OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khadíjensk

Khadíjensk - Хадыженск (rus) és una ciutat del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vall del riu Pxix, de la conca del Kuban. És a 15 km a l'oest d'Apxeronsk i a 80 km al sud-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta ciutat els khútors de Kràsnaia Gorka, Pàporotni i Travaliov.

## Història

El 1864 la vila fou fundada com l'stanitsa cosaca Khadíjenskaia sobre l'emplaçament de l'aül adigué anomenat Khadiji. Els primers colons eren cosacs de les stanitses estepàries del Kuban i més endavant hi arribaren camperols ucraïnesos i de les estepes d'Orenburg, del Don i dels Urals. L'stanitsa formava part del 27è Regiment de Cavalleria dels Cosacs del Kuban i n'acollia l'Estat Major.
El 1909 foren descoberts jaciments de petroli prop de l'stanitsa, que amb el creixement de la indústria relacionada amb el descobriment, contribuí de manera important al desenvolupament de la població. Aquell any s'hi construí l'hospital i arribà l'electricitat. El 1915 arribà el ferrocarril de la línia Armavir-Tuapsé. Fins al 1920 pertanyia a l'otdel de Maikop a l'antiga província de Kuban.
El 1940 fou nomenada assentament de treball (possiólok). Durant la Segona Guerra Mundial fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya nazi l'estiu del 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig el 25 de gener de 1943.
Rebé l'estatus de ciutat i el seu nom actual el 28 de setembre de 1949 per decret de la Presidència del Soviet Suprem de Rússia.
El 1953, mentre s'hi feien prospeccions petrolieres, s'hi troba una deu d'aigües riques en iode i brom a 520 metres de profunditat, raó per la qual s'hi construí el balneari Mineralni.
# Kivutar

Kivutar, en la mitologia finesa, és la deïtat de la pietat en el dolor i en el patiment. Així mateix se la considerava la senyora de les lletanies o rogatives perquè es curessin els malalts greus.
En el panteó de l'inframón, Kivutar és germana de Tuonetar, (la senyora del regne de les tenebres o de la mort), de Kipu-tyttö, i de Louhi, la feiticeira i mestressa de Pohjola, en el relat epopèic del Kalevala.

## Referències

* ↑ Bonser, Wilfrid. « The Mythology of the Kalevala, with Notes on Bear-Worship among the Finns.» Folkore Enterprises, Ltd. 39.4. (1928.) pp. 344-358.
# Kivàlitsi

Kivàlitsi (en rus: Кивалицы) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 12 habitants, pertany al districte de Vólossovo.

## Referències

* ↑ «Переписная оброчная книга Водской пятины 1500 года» С. 593 (304)
* ↑ Йордебокер Писцовые книги Ижорской земли. Том 1. Годы 1618—1623, С. 83
* ↑ «Генеральная карта провинции Ингерманландии» Э. Белинга и А. Андерсина, 1704 г., составлена по материалам 1678 г.
# Arífron (avi de Pèricles)

Arífron de Sició (grec antic: Ἀρίφρων, llatí: Ariphron) fou el pare de Xantip i, per tant, avi de Pèricles, ambdós prominents estadistes atenesos. Era de la família Alcmeònides. El germà de Pèricles es deia Arífron en honor seu.

## Referències

* ↑ Heròdot, VI. 131, 136, VII. 33, VIII. 131
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia III, 7. § 8
# Kufliiovka

Kufliiovka - Куфлиёвка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 2 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Kufonissi (illot)

Kufonissi (grec Κουφονήσι) és una petita illa grega desahabitada del Mar de Líbia, a quatre quilòmetres al sud de la costa de Creta. L'illa fa d'aproximadament 6 quilòmetres de llarg per 5,5 quilòmetres de llarg. Té una superfície de 5,25 km². Hi ha ruïnes de construccions de l'època romana. Durant l'estiu, l'illa rep la visita de petits vaixells que porten banyistes des del port de Makrí Gialós.
# Kufs

