OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berguelmi

En la mitologia escandinava, Berguelmi o Berguèlmir (en norrè Bergelmir) fou l'únic gegant de gel que junt amb la seva dona va sobreviure al riu de sang d'Imi quan aquest fou assassinat per Odin, Vili i Ve, fugint en un bot fet amb la concavitat d'un arbre.
Bergelmir, satèl·lit de Saturn, va ser anomenat en honor seu.

## Referències

* ↑ «Macià Riutort i Riutort: ÍSLENSK-KATALÓNSK ORÐABÓK XLIII - DICCIONARI ISLANDÈS-CATALÀ XLIII». [Consulta: 27 maig 2024].
# Blood Red Shoes

Blood Red Shoes són un duo musical d'indie rock i rock alternatiu de Brighton (Anglaterra).

## Discografia

* "I'll Be Your Eyes", EP | V2 (2007)
* "Box Of Secrets", LP | Mercury Records (UK) / V2 (14-04-2008)
* "Fire Like This", LP | V2 (01-03-2010)
* "In Time To Voices", LP | V2 (26-03-2012)

## Enllaços externs

* www.bloodredshoes.co.uk
# Broqueta moruna

La broqueta moruna o pincho moruno (en castellà) és un plat fet amb trossos de carn marinada en oli d'oliva i espècies, clavats en una broqueta o bastonets prim de fusta i llavors cuit sobre el foc o en una graella.

## Referències

* ↑ «Broqueta moruna». Optimot. Consultes lingüístiques - Llengua catalana. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Cercaterm: Broqueta moruna». TERMCAT. Arxivat de l'original el 2014-05-12. [Consulta: 9 maig 2014].
* ↑ Eguía, Sergio. «La receta original (y secreta) de los pinchos morunos caseros» (en castellà). Biscaia: elcorreo.com, 22-01-2014. [Consulta: 9 maig 2014].

## Vegeu també

* Chuàn, un plat similar de la gastronomia xinesa
* Şiş kebap, un plat similar de la gastronomia turca
* Anticucho, un plat similar de la gastronomia sudamericana
* Suvlaki, un plat similar de la gastronomia grega
* Yakitori, un plat similar de la gastronomia japonesa
* Kebab
# Broquéis

Broquéis (en català, broquers).és el primer llibre amb 54 poemes del poeta simbolista brasiler João da Cruz e Sousa, publicat originalment el 1893.

## Història

En aquest poemari, el primer del simbolisme al Brasil (Cruz e Sousa havia editat mesos abans Missal, simbolista també però en prosa), l'autor utilitza un llenguatge molt erudit, emprant jocs de paraules, metàfores i al·literacions. Utilitza el color blanc per representar l'espiritualitat, a més d'elements vagues. Sempre desitja l'esperit, però perd l'espiritualitat amb l'element material.
L'obra consta de 54 poemes, estant marcats per la influència del poeta francès Baudelaire, que aportava el mal com quelcom bonic.

## Poemes

* Antífona
* Siderações
* Lésbia
* Múmia
* Em Sonhos...
* Lubricidade
* Monja
* Cristo de Bronze
* Clamando...
* Braços
* Regina Coeli
* Sonho Branco
* Canção da Formosura
* Torre de Ouro
* Carnal e Místico
* A Dor
* Encarnação
* Sonhador
* Noiva da Agonia
* Lua
* Satã
* Beleza Morte
* Afra
* Primeira Comunhão
* Judia
* Velhas Tristezas
* Visão da Morte
* Deusa Serena
* Tulipa Real
* Aparição
* Vesperal
* Dança do Ventre
* Foederis Arca
* Tuberculosa
* Flor do Mar
* Dilacerações
* Regenerada
* Sentimentos carnais
* Cristais
* Sinfonias do Ocaso
* Rebelado
* Música Misteriosa...
* Serpente de Cabelos
* Post Morte
* Alda
* Acrobata da Dor
* Angelus...
* Lembranças Apagadas
* Supremo Desejo
* Sonata
* Majestade Caída
* Incensos
* Luz Dolorosa...
* Tortura Eterna

## Referències

* ↑ Cruz e Sousa, João da. Broquéis (en portuguès). Rio de Janeiro: Livraria Moderna, 1893. Arxivat 2021-11-19 a Wayback Machine.
* ↑ «Broquéis» (en portuguès). Algo Sobre. Arxivat de l'original el 2022-01-22. [Consulta: 25 febrer 2022].
* 1 2 Pereira de Oliveira, Anelito «A forma e o mundo: repensando Broquéis, de Cruz e Sousa» (en portuguès brasiler). Eutomia. Revista de Literatura e Linguística, n. 8, 2011. Arxivat de l'original el 2021-12-27 [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Cruz e Sousa, negro y poeta» (en castellà). Nodal cultura, 14-06-2016. Arxivat de l'original el 2022-03-01. [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Broquéis» (en portuguès). Enciclopédia Itaú Cultural. Arxivat de l'original el 2021-12-27. [Consulta: 25 febrer 2022].

