OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reial Club Nàutic de Barcelona

El Reial Club Nàutic de Barcelona (RCNB) és un club nàutic de la ciutat de Barcelona i un dels clubs esportius més antics d'Espanya. Va ser fundat l'any 1876 amb el nom de Club Català de Regates.
Es troba a un extrem del Port de Barcelona. Disposa d'unes instal·lacions de bona qualitat, i compta amb un Port esportiu, un local social i una escola de navegació. El restaurant del RCNB té uns finestrals amb una bona vista del port i normalment està obert per al gran públic.
El port esportiu té 175 amarratges, 20 dels quals són de lloguer mentre que la resta són de propietat privada.
En sintonia amb la companyia catalana de perfumeria i moda Puig, el Club Nàutic organitza anualment a aigües de Barcelona una regata denominada Puig Vela Clàssic. La principal particularitat de la regata és que està reservada per a embarcacions clàssiques i tradicionals. La regata és una de les més importants per a velers clàssics de totes les que se celebren arreu.

## Gestió

| ORGANISME PROPIETARI | Autoritat Portuària de Barcelona |
| TIPUS DE GESTIÓ | Concessió Administrativa |
| CONCESIONÀRIA | Reial Club Nàutic de Barcelona |

## Mèrits

El RCNB ha rebut molts honors en la seva llarga existència. Entre els més importants cal destacar els següents:
* 1999: Placa d'or de la Reial Orde del Mèrit Esportiu.
* 2003: Medalla al Mèrit Esportiu, categoría Or de l'Ajuntament de Barcelona.
* 1998: Àncora d'or de la Reial Federació Espanyola de Vela.
* 1997: Millor Entitat Esportiva Catalana del diari El Mundo Deportivo.
* També ha rebut nombroses vegades la Vela d'Or de la Federació Catalana de Vela.

## Referències

* ↑ «El rem modern a Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana-Enciclopèdia de l'Esport, 15-07-2016. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Trias presenta la IV Puig Vela Clàssica». La Vanguardia. [Consulta: 9 maig 2012].
* ↑ «Cincuenta veleros participarán en la regata de Vela Clásica de Barcelona». La Vanguardia. [Consulta: 9 maig 2012].

## Vegeu també

* Bribón

## Enllaços externs

* Reial Club Nàutic de Barcelona - Lloc web oficial
# Serie A 2011-12

La Serie A 2011-12 (coneguda com la Sèrie A TIM pels seus patrocinadors principals) va ser la 110a edició de la Lliga italiana de futbol i la 80a temporada d'ençà que es disputa en sistema de lliga i la segona des de la seva organització sota un comitè de lliga independent de Sèrie B. Va començar el 3 de setembre de 2011 i va acabar el 13 de maig de 2012. La lliga estava prevista inicialment per començar el 27 d'agost, però es va retardar a causa d'una vaga dels jugadors.

## Resultat

El títol de lliga el va guanyar la Juventus, sent el seu 28è títol oficial de la Sèrie A o scudetto, i primer des de la Serie A 2002–03. L'equip va completar la temporada invicte, convertint-se en el primer equip a fer-ho en una temporada de lliga de 38 partits a Itàlia; Perusa va quedar invicta a la Sèrie A de 30 partits de 1978–79, en què va acabar segon a la taula, mentre que el Milan va quedar invicte i va guanyar el títol a la Sèrie A de 34 partits de 1991–92.
Atès que Itàlia va baixar del tercer al quart lloc en el rànquing de coeficients d'associació de la UEFA al final de la temporada 2010-11, la lliga va perdre una plaça a la fase de grups per a la Lliga de Campions de la UEFA de la temporada 2012-13.