Kufs és una forma arabitzada pel persa Kufič que designa a un poble establert al Kirman al temps de la conquesta àrab. El nom significa literalment "muntanyesos" del persa antic kaufa = muntanya. Podrien ser els kaufa citats per Xerxes en una inscripció al costat dels mačiya, la gent de Maka (potser Makran). Encara que quasi sempre citats amb els balutxis (que aleshores vivien al Kirman) són dos pobles diferents. Els geògrafs citen el seu territori com situat al sud del Djabal Bariz al Kirman oriental, al costat del balutxis, a la comarca modernament anomenada Bashakard o Bashkàrdia (o sigui la zona a l'est de Minad entre la depressió de Djaz Muryan al nord i el Makran al sud). No se sap si els bashkardis actuals descendeixen dels kufs antics i al no haver-hi dates històriques o lingüístiques no es pot ni afirmar ni negar; el que si es pot assegurar és que les dues variants de la llengua bashkardi són llengües iranianes separades diferents del persa i del balutxi.
Al segle X i XI són descrits com un poble de saquejadors, nominalment musulmans però d'una crueltat inhumana amb els viatgers que capturaven. Àdud-ad-Dawla quan va estendre la seva autoritat al Kirman eliminant als Ilyàsides, va prendre mesures radicals contra els kufs. El 936 Muizz al-Dawla va derrotar el cap dels kufs i balutxis Ali ibn al-Zandji, a Difarid, però van conservar les seves muntanyes. El 970 i 972 es van fer dues campanyes contra ells i els buwàyhides van poder arribar a l'est fins a Tiz i Makran; els territoris dels kufs i balutxis van quedar devastats i molts foren fets presoners o deportats. No obstant van seguir amb els seus saquejos i actes de bandidatge. Sota el sultanat Seljúcida de Kirman les seves activitats es van reduir. El fundador, Kawurd va massacrar als kufs a les seves fortaleses al Djabal Bariz. després d'això desapareixen com a element ètnic separat i probablement van acabar en gran part fusionat als balutxis.

## Bibliografia

* C. Boshworth, The kufichis or Qufs in Persian history, 1976 (llegiu en línia)
# Argonia

Argonia és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 534 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Argonia tenia 534 habitants, 225 habitatges, i 146 famílies. La densitat de població era de 317,2 habitants per km².
Dels 225 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.125 $ i la renda mediana per família de 38.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 19.688 $. La renda per capita de la població era de 16.060 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Argonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Argonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kust

Kust (en rus: Куст) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# As You Like It

«As You Like It» té aquests significats:
* Literatura: As You Like It, títol original de l'obra teatral de William Shakespeare Al vostre gust
* Cinema:
** As You Like It (pel·lícula de 1936), adaptació de l'obra de Shakespeare dirigida per Paul Czinner
** As You Like It (pel·lícula de 2006), adaptació de l'obra de Shakespeare dirigida per Kenneth Branagh
# Antoni Olzina

Antoni Olzina o Antonio de Olcina fou lloctinent general de Còrsega (1452-1455) en temps d'Alfons el Magnànim, comanador de Montalban de l'Orde de Montesa.

## Referències

* ↑ Albertí i Gubern, Santiago. Diccionari biogràfic. vol.3 M-P. Albertí editor, 1969, p. 378.
* ↑ Zurita, Jerónimo. «XV. De la guerra que don Hernando de Aragón, duque de Calabria, hizo en Toscana contra los florentines». A: Anales de Aragón (en castellà).
# Antoni P. Canet

Antoni Pérez Canet, més conegut com a Toni Canet, (Llutxent, 1953 - València, 13 de novembre de 2018) fou un director, productor i guionista de cinema valencià.
El 1973 va finalitzar els seus estudis d'art dramàtic i el 1984 va crear la productora Doll d'Estels amb la qual va produir i realitzar diversos documentals institucionals i spots publicitaris per a televisió.
El 1988 dirigeix (també escriu el guió i co-produeix) la seua primera pel·lícula Amanece como puedas, seleccionada per al festival del Caire i premi a la millor pel·lícula en la VI Mostra de Cinema de Catalunya. Va dirigir dues pel·lícules més: La camisa de la serpiente (1996) i Las alas de la vida (2006).
Toni Canet va treballar per a Canal 9-Televisió Valenciana dirigint tant documentals (com Solfa íntima el 1990, Crònica amarga el 1991 i Viatjar sense bitllet el 1998) com la sèrie de ficció Benifotrem que fou la primera sèrie de producció pròpia realitzada per TVV i emesa l'any 1995.
L'Institut Valencià de Cultura li va concedir el dia 12 de novembre de 2018 el guardó d'honor dels Premis de l'Audiovisual Valencià 2018, en la seua primera edició. L'endemà moria Toni Canet a València.

## Filmografia

* 2017 - Calç blanca, negro carbón (director)
* 2007 - Ja en tenim prou (co-director i coguionista)
* 2006 - Las alas de la vida (director i guionista)
* 2000 - La tarara del chapao (guionista i composior de la BSO)
* 1996 - La camisa de la serpiente (director)
* 1988 - Amanece como puedas (director i guionista)
* 1980 - Con el culo al aire (co-productor)

## Referències

* ↑ «creatav.com». Arxivat de l'original el 2009-03-12. [Consulta: 26 juliol 2010].
* 1 2 3 «Mor el cineasta Toni Canet». Diari la Veu.

