OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zachris Topelius

Zachris Topelius o Zacharias Topelius (Kuddnäs (prop de Nykarleby) Gran Ducat de Finlàndia, 14 de gener de 1818 - Sipoo (Hèlsinki), 12 de març de 1898), va ser un novel·lista romàntic, poeta i historiador finlandès. És considerat un dels escriptors més populars de la història de Finlàndia.
Va ser professor de història a la universitat de Hèlsinki, i es va dedicar a la conservació i difusió del patrimoni cultural nacional finlandès. Va ser molt creient. El seu pare metge, era conegut per col·leccionar poemes populars.
Topelius, essent finlandès, va escriure en canvi en llengua sueca, doncs a la Finlàndia del segle XIX hi havia tres idiomes oficials: suec, finès i rus.
El compositor Jean Sibelius va compondre una obra per a orquestra, cor i rapsode, op. 30, sobre el poema Islossningen i Uleå älv de Zachris Topelius.
L'any 1935 es va traduir al català el seu llibre Läsning för barn (Lectura per a infants) sota el títol Una Història d'Hivern, dins la col·lecció Quaderns Literaris.

## Referències

* 1 2 «Zacharias Topelius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 31 juliol 2023].
* 1 2 «Zacharias Topelius, finnish author». Encyclopaedia Britannica [Consulta: 31 juliol 2023].
* 1 2 3 «Topelius, Zachris (1818 - 1898) author, journalist, professor». National Biography of Finland [Consulta: 31 juliol 2023].

## Bibliografia

* Una Història d'Hivern de Zachris Topelius. Barcelona, 1935. Quaderns Literaris, volum 90 (perfil biogràfic).
# Allan Schofield

Allan Schofield (Bangalore, 26 de gener de 1957) és un jugador d'hoquei sobre herba indi, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980. Jugava de porter. Viu al Canadà.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs Asiàtics de 1978.

## Referències

* ↑ «'It won't be a cakewalk'» (en anglès), 22-01-2012. [Consulta: 16 agost 2021].
* 1 2 «Olympedia – Allan Schofield». [Consulta: 16 agost 2021].
# Alejandro Morán Santamaría

Alejandro Morán Santamaría, més conegut com a Caco Morán (Gijón, 30 d'abril de 1973), és un exfutbolista asturià.

## Trajectòria

Format al planter de l'Sporting de Gijón, Caco Morán va passar pels diversos equips del club abans de pujar a l'equip B el 1990 i al primer equip el 1994. Juga només 12 partits amb l'Sporting de Gijón en primera divisió, a la campanya 94/95, on aconsegueix fins a quatre gols. Però, la temporada 95/96 torna a jugar amb el filial, sense aparicions a l'equip gran.
La temporada 96/97 fitxa pel Llevant UE, a la Segona Divisió, on és titular amb 34 partits. Passa un any a València abans d'incorporar-s'hi a l'Extremadura, i a la següent, fitxa pel CD Numancia. A Sòria hi roman tres anys, i viu l'històric ascens dels castellans a la màxima categoria del futbol espanyol el 1999. L'asturià és peça clau en la formació que aconsegueix la fita. Caco Morán disputa dues temporades més a Primera amb el Numància, on juga en total 40 partits i marca sis gols.
El 2001, després del descens dels sorians a Segona, fitxa pel Recreativo de Huelva, de la 2a, on milita un any abans de passar al Real Jaén. Hi juga dues campanyes amb els andalusos i retorna a Astúries, primer amb el Reial Oviedo, que milita entre 2aB i Tercera Divisió, i després amb el Lealtad de Villaviciosa, també de la Tercera Divisió.

### Clubs

* 90-96 Sporting At.
* 94-95 Sporting
* 96-97 Llevant
* 97-98 Extremadura
* 98-01 Numancia
* 01-02 Recreativo de Huelva
* 02-04 Real Jaén
* 04-07 R. Oviedo
* 07-09 Lealtad

## Referències

* ↑ España, La Nueva. «Los buenos principios de Caco - La Nueva España - Diario Independiente de Asturias». www.lne.es. [Consulta: 6 febrer 2018].
* ↑ «Caco Morán, Alejandro Morán Santamaría - Futbolista». [Consulta: 16 desembre 2018].
# Trachelyopterus glaber

Trachelyopterus glaber és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lesnoi (Sverdlovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Lesnoi».
Lesnoi - Лесной (rus) - és una ciutat tancada de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Turà, a 254 km al nord de Iekaterinburg.

## Història

La ciutat fou fundada el 1947 amb el nom de Planta 418 per produir urani altament enriquit necessari per a les armes nuclears. El 1954 la vila es convertí en una ciutat tancada coneguda com a Sverdlovsk-45, especialitzada en la producció d'armes nuclears.
La vila conservà el seu caràcter secret fins a un decret del 1992 de Borís Ieltsin, pel qual recuperava el seu nom històric.
D'acord amb el costum de les ciutats amb instal·lacions secretes en època soviètica, Sverdlovsk-45 era un número de codi postal situat prop de la ciutat de Sverdlovsk.
# Oreochromis pangani

Oreochromis pangani és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Subespècies

* Oreochromis pangani girigan (Lowe, 1955)
* Oreochromis pangani pangani (Lowe, 1955)

## Referències

* ↑ BioLib
# Pascale Roze

Pascale Roze (Saigòn, Vietnam 1954) escriptora i novel·lista francesa, Premi Goncourt 1996.

