OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pebrot morro de bou

Pebrot vermell o pebrot de morro de bou és la denominació habitual per a certes varietats de Capsicum annuum. A diferència dels fruits d'altres varietats de capsicum (com els vitxos, que són coents), els pebrots vermells posseeixen un gust suau degut a l'absència de capsaïcina, cos carnós, són generalment de gran grossària i tenen una característica forma entre quadrada i rectangular (mentre que els vitxos tendeixen a tenir forma de beina).
Els pebrots vermells es poden consumir verds (immadurs) o madurs, podent ser aquests darrers de color vermell, groc o taronja, segons la varietat. N'hi ha també una varietat blanca a més d'altres més rares de color morat, blau o marró.

## Història

Aquesta planta només és coneguda en forma de cultiu. El més probable és que sigui originària d'Amèrica del Sud i probablement va ser domesticada a Mèxic, atès que se'n han trobat llavors a jaciments arqueològics de Mèxic, que daten de fa 5000 anys.
Es conrea a tot el món, d'ençà que es va introduir a Europa al segle xv s'ha estès amb gran facilitat. Sembla haver-se difós a finals del segle xviii a França, a la resta d'Europa i a l'Àsia.

## Cultiu

Les varietats cultivars del pebrot vermell o dolç es van desenvolupar a Szeged, Hongria a la dècada del 1920. Per al cultiu, és necessària una temperatura ambient entre 21 i 29 °C, sense massa canvis bruscs i amb una taxa d'humitat no gaire alta. Requereix gran quantitat de llum, sobretot durant el primer període de creixement després de la germinació.
Es pot conrear en qualsevol tipus de sòl humit. El sòl ideal és el que posseeix bon drenatge, amb presència de sorres i matèria orgànica. Tots aquests requeriments fan que siguin conreats en hivernacles, on el maneig de les condicions exteriors són més controlables.

## Ús gastronòmic

És un ingredient tradicional dels menjars dels Països Catalans i altres països tant com a condiment com pel seu color en la decoració dels plats.

## Valor nutritiu

Valor nutritiu de 100 grams de pebrot dolç :
| Energia | 84kJ |
| Aigua | 93,9 g |
| Proteïnes | 0,86 g |
| Greixos | 0,17 g |
| Fibra | 1,8 g |
| Glúcids | 4,64 g |
| Sucres | 2,4 g |
| Calci | 10 mg |
| Ferro | 0,34 mg |
| Magnesi | 10 mg |
| Fòsfor | 20 mg |
| Potassi | 175 mg |
| Sodi | 3 mg |
| Zinc | 0,13 mg |
| Manganès | 0,122 mg |
| Vitamina C | 80,4 mg |
| Àcid pantotènic | 0,099 mg |
| Vitamina B₆ | 0,224 mg |
| Vitamina A | 18 μg |
| Beta-carotè | 208 μg |
| Luteïna, Zeaxantina | 341 μg |
| Vitamina K | 7,4 μg |
| Àcid fòlic | 10 μg |
| Tiamina (Vit. B$_1$) | 0,057 mg |
| Riboflavina (Vit. B₂) | 0,028 mg |
| Niacina (Vit. B₃) | 0,48 mg |
| Vitamina E | 0,37 mg |

## Vegeu també

* Pebrotera
* Escala Scoville
* Pebre vermell

## Notes

* ↑ Sasvari, Joanne. Paprika: A Spicy Memoir from Hungary. Toronto, ON: CanWest Books, 2005, p. 202. ISBN 9781897229057 [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Growing Peppers: The Important Facts». GardenersGardening.com. Arxivat de l'original el 27 de gener del 2013. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «USDA Nutrient Database for Standard Reference». Arxivat de l'original el 2019-02-03. [Consulta: 2 febrer 2019].
# Raja gallardoi

Raja gallardoi és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
# Pere Prat

Pere Prat és el nom dels següents personatges:
* Pere Prat (atleta) (1891 - ?), atleta i pioner de l'atletisme català
* Pere Prat i Boix (Tavèrnoles, 1956), polític català de l'àmbit municipal, alcalde de Manlleu de 2003 a 2015
* Pere Prat i Gaballí (Pineda de Mar, 1885 - Barcelona, 1962), considerat el pare de la publicitat catalana i espanyola
* Pere Prat i Ubach (Terrassa, 1892 - Barcelona, 1969), dibuixant i il·lustrador gràfic català
# Pere Puntí Freixer

