OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trachelyopterus leopardinus

Trachelyopterus leopardinus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del São Francisco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Borodin, N. A. 1927. Some new catfishes from Brazil. Am. Mus. Novit. Núm. 266: 1-7.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lhi Vialars

Lhi Vialars (en occità; en italià: Villar Perosa i en piemontès Ël Vilar ëd Perosa) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 4.173 habitants. Està situat a la Val Cluson, una de les Valls Occitanes. Forma part de la Comunitat Muntanyenca Vall Chisone i Vall Germanasca. Limita amb els municipis d'Inverso Pinasca, Pinascha, Porte, San Germano Chisone i San Pietro Val Lemina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Claudio Costantino | Llista cívica |
# Mar Espinar Mesa-Moles

María del Mar Espinar Mesa-Moles (Granada, 1982) és una política espanyola del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), regidora de l'Ajuntament de Madrid.
Es va llicenciar en Ciències Polítiques i de l'Administració per la Universitat Complutense de Madrid. Es va afiliar al Partit Socialista Obrer Espanyol el 1999. Inclosa com a número 6 de la llista del PSOE per a les eleccions municipals de 2015 a Madrid encapçalada per Antonio Miguel Carmona, va resultar elegida regidora. Durant la corporació 2015-2019 va destacar, com a portaveu socialista de la comissió de Cultura i Esports, per la seva ferma tasca d'oposició al govern de Manuela Carmena, en contrast amb postures més seguidistes dins del seu grup municipal.

## Referències

* ↑ «Entrevista. Mar Espinar, concejal de Cultura, Deportes y Turismo del PSOE en el Ayuntamiento de Madrid». Gacetín de Madrid, 03-03-2017 [Consulta: 11 gener 2019].
* 1 2 Rivas, Tatiana G. «Una edil del PSOE en Madrid se postula para la Alcaldía ante el vacío de candidatos». ABC, 11-01-2019 [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ Romero, Juanma «Maroto, Uribes, Llop... los nombres en pie en Madrid, la candidatura maldita de Sánchez». El Confidencial, 04-01-2019 [Consulta: 11 gener 2019].
# Pervomaiski (Txeliàbinsk)

Pervomaiski - Первомайский (rus) és un possiólok de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia. Pervomaiski és al sud de la regió dels Urals, a 35 km al sud-est de Txeliàbinsk i a 13 km a l'oest de Korkino.
# Zinnia

Zínnia és un gènere de plantes amb flor de la família Asteraceae.

## Característiques

Són plantes anuals i perennes originàries de l'Amèrica Central i del sud. Hi ha unes 20 espècies molt apreciades com a plantes de jardí i de test. Les flors són solitàries, generalment de colors vius, i atreuen molt les papallones.
El nom del gènere prové del botànic alemany Johann Gottfried Zinn (1727–1759).

## Taxonomia

* Zinnia acerosa (DC.) A. - zínnia del desert
* Zinnia angustifolia - zínnia de fulla estreta
* Zinnia anomala
* Zinnia bicolor
* Zinnia elegans - clavell de paper
* Zinnia grandiflora Nutt. - zínnia de les Muntanyes Rocoses
* Zinnia haageana
* Zinnia linearis
* Zinnia maritima
** Zinnia maritima var. maritima
** Zinnia maritima var. palmeri (Gray) B.L.
* Zinnia peruviana (L.) L. - zínnia del Perú
* Zinnia pumila (=Zinnia acerosa (DC.) A. Gray)
* Zinnia violacea Cav.(=Zinnia elegans Jacq.)

## Galeria

* Zinnia acerosa
* Zinnia grandiflora
* Zinnia peruviana
* Zinnia x hybrida
* Zinnia elegans
* Zínnies a un jardí

## Referències

* ↑ «Monarch Watch». The Kansas Biological Survey, Univ of Kansas, 27-05-2008. [Consulta: 27 maig 2008].
* ↑ «Saving Butterflies Insect Ecologist Spearheads Creation of Oases for Endangered Butterflies». ScienceDaily, 01-01-2005. Arxivat de l'original el 2008-06-04. [Consulta: 27 maig 2008].