## Biografia

Pascale Roze va néixer el 22 de març de 1954 a Saigòn (actual Ho Chi Minh) on el seu pare era oficial de la marina francesa. La seva mare era d'una família de comerciants amb Indoxina i el seu avi va viure vint anys a la Contxinxina on va ser alcalde de Cholon (actual Ho Chi Minh).
Els seus primers anys els va passar de port en port seguint al seu pare fins que als 16 anys va anar a viure a París.
Va deixar els estudis de lletres per dedicar-se al teatre.

### Teatre i literatura

El 1978 amb uns amics va crear el grup teatral," La compagnie d'Elan", on com a actriu va representar obres de Marguerite Duras, Elias Canetti, Claude Delarue, Jean-Luc Jeener i Joseph Danan.
De 1983 a 1993 va treballar amb Gabriel Garran al Teatre d'Aubervilliers i al TIFL (Theâtre International de Langue Française).
El 1996 va publicar la seva primera novel·la, "Le Chasseur Zéro" que va obtenir el Premi Goncourt.
És membre del jurat internacional del premi Prométhée, i durant un temps (fins al 2010) ha col·laborat amb France-Inter, fent una crònica sobre l'actualitat literària estrangera en el programa de Paula Jacques, Cosmopolitaine.

## Obres

* 1981: Tolstoï la nuit (teatre)
* 1994: Boulevard tango (contes)
* 1994: Histoires dérangées (recull de contes).
* 1996: Le Chasseur Zéro (hi ha traducció al català)
* 1999: Ferraille
* 2000: Lettre d'été
* 2003: Parle mois
* 2005: Un homme sans larmes
* 2006: L'Eau rouge
* 2008: Itsit
* 2011: Aujourd'hui les coeurs se desserrent
* 2014: Passage de l'amour
* 2017: Lonely Child
* La Belle Hélène (edició prevista pel gener de 2020)

## Referències

* ↑ Dialkine, Anne. «Pascale Roze,39 ans,vient d'obtenir le Goncourt» (en francès), 19-11-1996. [Consulta: juliol 2016].
* 1 2 «Auteurs français contemporains (O à R)» (en francès). [Consulta: juliol 2016].
* 1 2 3 4 «Pascale Roze, site personel. Biographie» (en francès). [Consulta: juliol 2016].
* ↑ Roze, Pascale. Traductor Pau Joan Hernàndez. El Caça zero. Barcelona: Columna, 1997, p. 105. ISBN 9788483003404.
# Xu Zaozao

Xu Zaozao (xinès (Xina): 徐枣枣) (1988) és una dona xinesa que fa campanya per poder congelar els seus propis òvuls. És una destacada defensora dels drets reproductius i de l'autonomia corporal de les dones solteres. Després que l'hospital de Pequín es negués a congelar els seus òvuls, va presentar una demanda el 2019, però el seu cas va ser desestimat per un tribunal de Pequín el juliol del 2022. El seu cas ha estat àmpliament seguit a la Xina, on els drets de les dones s'estan convertint en un tema més important i la disminució de la natalitat causa preocupació. El novembre de 2023, va ser nomenada a la llista de les 100 dones de la BBC.

## Activisme

L'any 2018, amb 30 anys, Xu va anar a un hospital públic de Pequín per preguntar sobre la congelació dels seus òvuls, per poder tenir l'opció de tenir fills més endavant. Però després d'una revisió inicial, li van dir que no podia continuar el procediment sense tenir un certificat de matrimoni. Segons la sentència que va rebre el 2022, l'hospital va argumentar que la congelació d'òvuls comporta certs riscos per a la salut i, per tant, els serveis de congelació d'òvuls només estaven disponibles per a dones que no podien quedar embarassades sense l'ajuda de la congelació d'òvuls, i no per a pacients sans. El 2019, Xu va presentar una demanda contra l'hospital de Pequín, al·legant que havia infringit els seus drets personals. Xu va al·legar que l'hospital havia discriminat a les dones, violat els seus drets personals i infringit les lleis pertinents relatives a la igualtat de gènere i la prohibició de totes les formes de discriminació contra les dones en negar-se a congelar els òvuls de les dones solteres. El cas es va judicialitzar el desembre de 2019; tanmateix, a causa de la complexa interacció de consideracions mèdiques, legals i ètiques pel que fa a la congelació d'òvuls, el jutge no va poder prendre una decisió. El tribunal va rebutjar els arguments de Xu el juliol de 2022 després d'una nova audiència del cas en sessió privada el setembre de 2021. Veient l'evolució dels fets, Xu va optar per llançar una crida pública. El 2023, va ser inclosa en la llista de les 100 dones de la BBC.