## Enllaços externs

* Fitxa IMDb
* Web de la pel·lícula Las alas de la vida Arxivat 2012-01-13 a Wayback Machine.
# Kóndrovo

Kóndrovo és el nom dels següents llocs:
* Kóndrovo (Kaluga), ciutat de l'óblast de Kaluga, a Rússia
* Kóndrovo (Tula), localitat de l'óblast de Tula, a Rússia
# Kónino

Kónino (en rus: Конино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 146 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Aris Khatzistefanu

Aris Khatzistefanu és un periodista grec. Ha treballat a Skai 100.3, mitjà pel qual va cobrir des de l'embarcació l'atac a la flotilla de Gaza, i ha col·laborat amb BBC World i The Guardian. Ha dirigit diversos documentals sobre la crisi, com Khreokratia (2011), Catastroika (2012), i Feixisme SL (2014), on denuncia la convivència de les elits polítiques i econòmiques amb Alba Daurada. El gener de 2013 cofundà la publicació Unfollow.

## Referències

* ↑ «Political parties' condemnation». ANA-MPA. hri.org, 01-06-2010.
* ↑ «Aris Chatzistefanou». The Guardian. [Consulta: 30 novembre 2013].
* ↑ Mas, Cristina «“Direm els noms dels armadors que financen Alba Daurada”». Ara, 29-11-2013, p. 19.

## Enllaços externs

* Infowarproductions (grec)
# Kristian Kreković

Kristian Kreković fou un pintor croat nascut l'any 1901 al poble de Koprivina prop de Tuzla a Bòsnia i Hercegovina, i des de 1960 establert a Mallorca, on morí l'any 1985.
Es caracteritza per la monumentalitat i pels temes amerindis i precolombins (especialment peruans), mediterranis i humanitaris. A Palma hi ha un museu monogràfic dedicat a la seva obra.

## Enllaços externs

* Kristian Krekovic
* Llorenç Vidal: Kristian Krelovic, su museo y su mensaje de paz (castellà)
# Atelomycterus baliensis

Atelomycterus baliensis és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 47,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Bali (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Garman S., 1913. The Plagiostomia (sharks, skates, and rays). Mem. Mus. Comp. Zool. v. 36. i-xiii + 1-515. Also Atlas: 77 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ White, W. T., Last, P. R. & Dharmadi, 2005. Description of a new species of catshark, Atelomycterus baliensis (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from eastern Indonesia. Cybium, 29 (1): 33-40.
* 1 2 3 «Atelomycterus baliensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ White W.T., P.R. Last, J.D. Stevens, G.K. Yearsley, Fahmi i Dharmadi, 2006. Economically important sharks and rays of Indonesia. Australian Centre for International Agricultural Research, Canberra, Austràlia.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Atelognathus solitarius

Atelognathus solitarius és una espècie de granota que viu a l'Argentina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Úbeda, C., Lavilla, E., Basso, N. & Blotto, B. 2004. Atelognathus solitarius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Atelognathus praebasalticus

Atelognathus praebasalticus és una espècie de granota que viu a l'Argentina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Úbeda, C., Lavilla, E., Basso, N. & Blotto, B. 2004. Atelognathus praebasalticus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Apogonichthyoides gardineri

Apogonichthyoides gardineri és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 4,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: les Seychelles, Maurici i Cargados Carajos.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith, J. L. B., 1949. The sea fishes of southern Africa. Central News Agency, Ltd., Ciutat del Cap. The sea fishes of southern Africa.: 1-550, 102 pls.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. Trans. Linn. Soc. London (Ser. 2, Zool.) v. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 «Apogonichthyoides gardineri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Fraser, T.H., 2000. A new species of Apogon (Perciformes: Apogonidae) from the Saya de Malha Bank, Indian Ocean, with redescriptions of Apogon regani Whitley, 1951, Apogon gardineri Regan, 1908, and Apogon heraldi (Herre, 1943). Proc. Biol. Soc. Wash. 113(1):249-263.
* ↑ Fraser, T.H. i G.R. Allen, 2010. Cardinalfish of the genus Apogonichthyoides (Smith, 1949) (Apogonidae) with a description of a new species from the West-Pacific region. Zootaxa 2348:40-56.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arnaut Daniel

Arnaut Daniel fou un trobador occità del segle xii, nascut a Rabairac, Dordonya. Formà part de la cort de Ricard Cor de Lleó i de la d'Alfons el Cast.

