OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Espanya

La Selecció d'hoquei sobre patins masculina d'Espanya és l'equip format per jugadors de nacionalitat espanyola que representa la Reial Federació Espanyola de Patinatge en les competicions internacionals organitzades per la FIRS (Campionat del Món) i la CERS (Campionat d'Europa).
Està és considerada una de la millors seleccions del món de l'especialitat. És la subcampiona mundial i campiona europea,. També és la selecció esportiva espanyola més llorejada amb 16 títols continentals i 16 Campionats del Món.

## Plantilla actual

Equip campió de la Copa d'Europa 2020
| Nom | Pos. | Equip |
| Xavi Malian | POR | FC Barcelona |
| Carles Grau | POR | HC Liceo |
| Martí Serra | POR | Lleida Llista Blava |
| Pau Bargalló | DAV | FC Barcelona |
| Ignacio Alabart | MIG | FC Barcelona |
| Sergi Panadero | DAV | FC Barcelona |
| Ferran Font | DAV | Sporting CP |
| Antonio Pérez | DAV | Sporting CP |
| Marc Grau | DAV | HC Liceo |
| César Carballeira | MIG | HC Liceo |

## Palmarès

* 17 Campionats del món: 1951, 1954, 1955, 1964, 1966, 1970, 1972, 1976, 1980, 1989, 2001, 2005, 2007, 2009, 2011, 2013 i 2017.
* 17 Campionats d'Europa: 1951, 1954, 1955, 1957, 1969, 1979, 1981, 1983, 1985, 2000, 2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012 i 2020
* 16 Copes de les Nacions: 1952, 1957, 1959, 1960, 1975, 1976, 1978, 1980, 1991, 1995, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005 i 2007.

## Enllaços externs

* Reial Federació Espanyola de Patinatge
# Saint-Martin-la-Patrouille

Saint-Martin-la-Patrouille és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 53 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 76 | 79 | 63 | 61 | 63 | 61 | 53 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Salvador González Albadalejo

Salvador González (Cartagena, 1911 - 1991, Joinville-le-Pont, França) fou dirigent del Partit Comunista de Catalunya i la Unió General de Treballadors a Barcelona durant la Segona República Espanyola i la Guerra Civil espanyola.

## Biografia

Salvador González va emigrar a Barcelona amb la família quan tenia set anys, després de la mort del seu pare. Va treballar en la construcció des dels 13 anys i es va afiliar de ben jove a la CNT, on va arribar a ser member del comitè del Ram de la Construcció de Barcelona.
El 1931 va ingressar en el PCC i a l'any següent va ser candidat a les eleccions del 20 de novembre al Parlament de Catalunya.
El 1933 va ser designat representant del PCC en un congrés europeu de joventuts comunistes celebrat a París. El 1934 va viatjar a Moscou' on va treballar a les obres del metro a la vegada que rebia instrucció política. A la seva tornada a Barcelona va formar part de la fundació de les Joventuts Socialistes Unificades i va ser escollit membre del secretariat de la UGT a Catalunya.
Salvador González va ser el principal representant de la UGT al Comitè Central de Milícies Antifeixistes de Catalunya, òrgan efectiu de govern de Catalunya entre juliol i setembre de 1936. En aquells mateixos dies va participar en la fundació del Partit Socialista Unificat de Catalunya.
L'agost del 1936 Salvador González va participar en la fundació de les Patrulles de Control del Comitè, i va continuar formant part de la seva direcció a l'octubre, quan aquest cos de milicians va passar al control de la Generalitat republicana. Salvador González era un dels membres del tribunal que, de forma autònoma, dictaminava sentències sumàries als presoners de les patrulles.
El 1937, després de la dissolució de les Patrulles de Control, Salvador González va ser nomenat comissari general del Cos d'Enginyers de l'Exèrcit de l'Est, càrrec que va ocupar fins al final de la guerra. Llavors va exiliar-se a França, d'on ja no va tornar. Va esdevenir el responsable polític del PSUC als camps de concentració francesos. Al final de la Segona Guerra Mundial va ser apartat de l'estructura del PSUC per una purga política, però va ser rehabilitat als anys cinquanta i va ocupar un lloc al comitè del PSUC en el seu primer congrés a l'exili.
Als anys vuitanta encara era actiu a la secció francesa del PSUC, on va influir perquè no es produís l'escissió del PCC que ja era un fet a Catalunya.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000, p. 683-684. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Patria: Una española en el KGB, Javier Juárez, Random House Mondadori, Barcelona, 2008.
# Serrat de l'Ós