## Enllaços externs

* Flora de Xila
# Alps calcaris del Nord

Els Alps calcaris del Nord (alemany: Nördliche Kalkalpen), són les serralades de muntanyes dels Alps Orientals al nord dels Alps centre orientals situats a Àustria i l'adjacent Baviera

## Classificació d'Alpine Club

| Boscos de Viena (1) Alps Gutenstein (2) Rax i Schneeberg (3) Alps Mürzsteg (Schneealpe) (4) Alps Türnitz (5) Alps Ybbstal (6) Hochschwab (7) Alps Ennstal (incloent Gesäuse) (8) Upper Austrian Prealps (9) Totes Gebirge (10) Dachstein (11) Salzkammergut (12) Tennengebirge (13) | Alps Berchtesgaden (14) Lofer i Leogang Mountains (15) Alps Chiemgau (16) Muntanyes Kaiser (17) Alps Brandenberg (18) Prealsps Bavaresos (19) Karwendel (20) Wetterstein (21) Ammergau Alps (22) Allgäu Alps (23) Lechtal Alps (24) Muntanyes Lechquellen (25) Muntanyes Bregenz (26) |
# Lepidotrigla multispinosa

Lepidotrigla multispinosa és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 16 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes que viu entre 230-335 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: les costes de l'Àfrica oriental des de la Banya d'Àfrica (Somàlia) fins a Moçambic, KwaZulu-Natal (Sud-àfrica) i el sud-oest de Madagascar.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Smith, J. L. B., 1934. The Triglidae of South Africa. Transactions of the Royal Society of South Africa v. 22 (pt 4): 321-336, Pls. 16-23.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Sommer, C., W. Schneider i J.-M. Poutiers, 1996. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Somalia. FAO, Roma. 376 p.
* ↑ Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* ↑ Al Sakaff, H. i M. Esseen, 1999. Occurrence and distribution of fish species off Yemen (Gulf of Aden and Arabian Sea). Naga ICLARM Q. 22(1):43-47.
* ↑ Fischer, W., I. Sousa, C. Silva, A. de Freitas, J.M. Poutiers, W. Schneider, T.C. Borges, J.P. Feral i A. Massinga, 1990. Fichas FAO de identificaçao de espécies para actividades de pesca. Guia de campo das espécies comerciais marinhas e de águas salobras de Moçambique. Publicaçao preparada em collaboraçao com o Instituto de Investigaçao Pesquiera de Moçambique, com financiamento do Projecto PNUD/FAO MOZ/86/030 e de NORAD. Roma, FAO. 1990. 424 p.
* ↑ Richards, W.J., 1984. Triglidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 5. FAO, Roma. pag. var.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Norman, J.R., 1939. Fishes. Scient. Rep. John Murray Exped. 7(1):116 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paint Pastel Princess

Paint Pastel Princess és una cançó de Silverchair llançada com a senzill promocional del seu tercer àlbum, Neon Ballroom l'any 1999. Tal com va passar amb el senzill "Findaway", només es va posar a disposició dels membres del club de fans del grup, LAS. També s'hi va incloure una versió acústica de l'anterior senzill "Ana's Song (Open Fire)", diferent de la versió acústica que es va incloure en el mateix simple. El títol original de la cançó era All the same to me però es va substituir abans del llançament de l'àlbum.

## Llista de cançons

Promo CD AUS (SAMP2174)
* "Paint Pastel Princess"
* "Ana's Song (Open Fire) (Acoustic remix)"

## Enllaços externs

* Paint Pastel Princess a YouTube
# Maral

Maral (Afganistan) és el pseudònim d'una activista afganesa pels drets de les dones. La BBC la va incloure entre les 100 dones més inspiradores del 2021.
En contra de l'opinió de la seva família, esdevingué activista pels drets de les dones a l'Afganistan. Des del 2004 ha treballat perquè les dones treballin i tinguin independència financera. També ajuda supervivents de violència domèstica de zones rurals.

## Referències

* 1 2 3 «Quiénes son las 100 Mujeres elegidas por la BBC para 2021» (en castellà). BBC News Mundo.
# Pere Casanovas i Masramon

Pere Casanovas i Masramon (Vic, Osona, 1855 - 1906) fou un sacerdot, professor i catedràtic en ciències.

