OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Capgròs (revista)

Capgròs és un setmanari local que s'edita a Mataró des de l'any 1984. S'hi publiquen articles d'interès relacionats amb la ciutat i la comarca del Maresme. Va ser un dels primers setmanaris gratuïts de Catalunya editat íntegrament en català i a tot color. El 2008 va modernitzar el concepte redaccional i eixamplar els temes d'oci i turisme. El 2014, amb 56.000 lectors segons el baròmetre de l'Estudi General de Mitjans, era el tercer setmanari gratuït més llegit de Catalunya. El 2016 la casa editorial va rebre el Premi a la Millor Empresa Editora en reconeixement de la seva trajectòria «amb mitjans de referència com el Capgròs». A partir del mes de gener del 2023 la revista en paper es publica mensualment.

## Referències

* ↑ «Buscador de publicaciones» (en castellà). Oficina de Justificació de la Difusió.
* 1 2 «La Fura és el setmanari en català amb més audiència de Catalunya». La Fura, 22-04-2014. Arxivat de l'original el 2016-08-07 [Consulta: 3 juliol 2016]. Arxivat 2016-08-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Capgròs celebra 30 anys amb una revista per guardar». Amic, Mitjans d'informació i de comunicació, 16-04-2014. [Consulta: 29 juny 2016].
* ↑ «Mateu Ros i Monrós». VII congrés Premsa Comarcal, 02-01-2008. [Consulta: juliol 2016].
* ↑ «Capgròs cobrirà el Maresme amb nous continguts d'oci i turisme». La Xarxa, 15-02-2008.
* ↑ «Cinc mitjans de l'Amic guardonats a la nit de les revistes i la premsa en català 2016». Amic, Mitjans d'informació i de comunicació, 04-05-2016. [Consulta: juliol 2016].
* ↑ Castellví i Roca, Albert «L'ARA guanya el guardó a la millor portada amb la de l'atac a ‘Charlie Hebdo’». Ara, 04-05-2016.
* ↑ «La revista Capgròs passa a ser mensual el 2023». Capgròs, 26-01-2023. [Consulta: gener 2023].

## Enllaços externs

* Capgròs - Lloc web oficial
* Capgròs Comunicació SL Arxivat 2013-03-13 a Wayback Machine.
Viccionari
# Le Prince (pel·lícula de 2005)

Le Prince (àrab: الأمير, Al-amīr) és una pel·lícula franco-tunisiana escrita i dirigida per Mohamed Zran i estrenada el 2005.

## Argument

Adel és un modest florista somniador que intenta enamorar Dounia, directora d’una sucursal bancària enviant-li cada dia de manera anònima rams de flors, cosa que li provoca problemes amb la seva família.

## Repartiment

* Abdelmonem Chouayet: Adel
* Sonia Mankaï: Dounia
* Mustapha Adouani: Ali
* Ahmed Snoussi: Raouf
* Tayeb Oueslati: Slah
* Nasreddine Shili: Mounir
* Salwa Mohamed Ali: la mère
* Alaa Eddine Ayoub: M. Gargouz
* Slim Mahfoudh: le père
* Abdallah Mimoun: le gardien de banque
* Ilheme Chrif: Houda
* Nidhal Guiga: Narjes
* Houda Ben Amor: la secrétaire
* Amal Ferji: Leïla

## Distincions
### Premis

* 2005: Premi al millor muntatge atorgat a Andrée Davanture al Festival Panafricà de Cinema i Televisió de Ouagadougou

### Nominacions

* 2004: Festival de Cinema de Cartago (Panorama)

## Notes i referències

* ↑ Le Prince a unifrance.org
* ↑ Mohamed Zran, réalisateur de Le Prince: "Nous devrions faire des films d'auteur où on parle de notre quotidien et de notre devenir", africine.org
* ↑ Élisabeth Lequeret. «Le rideau tombe sur le 19e Fespaco». rfi.fr, 07-03-2005..
* ↑ Olivier Barlet. «Carthage 2004 : les voies du renouveau». africultures.com..

## Bibliografia

* Florence Colombani «Le Prince». Le Monde, 03-05-2005. ISSN: 0395-2037..
* Emmanuel Burdeau «Le Prince». Cahiers du cinéma, 01-05-2005, pàg. 58. ISSN: 0008-011X..