El Serrat de l'Ós és un serrat situat en el límit dels termes comunals de Censà i Real, el primer pertanyent a la comarca del Conflent i el segon a la del Capcir, tots dos de la Catalunya del Nord.
És a la zona nord-oest del terme de Censà i a la nord-est del de Real, al nord-est del Roc Cosconer i al sud-oest del Roc de l'Estany i de la Serra del Bernat. És un dels contraforts més a ponent de la Serra de Madres.

## Referències

* ↑ El Serrat de l'Ós en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «129 - Ral i 140 - Sansà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Ral i Censà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Serrat de la Bandera (Vilanova de Sau)

* Aquest article tracta sobre la serra del municipi de Vilanova de Sau (Osona). Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Bandera».
El Serrat de la Bandera és una serra situada al municipi de Vilanova de Sau (Osona).
# Selecció de bàsquet de Puerto Rico

La Selecció de bàsquet de Puerto Rico és l'equip format per jugadors porto-riquenys que representen la Federació Porto-riquenya de Bàsquetbol a les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) i el Comitè Olímpic Internacional (COI): els Jocs Olímpics, el Campionat mundial de Bàsquet i la FIBA AmeriCup. Pertany a la zona FIBA Amèrica.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1960 - 13
* 1964 - 4
* 1968 - 9
* 1972 - 6
* 1976 - 9
* 1988 - 7
* 1992 - 8
* 1996 - 10
* 2004 - 6

### Campionats mundials

* 1959 - 5
* 1963 - 6
* 1967 - 12
* 1974 - 7
* 1978 - 10
* 1986 - 13
* 1990 - 4
* 1994 - 6
* 1998 - 11
* 2002 - 7
* 2006 - 17
* 2010 - 17
* 2014 - 19
* 2019 - 15

### Campionats americans

* 1980 - 1
* 1984 - 6
* 1988 - 2
* 1989 - 1
* 1992 - 4
* 1993 - 2
* 1995 - 1
* 1997 - 2
* 1999 - 4
* 2001 - 4
* 2003 - 3
* 2005 - 7
* 2007 - 3
* 2009 - 2
* 2011 - 4
* 2013 - 2
* 2015 - 5
* 2017 - 5

### Campionats centre-americans

* 1965 - 2
* 1969 - 3
* 1971 - 2
* 1973 - 1
* 1975 - 2
* 1977 - 2
* 1981 - 2
* 1985 - 1
* 1987 - 1
* 1989 - 1
* 1991 - 1
* 1993 - 1
* 1995 - 3
* 1997 - 2
* 1999 - 2
* 2001 - 1
* 2003 - 1
* 2004 - 2
* 2006 - 3
* 2008 - 1
* 2010 - 1
* 2012 - 2
* 2014 - 2
* 2016 - 1

### Jocs Panamericans

* 1959 - 2
* 1963 - 3
* 1967 - 5
* 1971 - 2
* 1975 - 2
* 1979 - 2
* 1983 - 6
* 1987 - 3
* 1991 - 1
* 1995 - 6
* 1999 - 3
* 2003 - 3
* 2007 - 2
* 2011 - 1
* 2015 - 6
* 2019 - 2