## Biografia

Es formà al Seminari de Vic, on defensà conclusions de teologia i filosofia. Ordenat sacerdot (1880), anà a Barcelona (1880-1884) i a Salamanca (1884-1886) a ampliar estudis. Un cop obtingut el grau de llicenciat en ciències físico-matemàtiques (Universitat de Barcelona, 1886), hom li encomanà una càtedra de matemàtiques al Seminari de Vic (1886). Utilitzant el text publicat per Tomàs Bret, ensenyà geometria durant dos cursos acadèmics (1886-1888). En aquest temps va dirigir la vicaria de la parròquia del Carme. El 1888, com a ensenyat, es desplaçà a Vilafranca. El 1891 guanyà la plaça de catedràtic de ciències de l'institut de Maó. Tornà a Vic el 1905, on un any després morí. En el seu esforç per disposar d'eines útils per als càlculs, va ser el curador de l'obra de Joan Canals i Comella Tablas de reducción de kilos, carniceras, libras, onzes, pessetes y cèntimos para uso de los tratantes de cerdos (Anglada, Vic 1891), on s'introdueix el sistema decimal.

## Publicacions

* Tablas de reducción de kilos, carniceras, libras, onzes, pessetes y cèntimos para uso de los tratantes de cerdos (Anglada, Vic 1891).

## Bibliografia

* ROVIRÓ ALEMANY, Ignasi. «Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del Seminari de Vic ». Patronat d'Estudis Osonecs. Núm. 22-23 (Febrer del 2000).
* Fonts: Bio, I, 188, BOEOV, 906, 934, 959; EP.
* Necrològica: BOEOV, 1.446.
# António Ramalho Eanes

António dos Santos Ramalho Eanes (Alcains, Castelo Branco, 25 de gener de 1935) és un portuguès militar i polític, President de la República entre 1976 i 1986.
Militar amb una llarga carrera, es trobava a Angola amb el grau de general, quan va esclatar la Revolució dels clavells de 1974. En aquell moment es va unir al Moviment de les Forces Armades (MFA), que dirigia el procés, tornant a Portugal i sent nomenat President de la Rádio e Televisão de Portugal (RTP).
El 1976 es va presentar a les eleccions a la Presidència de la República, vencent en la primera ronda amb el 60,8% dels vots. Va ser reelegit el 1980 amb el 55,9%. Malgrat ser un independent, va comptar amb el suport principalment dels vots d'esquerra, la qual cosa li va permetre obtenir aquestes aclaparadores victòries.
El 1985 va fundar el Partit Renovador Democràtic. El 1986 no es va presentar a la reelecció com a President de la República, recolzant al costat del seu Partit i al Partit Comunista Portuguès al candidat Salgado Zenha. Es va convertir en President del seu partit el 1987, i va presentar una moció de censura el 3 d'abril de 1987 contra Aníbal Cavaco Silva va formar un govern compromès a dur a terme reformes estructurals en l'administració i direcció econòmica del país amb lleis marcades per l'entrada de Portugal a la Comunitat Econòmica Europea, aprovada amb els vots del Partit Socialista (PS), el Partit Comunista Portuguès (PCP) i el Moviment Democràtic Portuguès (MDP/CDE) i com a conseqüència, el govern va caure i el president de la República Mário Soares va dissoldre l'Assemblea i convocar eleccions per al 19 de juliol, que guanyaria el Partit Socialdemòcrata per majoria absoluta, i Ramalho Eanes va dimitir de president del partit a causa dels mals resultats a les eleccions, però el partit mai pogué refer-se, no obtenint cap escó a les eleccions legislatives portugueses de 1991 i desapareixent.
L'octubre de 2008, un ciutadà espanyol resident en Salamanca (Espanya) va sol·licitar, a l'Ajuntament de la ciutat esmentada, que li sigui dedicat un carrer, per ser gran amic d'Espanya. La Comissió de Llista de Carrers de l'Ajuntament de Salamanca, en la seva reunió de 10 de febrer de 2009 ha acordat no accedir a la petició.

## Referències

* ↑ «Cavaco Silva, el primer jefe de Estado de centroderecha de la democracia» (en castellà). El Mundo, 23-01-2006. [Consulta: 19 maig 2024].
* ↑ Roberto Ortiz de Zárate. «Aníbal Cavaco Silva» (en castellà). CIDOB, 01-03-2006. [Consulta: 20 maig 2024].