## Canvis de regles

L'estiu de 2011 es van revisar les normes per al registre de nacionals no comunitaris (o no membres de l'EFTA o suïssos) transferits des de l'estranger. Els clubs ara podrien fitxar dos jugadors no comunitaris. Aquesta va ser un revés a la decisió presa l'estiu anterior arran del fracàs d'Itàlia al Mundial de 2010 que va limitar els clubs a fitxar només un d'aquests jugadors.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/serie_a2012'

## Referències

* ↑ http://www.legaseriea.it/it/sala-stampa/archivio-dettaglio/-/news/DATE_STAGIONE_SPORTIVA_2011_2012/430992 Arxivat 30 July 2011 a Wayback Machine. Lega Serie A (in Italian)
* ↑ «Italian players' strike delays start of Serie A season». [Consulta: 25 setembre 2011].
* ↑ «Juventus completes the Serie A season unbeaten following home win over Atalanta | Goal.com».
* ↑ «UEFA Country Ranking 2011». Bert Kassies. [Consulta: 14 abril 2011].
* ↑ «Italy to lose Euro spot» (en anglès). Eurosport, 25-02-2011. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ Honigstein, Raphael. «Raphael Honigstein: Differing mindsets have Germany, Italy going in opposite directions» (en anglès americà). Sports Illustrated, 02-03-2011. [Consulta: 5 juny 2023].
# Roc de Peirafita

El Roc de Peirafita és una muntanya de 1.569,31 metres d'altitud del límit dels termes de les comunes de Noedes i Orbanyà, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona sud-oest del terme d'Orbanyà i a la nord-est de la de Noedes.
És en una de zona molt concorreguda pels excursionistes de la Catalunya del Nord.

## Referències

* ↑ El Roc de Peirafita en els ortofotomapes de l'IGN
# Krivoixéievka

Krivoixéievka - Кривошеевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 542 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Lauriacum (cràter)

Lauriacum és un cràter sobre la superfície de (21) Lutècia. Fa un diàmetre de 1.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI dos de setembre de 2011 i fa referència a Lauriacum, antiga ciutat romana, de l'època de Lutècia, actualment Enns (Àustria). Aquest cràter s'utilitza per definir el primer meridià de (21) Lutetia,

## Referències

* ↑ "Lauriacum (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Talbert, Richard J.A.. Princeton University Press. Barrington Atlas of the Greek and Roman World, 2000.
# Giuseppe Favero

Giuseppe Favero (Settimo Torinese, 20 de desembre de 1931 - Settimo Torinese, 9 de setembre de 2020) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1953 i 1959. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la París-Niça de 1958 i una tercera posició a la Milà-Sanremo de 1954. De 1953 a 1957 fou gregari de Fausto Coppi.

## Palmarès

* 1952
** 1r a la Copa Ciutat d'Asti
* 1953
** 1r a la Milà-Busseto
* 1958
** Vencedor d'una etapa al París-Niça

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1954. 60è de la classificació general
* 1955. 50è de la classificació general
* 1956. Abandona
* 1957. Abandona
* 1958. Abandona
* 1959. Abandona

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1956. 27è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Ciclismo, morto Pino Favero: l'ultimo gregario di Fausto Coppi» (en italià). [Consulta: 9 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Domènec Batalla

Domènec Batalla (Valencia de Alcántara, 13 de febrer de 1944) és un escultor i pintor català.

## Obres

* Escultura dedicada al pintor Josep Coll i Bardolet - Campdevànol - (1989)
* Escultura dedicada a la Olimpíada dels Petits Estats d'Europa - Andorra la Vella (Andorra) - (1991)
* Escultura "Max Plàstic" - Ribes de Freser - (1995)
* Escultura "A la sardana" - Ripoll - (1996)
* Escultura dedicada a Eudald Viñas - Ripoll - (1998)
* Escultura dedicada al Centenari de la Festa de l'Arbre - Sant Joan de les Abadesses - (1999)
* Escultura "Viacrucis nº5" i "Viacrucis nº11" - Vall de Núria - (2008)
* Escultura "Embolic" - Ripoll - (2014)
* Escultura dedicada a la població de Campelles - Campelles - (2014)
* Escultura dedicada a Josep Pujol Aulí - Vallter - (2014)
* Escultura dedicada al pintor Joan Ponç - Vilallonga de Ter - (2015)
* Escultura dedicada a la població de Sant Pau de Segúries i a la seva Via Romana - Sant Pau de Segúries - (2018)
* Escultures per als guanyadors dels premis Ripollès Líders - Ripoll - (2010 - 2022)
* 12 quadres i una escultura pel disc "Mil i una nits i uns quants dies" per Sau30 - (2022)

