019. Això va ser fet en remembrança de Logan Schatz, el capità dels Humboldt Broncos, que era d'Allan, i que morí en el xoc de l'autobús en que viatjava l'equip l'any 2018. Schatz és recordat com un líder natural i un bon patinador bo.

## Referències

* 1 2 Ratzlaff, Brady «Allan community rink renamed Logan Schatz Memorial Arena» (en anglès). Global News, 17-03-2019 [Consulta: 2 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Allan - Lloc web oficial
# Tsūtenkaku

Tsūtenkaku (通天 阁, "fregant el cel") és una torre i una estructura autoportant, de 103 metres d'alçada situada al barri de Shinsekai, al districte de Naniwa, a Osaka, Japó.

## Història de la torre

El 1912, el parc d'atraccions Luna Park construí una torre metàl·lica de 103,3 metres d'altura. A poc a poc es va convertir en un atractiu turístic nacional, i persones de tot Japó anaven a visitar la torre. A la mateixa s'accedia des d'un telefèric, que partia del sòl. Les cabines tenien forma de pagoda. A poc a poc va guanyar dos àlies: "la torre que frega al cel (Tsutenkaku)" i la "torre de la lluna".
Quan en la dècada del 1920 el telefèric va deixar de funcionar, es va obrir un ascensor a la base de la torre i la gent va continuar pujant. Però el 1943, es va desarmar la torre i es va fondre el seu material per utilitzar-lo per fabricar material per a arsenal de guerra. A més, és la va destruir per la idea que podria ser un gran esquer per als bombardejos americans.
Ja el 1956, Hitachi i l'ajuntament formaren la companyia Tsutenkaku Kankō Co Ltd, i es procedeix a construir novament la torre. Té exactament la mateixa altura, però un disseny diferent a l'anterior. El nou disseny és resistent a terratrèmols i tifons i, a més és, és més modern i es diferencia de l'anterior basat en la Torre Eiffel. Des de llavors, Hitachi patrocina la torre, i és molt típic veure els anuncis il·luminats. Aquests anuncis només es van apagar durant la crisi del petroli.

## Billiken

A la plataforma d'observació del cinquè pis es troba un altar dedicat a Billiken, un déu de la Felicitat o "de les coses com haurien de ser." Billiken, un famós ninot de començaments del segle xx, és una mena de divinitat hindú somrient creada per la nord-americana Florence Pretz, que va arribar al Japó cap a 1910 com a regal per a la ciutat d'Osaka, i l'hi va posar en un altar en el Luna Park quan el mateix va ser inaugurat. Quan el parc va tancar el 1923, l'estàtua de fusta de Billiken es va extraviar. En un intent per reviure l'atractiu de la torre, el 1979 es va fabricar una còpia de Billiken a partir d'una vella fotografia i la hi van situar en un santuari en el quart pis de la torre. L'estàtua de Billiken ha quedat molt associada amb la torre i és un símbol popular de bona sort. Cada any milers de visitants posen una moneda en la seva caixa de donacions i freguen la planta dels peus per ajudar que es compleixin els seus desitjos.

## Galeria

* Shinsekai Luna Park, c. 1912.
* Incendi de la torre el 1943
* Demolició de l'antiga torre Tsutenkaku

## Referències

* ↑ La història de Billiken Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine., Billiken On Line.
* ↑ The Billiken Arxivat 2007-12-22 a Wayback Machine. Versió Online de l'article original de Dorothy Jean Ray.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (japonès)
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1936

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1936 es va celebrar a Zúric (Suïssa) del 28 d'agost al 6 de setembre de 1936.
Les competicions es van celebrar al Oerlikon Velodrome de Zúric. En total es va competir en 3 disciplines, 2 de professionals i 1 d'amateurs.

## Resultats
### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Jef Scherens Bèlgica | Louis Gérardin França | Albert Richter Tercer Reich |
| Darrere moto | André Raynaud França | Charles Lacquehay França | Georges Ronsse Bèlgica |

### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Arie van Vliet Països Baixos | Pierre Georget França | Henri Collard Bèlgica |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 2 | Bèlgica | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 3 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Tercer Reich | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Castell de Perella