## Enllaços externs

* «António Ramalho Eanes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Aleksandr Drujinin

Aleksandr Drujinin (Sant Petersburg, 8 d'octubre de 1824 $^{(Julià)}$ - Sant Petersburg, 14 de gener de 1864 $^{(Julià)}$), nom complet amb patronímic Aleksandr Vassílievitx Drujinin, (rus: Алекса́ндр Васи́льевич Дружи́нин), fou un novel·lista, crític literari i traductor rus.

## Biografia

DDruzhinin va néixer en una família acomodada al barri de Golov, part de la gubèrnia de Sant Petersburg. Va ser educat a casa fins a l'edat de setze anys, i després enviat a l'escola militar. Després de graduar-se en 1843, es va incorporar al regiment finlandès de la Guàrdia Imperial russa, on va ser elegit com a bibliotecari del regiment i es va fer amic de Pàvel Fedótov, que després seria un famós pintor. En 1846 es va retirar de l'exèrcit i va començar a treballar com a funcionari civil. Va sortir de l'administració pública després de cinc anys per tal de dedicar-se completament a activitats literàries. De 1848 a 1855 va ser editor de la important revista literària Sovremennik (El Contemporani). Durant aquest temps va publicar un gran nombre de novel·les curtes, contes i fulletons, va traduir diverses obres de la literatura anglesa al rus i va escriure una biografia del pintor Pàvel Fedótov.
El 1847 va publicar la seva obra més popular, la novel·la epistolar Polinka Saks. Va continuar amb La història d'Aleksei Dmitritx en 1848. Totes dues van ser publicats a Sovremennik, i va rebre elogis del prominent crític Vissarion Belinski. Després de la mort de Belinski en 1848, Drujinin i Pàvel Ànnenkov es van convertir en els crítics més importants de Rússia.
Quan se'n va anar de Sovremennik, va editar la revista El Gabinet de Lectura, on es proposava una visió conservadora de la literatura, on es negava que hauria d'estar subordinada a objectius socials i polítics, que va ser el plantejament defensat per Txernixevski i Dobrolíubov, les veus ideològiques de Sovremennik. Drujinin es va convertir en un dels principals defensors del moviment estètic en la literatura russa, juntament amb Pàvel Ànnenkov i Vassili Botkin.
Drujinin també va ser el principal iniciador del Fons literari, una organització el propòsit de la qual era donar assistència financera als escriptors necessitats. Fiódor Dostoievski treballà com a secretari del Fons entre 1863 i 1865. Dostoievski també va participar amb Drujinin en la recaptació de fons per a l'organització.
Drujinin va mantenir amistat amb molts dels seus contemporanis més famosos, incloent Lev Tolstoi, Aleksandr Ostrovski i Ivan Turguénev, amb qui va intercanviar cartes. Va morir de tuberculosi en 1864, i va ser enterrat al cementiri de Vólkovo de Sant Petersburg.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Katz, Michael R. Introduction to Polinka Saks, and The Story of Aleksei Dmitrich. Northwestern University Press, 1992, p. 1–13. ISBN 0-8101-1077-6 [Consulta: 7 gener 2012].
* 1 2 3 Terras, Victor. Handbook of Russian Literature. Yale University Press, 1990, p. 116–117. ISBN 0-300-04868-8 [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ Lantz, Kenneth. The Dostoevsky Encyclopedia. Greenwood Press, 2004, p. 121. ISBN 0-313-30384-3 [Consulta: 7 gener 2012].
# Trimerofitòfits

Els trimerofitòfits (Trimerophytophyta) són una divisió de plantes del Devonià que conté gèneres com Psilophyton. El grup és probablement parafilètic, i es creu que és el grup ancestral d'on han evolucionat tant les falgueres com les plantes amb llavors.

## Etimologia

El terme Trimerophytophyta prové de les arrels del grecs que signifiquen tres (tria -τρία); parts (meros -μέρος); planta (phyto -φυτό).