## Referències

* ↑ http://domenecbatalla.web.fc2.com/public/public.html
* ↑ https://monuments.iec.cat/fitxa.asp?id=1198
* ↑ https://www.naciodigital.cat/elripolles/noticia/23204/domenec-batalla-installa-gran-escultura-al-museu-etnografic
* ↑ https://www.ripollesdigital.cat/noticia/63583/campelles-ja-llueix-lescultura-de-domenec-batalla
* ↑ https://www.naciodigital.cat/elripolles/noticia/25513/escultura-homenatja-fundador-vallter
* ↑ https://www.naciodigital.cat/elripolles/noticia/26795/domenec-batalla-homenatja-entrada-vilallonga-univers-magic-pintor-joan-ponc
* ↑ https://www.ripollesdigital.cat/noticia/91247/lescultura-de-domenec-batalla-sinaugurara-coincidint-amb-els-25-anys-de-la-caminada-per-la
* ↑ https://www.ripollesdigital.cat/noticia/130570/ja-es-poden-votar-els-candidats-als-premis-ripolles-liders-2020
* ↑ https://www.ripollesdigital.cat/noticia/147247/domenec-batalla-illustra-el-nou-disc-de-sau-30
* ↑ http://www.pepsala.cat/ca/sau30-publica-nou-disc--el-2022
# Religió a Guinea Bissau

Religió a Guinea Bissau :
| Religió | Percent |
| <div style="background-color:#45; width: Error de l'expressió: Signe de puntuació no reconegut "["px; height: 12px;"> | Green |
| <div style="background-color:#22.1; width: Error de l'expressió: Signe de puntuació no reconegut "["px; height: 12px;"> | red |
| <div style="background-color:#15.9; width: Error de l'expressió: Paraula no reconeguda "no".px; height: 12px;"> | blue |
| <div style="background-color:#14.9; width: Error de l'expressió: Signe de puntuació no reconegut "["px; height: 12px;"> | pink |
| <div style="background-color:#2; width: Error de l'expressió: Paraula no reconeguda "cap".px; height: 12px;"> | yellow |
Aquest és un article sobre la religió a Guinea Bissau. Al llarg del segle xx, la major part dels habitants de Guinea Bissau practica algun tipus d'animisme. Recentment, molts han adoptat l'islam, que en l'actualitat el practica un 50% de la població del país; la majoria dels musulmans de Guinea Bissau segueixen la denominació malikita sunnita, amb minories xiïta i ahmadiyya.
Aproximadament el 10% de la població del país pertany a la comunitat cristiana, i el 40% continuen mantenint creences indígenes. Aquestes estadístiques poden ser enganyoses, però, ja que les dues pràctiques islàmiques i cristianes poden estar influenciats en gran manera pel sincretisme amb les creences tradicionals africanes. L'islam es practica més àmpliament pels grups ètnics fulbe i malinkes grups ètnics, i els musulmans són majoritaris al nord i nord-est.
Els practicants de les creences religioses tradicionals indígenes generalment viuen a tot el país menys a les zones del nord del país. Els cristians pertanyen a diversos grups, incloent l'Església Catòlica Romana (incloent els afroportuguesos) i diverses denominacions protestants. Els cristians es concentren a Bissau i altres grans ciutats.
Els missioners] estrangers actuen al país sense restriccions. La Constitució estableix la llibertat religiosa, i el govern generalment respecta aquest dret en la pràctica. En 2007, el govern dels Estats Units no ha rebut informes d'abusos socials o discriminació basada en la creença o pràctica religiosa.