## Jugadors destacats

Fonts:
* Carlos Arroyo
* Renaldo Balkman
* José Juan Barea
* Teófilo Cruz
* Raymond Dalmau
* Butch Lee
* Edgar de León
* Jerome Mincy
* Mario Morales
* José "Piculin" Ortiz
* Peter John Ramos
* Ramón Rivas
* Ángel Daniel Vassallo
* Juan Vicens

## Referències

* ↑ «Men's Competition – Puerto Rico». FIBA Americas. Arxivat de l'original el 12 juliol 2010. [Consulta: 25 agost 2007].
* ↑ FIgueroa, Jorge. «Puerto Rico vence a Uruguay y clasifica al Mundial FIBA», 25-02-2019.
* ↑ Gallery of Pictures of Puerto Rican players Arxivat 2020-02-22 a Wayback Machine. at enciclopediapr.org
* ↑ «The Top Ranked Basketball Players of All-Time from Puerto Rico». AinsworthSports.com. [Consulta: 31 gener 2024].
# Sant Guiu

Sant Guiu és el nom dels següents personatges:
* Sant Guiu d'Acqui, bisbe del s. XI, celebrat el 2 de juny
* Sant Guiu d'Anderlecht, laic del s. XI, flamenc, celebrat el 12 de setembre
* Sant Guiu d'Auxerre, bisbe del segle x, celebrat el 6 de gener
* Sant Guiu de Baume, abat benedictí del s. X, celebrat el 18 de juny
* Sant Guiu de Lucània, màrtir del s. IV
* Sant Guiu de Pomposa, abat benedictí del s. X-XI, celebrat el 31 de març
* Sant Guiu de Pontida, abat del s. XI, celebrat el 2 de setembre
* Sant Guiu Pascual, del segle xx, celebrat el dia de st. Pere, pare fundador que li atorgà els seus poders.
* Sant Guiu, Beat Abat, Santoral Català celebrat el 23 de març.
# Serrat de l'Extrem (Salàs de Pallars)

El Serrat de l'Extrem és un serrat del terme municipal de Salàs de Pallars, al límit amb el de Conca de Dalt, en l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà.
És, de fet, la continuació cap a llevant del Serrat de Mig. És un barranc en forma d'arc convex cap al nord, que separa les valls dels barrancs dels Escarruixos, al nord, en terme de Toralla i Serradell, actualment pertanyent al municipi de Conca de Dalt, i de l'Aulesa, al sud, que discorre pel terme de Salàs de Pallars.
No és un serrat gaire alt: a l'extrem de ponent, on enllaça amb la Serra del Mig, assoleix els 925 m. alt., mentre que en el de llevant, prop del Pont de Sensui, arriba als 705.
# Serrat de l'Horabona

El Serrat de l'Horabona és una serra situada a cavall dels termes municipals de l'Estany i de Moià, a la comarca del Moianès. Té una elevació màxima de 1.055,9 metres d'altitud, al Puig Rodó.
Està situat a l'extrem sud-oriental del terme estanyenc, on s'estén de sud a nord i en la zona nord del de Moià. Té el seu punt més septentrional, i baix, al nord, a llevant de l'extrem meridional del poble de l'Estany, al Coll Sobirà, a través del qual enllaça amb la Serreta. Des d'aquest lloc va pujant cap al sud i, a partir de la meitat, cap al sud-est. Prop del Coll Sobirà es troba el turó de la Barra, de 965,3 metres d'altitud;
# Santa Maria del Mas Aragon

Santa Maria del Mas Aragon és la capella del Mas Aragon, a la comuna nord-catalana de Castellnou dels Aspres, a la comarca del Rosselló.
És una capella petita, d'una sola nau. al costat de ponent del Mas Aragon, a la zona del Riberal de la Tet del terme de Castellnou.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «78. Santa Maria del Mas ragon». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ «La capella de Santa Maria del Mas Aragon, en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 febrer 2016].
# Setge d'Amaiur

El Setge d'Amaiur fou un combat produït després de l'últim intent de reconquesta del Regne de Navarra d'Enric II de Navarra, a causa de la invasió pel Regne de Castella en 1512.