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Camí de la Font del Carbonell

El Camí de la Font del Carbonell és un camí del terme de Reus a la comarca catalana del Baix Camp.
És un camí que portava al Mas de Guardià. Comença al Camí de la Pedra Estela, travessa el Barranc de Pedret i fa cap al camí del Mas de Guardià, sota el Mas de l'Oliva. Actualment s'ha convertit en un carrer a l'entrar a la urbanització de Les Palmeres. Poc abans d'arribar-hi, trobem la intersecció amb el Camí de Rubió. Al sortir de la urbanització continua com a camí, molt estret i amb marges baixos a banda i banda, fins que torna a la urbanització, on conflueix amb el Camí d'Aigüesverds, en aquest tram també convertit en carrer.
La Font del Carbonell és un toll d'aigua intermitent que només apareix en èpoques d'humitats continuades. Es troba a la vora d'aquest camí, bastant avall del Mas de Valls. El nom de la font s'utilitza per a anomenar els terrenys del voltant.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 142. ISBN 8486387655.
# Candace Cameron Bure

Candace Helaine Cameron Bure /bʊˈreɪ/ (Panorama, Los Angeles, Califòrnia, 6 d'abril de 1976) és una actriu, productora, escriptora i tertuliana de programes de televisió estatunidenca. És coneguda pel paper de D.J. Tanner, la filla gran de Pam i Danny Tanner, a la sèrie televisiva Full house que va interpretar des dels 10 fins als 18 anys. El 2014 va concursar a Dancing with the Stars, acabant en tercera posició, i posteriorment va protagonitzar la sèrie Full house, repetint el seu paper com a D.J.
Filla de Robert Cameron i Barbara Bausmith Cameron, és la germana petita del també actor Kirk Cameron.

## Referències

* ↑ «Candace Cameron Bure Biography (1976-)». [Consulta: 18 desembre 2021].
# Cal Baró (Tavertet)

Cal Baró és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de carrer que fa xamfrà amb un carrer i per la part de ponent s'uneix a una altra casa. És de planta rectangular, coberta dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual està orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. La façana presenta un portal rectangular al centre i un altre a la part esquerra, 3 finestres al primer pis, i 3 al segon, totes amb els ampits motllurats. A la façana de llevant, de construcció recent, hi ha 4 finestres al primer pis, i 3 al segon. A ponent s'hi annexiona un cos de porxos, de construcció recent com ho demostren les bigues de pòrtland que els sostenen, igual que la barana que és del mateix material. En aquest indret hi ha un clos tancat amb reixa metàl·lica.

## Història

Aquesta casa, avui convertida en Restaurant, com moltes de les de Tavertet és fruit de l'època d'expansió demogràfica i d'afany constructiu que domina la pagesia catalana durant els segles XVII i XVIII, fet que en el cas de Tavertet queda palès en l'ampliació de l'església romànica durant aquesta època

## Referències

* 1 2 «Cal Baró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Confessió d'Augsburg

Les Confessions d'Augsburg, van ser la primera exposició oficial dels principis del protestantisme que serà anomenat posteriorment luteranisme. Redactades en llatí i alemany l'any 1530 per Philipp Melanchthon i presentada a la Dieta d'Augsburg (ciutat del Sacre Imperi Romanogermànic) en la presència de Carles V. Encara avui és considerat un dels textos bàsics de les Esglésies Protestants de tot el món i és el quart document del Liber Concordiae luterà.
El text es divideix en dues parts conceptuals diferents, en 21 principis de la fe i 7 referents a la correcció dels abusos.
L'emperador encarregà a Johann Ech i Konrad Wimpina i d'altres la redacció de la resposta, coneguda amb el nom de Confutatio Pontificia.

## Referències

* 1 2 Smith, William Frank. Catholic Church Milestones: People and Events That Shaped the Institutional Church (en anglès). Dog Ear Publishing, 2010, p.52-53. ISBN 1608448215.