El Castell de Perella és un castell romànic en ruïnes de la comuna de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situat a prop al nord-est de la vila i al sud-est del Fort de la Guàrdia, just al nord i damunt de la caserna de bombers de Prats de Molló. Hi havia hagut en aquest castell la capella de Sant Joan Baptista de Perella.
Diversos autors, com Josep Maria Gavín han interpretat les ruïnes existents com a pertanyents a la capella de Sant Joan Baptista, però estudis més recents analitzen les restes existents més a fonts i conclouen que són del castell, i no de la capella.
El lloc de Perella està documentat entre 979 i 988, a l'acta de consagració de Santa Justa i Santa Rufina de Prats de Molló, i torna a aparèixer en la segona consagració d'aquesta església, el 1245; sempre hi apareix com a delimitació de llevant. Als segles XII, XIII i començaments del XIV, el lloc de Perella és àmpliament documentat; fins i tot existien els senyors de Perella, com a senyors del lloc: castrum d.en Perella (1308). El 1684 el castell fou enderrocat per ordres de Sébastien Le Prestre de Vauban, per necessitats defensives de les fortificacions de Prats de Molló i del Fort de la Guàrdia.
Les restes del castell són en un planell estret al cim del serrat, cosa que condiciona la seva estructura: en dos dels seus costats, a llevant i a ponent, el vessant del mateix serrat cap als dos còrrecs que el delimiten feia de fossar defensiu, mentre que en els altres dos, el fossat fou excavat a la roca. Estava format bàsicament per una torre de planta quadrada i un cos d'edifici situat al seu nord-oest, de planta rectangular allargassada, amb l'eix longitudinal de nord a sud. Les parets que queden dempeus de la torre fan 3,4 m de llarg a l'interior, amb uns murs d'un gruix d'1,3. Es conserven força sencers en els costats nord i oest. A 5 metres del sòl hi ha un arc, conservat en part, que tancava la primera estança de la torre, i per damunt es veu l'arrencada d'un altre pis. A la façana nord hi ha un gran esvoranc, que devia correspondre a una porta, probablement espoliada.
L'aparell, que presenta sector en opus spicatum, és fet amb llicorella del país, senzillament escantonada i formant filades lligades amb morter. Per la part exterior, hi ha restes d'arrebossat.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan; Badia i Puigdevall, Eulàlia; Bolòs i Masclans, Jordi. «Prats de Molló i la Presta: Castell de Perella». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Becat, Joan. «125 - Prats de Molló i la Presta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 55. Sant Joan Baptista de Perella». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ El Castell de Perella en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Gavín, 1978,
* ↑ Badia, Badia i Bolòs, 1985.
# Pompeia (filla de Gneu Pompeu)

Pompeia (en llatí Pompeia o Pompaea) (80/75 aC - abans del 35 aC) era una dama romana, filla de Gneu Pompeu Magne i de la seva tercera dona Múcia. Quan el seu pare es va casar el 59 aC amb Júlia, la filla de Juli Cèsar, Pompeia va ser promesa a Servili Cepió (que abans havia estat promès amb Júlia), però finalment no s'hi va casar i ho va fer amb Faust Sul·la, fill del dictador, al que inicialment ja havia estat promesa.
El seu marit va morir a la guerra a Àfrica l'any 46 aC i Pompeia i el seu fill van caure en mans de Juli Cèsar, que les va protegir. Després es va casar amb Luci Corneli Cinna, i el fill d'aquest matrimoni, Gneu Corneli Cinna Magne va conspirar més tard contra August. Va morir abans del 35 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology. Londres: John Murray, 1876, p. 473.

## Bibliografia

* Suetoni - Vides dels dotze cèsars - Tiberi
# Amenemopet (fill d'Amenofis II)

Amenemopet en jeroglífic :
Amenemopet va ser un príncep egipci de la XVIII dinastia. Probablement era fill d'Amenofis II.
Se’l coneix per l'anomenada estela C, que es troba al temple de l'Esfinx d'Amenofis II. Se l'identifica com un fill d'aquest faraó perquè l'estil de l'estela C és del regnat d'Amenofis II. És possible que sigui el príncep Amenemopet que es mostra a l'estela de la mainadera reial Senetruiu.

## Referències

* 1 2 Dodson, 2004, p. 137.
* ↑ Dodson, 2004, p. 135.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
# Tu-yu-huen

Els tu-yu-huen fou una horda mongola, una branca dels sien-pei, que es va establir a la regió de Koku Nur i fou vassalla dels turcs. A començaments del segle vii amenaçaven les fortaleses de la frontera xinesa al Kansu. La dinastia Suei va enviar forces militars que van ocupar la regió el 608 i van derrotar els tu-yu-huen que van fugir al Tibet.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1948

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1948 es va celebrar a l'Estadi Olímpic d'Amsterdam (Països Baixos) del 23 al 29 d'agost de 1948. Hi va haver competició de 5 disciplines, 3 de professionals i 2 d'amateurs.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Arie van Vliet Països Baixos | Louis Gérardin França | Georges Senfftleben França |
| Persecució individual | Gerrit Schulte Països Baixos | Fausto Coppi Itàlia | Antonio Bevilacqua Itàlia |
| Darrere moto | Jean-Jacques Lamboley França | Elio Frosio Itàlia | August Meuleman Bèlgica |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Mario Ghella Itàlia | Axel Schandorff Dinamarca | Reginald Harris Regne Unit |
| Persecució individual | Guido Messina Itàlia | Jacques Dupont França | Charles Coste França |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Països Baixos | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | França | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 4 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Formigueret cuereta

El formigueret cuereta (Herpsilochmus motacilloides) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes del centre de Perú.