## Característiques

La mida dels trimerofitòfits era variable des de pocs centímetres fins a un metre d'alçada. Els de mida grossa estaven entre les plantes més grosses de l'inici del Devonià. Com per exemple l'espècie Pertica quadrifaria trobada a l'estat de Maine, que ha assolit la categoria oficial de "fòssil emblemàtic estatal".
Els Trimerophytophyta se semblen molt als Rhyniophyta, i Bierhorst (1971) els considerava una part (família) dels segons. Els Trimerophytophyta tenen esporangis homospores (produïen un sol tipus d'espora) terminals i branques laterals dicotòmiques. Però la tija principal té embrancament desigual d'una manera pseudomonopòdic per la qual cosa els Trimerophytophyta tenien un aspecte de plantes amb una tija principal i branques laterals petites. Aquestes plantes prosperaren durant el període Devonià però s'extingiren quan aquest període va finalitzar.

## Referències

* ↑ «Introduction to the Trimerophytes - Berkeley.edu». [Consulta: 6 juny 2022].
# Leporinus brunneus

Leporinus brunneus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25,6 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 31.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Negro i Orinoco.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Chernoff, B., A. Machado-Allison i W.G. Saul 1991. Morphology, variation and biogeography of Leporinus brunneus (Pisces: Characiformes: Anostomidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 1(4):295-306.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti 1986. Estudos cormmossômicos em Leporinus (Anostomidae) de differentes bacias hidrográficas. p. 62. A I. Simp. Citogenet. Evol. e Aplic. de Peixes Neotropicais, Sao Carlos - SP.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Parrasi (mitologia)

* Per a altres significats, vegeu «Parrasi».
Parrasi (en grec antic Παρράσιος) va ser, segons la mitologia grega, un heroi arcadi, fill de Licàon o també fill de Zeus, i pare d'Arcas, el que va donar nom a l'Arcàdia.
Parrasi va fundar la ciutat arcàdia de Parràsia. Plutarc explica que la nimfa Filònome, filla de Níctim i d'Arcàdia,va quedar embarassada d'Ares i va tenir dos bessons, i que per por al seu pare els va exposar a la muntanya de l'Erimant. però una lloba va alletar els dos nens, i un pastor, Tílif, els va recollir. Aquest pastor els va donar els noms de Licast i de Parrasi, i els va criar com si fossin fills seus. Més endavant, els dos bessons van aconseguir el poder a l'Arcàdia. Segons diu Pierre Grimal, és evident el paral·lelisme d'aquesta llegenda, que considera tardana, amb la llegenda de Ròmul i Rem.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 417-418. ISBN 9788496061972.
# Lorena Andrea

Lorena Andrea (Londres, 12 d'abril de 1994) és una actriu britànica. Tot i haver interpretat diversos personatges al cinema a partir del 2015, es feu famosa internacionalment el 2020 gràcies a la seva interpretació de la monja Lilith a la sèrie de Netflix: Warrior Nun. A més de l'anglès, té com a llengua materna l'espanyol ja que té orígens espanyols i colombians.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Personatge |
| 2017 | Papillon | Lali |
| 2017 | Unhinged | Thalia |
| 2018 | Jesters | Sofia |
| 2019 | No Man's Land | Lotsee |

### Sèries de televisió

| Any | Títol | Personatge | Comentaris |
| 2020 | Warrior Nun | Monja Lilith | 9 episodis |

## Referències

* ↑ «'Warrior Nun' Star Lorena Andrea on Playing Sister Lilith in the New Series» (en anglès), 07-07-2020. Arxivat de l'original el 2020-07-12. [Consulta: 12 juliol 2020].
# Pau Ros

Pau Ros fou un compositor, organista i/o mestre de capella de Terrassa en actiu l'any 1734.
El seu nom es troba referenciat aquell any en la nòmina de la catedral-basílica del Sant Esperit de Terrassa. Aquesta informació es troba evidenciada gràcies la presència de dades bibliogràfiques que el vinculen a la catedral-basílica.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria «El fons musical de la Catedral-Basílica del Sant Esperit de Terrassa i el seu repertori». Barcelona : Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2007, pàg. 4.
# Antonio Bernal (desambiguació)

Antonio Bernal és el nom dels següents personatges:
* Antonio Bernal Romero (1924-2013), pintor i dibuixant català.
* Antonio Bernal (compositor) (segle xvi), compositor sevillà.