## Vegeu també

* Islam a Guinea Bissau
* Catolicisme a Guinea Bissau

## Referències

* 1 2 «Africa :: GUINEA-BISSAU». CIA The World Factbook. Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 17 agost 2016].
* ↑ «The World's Muslims: Unity and Diversity». Pew Forum on Religious & Public life, 09-08-2012. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 22 febrer 2014].
* 1 2 3 4 5 6 7 International Religious Freedom Report 2007: Guinea-Bissau. United States Bureau of Democracy, Human Rights and Labor (September 14, 2007). Aquest article incorpora text d'aquesta font, que es troba en el domini públic.
# Serra d'O Courel

La serra d'O Courel (en gallec: Serra do Courel) és una serralada al sud-est de la província de Lugo, que abasta els municipis de Folgoso do Courel, en la seva major part, Quiroga i Pedrafita do Cebreiro. Abasta 21.020 hectàrees, amb grans variacions d'altitud, des de 400-500 msnm a la vall del riu Lor a més de 1600 metres en els punts més alts de Montouto, Formigueiros (1643 m) i el pic Pía Páxaro (1610 m).
El 2004 és declarat zona d'especial protecció dels valors naturals i zona d'importància comunitària.

## Natura

La serra d'O Courel alberga la major joia natural de Galícia, la Devesa da Rogueira, un bosc autòcton, on conviu la pràctica totalitat de les espècies vegetals naturals de Galícia que no tenen àmbit costaner, destaquen els castanyers, roures i bedolls, però és també possible trobar espècies com alzines sureres, més vinculades al clima mediterrani. En les profunditats de la devesa hi viuen cabirols, martes, mosteles, gats salvatges, lirons, entre altres animals. Hi ha petits rius que formen petites cascades. A nivell geològic destaca la pissarra com a element predominant, que actualment encara s'extreu a la zona. Durant l'època romana hi havia pedreres on s'extreia ferro, plom, coure, or i antimoni. La llacuna, en gallec Lagoa da Lucenza, és d'origen glacial, ocupa uns 60 metres de diàmetre i generalment no s'asseca ni a l'estiu.

## Demografia

Es tracta d'una de les zones menys poblades de Galícia. Té una molt baixa densitat de població. Cada cop el despoblament es fa més evident. La distribució de la població de manera dispersa, formant nombrosos assentaments. La major part de la població treballa en el sector primari. Les principals fonts d'ingressos, són les explotacions forestals, agràries i de pissarra.
Aquestes terres van ser una referència important en les obres de Uxío Novoneyra, poeta i escriptor nascut a Parada de Moreda.

## Referències

* ↑ «DECRETO 72/2004, do 2 de abril, polo que se declaran determinados Espazos como Zonas de Especial Protección dos Valores Naturais.». 2004.

## Bibliografia

* Vázquez Saavedra, Merces. Guía do Courel, 2003. ISBN 978-84-8288-634-3.
* Santos Díaz, Manoel. O Courel: la sierra de las aldeas de pizarra, 2002. ISBN 9788482891576.

## Enllaços externs

* O Courel. Red Natura.
* La página del Caurel
* Serra do Courel
# Paulino Vázquez

Paulino Vázquez Vázquez (Vilanova dos Infantes-Celanova, 1962) és un poeta gallec.
L'any 1972, una vegada que els seus pares tornen de l'emigració, passa a viure a Vigo. Es llicencia en filologia galegoportuguesa a la Universitat de Santiago. Des de l'any 1985 treballa en l'ensenyament secundari i des del 1987 resideix a Compostel·la. Considerat com un poeta de la Xeración dos 80, destaca per l'acurat cultiu de la da intertextualitat.
Entre la seva obra poètica destaquen els llibres següents: Perdendo o tempo que fuxe como Xoan Sebastian Bach (1983), Seixo de desfacer entre os dedos (1985), Aquí podían ser os pés de arxila (1992), Un áspero tempo de caliza (1994), A Experiencia inglesa poesia (1998) i (V. W., 1941) (2002).