## Enllaços externs

* Traducción del alemán al castellano
* «Confessió d'Augsburg». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Askaouen

Askaouen (en àrab أسكاون, Askāwn; en amazic ⴰⵙⴽⴰⵡⵏ) és una comuna rural de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.458 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ferenc Radó

Ferenc Radó (hongarès: Radó Ferenc) (Timișoara, 21 de maig de 1921 - Cluj-Napoca, 27 de novembre de 1990), també conegut com Francisc Radó, va ser un matemàtic romanès.
Després d'acabar la seva escolarització a la seva vila natal de Timișoara, va iniciar els estudis universitaris de matemàtiques a la universitat Politècnica de Bucarest el 1939, però l'any següent els va veure interromputs per la seva condició de jueu. Els anys següents, durant la Segona Guerra Mundial, va estar confinat a diferents camps de treball a Timișoara, Deva, Pâncota i Focșani fins que el 1944 va poder reanudar els seus estudis a la universitat de Cluj-Napoca, graduant-se el 1946. A continuació va ser professor de secundària a la seva ciutat natal, fins que el 1950 va ser nomenat professor de la universitat de Cluj-Napoca en la qual es va retirar el 1985.
El seu camp principal de recerca va ser en els fonaments algebraics de la geometria, però també va obtenir resultats importants en optimització matemàtica. El professor Radó va publicar una dotzena de llibres i monografies i una setantena d'articles científics.

## Referències

* ↑ Benz, 1992, p. 120.
* ↑ Editors, 1990, p. 103.
* ↑ Szenkovits, 2014, p. 427-428.
* ↑ Miron i Brânzei, 1995, p. 68.
* ↑ Benz, 1992, p. 121.
* ↑ Editors, 1990, p. 108-109.
* ↑ Editors, 1990, p. 106-108.

## Bibliografia

* Benz, Walter «Ferenc Radó, 1921–1990» (en anglès). Aequationes Mathematicae, Vol. 43, Num. 1, 1992, pàg. 120-126. DOI: 10.1007/BF01840491. ISSN: 0001-9054.
* Editors «In Memoriam: Professor Francisc Radó» (en anglès). Studia Universitatis Babeș-Bolyai Mathematica, Vol. 35, Num. 4, 1990, pàg. 103-109. ISSN: 2065-961X.
* Editors «Ferenc Radó» (en anglès). Journal of Geometry, Vol. 42, Num. 1, 1991. DOI: 10.1007/BF01231862. ISSN: 0047-2468.
* Miron, Radu; Brânzei, Dan. Backgrounds Of Arithmetic And Geometry (en anglès). World Scientific, 1995. ISBN 981-02-2210-6.
* Szenkovits, Ferenc «Remarkable Hungarian mathematicians at the Cluj University» (en anglès). Studia Universitatis Babeș-Bolyai Mathematica, Vol. 59, Num. 4, 2014, pàg. 419-433. ISSN: 2065-961X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ferenc Radó» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Francisc Radó». Tiberiu Popoviviu - Institute of Numerical Analysis. [Consulta: 19 febrer 2023]. (romanès)
# Joan Mir (músic)

Joan Mir fou un músic català del segle xviii. Va néixer en alguna població del Bisbat de Lleida vers el 1704.
L'any 1725 -quan ja era clergue- fou nomenat mestre de capella de la Seu de Manresa, al mateix temps que sustentor del cor, és a dir, director de les interpretacions de cant gregorià dels capellans que formaven part de la comunitat. El 15 d'agost del 1731 renuncià al càrrec. Sembla que va compondre algunes obres però no se n'ha conservat cap.

## Referències

* ↑ Vilar i Torrens, Josep María. La música a la Seu de Manresa en el segle XVIII, 1990. ISBN 978-84-87618-01-7.
# Fontaine-Uterte

Fontaine-Uterte és un municipi francès del departament de l'Aisne, als Alts de França. Forma part de la Communauté de communes du Pays du Vermandois.

## Administració

Des del 2008, l'alcalde és Philippe Loyeux (de l'UMP).

## Demografia

* 1962: 168 habitants.
* 1975: 205 habitants
* 1990: 135 habitants.
* 1999: 119 habitants.
* 2007: 111 habitants.
* 2008: 117 habitants.

## Notes

* ↑ « PDF Recensement de la population de l'Aisne au 1er janvier 2008». [Consulta: 1r gener 2011].