Pere Puntí Freixer (Vic, Osona, 1966) és un fotògraf català. Premi Godó de Fotoperiodisme 2003. Actualment treballa a El Mundo Deportivo. Especialitzat en fotografia esportiva i, en concret, futbol. Des dels anys 80 segueix el dia a dia del FC Barcelona. Ha cobert un Mundial de futbol i diverses finals de la Copa del Rei i d'Europa. Amb anterioritat ha treballat a El 9 Nou i l'Avui. Estudis realitzats a l'escola de fotografia Gris Art de Barcelona i la Galeria Espectrum de Saragossa.

## Referències

* ↑ «Projecte 1 dia 1 foto». Dossier. Arts Santa Mònica, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 22 novembre 2014].
# Regions del Níger

El Níger està dividit en 7 regions (en francès, régions). Cada regió té el nom de la seva capital.
* Agadez
* Diffa
* Dosso
* Maradi
* Tahoua
* Tillabéri
* Zinder
A més a més, la capital Niamey és una comunitat urbana.
Abans del 2000, les regions eren anomenades departaments, nom que ha passat a denominar les subdivisions de les regions.
# Rattus satarae

Rattus satarae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic dels Ghats Occidentals (Índia), on viu a altituds d'entre 700 i 2.150 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos primaris montans, tant perennifolis com caducifolis. Està amenaçada per la transformació del seu medi per a usos agrícoles i la tala d'arbres. El seu nom específic, satarae, significa 'de Satara' en llatí.

## Referències

* ↑ Molur, S. Rattus satarae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 18 març 2018.
* ↑ Entrada «Rattus» d'Animalia (en anglès).
# Ren Renfa

Ren Renfa (xinès simplificat: 任仁发; xinès tradicional: 任仁發; pinyin: Rèn Rénfā), també conegut com a Ziming i Yueshan, fou un pintor i expert en matèria d'irrigació que va viure sota la dinastia Yuan. Les dates corresponents al seu naixement (1254) i la seva mort (1327) poden ser aproximades. Originari del que, actualment, és el districte de Qinpu (Xangai). Va estar implicat en els treballs hidrològics en la zona del que avui és Pequín.
Ren fou un notable pintor de gent, cavalls, flors i ocells. El seu estil té moltes semblances amb els dels períodes Tang i Song. D'entre les seves obres destaca Cavall gras i cavall prim.

## Referències

* ↑ Huaiyu, Guo.. 5000 ans d'Art Chinois. ISBN 978-2-8099-1601-0.

## Bibliografia

* Three Thousand Years of Chinese Painting de Richard M. Barnhart,, Yale University Press, 2002.
# Ren de Svalbard

El ren de Svalbard (Rangifer tarandus platyrhynchus) és una subespècie de ren que es troba a l'arxipèlag àrtic de Svalbard a Noruega. Es tracta de la subespècie més petita de ren. Els mascles pesen 60 quilos al final de l'hivern i 90 quilos al final de l'estiu. Les femelles pesen en els mateixos períodes uns 40 i 60 quilos. Actualment n'hi ha uns 10.000 individus.
És una subespècie endèmica de Svalbard on hi viu des de fa com a mínim 5.000 anys, quan els seus avantpassats hi van arribar procedent de Groenlàndia o el Canadà.
Comparat amb altres subespècies de rens, està adaptat a la vegetació més pobra i el clima més dur de les Svalbard, però també a la manca de competidors i de predadors, sobretot a la manca de llops. Així, és més petit, amb les potes més curtes, acumula una major quantitat de greix i té una digestió més eficients. No migra i no forma ramats, cosa que redueix la competició pel menjar i porta a que tingui les banyes més petites.