## Vegeu també

* Literatura brasilera

## Enllaços externs

* Llibre disponible sota domini públic PDF (portuguès)
# Llengua ergativa

Una llengua ergativa (o absolutiva) és aquella en la qual el subjecte de les construccions intransitives es marca de la mateixa manera que l'objecte de les transitives, i el subjecte de les transitives es marca en una manera diferent. Aquest tipus de llengües contrasta amb les del tipus nominatiu.
Quan les llengües ergatives distingeixen casos, el subjecte d'un transitiu correspon al cas ergatiu, i tant l'objecte directe del transitiu com el subjecte de l'intransitiu corresponen al cas absolutiu.
Alguns exemples de llengües ergatives són l'èuscar, el grenlandès, el georgià, el kurd, el paixtu, l'hindi i diverses llengües maies.

## Ergativitat escindida

Moltes de les anomenades llengües ergatives presenten freqüentment ergativitat escindida, en la qual existeix de vegades un marcatge de tipus ergatiu-absolutiu i, en d'altres, un altre de tipus nominatiu-acusatiu. Recentment, Gerhard Jäger, emprant un enfocament basat en la teoria evolutiva de jocs, provà si s'entén la producció i comprensió d'oracions amb verbs transitius com un joc cooperatiu en el qual tant el parlant com el que escolta tracten de maximitzar la comprensió mútua; en les llengües que tenen un ordre bàsic molt lliure, l'estratègia òptima correspon precisament a un marcatge de cas com el que es dona en els sistemes d'ergativitat escindida.
# Bilopíl·lia

Bilopíl·lia (en ucraïnès Білопілля, en rus Белополье) és una ciutat de la província de Sumi, Ucraïna. El 2021 tenia 15.850 habitants.

## Galeria d'imatges

* Església de Sant Pere i Sant Pau
* Estació d'autobusos
* Estació de tren
* Escola a Bilopíl·lia

## Referències

* ↑ Janko M.T. Toponymic Dictionary of Ukraine: Dictionary-reference book. — K.: Knowledge, 1998. — 432 p.
# Bilovodsk

Bilovodsk (en ucraïnès: Білово́дськ, en rus: Беловодск, Belovodsk) és una vila, un possiólok de la província de Luhansk a Ucraïna, situada actualment a zona ocupada República Popular de Luhansk de la Rússia. El 2019 tenia 7.870 habitants.

## Referències

* ↑ «Наблюдатели ОБСЕ выявили в «ЛНР» склад боеприпасов • Новостной портал NOVOSTIUA.org». novostiua.org. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 31 desembre 2015].
# Bilohórivka

Bilohórivka (en ucraïnès: Білогорівка, en rus: Белогоровка, Belogórovka) és una vila, un possiólok de la província de Luhansk a Ucraïna. El 2019 tenia 852 habitants.

## Referències

* ↑ «Наблюдатели ОБСЕ выявили в «ЛНР» склад боеприпасов • Новостной портал NOVOSTIUA.org». novostiua.org. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 31 desembre 2015].
# Bosc de Serrallonga

El Bosc de Serrallonga és un indret situat al municipi de Sant Hilari Sacalm. Rep el nom del bandoler més conegut de les Guilleries, Joan Serrallonga, doncs era l'hàbitat natural d'aquest personatge de llegenda, escenari de les seves habituals actuacions i alhora el seu refugi. Va viure entre els segles xvi i xvii, època de major activitat bandolera a Catalunya a on la lluita per la supervivència era palesa degut a la fam que hi havia.
Es localitza a la falda del Turó de Corones (775m), entre la Serra de Cabrerola i la Serra dels Tanys. El territori és ple de rierols, colls, turons, serres i torrents, formant un sistema muntanyós boscós.