## Enllaços externs

* Fontaine-Uterte a la web de l'INSEE Arxivat 2012-10-23 a Wayback Machine.(francès).
# Formiguer pitblanc

El formiguer pitblanc (Rhegmatorhina hoffmannsi) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes de l'oest del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer pitblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Formiguer negrós

El formiguer negrós (Cercomacroides nigrescens) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dels boscos pantanosos de les terres baixes fins als 500 m, des del sud-est de Colòmbia, Surinam i Guaiana Francesa, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i centre i est del Perú fins al nord de Bolívia i Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer negrós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Jelma

Jelma o Jilma o Djilma o Djelma (àrab: جلمة, Jilma) és una ciutat de Tunísia a la governació de Sidi Bouzid, situada uns 30 km al nord-est de la ciutat de Sidi Bou Zid. A l'oest té el Djebel Hamra i a l'est les muntanyes del Djebel Lassoula, més modestes. La ciutat té uns 8.000 habitants i és capçalera d'una delegació amb 37.670 habitants al cens del 2004.

## Infraestructures

Té estació de ferrocarril.

## Economia

La seva activitat principal és agrícola amb cereals, llegums i fruites, i una mica de ramaderia.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 43 53 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en onze sectors o imades:
* Jilma Est (43 53 51)
* Jilma Ouest (43 53 52)
* Lazirek (43 53 53)
* Selta (43 53 54)
* Zoghmar (43 53 55)
* Ghedir Ezzitoun (43 53 56)
* Baten Elghézel Sud (43 53 57)
* Baten Elghézel Nord (43 53 58)
* El Adhla (43 53 59)
* El Hamima (43 53 60)
* El Abaiedh (43 53 61)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 43 12).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 107-111. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 157. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Jelobok

Jelobok - Желобок (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Jerry Belson

Jerry Belson (El Centro, 8 de juliol de 1938 - Los Angeles, 10 d'octubre de 2006) va ser un guionista, director i productor de pel·lícules estatunidenc. Col·laborant amb figures com Steve Allen i Garry Marshall, Belson va guanyar reconeixement pel seu treball en diversos programes de televisió, com The Dick Van Dyke Show i la seva co-creació de la popular comèdia The Odd Couple . Va demostrar la seva versatilitat aventurant-se al cinema, coescrivint guions i dirigint pel·lícules. L'impacte de Belson en la comèdia i la seva capacitat per crear personatges perdurables i narracions relacionables van deixar un llegat durador a la indústria de l'entreteniment.

## Carrera

Els crèdits com a guionista de Belson inclouen les pel·lícules de Steven Spielberg Per sempre i Encontres a la tercera fase, diversos episodis de The Dick Van Dyke Show ; Gomer Pyle, U.S.M.C. i I Spy . Durant la dècada de 1960, simultàniament amb la contribució de guions per a sèries de televisió amb l'aleshores company Garry Marshall, Belson va contribuir amb històries per a Gold Key Comics. També va ajudar a produir The Drew Carey Show, The Norm Show i The Tracey Ullman Show .
Va guanyar tres premis Emmy : dos per The Tracey Ullman Show el 1989 i 1990, i un per Tracey Takes On... el 1997.

## Mort

Belson va morir de càncer el 10 d'octubre de 2006 a la seva casa de Los Angeles. La seva germana, la guionista Monica Johnson, va morir l'1 de novembre de 2010.

## Crèdits
### Televisió

* The Dick Van Dyke Show (1961–1966)
* Bob Hope Presents The Chrysler Theater (1964)
* Gomer Pyle U.S.M.C. (1964–1969)
* I Spy (1965–1968)
* Hey, Landlord (1966–1967)
* Love, American Style (1969–1974)
* Barefoot in the Park (1970)
* The Odd Couple (1970–1975)
* Evil Roy Slade (1972)
* Mixed Nuts (pilot) (amb Michael J. Leeson) (1977)
* Young Guy Christian (pilot) (amb Michael J. Leeson) (1979)
* The Tracey Ullman Show (1987–1990)
* Tracey Takes On... (1996–1999)
* The Drew Carey Show (consulting producer) (1995–2004)
* The Norm Show (consulting producer) (1999–2001)

### Pel·lícules

* How Sweet It Is! (1968) (amb Garry Marshall)
* The Grasshopper (1970)
* Smile (1975)
* Fun with Dick and Jane (amb David Giler i Mordecai Richler) (1977)
* Encontres a la tercera fase (Close Encounters of the Third Kind) (1977) (sense acreditar)
* The End (1978)
* Smokey and the Bandit II (amb Brock Yates) (1980)
* Student Bodies (1981) (productor executiu)
* Jekyll and Hyde... Together Again (amb Monica Johnson, Harvey Miller i Michael J. Leeson) (1982)
* Capitulació (Surrender) (1987)
* Per sempre (Always) (1989)