## Obra

Segons el seu biògraf, Arnaut estava enamorat d'una gran dama de Gascunya però aquest amor no era correspost, el que va inspirar la seva obra poètica. Se'n conserven divuit poemes, escrits entre el 1180 i el 1200 tots, menys un, de temàtica amorosa. Es considera que és el creador de la sextina, fórmula estròfica que ha estat utilitzada pel Dant o per Ezra Pound, i a Catalunya a bastament per Joan Brossa i Maria-Mercè Marçal. La influència de Daniel sobre Jordi de Sant Jordi, Andreu Febrer i Cerverí de Girona és notable. Fou també la figura més destacada del trobar ric.
Es conserva la música de dues de les seves composicions: (29,6) Chansson do⋅il mot son plan e prim, amb música conservada al cançoner G i (29,14) Lo ferm voler q'el cor m'intra, la sextina, amb música també conservada al cançoner G.
El Dant va considerar que era el millor trobador de tots els temps i li va dedicar un vers escrit en occità a la Divina Comèdia, al capítol XXVI del Purgatori, on considera que "(...) fu il miglior fabbro del parlar materno" (fou el millor orfebre de la llengua materna). També Petrarca, a l'obra Triomfs, li dedicà elogis:"gran maestro d'amore" i "fra tutti il primo" (el primer de tots). És cèlebre, sobretot, l'elogi del seu "dir strano e bello", en referència a la seva originalitat i a la bellesa de les seves composicions, plenes de sonoritat.

## Referències

* 1 2 3 Cremonesi, C. Diccionario de autores. Vol.1 (en castellà). 5ª ed.. Barcelona: Hora, S.A., 2001, p. 139. ISBN 8485950542.
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Favati, Guido (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, p. 210
* Riquer, Martí de, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 605-646
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 28-31 [Reproducció de la vida i una razó, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners A, I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* Poesies d'Arnaut Daniel (occità)
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-029/29%20-%20Arnaut%20Daniel.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Arnaut%20Daniel
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* Article a l'Enciclopèdia Catalana
# Arnaut de Tintinhac

Arnaut de Tintinhac (fl. mitjans del segle xii) fou un trobador occità.

## Vida

No es tenen dades en fonts d'arxiu d'aquest autor ni tampoc una vida. Seria originari de Tintinhac (francès, Tintignac), llogaret avui al municipi de Navas (Corresa). Ell mateix s'anomena cel de Tintinhac ("el de Tintinhac") amb un cert orgull; seria un petit senyor feudal de Tintinhac.
Segons Riquer, el seu estil recorda el de trobadors com Marcabrú i Bernart Martí.

## Obra

* (34,1) En esmai et en cossirier
* (34,2) Lo joi comens en un bel mes
* (34, 3) Molt dezir l'aura doussana
També se li atribueix 411, 2 Belh m'es, quan l'erba reverdis, que el cançoner C atribueix a Ramon Vidal de Besalú; però el cançoner E atribueix a Arnaut.

## Referències

* ↑ P. ex. a Molt dezir l'aura doussana (34,3), vers 49
* ↑ Los trovadores p. 781
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 781-784 [Comentari, i edició i traducció al castellà d'una composició]
* Caterina Menichetti, Arnaut de Tintinhac. "Lo joi comens'en un bel mes" (BdT 34.2)

### Edicions

* J. Mouzat, Le troubadour Arnaut de Tintinhac, Tulle, 1956

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Arnaut de Tintinhac és el número PC 34]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-034/34%20-%20Arnaut%20de%20Tintignac.htm
# Aquilegia elegantula

Aquilegia elegantula, és una espècie de planta herbàcia que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Descripció

És una planta herbàcia rizomatosa perennifòlia que pot arribar a fer una grandària de 10 a 60 cm d'alçada. Les làmines de les fulles són verdes i neixen en llargs i prims pecíols i es divideixen en tres folíols en els quals cada un té lòbuls arrodonits al llarg de les vores davanters. La flor té cinc pètals de fins a 3 cm de llarg, de color vermell brillant als estreps i de color groc verdós o ataronjat a les puntes. Entre els pètals de forma ovalada, es troben els sèpals, que són de color vermellós a color groguenc i es disposen en paral·lel als pètals. Les flors sovint laxes amb la boca cap a terra i els esperons apuntant cap amunt, les flors són pol·linitzades pel colibrí Selasphorus platycercus.

## Distribució i hábitat

És nativa del sud-oest dels Estats Units, i nord de Mèxic, on creix en zones humides de muntanya en els boscos de coníferes.

## Taxonomia

Aquilegia elegantula, va ser descrita per Edward Lee Greene i publicat a Pittonia 4(20B): 14–15, a l'any 1899.

### Etimologia

Aquilegia : nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
elegantula: epítet llatí que significa "elegant".

### Sinonímia

* Aquilegia canadensis var. fendleri Brühl

## Referències

* ↑ Grant, V. (1992). Floral isolation between ornithophilous and sphingophilous species of Ipomopsis and Aquilegia. Ecology 89 11828-31.
* ↑ «Aquilegia elegantula» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ Aquilegia elegantula a PlantList

## Bibliografia

* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* Bailey, L. H. & E. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 1997. Magnoliidae and Hamamelidae. 3: i–xxiii, 1–590. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, Nova York.

## Enllaços externs

* Flora of North America