## Riquesa natural

La vegetació és densa, variada i molt rica. Hi ha moltes zones obagues i humides, poblades per castanyers, però també n'hi ha d'altres com l'alzina, el pi, el roure, el faig, el trèmol i el vern. Una de les riqueses principals de les Guilleries és l'aigua. Hi ha centenars de fonts a tota la serra, però la sobreexplotació aqüífera en fa perillar avui la seva existència.

## Punts d'interès

Seguint la ruta d'en Serrallonga GR 178 Sant Hilari Sacalm-Osor: Es tracta d'un itinerari de gran interès històric i paisatgístic. La ruta permet conèixer els indrets més destacats de la biografia del mític bandoler, com els colls on era esperat per batlles i sometents i el mas on va viure.

## Iniciatives dinamitzadores

El Bosc de Serrallonga es troba inclòs dins de la marca turística Boscos de Bruixes i Bandolers, fruit de l'acord entre els municipis d'Arbúcies, Sant Hilari Sacalm, Viladrau, Olost i Sant Feliu Sasserra. L'objectiu d'aquesta iniciativa és el de dinamització turística d'una zona que gaudeix de gran riquesa patrimonial a través d'una proposta de turisme sostenible i de qualitat.

## Referències

* ↑ Puigjaner, Josep-Maria. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans, 2003, p. 1377. ISBN Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Bosc de Serrallonga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Xavier Roviró, 100 llegendes de la plana de Vic. El Farell Edicions, 2002. ISBN 9788493041878
* Martí Boada, Francisco Javier Gómez, Boscos de Catalunya. Lunwerg, 2012. ISBN 9788497859318
* Llorenç Capdevila, Serrallonga, l'últim bandoler. Edicions Proa S.A., 2006. ISBN 9788484378600

## Enllaços externs

* Guilleries, Observatori del Paisatge Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine. (text)
# Llista d'espècies de gnafòsids

Llista d'espècies de gnafòsids (Gnafosidae), una extensa família d'aranyes araneomorfes d'hàbits nocturns. És una família amb una àmplia distribució per tot el món i una important presència en el Mediterrani oriental. En aquest llistat hi ha la informació recollida fins al 20 de novembre de 2006, amb 116 gèneres i 1.975 espècies citades. Zelotes és el gènere més nombrós, amb 352 espècies, seguit de Drassodes amb 172 i Gnaphosa amb 135 espècies. Degut a l'extensió del llistat aquest s'ha dividit en 4 articles d'una mida més assequible, seguint l'ordre alfabètic:
* Llista d'espècies de gnafòsids (A-D)
* Llista d'espècies de gnafòsids (E-M)
* Llista d'espècies de gnafòsids (N-S)
* Llista d'espècies de gnafòsids (T-Z)

## Referències

* The World Spider Catalog, V7.5

## Vegeu també

* Llista de gèneres de gnafòsids
* Gnafosoïdeu
* Classificació de les aranyes

## Enllaços externs

* Llista d'espècies de gnafòsids (en anglès). Encyclopedia of Life.
# Llista d'episodis de Majin Tantei Nōgami Neuro

Aquesta és la llista dels episodis de l'anime Majin Tantei Nōgami Neuro
| # | Títol | Romaji | Kanji | Data d'emissió |
| 01 | Menjar | Shoku | 食【しょく】 | 2 d'octubre de 2007 |
| 02 | Col·lecció [Comunitat] | Komyuniti | 集【コミュニティ】 | 9 d'octubre del 2007 |
| 03 | Riure [Verí] | Doku | 笑【どく】 | 16 d'octubre del 2007 |
| 04 | Gos | Inu | 犬【いぬ】 | 23 d'octubre del 2007 |
| 05 | Rentar [Oficina] | Jimusho | 貸【じむしょ】 | 30 d'octubre del 2007 |
| 06 | Cabell [Amic llarg] | Nagai tomodachi | 髪【ながいともだち】 | 6 de novembre del 2007 |
| 07 | Caixa | Hako | 箱【はこ】 | 13 de novembre de 2007 |
| 08 | Somni [Futur] | Mirai | 夢【みらい】 | 20 de novembre de 2007 |
| 09 | Estrenyor | Shime | 締【しめ】 | 27 de novembre de 2007 |
| 10 | Un [A Soles] | Hitorikiri | 一【ひとりきり】 | 4 de desembre de 2007 |
| 11 | Llum [Primer Pla] | Gyakkō | 光【きゃっこう】 | 11 de desembre de 2007 |
| 12 | Retrat | Zō | 像【ぞう】 | 18 de desembre de 2007 |
| 13 | X | Sai | X【サイ】 | 25 de desembre de 2007 |
| 14 | Viatge [Fugir Somiant] | Yume kibun | 旅【ゆめきぶん】 | 9 de gener de 2008 |
| 15 | Drac | Ryū | 竜【りゅう】 | 15 de gener de 2008 |
| 16 | Primavera | Haru | 春【はる】 | 22 de gener de 2008 |
| 17 | Persecució | Cheisu | 追【チェイス】 | 29 de gener de 2008 |
| 18 | Clau | Kagi | 鍵【かぎ】 | 5 de febrer de 2008 |
| 19 | 2 [Parella] | Futari | 2【ふたり】 | 12 de febrer de 2008 |
| 20 | Escriptori [Dona] | Onna | 机【おんな】 | 19 de febrer de 2008 |
| 21 | Simetria [Bellesa] | Bi | 整【び】 | 26 de febrer de 2008 |
| 22 | Dona [Bruixa] | Majo | 女【まじょ】 | 4 de març de 2008 |
| 23 | Culpa [Sai] | Sai | 責【さい】 | 11 de març de 2008 |
| 24 | Obstruït [Sai] | Sai | 塞【さい】 | 18 de març de 2008 |
| Últim | Extrem [Sai] | Sai | 塞【さい】 | 25 de març de 2008 |
# Llista de colònies segons l'ONU