## Antecedents

Després de la derrota a la batalla de Noáin, els navarresos fidels a Enric II de Navarra es van refugiar al Bearn i la Baixa Navarra, dominis dels Albret a l'altra banda dels Pirineus.
El setembre del 1521 els navarresos van fer una altra incursió a la vall de Baztán-Bidasoa i van conquistar el castell d'Amaiur, respectant la vida de l'alcaid i de la guarnició castellana del castell. Es va quedar al castell una guarnició d'uns 200 navarresos, sota el comandament de Jaime Belatz Medrano.

## El setge

A principis de febrer, les tropes castellanes comencen a fer incursions a la vall. El 14 de març prenen la fortalesa de Ortzorrotz. El 17 de juny de 1522, després d'una batalla, ocupen també la vila de Santesteban, tallant la comunicació d'Amaiur amb Hondarribia. El virrei castellà, comte de Miranda, va ordenar el 3 de juliol la presa d'Amaiur. Les tropes castellanes amb navarresos beamontesos voltar el castell amb uns 10.000 homes, contra els 200 defensors navarresos del castell.
Els navarresos van resistir diversos atacs des del 15 fins al 22 de juliol, en què van capitular.

## Conseqüències

Els defensors van ser capturats i portats a Pamplona, catorze dies després van morir Jaime Belatz i el seu fill, amb sospites d'enverinament. Després de la presa de la fortalesa es va procedir a realitzar processaments judicials i posteriors execucions. El 12 d'agost es va ordenar destruir la fortalesa, calant-hi foc, després de confiscar els objectes de valor.

## Referències

* ↑ Esarte, Pedro. Navarra, 1512-1530 (en castellà). Pamiela, 2001, p.595-604. ISBN 84-7681-340-6.
* ↑ Esarte, Pedro. Navarra, 1512-1530 (en castellà). Pamiela, 2001, p.609-612. ISBN 84-7681-340-6.

## Vegeu també

* Batalla de Noain
# Seminari Teològic Jueu d'Amèrica

El Seminari Teològic Jueu d'Amèrica (en anglès: Jewish Theological Seminary of America) (JTS) és un seminari d'ensenyament teològic i religiós de la ciutat de Nova York, que forma part dels principals centres universitaris del moviment del judaisme conservador.
Conjuntament amb la Universitat Jueva Americana de Los Angeles, el Seminari Rabínic Llatinoamericà de Buenos Aires i l'Institut Schechter d'Estudis Jueus de Jerusalem, constitueix un dels principals seminaris rabínics del moviment. Va ser creat en 1886, i el seu nom és degut a l'antic «Seminari Teològic Jueu» (Jewish Theological Seminary) de Wrocław a Polònia que va desaparèixer.

## Referències

* ↑ www.jtsa.edu/

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Scarus fuscocaudalis

Scarus fuscocaudalis és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu, les Filipines i Guam.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Randall, J. E. & R. F. Myers 2000. Scarus fuscocaudalis, a new species of parrotfish (Perciformes: Labroidei: Scaridae) from the western Pacific. Micronesica v. 32 (no. 2): 221-228.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus festivus

Scarus festivus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Tuamotu i les Illes Ryukyu.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quatorzième. Suite du livre seizième. Labroïdes. Livre dix-septième. Des Malacoptérygiens. Hist. Nat. Poiss. v. 14: i-xxii + 2 pp. + 1-464 + 4 pp., Pls. 389-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serguíevka

Serguíevka és el nom dels següents llocs:
* Serguíevka (Gubkin), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Serguíevka (Prókhorovka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Serra de Vallalta

La Serra de Vallalta és una serra situada al municipi de Dosrius a la comarca del Maresme, amb una elevació màxima de 424,8 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Canal de les Tallades

El Serrat de la Canal de les Tallades és un serrat de l'Alta Ribagorça de l'antic terme de Malpàs, al termenal amb el de Llesp, actualment tots dos integrats, des del 1970, en el municipi actual del Pont de Suert.