## Referències

* ↑ «Paulino Vázquez Vázquez» (en gallec). Biblioteca Virtual Galega. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ «Paulino Vázquez» (pdf). Ajuntament d'A Coruña, 2015.
* ↑ «Paulino Vázquez» (en gallec). Editorial Galaxia. Arxivat de l'original el 2019-12-30. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ Casas, Arturo. «Paulino Vázquez Vázquez. Aqui podíen ser os pes de arxila». A: Anuario de Estudios Literarios Galegos - 1992 (en gallec). Editorial Galaxia, 1993, p. 167 ss. ISBN 978-84-7154-875-7.
# Kuchmala

Kuchmala és una muntanya al districte de Palakkad a l'estat de Kerala, Índia. La seva altitud és de més de 1.200 metres. El cim és un pinacle que marca la màxima altura de la serra de Kollandong. Té molta fusta de teka. Era habitat per la tribu muntanyesa dels kurders.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Laurie Hughes

Lawrence "Laurie" Hughes (2 de març de 1924 - 9 de setembre de 2011) fou un futbolista anglès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950. Defensà els colors de Liverpool FC, on jugà durant tota la seva carrera professional.

## Referències

* ↑ «Copa del Món a fifa.com». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ Lynch, Steven. «Is there any England footballer who has only played at the World Cup?». www.espn.co.uk. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ Former Liverpool FC and Tranmere Rovers footballer Laurie Hughes has died aged 87. www.liverpooldailypost.co.uk Published 9. de setembre de 2011. Visited 9. de setembre de 2011.
* ↑ «Laurie Hughes». LFChistory.net.
* ↑ «Laurie Hughes». Liverpoolfc.tv. Arxivat de l'original el 24 maig 2006.
# Danny Ward

Daniel "Danny" Ward (Wrexham, 22 de juny del 1993) és un futbolista professional gal·lès que juga com a porter al Leicester City de la Premier League i a la selecció de Gal·les. Ward també ha jugat prèviament pel Liverpool FC, el Wrexham així com haver estar cedit al Tamworth, Morecambe i l'Aberdeen FC.

## Trajectòria de clubs

Ward va néixer a Wrexham. És un producte del Wrexham Academy, que va signar per a ells als 14 anys, el 2007. La temporada 2010–11, Ward va ser cedit breument en la Conference Premier pel Tamworth, fent només una aparició en un partit de lliga el 12 de març de 2011 perdent 3–2 contra el Hayes & Yeading United. Va tornar al Wrexham per la següent temporada 2011–12 i va ser ascendit al primer equip, però només es va quedar al banc en un grapat d'ocasions.

## Referències

* ↑ «Danny Ward». Barry Hugman's Footballers. [Consulta: 11 juny 2016].
* ↑ «Danny Ward season details 2010/11». tamworth-mad.co.uk. [Consulta: 14 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Danny Ward profile Arxivat 2016-04-04 a Wayback Machine. at the official Liverpool F.C. website
* Dades estadístiques sobre Danny Ward a soccerbase.com
# Rhipidomys cariri

Rhipidomys cariri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del nord-est del Brasil. Els seus hàbitats naturals són els camps oberts i els camps de conreu de sòl sorrenc o pedrenc i terra negra que estan situats prop de rius permanents i intermitents. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Patton, J. et al. Rhipidomys cariri. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 25 abril 2017.
# Serrat de l'Estretet

El Serrat de l'Estretet és un serrat de la part occidental del municipi de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà. Des de la Pica de Cerví, prop del límit del terme, va baixant cap a l'interior del municipi, en direcció sud-est. És, de fet, un contrafort de la Pica de Cerví.
Pertanyia a l'antic municipi de Benés, de l'Alta Ribagorça, agregat el 1969 al municipi pallarès de Sarroca de Bellera.
# Pervomaiski (Prikubanski)

Pervomaiski - Первомайский (rus) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kuban. És a 16 km al sud-est de Novokubansk i a 176 km a l'est de Krasnodar. Pertany al possiólok de Prikubanski.
# Kudako

El riu Kudako - Кудако (rus) - és un riu de Rússia que passa pel krai de Krasnodar. És un afluent per l'esquerra de l'Adagum, de la conca hidrogràfica del riu Kuban.
Neix als vessants septentrionals del Caucas occidental, al nord-oest de Gorni, prop de Novorossiïsk. Té una llargària de 34 km i una conca de 121 km². Des del seu naixement fins a la desembocadura, passa per les viles de Novokrimski, Krasni, Lvovski i Kíevskoie. Desemboca a l'Adagum a 1 km a l'est de Nekràssovski. El seu afluent principal és el Rússkaia, per la dreta, a la vora dels quals es troben Rússkoie, Novi i Sadovi.
# Greta Salóme Stefánsdóttir

