OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clàudia Pulcra (esposa d'August)

Clàudia Pulcra (llatí: Claudia Pulchra) fou una filla de Publi Clodi Pulcre i Fúlvia casada l'any 43 aC amb Octavià (August) per reforçar la seva aliança amb Marc Antoni, que llavors era casat amb Fúlvia, la mare de Clàudia. El matrimoni va durar dos anys, fins que Octavià va rompre relacions amb Fúlvia al començament de la guerra de Perusa.

## Nom

Clàudia era la filla de Fúlvia i del controvertit polític Publi Clodi Pulcre, membre del partit popular, que s'havia canviat el nomen de Claudius a Clodius per tenir un aire més popular. Mentre que Plutarc l'anomena Clòdia, l'historiador Suetoni li diu Claudia. Atès que el pare es feia dir per la forma Clodi, hom tendeix a pensar que els fills també empraven aquesta forma; però, basant-se en el text de Suetoni i en les inscripcions de noms del seu germà també Claudius, molts historiadors moderns la citen com a Claudia, a despit que el seu germà sigui esmentat en una carta de Marc Antoni adreçada a Ciceró amb el nom de Clodius. Segons l'historiador alemany Arthur Stein, «no hi ha motiu per escriure la forma del seu nomen gentile segons la tria del seu pare».

## Matrimoni

Després de la mort del seu pare Clodi el 52 aC, la seva mare es va casar amb Escriboni Curió, i quan va tornar a enviudar es va casar amb Marc Antoni, el qual el 43 aC va formar un tiumvirat amb Octavià i Lèpid. Per reforçar aquesta aliança amb llaços de parentiu, Marc Antoni va acordar amb Octavià el casament.
Però quan, l'any 41 aC, Octavià tornava victoriós de les batalles contra els assassins de Cèsar a Itàlia, es va trobar que la mare de la seva promesa i el germà de Marc Antoni, Luci Antoni, s'havien revoltat contra el triumvirat. Això va portar a la Guerra de Perusa el 41 aC i al trencament amb la seva esposa Clàudia, que la va retornar a la seva mare. Segons Suetoni, Octavià assegurà sota jurament que ella continuava verge perquè no havien consumat el matrimoni perquè era massa jove. A despit que, segons els historiadors, ja tenia edat de casar-se, val a dir que probablement era molt jove atès que els dotze anys ja es considerava edat de casar-se per les noies romanes.
Posteriorment, per fonamentar una aliança amb Sext Pompeu, Octavià es va casar amb Escribònia, amb qui va tenir la seva única filla, Júlia. Sobre la vida posterior de Clàudia no se sap res més. Segons una teoria, es va casar amb

## Referències

* 1 2 3 4 5 Stein, Arthur. «Claudius 390». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Bleicken, 1998, p. 707.
* 1 2 3 Suetoni, August 62.1.
* 1 2 Plutarc, Vides paral·leles: Antoni 20.
* ↑ CIL VI, 1282
* ↑ Ciceró, Ad Atticum 14, 13a, 3 i 14, 13b, 4.
* ↑ Cassi Dió, Història de Roma XLVIII, 5.3.
* ↑ Cassi Dió, Història de Roma, XLVI 56.3.
* ↑ Gai Vel·lei Patèrcul, Historiae Romane ad At Vinicium Cos, II 65.2.
* ↑ Cassi Dió Història de Roma, XLVIII 34.3.
* ↑ Smith, 1870, p. 762.

## Bibliografia

* Bleicken, Jochen. "Augustus", 1998. ISBN 3-8286-0027-1.
* Smith, William. "Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology", volum I, 1870.
Viccionari
# Jenni Screen

Jennifer Ellen Screen, (nascuda el 26 de febrer de 1982 a Newcastle, Austràlia) és una jugadora de bàsquet australiana. Ha aconseguit 3 medalles en competicions internacionals amb Austràlia.

## Referències

* ↑ «Jenni Screen». london2012.olympics.com.au. Australian Olympic Committee. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2013. [Consulta: 17 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil en fiba.com
# Milà capblanc

El milà capblanc (Haliastur indus) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita costes amb arbres, estuaris, rius i proximitats de ciutats d'Àsia, arxipèlag malai i Austràlia, des del Pakistan, l'Índia, el Nepal, Sri Lanka i sud-est de la Xina, a través del sud-est asiàtic, illes Andaman, Indonèsia, Filipines, Nova Guinea i illes properes, arxipèlag de les Bismarck, Illes Salomó i costa australiana d'Austràlia Occidental, cap a l'est, fins a Queensland, i, cap al sud, fins Nova Gal·les del Sud. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
De mitjana grandària, és notable pel seu color general marró, amb cap, coll i pit blancs, i punta de les ales negres. Fa una llargària d'uns 48 cm, i una envergadura de 110 cm. La cua és arrodonida i no pas en forma de forquilla com els milans típics del gènere Milvus.

## Referències

* ↑ «Milà capblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 282. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Brahminy Kite. Haliastur indus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Roberto Ferrari

* Per a altres significats, vegeu «Roberto Ferrari (gimnasta)».
Roberto Ferrari (Gavardo, província de Brescia, 9 de març de 1983) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional des del 2006 fins al 2019. Durant la seva carrera esportiva va córrer al LPR Brakes–Farnese Vini, De Rosa-Stac Plastic, Androni Giocattoli-Venezuela i UAE Abu Dhabi. En el seu palmarès destaca la victòria al Memorial Marco Pantani de 2009, el Giro del Friül de 2010 i, sobretot, una etapa al Giro d'Itàlia de 2012.

## Palmarès

* 2006
** 1r a la Coppa San Geo
** 1r al Trofeu de la vila de Brescia
** 1r al Gran Premi Ciutat de Felino
** 1r a La Popolarissima
** Vencedor d'una etapa del Giro del Friuli Venezia Giulia
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour Ivoirien de la Paix
* 2009
** 1r al Memorial Marco Pantani
* 2010
** 1r al Gran Premi de Lugano
** 1r al Giro del Friül
** Vencedor d'una etapa del Brixia Tour
* 2011
** Vencedor de 2 etapes al Tour de San Luis
* 2012
** 1r a la Ruta Adélie de Vitré
** 1r a la Fletxa d'Émeraude
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Taiwan

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 143è de la classificació general
* 2012. 147è de la classificació general. Vencedor d'una etapa.
* 2013. 150è de la classificació general
* 2014. 144è de la classificació general
* 2015. 133è de la classificació general
* 2016. 132è de la classificació general
* 2017. 150è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2013. 157è de la classificació general
* 2018. 138è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 145è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Androni Giocattoli (AND) – ITA». UCI Continental Circuits. Union Cycliste Internationale. [Consulta: 14 gener 2012].
* ↑ «UAE Team Emirates». Cyclingnews.com. Immediate Media Company. Arxivat de l'original el 6 gener 2019. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ Press Association «Roberto Ferrari avoids crash to take longest stage of Giro d'Italia». The Guardian. Press Association. Guardian Media Group, 16-05-2012 [Consulta: 16 maig 2012].
* ↑ «Giro de Italia: Roberto Ferrari gana la undécima y `Purito´ sigue líder» (en spanish), 16-05-2012. [Consulta: 24 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Roberto Ferrari a sitiodeciclismo.net
# Tsundí (Agvali)

* Per a altres significats, vegeu «Tsundí».
Tsundí (en rus: Цунди) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 31 habitants. Pertany al districte rural d'Agvali.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Resolució 558 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 558 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 13 de desembre de 1984, després de recordar les resolucions 418 (1977) i 421 (1977), que van imposar un embargament d'armes obligatori a Sud-àfrica i va establir un comitè per controlar-lo, el Consell va subratllar la necessitat constant de que tots els Estats membres i les organitzacions internacionals respectin l'embargament d'armes.
El Consell també va demanar que els Estats i les organitzacions no rebessin armes fabricades per Sud-àfrica i vehicles militars, i va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que informés sobre l'aplicació de la resolució a tot tardar 31 de desembre de 1985.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Clàudia Miret i Molins

Clàudia Miret i Molins (Vilanova i la Geltrú, Garraf, 16 de febrer de 1993) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Va iniciar-se a l'hoquei sobre patins al col·legi Samà de Vilanova i després va jugar al Club Patí Vilanova, amb el qual va aconseguir la Copa de la Reina de 2009. Amb la selecció catalana va ser tres vegades campiona d'Espanya sub-18, i amb la selecció espanyola, va proclamar-se campiona d'Europa sub-18 en tres ocasions (2007, 2008 i 2010), sub-19 (2009) i sub-20 (2010).

## Referències

* ↑ «Clàudia Miret i Molins». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gibert, Joan Maria. «Reines de Copa» ( PDF). Diari de Vilanova p. 47, 13-03-2009. [Consulta: 8 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Clàudia Miret i Molins - RinkHockey.net (anglès)
# B1

«B1» té aquests significats:
* Vitamina B1, vitamina hidrosoluble del complex B
* B1 Centauro, caçatancs sobre rodes d'origen italià
Viccionari
# Princesa de Mundaka

La Princesa de Mundaka (en basc, Mundakako printzesa) és un personatge biscaí de la mitologia basca. Té molts punts en comú amb Mari i en opinió d'alguns n'és la personificació. A Biscaia es diu que té relació amb l'origen del senyor de Biscaia. Un cop Sugaar es va reunir amb una princesa escocesa refugiada a Mundaka; a partir d'aquesta relació va sorgir el primer senyor de Biscaia, és a dir, Jaun Zuria (Senyor Blanc).
Aquesta llegenda segons alguns seria una fabricació per legitimar el Senyoriu de Biscaia com un estat separat de Navarra; en qualsevol cas, no hi ha rastre històric de tal senyor.

## Referències

* ↑ «Seres míticos y personajes fantásticos españoles» (en castellà). [Consulta: 3 setembre 2020].
# Joventuts Liberals

Joventuts Liberals del Segle XXI fou fundada en maig de 2003 per un petit grup de joves liberals espanyols amb la pretensió d'aglutinar a tots aquells liberals orfes de referent polític. El naixement com associació juvenil obeïa al desig compartit dels fundadors de no constituir-se en partit polític tradicional i naturalment a la joventut del que formaven el petit grup inicial.
L'edat i el desig de relacionar-se amb liberals d'altres latituds els portà també a sol·licitar l'ingrés de la seva organització en la Internacional Liberal Juvenil (IFLRY) i a les Joventuts Liberals Europees (LYMEC). En un temps rècord ingressaren en la Internacional Liberal Juvenil essent en aquests moments l'única organització política d'àmbit estatal que es troba vinculada oficialment a la Internacional Liberal. El seu manifest fundacional fou, precisament, el discurs d'ingrés en la Internacional Liberal Juvenil.
El Manifest, les seves 10 propostes per al segle xxi, i les diverses iniciatives realitzades des de la seva fundació componen una concepció radicalment progressista del liberalisme. Un liberalisme d'avantguarda i no indivisible que defèn la despenalització de l'avortament i el dret individual a una mort digna amb la mateixa determinació que combaten les traves al lliure comerç, l'excessiu intervencionisme estatal en l'economia o els privilegis sindicals i gremials. Des de la seva fundació han reconegut en els radicals Emma Bonino i Marco Pannella el seu principal referent polític internacional.
En juny de 2003 Joventuts Liberals promou una candidatura testimonial a les eleccions europees que és recolzada per l'eurodiputat liberal Enrique Monsonís. El programa de la candidatura era el del Partit Liberal Europeu (ELDR). A més els candidats de Coalició Liberal es comprometien a defensar la proposta d'una Constitució Europea laica, impulsar polítiques antiprohibicionistes en matèria de drogues i defensar les llibertats civils en Internet i en tots els aspectes relacionat amb la societat de la informació posant en relleu a la batalla contra el cànon. L'originalitat de la candidatura impulsada principalment per joves internautes liberals i simpatitzants del partit radical d'Emma Bonino fou destacada en la premsa internacional.
A l'estiu de 2004 van decidir impulsar junt amb l'Associació Radical Transnacional de Barcelona una xarxa d'acció comú radical.es.

## Enllaços externs

* Joventuts Liberals - Lloc web oficial
* Internacional Liberal Juvenil / Federació Internacional de 'Joventuts Liberals' (anglès)
* Joventuts Liberals Europees Arxivat 2006-02-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Joventuts Liberals: documental de Johan Norberg "Globalisation is Good"
# Paco Baena Palma

Paco Baena Palma (Granada, 1947) és un fotògraf i publicista espanyol, especialista en el món del còmic, del qual n'és un afamat col·leccionista.
Juntament amb José Luis Villanueva va ser un dels impulsors del Museu del còmic i la il·lustració que s'inaugurà a Sant Cugat del Vallès el 13 de juny de 2019. De fet, els fons del museu provenen de les col·leccions privades dels seus impulsors.
És autor de llibres especialitzats sobre la història del còmic a Espanya com Tebeos de cine: la influencia cinematográfica en el tebeo clásico Español, 1900-1970 (2017), un recull de més de 650 documents gràfics d'entre el 1900 i el 1970 on es mostra la influència del cinema a la narrativa gràfica espanyola, coneguda popularment com a historieta o tebeo. També col·lecciona, investiga i publica sobre temàtiques relacionades amb la cartelleria publicitària clàssica, la fotografia i les joguines. Als anys 80 va formar part del Colectivo 9º Arte i d'Ediciones Metropol, una editorial barcelonina especialitzada en còmics.

## Obra destacada

* Los programas de mano en España (1994)
* El cartel de cine en España (1996)
* Soligó (2001), dedicat a la memòria gràfica de Josep Soligó Tena, el cartellista de Twenty Century Fox i de la seva filial espanyola Hispano Foxfilms.
* La Magia de Maga: desde la nostalgia (2002)
* Los programas de mano en el cine (2004)
* Macartel (2006), dedicat a la memòria gràfica de Macari Gómez Quibus, més conegut com a Mac.
* Mac, traços de cinema. Macari Gómez, cartells 1955-1980 (2007)
* Tebeos de cine: la influencia cinematográfica en el tebeo clásico Español, 1900-1970 (2017)

## Referències

* 1 2 Vidal, Jaume. «Cine i còmic clàssics - 02 des 2017». [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 «Cuando el cine fue la musa del cómic» (en castellà), 30-12-2017. [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 Pascual, Jordi. «Paco Baena: “Volem que Sant Cugat sigui la ciutat del còmicˮ», 02-07-2019. [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 Baena Palma, P. Tebeos de cine : la influencia cinematográfica en el tebeo clásico Español, 1900-1970, 2017. ISBN 978-84-16249-23-7.
* 1 2 «Ficha de Francisco Baena Palma» (en castellà). Tebeosfera, 2008. [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ Baena Palma, Francisco. Los programas de mano en España. Barcelona: [F.B.P.], 1994. ISBN 84-605-0368-2.
* ↑ Baena Palma, P. El cartel de cine en España = The film poster in Spain. [1. ed.]. [Barcelona]: [F. Baena Palma], 1996. ISBN 84-921915-0-3.
* ↑ Baena Palma, P. Soligó. 1. ed. Barcelona: F.B.P, 2001. ISBN 84-921915-1-1.
* ↑ Baena Palma, P. La magia de Maga desde la nostalgia. 1. ed. Barcelona: Glénat, 2002. ISBN 84-8449-221-4.
* ↑ Baena Palma, P. Los programas de mano en el cine. 1a. ed. Barcelona: Papel Gallery, 2004. ISBN 84-921915-2-X.
* ↑ Baena Palma, P. Macartel : Macario Gómez : obra gráfica, 1955-1980. 1. ed. [Barcelona]: [Papel Gallery], 2006. ISBN 84-611-1915-0.
* ↑ Gómez, Macario. Mac, traços de cinema Macari Gómez, cartells 1955-1980 : [exposició. [Tarragona]: Caixa Tarragona, Fundació, 2007. ISBN 978-84-931967-9-0.
# Tsundere, Heidegger, and Me

Tsundere, Heidegger, and Me és una novel·la lleugera de Junji Hotta que és protagonitzat per una sèrie de filòsofs (Descartes, Berkeley, Hume, Hegel, Descartes, Kant i Nietzsche) amb forma de xiques que estan a un col·legi. El personatge protagonista és reencarnat com una estudiant d'institut de secundària després d'un accident fatal i és convocat pels 7 personatges per a lliçons secretes de després de classe. Fou publicada el 2011 i té set capítols.

## Personatges

* Protagonista
* Descartes
* Berkeley
* Hume
* Hegel
* Descartes
* Kant
* Nietzsche

## Referències

* 1 2 Wolters, Eugene «WTF: Philosophers as Underage Anime Girls is a Thing». Critical Theory, 17-12-2013 [Consulta: 5 agost 2015].
* 1 2 «Hogyan lehet filozófiát anime csajokkal eladni?». GameStar, 17-12-2017 [Consulta: 29 març 2017].
# Resolució 556 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 556 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 23 d'octubre de 1984 després de recordar la Resolució 554 (1984) i la Declaració Universal dels Drets Humans, el Consell va expressar la seva alarma davant la mort de manifestants anti-apartheid a Sud-àfrica, reafirmant que la despreocupació del país per l'opinió mundial donarà lloc a una nova escalada de la "situació explosiva".
El Consell va reiterar la seva oposició a l'apartheid, exigint el cessament immediat de la massacre a Sud-àfrica i l'alliberament de tots els presos polítics. També va demanar a tots els Estats membres i organitzacions internacionals que ajudessin al poble de Sud-àfrica en la seva "lluita legítima per al ple exercici del dret d'autodeterminació".
Finalment, la resolució 556 va demanar el desmantellament dels bantustans, l'eliminació de prohibicions contra partits antipartheid, individus i mitjans de comunicació i va demanar al secretari general de les Nacions Unides de controlar la situació.
La resolució va ser aprovada per 14 vots contra cap, mentre que els Estats Units es van abstenir de votar.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Clàudia Quinta

Clàudia Quinta va ser una germana d'Appi Claudi Pulcre, cònsol l'any 212 aC. Era neta d'Appi Claudi Cec.
És famosa perquè en arribar la imatge de Cibeles des de Pessinus a Roma el vaixell es va quedar aturat en un banc d'arena de la boca del riu Tíber. Els endevins van anunciar que només una dona casta podria moure la imatge. Clàudia que havia estat acusada de fets llicenciosos, es va avançar a les matrones que havien anat a rebre el vaixell a Òstia, i després de demanar a la deessa que reivindiqués la seva innocència, va agafar la corda que lligava la nau i la va fer seguir endavant immediatament. Es va erigir una estàtua d'ella al vestíbul del temple de la deessa.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXIX, 14
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 761.
# Jenner

Jenner és el nom dels següents personatges:
* Edward Jenner (1749–1823), metge anglès
* Henry Jenner (1848–1934), historiador britànic
* Michelle Jenner (n. 1986), actriu catalana
# Proasellus phreaticus

Proasellus phreaticus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

És una espècie demersal, la qual viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Espanya.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Sabater, F. i de Manuel, J., 1988. Interstitial Isopoda of the River Ter (Catalonia, N. E. Spain) and description of two new species, Microcharon margalefi n. sp. and Prosellus phreaticus n. sp. Stygologia 4 (3): 267-278.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica - CSIC (castellà)
* ↑ M. Esteban i B. Sanchiz, 1997. Descripción de nuevas especies animales de la península Ibérica e islas Baleares (1978-1994): Tendencias taxonómicas y listado sistemático. Graellsia, 53: 111-175. Arxivat 2012-07-06 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Joventuts Musicals de Catalunya

Les Joventuts Musicals de Catalunya és una entitat sense ànim de lucre establerta a Catalunya.

## Història

L'any 1984 es constitueix la Federació de Joventuts Musicals de Catalunya, una entitat que té al seu al número 3 del carrer Major de Banyoles. Són gairebé quaranta les associacions que formen part de Joventuts Musicals de Catalunya, com les Joventuts Musicals de Torroella de Montgrí que organitzen el Festival de Torroella. Cadascuna d'elles desenvolupa també els seus cicles de concerts, concursos específics, cursos i altres activitats associatives adreçades a joves i a la música. Però en totes elles es comparteix la il·lusió de saber-se part d'un moviment musical internacional que creu en la cultura com a factor de riquesa i desenvolupament.
La Xarxa de Músiques a Catalunya és una activitat creada l'any 1995 per la Federació de Joventuts Musicals de Catalunya i les seves associacions locals a fi i efecte d'oferir arreu del país una sèrie de concerts de música clàssica de petit i mitjà format a cura principalment de joves músics professionals catalans. Des dels inicis fins a 31 de desembre de 2012 s'han fet 2.816 concerts dins aquest circuit repartits per 45 poblacions catalanes. La Xarxa de Músiques compta amb el suport del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya.
Des del maig de 2017 el director de les Joventuts Musicals de Catalunya és el compositor de Reus Joan Magrané en substitució de la periodista Mònica Pagès.

## Referències

* ↑ «Albert Bou serà el nou president de les Joventuts Musicals de Torroella de Montgrí». Ara.cat.
* ↑ EFE «Compositor Joan Magrané, nuevo presidente de Joventuts Musicals de Catalunya» (en castellà). elperiodico, 08-05-2017.
# Rupia nepalesa

La rupia nepalesa (en nepalès नेपाली रूपैयाँ nepāli rupiyā o, simplement, रूपैयाँ rupiyā) és la moneda del Nepal. El codi ISO 4217 és NPR i s'acostuma a abreujar Rs o amb el símbol de la rupia, ₨; o bé NRs, per diferenciar-la d'altres menes de rupies. Es divideix en 100 paisai (पैसै), en singular paisā (पैस).
Es va adoptar el 1932 en substitució del mohar d'argent, a raó de 2 mohars per rupia. Al començament la rupia es va anomenar mohru en nepalès.

## Monedes i bitllets

Emesa pel Banc Central del Nepal (नेपाल राष्ट्र बैंक Nepāl Rāstra Bainka), en circulen monedes d'1, 5, 10, 25 i 50 paisai i d'1, 2, 5 i 10 rupies, i bitllets d'1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 i 1.000 rupies.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 127 NPR (26 de gener del 2018)
* 1 USD = 102 NPR (26 de gener del 2018)
Té un canvi fix respecte a la rupia índia a raó d'1,6 NPR per cada rupia índia.

## Vegeu també

* Rupia

## Enllaços externs

* Banc Central del Nepal (anglès)