Aquesta és una llista dels territoris a descolonitzar segons el Comitè Especial de Descolonització o Comitè dels 24 de les Nacions Unides.

## Àfrica

* Sàhara Occidental

## Atlàntic i el Carib

* Anguila (Regne Unit)
* Bermuda (Regne Unit)
* Illes Verges Britàniques (Regne Unit)
* Illes Caiman (Regne Unit)
* Malvines (Regne Unit)
* Montserrat (Regne Unit)
* Santa Helena (Regne Unit)
* Illes Turks i Caicos (Regne Unit)
* Illes Verges dels Estats Units (Estats Units)

## Europa

* Gibraltar (Regne Unit)

## Àsia i el Pacífic

* Samoa Americana (Estats Units)
* Guam (Estats Units)
* Nova Caledònia (França)
* Pitcairn (Regne Unit)
* Tokelau (Nova Zelanda)

## Referències

* ↑ http://www.un.org/en/decolonization/nonselfgovterritories.shtml

## Enllaços externs

* http://www.vilaweb.cat/noticia/4092935/20130310/setze-territoris-descolonitzar.html
# Bout de Zan et le Père Ledru

Bout de Zan et le Père Ledru és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 29 de gener de 1915.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan
* Marguerite Lavigne

## Notes

* ↑ Bout de Zan et le Père Ledru, bifi.fr
# Bòrt (Cruesa)

Bòrt Sent Jòrge (en francès Bord-Saint-Georges) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 336 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays de Boussac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 568 | 528 | 435 | 343 | 336 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Baptiste Alanore | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Lluïsa dels Països Baixos

Lluïsa dels Països Baixos, reina de Suècia (La Haia 1829 - Estocolm 1871). Princesa dels Països Baixos de la Casa d'Orange-Nassau amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni en el si de la casa reial sueca.
Nascuda a la ciutat de La Haia el dia 5 d'agost de l'any 1828 sent filla del príncep Frederic dels Països Baixos i de la princesa Lluïsa de Prússia. Lluïsa era neta per via paterna del rei Guillem I dels Països Baixos i de la princesa Guillemina de Prússia i per via materna del rei Frederic Guillem III de Prússia i de la duquessa Lluïsa de Mecklenburg-Strelitz.
El dia 19 de juny de l'any 1850 contragué matrimoni a Estocolm amb el rei Carles XV de Suècia, fill del rei Òscar I de Suècia i de la duquessa Josepa de Leuchtenberg. La parella tingué dos fills:
El dia 8 de juny de l'any 1859 esdevingué reina consort de Suècia i de Noruega, ja que el seu espòs, el rei Carles XV de Suècia esdevingué rei del país a causa de la mort del rei Òscar I de Suècia.
Lluïsa dels Països Baixos morí a Estocolm el dia 30 de març de 1871 sense haver pogut donar un descendent al seu espòs a la mort del qual la corona passaria a mans del seu germà, el rei Òscar II de Suècia.
Descendents seus són la reina Margarida II de Dinamarca, el rei Harald V de Noruega, el rei Albert II de Bèlgica, el gran duc Enric I de Luxemburg i el príncep hereu Pau de Grècia.
# Camí del Llobregat