### Teatre

* The Roast (1980, amb Garry Marshall)
* Smile (1986, adaptat del guió)

## Referències

* ↑ «Jerry Belson, R.I.P». Arxivat de l'original el 2007-07-06. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ «Jerry Belson, 68, TV Writer Who Specialized in Comedy, Dies». The New York Times, October 14, 2006.
* ↑ «Obituary: Emmy Winner Jerry Belson, 68; Writer for Television Comedies». , October 17, 2006.
* ↑ «Monica Johnson dies at 64; movie and TV writer». , 04-11-2010.
# Francesc Thomàs de Taixequet i Frígola

Francesc Thomàs de Taixequet i Frígola, nascut a Llucmajor, Mallorca, el 1504 i traspassat a Sardenya el 1572, fou un eclesiàstic mallorquí, bisbe d'Empúries a Sardenya.
Thomàs de Taixequet estudià llatí a l'escola de gramàtica de Randa. El 1530 fou ordenat prevere i obtengué un benefici a la parròquia de Montuïri. El 1536, cursà teologia i, posteriorment, dret civil i eclesiàstic a l'Estudi General de Lleida. El 1548 era rector de l'església de Sant Nicolau de Palma. El 1558 fou nomenat bisbe d'Empúries a Sardenya (actualment Castelsardo), càrrec que ocupà fins a la mort. Durant el seu mandat reprimí abusos clericals i promogué tonsures.
Fou proclamat fil il·lustre de Llucmajor el 12 d'octubre de 1962.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 84-86.617.17-2.
# Forest Rangers Football Club

El Forest Rangers Football Club és un club de futbol de la ciutat de Ndola, Zàmbia. Juga a l'estadi Dola Hill.

## Palmarès

* Copa Coca Cola zambiana de futbol:
       2005

## Referències

* ↑ «Zambia – List of Cup Winners». RSSSF.
# Foville

Foville és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Foville era de 85 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

Tots els 30 habitatges que hi havia el 2007 eren l'habitatge principal de la família. 28 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 30 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Foville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 40 eren actives i 15 eren inactives. De les 40 persones actives 34 estaven ocupades (19 homes i 15 dones) i 6 estaven aturades (5 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 2 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de transport i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Foville hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 676 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Foville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Foville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Formigueret de Dugand

El formigueret de Dugand (Herpsilochmus dugandi) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

habita la selva humida a les terres baixes del sud-est de Colòmbia i nord-est d'Equador.

## Referències

* ↑ «Formigueret de Dugand». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Francesca Barnades i Masoliver

Francesca Barnades i Masoliver (Anglès, 3 de novembre de 1925 - Anglès, 1972) va ser una poetessa catalana.
A la dècada dels anys cinquanta va col·laborar, juntament amb el seu mestre Esteve Calsina, en la tasca cultural i catalanista duta a terme pel grup "Floricel, Verger de l'Art" d'Anglès, que més endavant s'integrà a l'Agrupació Sardanista i Cultural Floricel.
Va aprendre a escriure en català gràcies a les classes nocturnes que es feien a la vila, on més tard fou professora.
Els poemes els va escriure en català, encara que es tractés d'una llengua clandestina en l'època franquista, entre els qualspodem destacar «Anglès, vila aimada».
L'any 1977 se li va dedicar un monument a Anglès, a la placeta a la creu del Carrer del Comerç i d'Avall.

## Obra

* «Anglès, vila aimada
"FULLS DE LA NOSTRA HISTÒRIA"

## Referències

* ↑ Riera i Collell, Meritxell. «Estudi i proposta de dinamització cultural i turística d'Anglès: La Burés», 2015. [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ Les Cinc branques: poesia femenina catalana. 1. ed. Barcelona: Albert i Corp, 1975, pàg. 205. ISBN 84-400-8407-2.
* ↑ 41° 57′ 21.55″ N, 2° 38′ 21.13″ E﻿ / ﻿41.9559861°N,2.6392028°E﻿ / 41.9559861; 2.6392028
4/"FULLS de la nostra història" Número de dipòsit legal assignat per a la publicació: DL GI 329-2023
# Francesca (cràter)

Francesca és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 17 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim italià, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Francesca». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus