OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font de Tres Caps

La Font de Tres Caps és un font del municipi de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una font adossada al mur de la pujada de Sant Feliu. El brollador, a la part central, està emmarcat per un arc de mig punt peraltat amb motllura. A la clau hi ha un cap esculpit, i dos més a sota formant un triangle. La pica, arran de terra, és rectangular.

## Història

La fons fou realitzada dintre de la reforma urbanística de l'indret projectada per Ricard Giralt i Casadesús, qui també feu el disseny de l'obra, i inaugurada pel rei Alfons XIII en una visita que va fer la ciutat. Els tres caps han sofert els darrers anys un greu procés de deteriorament a conseqüència d'una foguera encesa a la pica en un acte de vandalisme.

## Referències

* 1 2 «Font de Tres Caps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# BPI

«BPI» té aquests significats:
* Banco Português de Investimento
* British Phonographic Industry
# BPY

BPY té els següents significats:
* 2,2'-bipiridina (del seu nom en anglès 2,2'-Bipyridine), compost orgànic usat com a lligand quelant
* bpy també és el codi ISO 639-3 del bishnupriya manipuri, llengua indoària parlada a l'est de l'Índia
# BP (desambiguació)

BP o bp té els següents significats:
* Empreses: la companyia petrolera BP, abans coneguda com a British Petroleum.
* Temps: BP (unitat de temps), de l'anglès before present (abans del present).
* Biologia molecular: Parell de bases, de l'anglès Base pair.
# Bandera del Brabant Flamenc

La bandera de la província del Brabant Flamenc fou adoptada pel Consell Provincial el 17 de gener de 1995 i confirmada el 16 d'abril de 1996 per l'executiu de Flandes. El decret va ser signat per Luc Martens, ministre de Cultura, Família i Benestar Social.
El disseny mostra les armes de la província, formades per un lleó rampant taronja (o groc fosc) amb la llengua i urpes vermelles (armat) i l'escut de Lovaina al pit, capital de la província però també capital de l'antic ducat de Lotaríngia. sobre un camp de sable. Proporcions de 2:3.

## Referències

* ↑ Lupant, Michel R. Flags and Coat of Arms of the Kingdom of Belgium. Centre Belgo-Européen d'Études des Drapeaux, 1998.
# Aznalcázar

Aznalcázar és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 3.692 habitants. La seva extensió superficial és de 450 km² i té una densitat de 8,2 hab/km². Està situada a una altitud de 66 metres i a 25 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 3.387 | 3.431 | 3.490 | 3.518 | 3.522 | 3.522 | 3.581 | 3.613 | 3.692 | 3.793 | 3.860 |
# Barranc de Valldecom

El Barranc de Valldecom o Barranc d'Huguets és un torrent afluent per la dreta de la Riera de Sallent que realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Pinell de Solsonès.
Neix al peu del vessant de ponent del Serrat de l'Ascensió. De direcció predominant cap al sud, passa per l'est de les masies d'Huguets, Cal Gabriel, Valldecom i Torralta i desguassa al seu col·lector sota el nucli de Sallent.

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinell de Solsonès, està constituïda per 25 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 16.581 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Sanaüja full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Bany d'or

Les tècniques de bany d'or són diferents mètodes emprats per dipositar una capa prima d'or sobre la superfície d'un altre metall, el més sovint de coure o plata (plata daurada), mitjançant processos químics o electroquímics.
Aquestes tècniques inclouen els mètodes utilitzats principalment en la moderna indústria de l'electrònica. Els sistemes tradicionals, sovint utilitzats per a objectes molt més grans, feien servir altres mètodes clàssics de daurat.

## Deposició química

La deposició química d'or (o recobriment electrolític) es duu a terme mitjançant una reacció d'intercanvi, amb l'ajuda d'algun catalitzador. Es pot dur a terme en diferents tipus de solucions:
* alcalina
* Neutra
* Feblement àcida
* Amb Sulfats
* Amb Ferrocianurs

## Or alemany

En joieria hi ha el "galvanitzat d'or" conegut com a "or alemany" o també "or fals" (de fet l'original era alumini galvanitzat) i té una llarga història, que data d'abans del començament del segle passat, sent un tipus d'acabat utilitzat àmpliament a Europa.

## Vegeu també

* Galvanotècnia
* Galvanostègia
* Xapat d'or

## Nota

* ↑ Celia Martínez Cabetas; Lourdes Rico Martínez. Diccionario Técnico Akal de Conservación Y Restauración de Bienes Culturales. Ediciones AKAL, 3 setembre 2003, p. 151–. ISBN 978-84-460-1227-6 [Consulta: 25 abril 2012].
# Balanops

Balanops és un gènere de plantes amb flors. Conté 9 espècies que són arbres o aarbusts i es troben a Nova Caledònia, Fiji i nord de Queensland.
Aquest gènere constitueix la família Balanopaceae (anteriorment escrita com Balanopsidaceae).

## Algunes espècies

* Balanops australiana
* Balanops balansae
* Balanops pachyphylla
* Balanops vieillardii

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 10 desembre 2010].
# Babinski

«Babinski» té aquests significats:
* Biografies:
** El neuròleg francès Joseph Babiński (1857-1932)
* Medicina:
** El signe de Babinski o reflex plantar.
** La síndrome de Babinski-Fröhlich o distròfia adiposogenital.
** La síndrome de Babinski-Nageotte, un tipus d'hemiplegia bulbar.
# Barbus tomiensis

Barbus tomiensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica (riu Ubangui).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus tiekoroi

Barbus tiekoroi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guinea i Sierra Leone.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Banc d'Espanya (Lleida)

Banc d'Espanya és una obra de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici capçal de l'illa de cases, amb semisoterrani, planta baixa, dos pisos i dipòsits superiors. La planta baixa sembla inspirar-se en un sòcol. El cos superior està lligat, per una columnata dòrica, a l'eix de la façana principal. Ve rematat pel volum dels dipòsits. El pati central està cobert amb una gelosia de vidre.
L'edifici estava concebut per donar amb una façana a l'avinguda Blondel. L'estructura és a base de murs i pilars de càrrega amb forjats isostàtics.

## Referències

* 1 2 «Banc d'Espanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Baronia de Guia Reial

La baronia de Guia Reial és un títol nobiliari concedit el 1750 al tinent coronel Lluís de Carbonell i de Ferràs (Morellàs, Vallespir, ? — ?, 1795), primer marquès de la Quadra, senyor de la quadra de Sant Agustí de Lluçanès i regidor degà de Barcelona. Li havia estat concedit privilegi de noble el 1748, en cap del seu pare, el coronel Josep de Carbonell i Solier.
Després de la seva mort, el títol passà als Oliveres i als Pasqual de Quinto.

## Barons de Guia Reial

| | Titular | Període |
| Creació el 1752 pel rei Ferran VI |||
| I | Lluís de Carbonell i de Ferràs | 1752-1789 |
| II | Marianna Joaquima de Carbonell | 1789-1796? |
| III | Josep Maria d'Oliveras i Ros | 1796-1830? |
| IV | Joan Maria d'Oliveras i de Carbonell | 1830-? |
| Rehabilitació el 1930 pel rei Alfons XIII |||
| V | Javier Pasqual de Quinto i Martínez de Andosilla | 1930-1989 |
| VI | Maria Begoña Pasqual de Quinto i Montalvo | 1992-2004 |
| VII | Maria del Pilar Pasqual de Quinto i Montalvo | 2004-actualitat |

## Referències

* ↑ «Baronia de Guia Reial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Baronia de Llaurí

La Baronia de Llaurí, també dita de la Vall de Llaurí, fou una jurisdicció senyorial amb centre al municipi de Llaurí (la Ribera Baixa). El títol nobiliari fou creat el 21 de febrer de 1863 per la reina Isabel II a favor de José Pedro Manglano y Palencia, fill dels propietaris de l'antiga jurisdicció senyorial.

## Barons de Llaurí

| | Titular | Període |
| Creació per Isabel II |||
| I | José Pedro Manglano y Palencia | |
| II | Luis Manglano Palencia |
| III | Joaquín Manglano y Cucaló de Montull | 1943-1962 |
| IV | Joaquín Manglano y Baldoví | 1985-2011 |
| V | Verónica Manglano y Puig, de García-Menacho | 2012-actual titular |

## Història dels Barons de Llaurí

* José Pedro Manglano y Ruiz, I baró de Llaurí.
* Casat amb Julia Palencia y Roca. El succeí el seu fill:
* Luis Manglano Palencia, II baró de Llaurí.
* Casat amb María Josefa Cucaló de Montull, baronessa de Càrcer, Terrateig, Almiserat, etc. El succeí el seu fill:
* Joaquín Manglano y Cucaló de Montull (1892-1985), IV baró de Beniomer, III baró de Llaurí, G.E. XV baró de Càrcer.
* Casat amb María Baldoví y Miquel. El succeí el seu fill primogènit:
* Joaquín Manglano y Baldoví (1923-2011) V baró de Beniomer, IV baró de Llaurí, G.E., comte de Burgo de Lavezaro, baró de Vallvert, baró d'Alcalalí i de San Juan de Mosquera (germà del III baró).
* Casat amb María del Dulce Nombre de Puig y de Fontcuberta, succeí per distribució la filla primogènita d'ambdós:
* Verónica Manglano y Puig (n. en 1962), V baronessa de Llaurí G.E.
* Casada amb Alfonso García-Menacho y Osset, del Marquesat de Santa Marina.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Bara Dehi

Bara Dehi és el més alt dels quatre pics principals de les muntanyes Assia, al districte de Cuttack, a Orissa (Índia). Al peu d'aquesta muntanya hi ha les ruïnes d'una antiga residència de l'antic sobirà hindú dels turons.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Bara (Uttar Pradesh)

Bara és una ciutat de l'Índia, estat d'Uttar Pradesh, a la divisió de Vanarasi, districte de Ghazipur, a la vora del Ganges a la confluència amb el Karamnasa 25° 31′ N, 83° 52′ E﻿ / ﻿25.517°N,83.867°E﻿ / 25.517; 83.867 i a 28 km al sud-est de Ghazipur. La població el 1901 era de 5.260 habitants.
A la seva rodalia, al costat del riu Karamansa, es va lliurar una batalla coneguda com a Chausa Ghat, entre Humayun i Sher Shah Suri, el 1539, en què el primer fou derrotat i va haver de fugir.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Barabar

Les muntanyes Barabar són un grup muntanyós de Bihar, principalment al districte de Gaya i actualment també al modern districte de Jehanabad, Índia.
El cim més alt es diu Barabar hi té un temple consagrat a Sidheswara, amb un lingam portat per Bana Raja, el rei Asura de Kamarupa que va fer sagnants guerra contra Krishna; el setembre es fa una fira a aquest lloc. Al sud hi ha unes coves excavades anomenades Satghar (Set Cases), de les que quatre es troben en un mateix indret i una d'aquestes va restar per acabar; les inscripcions permeten comprovar que foren excavades a partir del 252 aC i durant 36 anys; altres tres coves estan al lloc anomenat Nagarjoni i proper a aquest hi ha la font sagrada de Patalganga, i a la base del pic de Kowadol una gran figura de Buda (es creu que en aquest pic hi havia el monestir budista de Silabhadra visitat pel peregrí xinès Hiuen Tsiang; en el conjunt de les muntanyes hi ha altres figures i escultures.

## Referències

* ↑ Sculptured doorway, Lomas Rishi cave, Barabar, Gaya Arxivat 8 April 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. British Library
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Beaufort (Nord)

Beaufort és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 981 habitants. Es troba a 90 km de Lilla, Brussel·les, a 35 km de Valenciennes, Mons o Charleroi, a 13 km d'Avesnes-sur-Helpe i a 8 km de Maubeuge.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.061 | 1.067 | 1.010 | 1.011 | 1.100 | 1.012 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1989 | Louis Liénard | |
| 1989-2001 | Michel Debruge | |
| 2001-2008 | Jean Marie Contesse | UMP |
| 2008- | François Monet | |
# Barranc de la Font de Margarit

El barranc de la Font de Margarit és un curs d'aigua dels termes municipals de Sant Esteve de la Sarga i de Castell de Mur, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, a l'àmbit del poble de Cellers, sempre en el Pallars Jussà.
S'origina en el Serrat de les Marrades, a l'Obaga del Tic-tac, a llevant del Serrat Alt, al Planell de Gipon. Des d'aquest lloc davalla cap a llevant i de seguida abandona el terme de Sant Esteve de la Sarga, per entrar de seguida a l'antic terme de Guàrdia de Tremp. Al cap de poc troba la Font de Margarit, i poc després la Font del Cambrot, entre les quals corre paral·lel al barranc per la seva dreta el Camí de la Font; una mica després deixa a migdia lo Planell, i tot seguit passa pel sud de la Vinya de Fernando i s'aboca en la Noguera Pallaresa dins del Pantà dels Terradets, al sud del poble de Cellers i al nord de les Cases de l'Estació d'aquest mateix poble.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Benkovce

Benkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1363.
# Boqueho

Boqueho (en bretó Boskazoù, gal·ló Boco) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 992 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 927 | 828 | 755 | 766 | 791 | 848 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Roland Briand | DVG |
| març – desembre 2008 | Thierry Ogel | |
| des. 2008 - | Béatrice Tanguy | |
| 2001- | Claude Abel | UMP |
# Blakesburg

Blakesburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 374 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blakesburg tenia 374 habitants, 166 habitatges, i 105 famílies. La densitat de població era de 534,8 habitants per km².
Dels 166 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.500 $ i la renda mediana per família de 35.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 13.962 $. Entorn del 13,5% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blakesburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blakesburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Blakely (Geòrgia)

Blakely és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 5.696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blakely tenia 5.696 habitants, 2.060 habitatges, i 1.413 famílies. La densitat de població era de 125,9 habitants per km².
Dels 2.060 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,5% hi vivien parelles casades, en un 29,2% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.250 $ i la renda mediana per família de 24.107 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.861 $ mentre que les dones 16.116 $. La renda per capita de la població era de 12.012 $. Entorn del 29,6% de les famílies i el 33,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blakely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blakely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Blakeslee

Blakeslee és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 130 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blakeslee tenia 130 habitants, 48 habitatges, i 34 famílies. La densitat de població era de 456,3 habitants per km².
Dels 48 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,1% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 16,2% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.750 $ i la renda mediana per família de 45.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.250 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 16.738 $. Cap de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blakeslee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blakeslee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Bucle local

En telecomunicacions; el bucle local o bucle d'abonat és el cablejat que s'estén entre la central telefònica (o commutador) i les dependències de l'usuari.

## Telefonia

La connexió del bucle local telefònic és típicament un parell trenat de coure que va des de la central telefònica al local o habitatge de l'usuari. Les línies telefòniques de bucle local individual estan connectades a la central local o a un concentrador remot.
Les connexions al bucle local poden ser utilitzades per transportar informació utilitzant diverses tecnologies, entre les que hi ha::
* veu analògica (per a telefonia analògica tradicional).
* ISDN
* DSL:
** ADSL
** HDSL
** SDSL
** VDSL

## Altres comunicacions

El terme "bucle local" s'utilitza també com a sinònim d'una connexió de "l'últim quilòmetre" fins al local de l'usuari, independentment de la tecnologia utilitzada. D'aquí deriva la frase "bucle local sense fil", on aquest últim tram no és un parell físic sinó un enllaç via ràdio.

## Referències

* ↑ Bucle local a Optimot

## Vegeu també

* PTR
* FTTx
* DTMF
* WiMAX
* Línia telefònica
* Cable de parell trenat
* Central de commutació
# Berdíxevo

Berdíxevo (en rus: Бердышево) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Bolxessosnovski. El 2010 tenia 319 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].