## Referències

* ↑ naturaleza y medio rural
* ↑ Aasheim, Stein P. Norges nasjonalparker: Svalbard (en noruec). Oslo: Gyldendal, 2008, p. 34–36. ISBN 978-82-05-37128-6.
* ↑ «Svalbardrein, Rangifer tarandus platyrhynchus Vrolik». A: Per Roger Lauritzen. Norsk Fjelleksikon (en noruec). Friluftsforlaget, 2009. ISBN 978-82-91-49547-7.
* 1 2 Open University. «Reindeer in the Arctic:A Study in Adaptation». A: S365 Evolution. Milton Keynes: BBC - OU, 1992 [Consulta: 19 febrer 2018].
# Ren Yi

Ren Yi (xinès simplificat: 任颐; xinès tradicional: 任頤; pinyin: Rèn Yí), més conegut com a Ren Bonian, fou un pintor i cal·lígraf xinès que va viure sota la dinastia Qing. Va néixer el 1840 a Zhejiang i va morir el 1896. El seu pare era mercader; arran de la seva mort, quan tenia 15 anys, va anar a viure a Xangai, on va rebre la influència occidental i cosmopolita. Va començar a guanyar-se la vida venent ventalls que pintava. Era germà de Ren Xiong i Ren Xun.
És conegut en la història de l'art com un dels quatre Ren. Pintor paisatgista, d'animals, flors i natura morta. El seu estil estava influït, inicialment, pels primers mestres Song, però més endavant pel de Zhu Da, amb un toc més lliure. Les seves pinzellades eren enèrgiques i amb color. Estava vinculat a l'escola de Xangai, que expressava la influència tradicional, popular i innovacions al gust dels ciutadans benestants. Obres seves estan exposades al Museu del Palau de Pequín.

## Bibliografia

* Pintura china tradicional: historia cantada en poemas sin voz de Zhuang Jiayi i NieChongzheng.
* The Art Book of Chinese Paintings. Editorial Long River Press.
* Art for the Market: Commercialism in Ren Yi's Figure Paintings (1840-1895), Tesi de Tang Li.
* Dictionnaire des peintres,sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'Emmanuel Bénézit. ISBN 2700030214.

## Referències

* En aquest article, part de la informació prové dels articles dedicats a aquest artista en la Wikipedia en llengua anglesa i francesa.

## Enllaços externs

* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-ren-bonian.php
* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts7215.html Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
* http://www.metmuseum.org/collection/the-collection-online/search?&where=China&who=Ren+Yi+%28Ren+Bonian%29&pg=1
* https://www.flickr.com/photos/32357038@N08/13291273344/
* http://www.metmuseum.org/pubs/bulletins/1/pdf/3269181.pdf.bannered.pdf
# Raul Bermejo Cabezas

Raul Bermejo Cabezas (Ciudad Real, 1982) és professor d'educació infantil i primària a Madrid. Convençut que els nens aprenen a través del joc, la creativitat i l'experimentació, utilitza en les seves classes una metodologia lúdica, que respecta els ritmes naturals i els interessos dels nens, amb l'objectiu d'estimular el pensament creatiu i que cada alumne trobi el seu propi camí de desenvolupament.
Diplomat en Educació Infantil, Graduat en Educació Primària. Va realitzar un postgrau "Expert en Intervenció Logopèdia", té un Màster en Neuropsicologia i diversos cursos de formació com ABP (Aprenentatge Basat en Projectes), Activitats interactives a l'aula i Didàctica de les Matemàtiques. Ha exercit durant 5 anys com a tutor d'Educació Infantil en un Col·legi concertat. És especialista en creativitat i Coordinador del projecte anomenat : CREATIVITAT, en totes les etapes educatives, des de primer cicle d'Educació Infantil fins a Batxiller. A més d'estar altres 5 anys en un programa de Serveis Socials.
Raul Bermejo, un motivador i creatiu professor d'infantil i primària, que ha enamorat a gairebé 50.000 seguidors des de 2014 amb el seu compte en Instragram Thinksforkids. Porta més de 10 anys d'experiència en el món de l'educació tractant de motivar als nens cap a l'aprenentatge. La seva proposta és una educació creativa i motivadora perquè té la certesa que una altra escola és possible.

## Col·laboracions

Raúl Bermejo va col·laborar com a assessor expert donant l'enfocament psicopedagògic juntament amb Ileana Enesco Arxivat 2019-01-06 a Wayback Machine. (doctora en Psicologia del Desenvolupament), en la sèrie de documental "La Vida Secreta dels Nens", una versió espanyola de la saga d'èxit a Regne Unit.
La vida secreta dels nens és un programa documental on podem veure a nens i nenes de 4 i 5 anys de diferents zones geogràfiques d'Espanya; en el qual observem com juguen, com es comporten, com es socialitzen, com se senten i quines són les inquietuds dels més petits.
Per mitjà de diferents activitats i jocs el programa explora les situacions que sorgeixen entre ells, no jutja ni ofereix pautes ni consells als pares; simplement s'observa. Un estudi que ajuda a conèixer millor als petits i a recordar com érem nosaltres a la seva edat.

## LLibres

* Thinks for kids, Editorial Kitsune Books, 2016. ISBN 9788416788057
* Ser Maestro, Editorial Plataforma Editorial, 2017. ISBN 9788416820825
* El viaje cósmico de Saturnino, Editorial Beascoa, 2018. ISBN 9788448851231

## Referències

* ↑ «Raúl Bermejo». [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «Raúl Bermejo Cabezas - Profesores UNIR» (en espanyol europeu). [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «RaÃºl Bermejo:» (en castellà). [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ #0. «La Vida Secreta de los NiÃ±os: PrÃ³ximamente en #0». [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ #0. «La Vida Secreta de los NiÃ±os: Resistir la tentaciÃ³n de los caramelos | #0». [Consulta: 21 gener 2019].
# Regne ermità

Regne Ermità és un terme que s'utilitza per referir-se a qualsevol país, organització o societat que voluntàriament se separa, sigui metafòricament o físicament, de la resta del món. El país d'Àsia oriental de Corea del Nord es considera comunament un exemple excel·lent de regne ermità, i el terme s'usa contemporàniament per descriure aquest país.
La Corea de l'època de la dinastia Joseon va ser el primer subjecte en què es va usar el terme, al llibre de 1882 de William Elliot Griffis Corea: The Hermit Nation, i Corea també es va descriure amb freqüència com un Regne Ermità fins al 1905 quan es va convertir en un protectorat del Japó.
Avui, el terme és sovint aplicat a Corea del Nord en notícia i mitjans de comunicació socials, i el 2009 va ser utilitzat per la Secretària d'Estat dels Estats Units Hillary Clinton.
El terme “Regne Ermità” ha estat col·loquialment sovint descrit pels habitants locals d'Austràlia Occidental des d'altres ciutadans d'altres estats durant la pandèmia de Covid-19 i també per part d'alguns mitjans de comunicació que descrivien la situació del país d'Austràlia aïllada de l'escena global.

## Referències

* ↑ Fischer, David H. Historians' Fallacies: Toward a Logic of Historical Thought.
* ↑ Wilson, Myoung Chung. Korean Government Publications: An Introductory Guide. Lantham, MD: Scarecrow Press, 2000..
* ↑ The Obliteration of the Kingdom of Korea by Stephen Bonsal, The New York Times, July 28, 1907
* ↑ https://www.theguardian.com/australia-news/2022/jan/22/he-has-pulled-the-rug-mark-mcgowans-backflip-on-covid-reopening-splits-wa, The Guardian, January 22, 2022

## Vegeu també

* Sakoku
* Aïllacionisme
# Representació proporcional amb llista de partit

La representació proporcional amb llista de partit és una família de sistemes electorals basats en la representació proporcional en eleccions en les quals s'han d'elegir diversos candidats (per exemple, eleccions parlamentàries), cosa que es fa mitjançant una llista de partit. També es poden fer servir sistemes proporcionals amb llista de partit dins de sistemes mixtos de membres addicionals.
En aquest sistema, els electors voten per un partit i, al final, cada partit guanya un nombre d'escons X proporcional a la quantitat de vots que hagi rebut. Els primers X candidats de la llista de partit són els que surten elegits.
# Resolució 796 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 796 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 14 de desembre de 1992, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 31 de maig de 1993 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la Resolució 365 (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establert a la resolució 186 (1964), fins al 15 de juny de 1993.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Línia Verda (Xipre)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 801 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 801 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 8 de gener de 1993 després d'examinar l'aplicació de la República Txeca per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la República Txeca fos admesa.

## Referències

* ↑ Europa Publications Limited. The Europa directory of international organizations, Volume 9. 9th. Europa Publications, 1999, p. 56. ISBN 978-1-85743-425-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 803 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 803 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 28 de gener de 1993, després de recordar les resolucions anterior del Consell de Seguretat sobre el tema, incloses les 501 (1982), 508 (1982) 509 (1982) i 520 (1982) i estudiant l'informe del Secretari General sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (FPNUL) aprovada a la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la FPNUL durant sis mesos més mesos fins al 31 de juliol de 1993.
El Consell va tornar a enfrontar el mandat de la Força i va demanar al Secretari General que informés sobre els progressos realitzats respecte a l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978).

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerra del Líban de 1982
* Conflicte Israel-Líban
* Setge de Beirut
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 7 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 7 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 26 de juny de 1946, tenia com a finalitat principal l'estudi de l'impacte de la dictadura de Francisco Franco a Espanya sobre la pau i la seguretat internacional. Després de la fi de la Segona Guerra Mundial, un any abans, i després de la caiguda de les potències de l'eix, va fer que el govern franquista es quedés aïllat com a únic govern de tipus feixista en aquella època.
La Resolució va ser reafirmada, i després de la revisió de les dades elaborades pel subcomitè format per la Resolució 4 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, en la qual també van condemnar la dictadura de Francisco Franco, van decidir mantenir la situació sota observació contínua. La resolució va ser adoptada en part, i no va haver-hi votació íntegra del text.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 798 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 798 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 de desembre de 1992. Després de reafirmar les resolucions 770 (1992) i 771 (1992) i recolzar una iniciativa del Consell Europeu. El Consell va condemnar els informes sobre les detencions massives, organitzades i sistemàtiques i la violació de dones, especialment dones musulmanes, a Bòsnia i Hercegovina durant la Guerra de Bòsnia.
El Consell va exigir també que es tanquessin tots els camps de detenció, demanant al Secretari General de les Nacions Unides que donés suport perquè les delegacions de la Comunitat Europea tinguessin accés lliure i segur als llocs de detenció, lliurant un informe dins dels 15 dies posteriors a la resolució aprovada.
La resolució 798 va ser la primera vegada que les Nacions Unides havien condemnat la violació de dones en temps de guerra.

## Referències

* ↑ Askin, Kelly Dawn. War crimes against women: prosecution in international war crimes tribunals. Martinus Nijhoff Publishers, 1997, p. 298. ISBN 978-90-411-0486-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Dissolució de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Registre de catalans residents a l'exterior

El Registre de catalans residents a l'exterior és un registre de ciutadans catalans que tenen residència a l'estranger gestionat per la Secretaria d'Afers Exteriors i de la Unió Europea de la Generalitat de Catalunya. La inscripció a aquest registre és de caràcter voluntari i s'adreça a les persones que tenen la condició política de català. Fou creat el 27 de maig de 2014 i és obert des del 3 de juny del mateix any. El registre té per finalitat conèixer les demandes i les necessitats dels catalans residents a l'exterior per tal de desenvolupar les línies d'actuació i els programes adequats per part del Govern de la Generalitat, a més de facilitar als catalans residents a l'exterior l'exercici dels seus drets i afavorir que l'aplicació de les competències de la Generalitat de Catalunya que els afecten sigui més efectiva.

## Referències

* ↑ El Govern aprova la creació del registre de catalans residents a l'exterior, Ara.
* ↑ El govern aprova posar en marxa un registre de catalans residents a l'estranger, Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.

## Enllaços externs

* Registre de catalans residents a l'exterior Arxivat 2014-05-28 a Wayback Machine.
# Resolució 111 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 111 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 19 de gener de 1956, després de recordar les resolucions 54 (1948), 73 (1949), 93 (1951), 101 (1953) i 106 (1955), va prendre nota que, segons el Cap de Estat Major del Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva, Israel estava violant deliberadament les disposicions de l'Acord d'Armistici General i que hi havia intromissió de les autoritats sirianes en les activitats israelianes al Llac Tiberíades.
El Consell va considerar que aquesta intromissió no justificava de cap manera l'acció d'Israel, va convidar a ambdues parts a complir la seva obligació prevista en l'article V de l'armistici, va demanar al Cap d'Estat Major que prosseguís les seves recomanacions per millorar la situació a la regió, va convidar a un intercanvi immediat de militars presoners i va convidar a ambdues parts a cooperar amb el Cap d'Estat Major.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org