## Referències

* ↑ «Serrat de la Canal de les Tallades». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Serrat de la Canal de les Tallades». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Sierra Norte

La Sierra Norte de Sevilla és una comarca situada a la província de Sevilla, a Andalusia.
Comprèn els municipis d'Alanís, Almadén de la Plata, Aznalcóllar, Castilblanco de los Arroyos, El Castillo de las Guardas, Cazalla de la Sierra, Constantina, El Garrobo, El Madroño, El Pedroso, El Real de la Jara, El Ronquillo, Gerena, Guadalcanal, Guillena, La Puebla de los Infantes, Las Navas de la Concepción i San Nicolás del Puerto.
Limita al nord amb la comarca de la Campiña Sur (Badajoz), a l'est amb la província de Còrdova, al sud amb la Vega del Guadalquivir, la Comarca Metropolitana de Sevilla, l'Aljarafe i a l'oest amb la Sierra de Huelva.
La unitat geogràfica de la comarca es deu al fet que se situa en la franja sevillana de Sierra Morena, en el seu recorregut est-oest a través de tot el nord d'Andalusia. Aquesta zona serrana no és molt escarpada, amb forests que no superen els 1.000 m. d'altura i totes les seves valls, amb rius d'escàs cabal, aboquen cap al sud, feia el riu Guadalquivir.

## Espais naturals

Encara que tota la comarca té valor naturístic i paisatgístic, cal destacar:
* El Parc Natural Sierra Norte de Sevilla.
* El Parc forestal d'Almadén de la Plata.
* Les Cascades del Huesna, declarades monument natural.
* El Cerro del Hierro, antigues mines de ferro adaptades per al senderisme i l'escalada.

## Enllaços externs

* Portal de la Sierra Norte
* Comarques de Sevilla Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
# Shi Jun

Shi Jun (* Dalian, Xina, 9 d'octubre de 1982), és un futbolista xinès. Juga de davanter i el seu primer equip va ser Dalian Shide.

## Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol de la Xina, va jugar 4 partits internacionals.

## Referències

* ↑ «zh:姓名：石俊» (en xinès). sports.sina.com.cn. [Consulta: 21 agost 2012].

## Enllaços externs

* Shi Jun a National-Football-Teams.com (anglès)
* Player stats at sohu.com
# Shi Junjie

Shi Junjie –en xinès tradicional: 石俊傑; en xinès simplificat: 石俊杰; en pinyin: Shí jùnjié– (12 de novembre de 1980) és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla d'or al Campionat Mundial de Judo de 2007, i una medalla d'or al Campionat Asiàtic de Judo de 2007.

## Palmarès internacional

Campionat del món :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | –52 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Kuwait ( Kuwait) | 1 | –52 kg |

## Referències

* ↑ «Shi Junjie» en Judoinside.com (anglès)
# Conjunt urbà de la plaça del Sagrat Cor

El Conjunt urbà de la plaça del Sagrat Cor és una obra noucentista de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El conjunt l'integren vuit cases unifamiliars aïllades amb jardí precedides d'un barri i mitjançant l'art topiària encerclades per la tanca arbustiva. Tenen planta baixa i un primer pis, amb la coberta composta de teules planes coronada en el centre per un gerro de ceràmica verda. Les cases en planta baixa presenten una petita tribuna i totes les obertures són allindades. La divisió en dues plantes ve marcada per una teulada de les mateixes característiques amb la coberta sostinguda per bigues de fusta. Tot el parament està estucat i en la primera planta figura un plafó rectangular. Disposen també, algunes d'elles d'un petit cos separat de la casa que fa les funcions de garatge. Estan distribuïdes de dues en dues i donen lloc a una plaça circular a la que desemboquen quatre carrers, quedant al bell mig, com un monument, la torre d'aigües amb la figura del Sagrat Cor de Jesús. Es conserva encastada a la base de la torre una placa amb l'escut de Sant Just Desvern que diu: "Aquesta torre d'aigües, dedicada a glorificar el Sagrat Cor de Jesús, fou construïda per Gaspar Modolell Jané, inaugurada el 19 de juliol de 1925".