El Camí del Llobregat, o GR 270, és una via blava i sender de gran recorregut, amb un traçat aproximat d'uns 186 quilòmetres que uneix les poblacions de Castellar de n'Hug i el Prat de Llobregat travessant les comarques del Berguedà, el Bages, el Baix Llobregat, el Vallès Occidental i el Barcelonès seguint tot el curs del riu Llobregat des del naixement fins a la seva desembocadura al mar.
Actualment el tram entre el Pont del Diable (Martorell) i la desembocadura del Llobregat està totalment establert com un sender de gran recorregut (amb la denominació GR-270) i és transitable a peu i en bicicleta. Al tram superior del traçat s'han realitzat diverses actuacions i caldrà dur-ne més a terme per poder-lo obrir completament.
Està previst que el Camí del Llobregat enllaci amb les vies blaves del Cardener i l'Anoia que resseguiran els cursos fluvials del Cardener i l'Anoia, respectivament.
El projecte del camí del Llobregat està impulsat per la Diputació de Barcelona amb el suport de la Generalitat de Catalunya i a més d'aconseguir la connexió entre territoris i municipis, apropant les persones al riu també vol promocionar el patrimoni, la cultura i el paisatge, ampliar l'oferta de qualitat d'activitats d'oci i salut, i fer difusió dels valors ambientals.
El pressupost per implantar totalment el Camí del Llobregat és de 14 milions d'euros.

## Etapes

* Castellar de n'Hug - Guardiola de Berguedà > +585 m. > 6h20' > 21 km.
* Guardiola de Berguedà - Sant Jordi de Cercs > +734 m. > 5h30' > 15,5 km.
* Sant Jordi de Cercs - Gironella > +678 m. > 8h. > 24,5 km.
* Gironella - Navàs > +501 m. > 5h20' > 19,7 km.
* Navàs - Navarcles > +434 m. > 6h40' > 24,7 km.
* Navarcles - Monistrol de Montserrat > +488 m. > 8 h. > 26,9 km.
* Monistrol de Montserrat - Martorell > +405 m. 5h30' > 22 km.
* Martorell - Sant Boi de Llobregat > +171 m. > 5 h. > 19,9 km.
* Sant Boi de Llobregat - Delta del Llobregat > +75 m. > 3h1' > 24,5 km.

## Referències

* ↑ Huguet, Pol; Pujol, Ferrant. GR 270: de Castellar de n'Hug al delta del Llobregat: El Camí del Llobregat. Cocetània edicions, 2018, p. 7. ISBN 978-84-9034-775-1 [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ «Dossier de Premsa Vies Blaves». Diputació de Barcelona, 01-07-2016. [Consulta: desembre 2016].

## Enllaços externs

* «El Camí del Llobregat de Martorell al Prat de Llobregat». Martorell: Ajuntament de Martorell. [Consulta: desembre 2016]. «Informació i descripció del tram Martorell el Prat»
# Buffalo Bird Woman

Buffalo Bird Woman (ca. 1839-1932) fou una dona tradicionalista mandan-hidatsa que va viure a la reserva índia de Fort Berthold a Dakota del Nord. El seu nom hidatsa era Maxidiwiac. Era coneguda per mantenir les habilitats tradicionals hidatsa de "jardineria, preparació d'aliments, teixits i molts altres." Va transferir els camins de la seva cultura tradicional i tradició oral a través d'entrevistes amb Gilbert Wilson, descrivint la seva pròpia experiència i les vides i el treball de les dones hidatses.
Edward Lone Fight és descendent seu.

## Llibres de Buffalo Bird Woman

* Buffalo Bird Woman. Buffalo Bird Woman's Garden: Agriculture of the Hidatsa Indians. St. Paul: Minnesota Historical Society Press, 1987. ISBN 978-0-87351-219-0.
* Buffalo Bird Woman. Waheenee, an Indian girl's story. Lincoln: University of Nebraska Press, 1991.

## Referències

* ↑ «Buffalo Bird Woman 'Maxidiwiac Waheenee' (Hidasta)». NativeAuthors.com. [Consulta: 3 agost 2013].
* 1 2 Buffalo Bird Woman. Buffalo Bird Woman's Garden: Agriculture of the Hidatsa Indians. St. Paul: Minnesota Historical Society Press, 1987. ISBN 9780873512190
* 1 2 «Buffalo Bird Woman». Native American Authors. [Consulta: 3 agost 2013].
# CCT

CCT té els següents significats:
* Confederació Canària de Treballadors, sindicat històric de les illes Canàries
* Comando Caza Tupamaros o esquadrons de la mort (Uruguai), organització paramilitar uruguaiana
* Comitè Consultiu per la Termometria, comitè permanent dins del Comitè Internacional de Pesos i Mesures
* Current Controlled Trials, base de dades sobre assajos clínics mantinguda per l'organització mèdica britànica BioMed Central
* Temperatura de color correlacionada (del nom en anglès Correlated Color Temperature), mesura de la il·luminació usada en fotometria, vegeu temperatura de color
* CCT (proteïna) (del nom en anglès Chaperonin Containing TCP-1), proteïna de la família de la xaperona responsable del plegament de l'actina
* Clean Channel Technology, tecnologia de transmissió de televisió digital integrant de la norma europea DVB-S3
* Complement circumstancial de temps, un tipus de complement circumstancial d'una oració
# CCTV-2

CCTV-2 és el canal econòmic de la CCTV. Va començar a emetre el 1973. El canal s'emet només a la Xina.

## Principals temes del canal

Els principals temes del canal són:
* Eficiència energètica.
* Borsa de valors.
* Frau.
* Concursos de televisió.

## Programació

Aquests són els dos principals programes que s'han mantingut en emissió des de fa gairebé 20 anys.
* 8:00: 第一时间, "Primer Focus".
* 11:50: 全球资讯榜, "Informació Global".

## Presentadors

* Li Yong

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Can Soi

Can Soi és una masia de Vilablareix (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia catalana que ha sofert successives reformes. Presenta porta allindada i les parets són fetes de còdols de pedra petita i arrebossades, amb una ampliació lateral amb pany de terra argila i grava molt degradada. La coberta és a dues aigües amb aiguavés a la façana principal. A la planta superior hi ha una petita balconada central i una interessant finestra lateral de pedra amb influències gòtiques, ampit motllurat de pedra i detalls decoratius en forma d'escut.

## Història

A la part esquerra de la façana es descobreix, en mal estat, un rellotge de sol amb el nom de Tomàs Oller i la data de 1866, possiblement una reforma. Actualment és una masoveria agrícola.

## Referències

* 1 2 3 «Can Soi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 novembre 2016].
# Can Solei (Beuda)

Can Solei és una masia situada al municipi de Beuda, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 154.
# Carnisser de collar

El carnisser de collar (Cracticus torquatus) és una espècie d'ocell de la família dels artàmids (Artamidae)

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc obert, selva i matolls a través d'Austràlia Meridional, Nova Gal·les del Sud i Victòria. Tasmània.

## Referències

* ↑ «Carnisser de collar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Sergio Tejero García

Sergio Tejero García (Lebrija, 3 de febrer de 1979) és un futbolista andalús que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Va debutar a primera divisió a la temporada 02/03, tot jugant quatre partits amb el Recreativo de Huelva. Va estar mitja temporada al conjunt onubenc, ja que la va finalitzar a les files del SD Eibar, a Segona Divisió.
La resta de la seva carrera ha prosseguit per equips de categories més modestes, com ara l'AD Ceuta, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Labeatis

Labeatis (en llatí Labeatis Lacus) era un llac de la Il·líria romana situat al nord de Shkodër ciutat que era la capital del poble il·liri anomenat labeates, segons Titus Livi. També en parla Plini el Vell a la Naturalis Historia.
Posteriorment es va anomenar llac de Scutari i modernament el llac de Shkodër. Era conegut per la gran quantitat de peix que s'hi trobava, especialment de l'espècie Cyprinus. Els rius de la regió de Montenegro venien a parar a aquest llac que estava comunicat amb el mar pel riu Barbana.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Labeatis lacus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 25 gener 2021].
# Casa Palau Surroca

Casa Palau Surroca és una obra de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa plurifamiliar situada a Dalt Vila, nucli antic de Manlleu. Consta de planta baixa, dos pisos i unes galeries a la part superior. La planta baixa està destinada actualment al comerç. Els murs exteriors dels pisos presenten relleus d'estuc amb formes més o menys geomètriques. Al primer pis hi ha un balcó, i al segon tres de més petites dimensions. La planta superior va ser addionada posteriorment. En aquesta hi ha una porxada de set arcs de mig punt.

## Referències

* ↑ «Casa Palau Surroca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].