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Greta Salóme Stefánsdóttir (Mosfellsbær, 11 de novembre de 1986), més coneguda per Greta Salóme, és una cantant, lletrista i violinista islandesa, coneguda per haver representat el seu país al Festival d'Eurovisió 2016 amb la cançó "Hear them calling". També va participar en l'edició 2012 del Festival que aleshores se celebrava a Bakú, capital de l'Azerbaitjan.

## Referències

* ↑ http://www.eurovision.tv/page/news?id=victory_for_greta_salome_and_jonsi_in_iceland
* ↑ http://www.eurovision.tv/page/news?id=greta_salome_to_represent_iceland
# Dimitar Yakimov

Dimitar Yakimov (Šlegovo, 12 d'agost de 1941) és un exfutbolista búlgar de la dècada de 1960.
Fou 67 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1962, 1966 i 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CSKA Sofia.

## Referències

* ↑ player stats EU Football. Retrieved 2012-04-22.
* ↑ Mamrud, Roberto. «Bulgaria - Record International Players». RSSSF, 16-07-2009. Arxivat de l'original el 2012-06-14. [Consulta: 17 agost 2009].
* ↑ «Dimitar Yakimov Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 23 octubre 2012. [Consulta: 26 octubre 2009].
* ↑ «Изхвърляме "петлите" с фамозни голове». 7sport.net, 04-10-2003. [Consulta: 6 agost 2015].
* ↑ Dimitar Yakimov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Roc de Nou Creus

El Roc de Nou Creus, situat a Ceret (Vallespir, Catalunya del Nord), és una paret rocosa amb un conjunt de gravats rupestres datats del neolític.

## Situació

El Roc de Nou Creus està situat a sobre de la població, una mica més avall al sud-oest del Pic de Garses. Després d'agafar la carretera que porta al Puig de Fontfreda es desvia cap al Mas de l'Arnau i el Mas Querol, un antic camí muller en direcció al Còrrec de l'Arnau, el camí portarà directament al Roc en pocs minuts. La paret de roca es troba a una altitud aproximada de 490 m.

## Descripció

Aquesta roca, d'uns quinze metres de llargada i 2,50 metres d'alçada, presenta almenys quaranta-vuit creus gravades, la majoria d'època dolmènica, així com algunes creus de l'edat mitjana. També hi ha algunes roques cupules als voltants. Les creus més antigues estan molt erosionades i majoritàriament de tipus creu grega. Les més recents són molt més afilades i de tipus creu llatina.
* Part de la paret.
* Una altra part de la paret.
* Creus antigues.
* Una creu moderna.

## Llegendes

La memòria popular ha transmès dues llegendes sobre el suposat origen d'aquestes creus. El primer l'atribueix a l'hipotètic pas del cavaller franc Rotllà pels voltants, essent aquestes creus les marques deixades per les sabates del seu cavall. També hauria plantat la seva espasa a prop, a Maçanet de Cabrenys, just a l'altra banda de la frontera. La segona fa referència a una notícia segons la qual una criada del Mas Parer, situada una mica més amunt a la muntanya, va enverinar nou persones llançant una salamandra a l'ollada que havia cuinat. Mentre baixaven els cossos cap a la ciutat, els portadors s'haurien aturat davant d'aquesta roca per dibuixar-hi nou creus.

## Referències

* ↑ Mapa de l'IGN al Géoportail
* ↑ Abelanet, Jean. Les roches gravées nord-catalanes. Prehistòria de Catalunya Nord. Prada de Conflent: Terra Nostra, 1989, p. 209.
* 1 2 Segondy, Bruno. Céret, ville d'art et de culture : des origines protohistoriques au XXIe siècle, 2017, p. 17. ISBN 978-2-35682-637-4.

## Enllaços externs

* Llista de monuments megalítics de la Catalunya del Nord