## Història

El propietari dels terrenys on es va fer la urbanització del conjunt de cases denominades del "Sagrat Cor", va ser Gaspar Modolell i Jané; el primer pas va ser la construcció d'un dipòsit d'aigües de pou, en forma de torre i realitzat en formigó, que allotja en l'interior la figura del Sagrat Cor de Jesús.

## Referències

* 1 2 «Conjunt urbà de la plaça del Sagrat Cor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 agost 2021].
# Habitatge unifamiliar a la carretera Sentmenat, 108 (Castellar del Vallès)

L'Habitatge unifamiliar a la carretera Sentmenat és un edifici històric de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) de titularitat privada situat al número 108 de la carretera de Sentmenat d’aquesta localitat. En l'actualitat l'edifici es troba dins de l'inventari del patrimoni històric, arquitectònic i ambiental de Castellar del Vallès i és considerat un Bé Cultural d'Interès Local.

## Característiques

És una casa unifamiliar que consta de soterrani, planta baixa i golfes. La teulada és a dues vessants, amb el carener paral·lel a la línia de façana. La façana mostra una composició simètrica, amb dues petites obertures d'arc escarser al soterrani, i tres obertures a la planta baixa. La porta d'accés és d'arc de mig punt i les dues finestres dels costats són d'arc carpanell molt rebaixat. Al pis de les golfes hi ha centrat un ull de bou i obertures amb perfil esglaonat als costats. El coronament és format per dos petits ràfecs laterals i una motllura sinuosa a la part central. Al vestíbul hi ha rajoles modernistes de temàtica floral.

## Història

La casa modernista situada a la carretera de Sentmenat número 108 fou encarregada pel senyor Francisco Truyols Sampere. La família Truyols era una família benestant, propietaria d’un assortidor de gasolina, just prop del carrer Sant Jaume. El 1920, la família compra a Emili Carles-Tolrà els terrenys compresos entre la carretera de Sabadell i part de les escoles i el 1926 va transformar aquell assortidor en una estació de servei que, des de sempre, ha estat l’única estació de gasolina instal·lada dins el nucli urbà i que en l’actualitat encara es conserva. Fou aquest moment la família es trasllada a viure a la nova casa construïda a la carretera de Sentmenat número 108. Des de la seva construcció la casa ha passat de generació en generació; de Francisco Truyols la casa va passar a mans de la seva filla, Eulàlia Truyols Valls i aquesta la va deixar a la seva filla i actual propietària Maria Dolors Corominas Truyols.

## Referències

* 1 2 «HABITATGE UNIFAMILIAR A LA CARRETERA SENTMENAT, 108». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2014].
* ↑ Royo, Fina; Joaquim Royo, Eulàlia Costa, Sílvia Sáiz, Raquel Lacuesta, Imma Vilamala, Àlvar Caixal,Albert López. Inventari del Patrimoni Històric, Arquitectònic i Ambiental Castellar del Vallès. Barcelona: Diputació de Barcelona [Consulta: 18 setembre 2014]. Arxivat 23 de setembre 2015 a Wayback Machine.
# UDSF

UDSF té els següents significats:
* Front Unit Democràtic de Salvació (United Democratic Salvation Front, UDSF), organització política del sud del Sudan, fundat el 1997
* Fòrum d'Unitat Democràtica del Sudan (United Democratic Sudan Forum, UDSF), partit polític del Sudan del Sud, fundat el 1997