## Referències

* ↑ «Formigueret cuereta». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Castell de Pettingen

El Castell de Pettingen (en francès: Château de Pettange; en luxemburguès: Waasserbuerg Pëtten) es localitza al sud-oest de la vila de Pettingen a uns 4 km al nord de la comuna de Mersch en el centre de Luxemburg. És un dels castells fortificats millor conservats del país.

## Història

Al segle x la fortalesa era coneguda com a «Pittigero Mazini» però va rebre el nom de Pettingen al segle xiii. Cap al final de l'edat mitjana, els senyors de Pettingen eren membres importants de la societat de Luxemburg. Van estar presents a les noces d'Ermesinda I de Luxemburg, al coronament d'Enric IV de França i a la signaturadel contracte matrimonial de Joan el Cec.
A començaments del segle xiv Arnold de Pettingen es va casar amb Margaridade Rousy, la besneta d'Ermesinda. El seu net, anomenat Jean, va lluitar per Renat II de Lorena a la guerra contra Carles el Temerari, duc de Borgonya. En venjança, Carles va destruir per complet el castell de Pettingen els tresors del qual van ser confiscats pel Governador de Luxemburg el 1494. Tanmateix, com a resultat d'un decret fet al Gran Consell de Malinas el 1503, la meitat dels tresors van ser tornats i el castell va ser reconstruït a la seva forma actual. Les quatre torres a les cantonades es van afegir el 1571. El 1684 les tropes de Lluís XIV de França van bombardejar el castell, deixant-lo tal com es troba avui. Les ruïnes, que pertanyien a la casa de Créhange, van ser heretades pel Comte de Lapérouse els descendents del qual ho van vendre al comtat d'Arenberg el 1837. L'any 1910 el seu descendent, el príncep d'Arenberg, treu tot el valor del castell. El 1920, el mur sud es va esfondrar.
El 1947 el castell va ser adquirit per l'Estat de Luxemburg. Es van efectuar treballs de consolidació als murs i a les dues torres del castell el 1950. Les ruïnes estan obertes al públic. Les muralles amb dues torres rodones al costat nord-est continuen en peu. La seu forma un quadrat de 30 per 30 metres, envoltat d'una antic fossat de 15 metres d'ample alimentat pel Weillerbach que desembocava en el riu Alzette.

## Referències

* 1 2 «La seigneurie de Pettingen» (en francès). Association des châteaux luxembourgeois. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «Mersch: Schönfels, Pettingen, Recklingen» (PDF). Administration communale de Mersch. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «Château fort de Pettingen» (en francès). Service des Sites et Monuments Nationaux. Arxivat de l'original el 2013-10-13. [Consulta: 15 octubre 2015].

## Vegeu també

* Llista de castells de Luxemburg
# Pompeia (germana de Gneu Pompeu)

Pompeia (en llatí Pompeia) va ser la germana de Gneu Pompeu Magne, filla per tant de Gneu Pompeu Estrabó. Formava part de la gens Pompeia, una antiga família d'origen plebeu.
Es va casar amb Gai Memmi, un aliat de Pompeu Magne amb el que va servir a Sicília l'any 81 aC i que després va ser el seu qüestor a Hispània en la guerra que Pompeu va lliurar contra el popular Quint Sertori, guerra en la que va trobar la mort l'any 76 aC prop de Sagunt. Res és conegut de la vida de Pompeia, i es creu que no va tenir descendència amb Gai Memmi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology: Vol. III. Londres: John Murray, 1876, p. 473.
# Aleksandr Dimovskikh

Aleksandr Dimovskikh (en rus: Александр Дымовских) (Pavlodar, 5 d'agost de 1983) va ser un ciclista kazakh que fou professional del 2004 al 2007.

## Palmarès

* 2006
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics de Doha en contrarellotge per equips (amb Ilià Txernixov, Dmitri Grúzdev i Andrei Mizúrov)
* 2009
** 1r a la Volta al Marroc i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it