## Referències

* ↑ «'Battle for Hope': How a single Chinese woman is fighting for the right to freeze her eggs» (en anglès). Firstpost, 10-05-2023. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, November 21, 2023. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ Subramaniam, Tara. «Unmarried woman loses bid to freeze her eggs -- and sparks a gender equality debate in China» (en anglès). CNN, 29-07-2022. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ «Gender unrest in China after single woman denied egg freezing procedure». The Economic Times, 15-08-2022.
* ↑ Zaobao, Lianhe. «A woman's right to freeze her eggs: Chinese society debates, Society News - ThinkChina» (en anglès). www.thinkchina.sg, 18-05-2023. [Consulta: 23 novembre 2023].
# Allan Saint-Maximin

Allan Irénée Saint-Maximin (Châtenay-Malabry, 12 de març de 1997) és un futbolista francès que juga com a extrem a l'Al Ahli SC Jiddah.
Es va formar a les categories inferiors de diversos clubs, entre ells l'Saint-Étienne, amb qui firmaria el seu primer contracta professional el juliol de 2013. El 2015, Saint-Maximin va ser fitxat per l'AS Monaco, però mai va esdevenir titular amb l'equip, sent cedit al Hannover 96 i al Bastia durant les dues temporades que va passar al club monegasc. El 2017 va fitxar per l'OGC Nice, amb qui va disputar 74 partits. Dos anys després, el 2 d'agost 2019, Saint-Maximin va fitxar pel Newcastle United per un preu de 24 milions d'Euros. Posteriorment va fitxar pel Newcastle United l'agost 2019.
Saint-Maximin també ha jugat a les categories juvenils de la selecció francesa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Allan Saint-Maximin - Player Profile» (en anglès). Transfermarkt. [Consulta: 3 agost 2019].
* ↑ «Saint-Maximin signs for Newcastle United» (en anglès). Newcastle United, 02-08-2019. [Consulta: 3 agost 2019].

## Enllaços externs

* Perfil d'Allan Saint-Maximin a Transfermarkt
# Al-Manshiyya (Jenin)

Al-Manshiyya (àrab: المنشية, al-Manxiyya) és una vila palestina de la governació de Jenin a Cisjordània al nord de la vall del Jordà. Segons el cens de l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques (PCBS) tenia 156 habitants en 2007.

## Referències

* ↑ «Table 26 (Cont.): Localities in the West Bank by Selected Indicators, 2007» (en arabic) p. 106. Palestinian Central Bureau of Statistics, 2007.

## Enllaços externs

* Welcome To al-Manshiyya
* Survey of Western Palestine, Map 8: IAA, Wikimedia commons
* Registre Riwaq d'Edificis Històrics a Palestina - Al-Manshiyya Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine. (àrab)
# Trachelyopterus coriaceus

Trachelyopterus coriaceus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de llargària total i els 40 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius costaners de les Guaianes i del Brasil. També és present a la conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (vol. 2, fascicule II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París, França: 307 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Cheung, W.W.L., T.J. Pitcher i D. Pauly 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing Biol. Conserv. 124:97-111.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15: i-xxxi + 1-540, Pls. 421-455.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lesnoie

«Lesnoie» té aquests significats:

## Crimea

* Lisne (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Lesnoie (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
# Oscar Gallardo Plaza

Oscar Gallardo Plaza (Madrid, 26 de juny de 1965) és un ex-pilot d'enduro espanyol, dues vegades Campió d'Espanya en categoria 4T i un dels motociclistes espanyols més complets. Durant la seva carrera en el motociclisme participà també en raids africans, havent acabat segon absolut a l'edició de 1997 del Ral·li Dakar.
Llicenciat en Sociologia per la Universitat Complutense, ha compaginat els estudis amb l'esport professional i amb altres activitats com ara l'atletisme, l'esquí i el golf. Actualment, Gallardo és directiu de l'empresa Dorna i el màxim responsable del Campionat d'Espanya de Motociclisme de Velocitat, conegut com a CEV.

## Palmarès en Enduro

* 2 Campionats d'Espanya d'enduro 4T amb Husqvarna (1995 i 1996)
* 1 Subcampionat (1997) i un tercer lloc final (1994) al Campionat espanyol d'enduro 4T
* 2 tercers llocs finals al Campionat del Món d'enduro (1996 - 1997)

## Referències

* ↑ «BMW Motorrad Team Gauloises» (en anglès). micapeak.com, 2000. Arxivat de l'original el 8 de setembre 2008. [Consulta: 2 gener 2012].
* 1 2 «Oscar Gallardo» (en castellà). elmundo.es, 03-01-1998. [Consulta: 8 gener 2012].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Grandes Raids». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 300-301. ISBN 84-920886-5-6.

## Enllaços externs

* Entrevista a Oscar Gallardo del 21/9/2010 (castellà)
* Article biogràfic sobre Gallardo de 1999 (castellà)
* Imatge d'Oscar Gallardo amb la Husqvarna cap a 1991
# Lopon Tsechu

Lopon Tsechu Rinpoche (1918, Bhutan – 10 de juny de 2003) va ser un gran mestre del budisme tibetà àmpliament reconegut a l'Himàlaia, amb molts estudiants a Orient i Occident.
Des de nen va ser ordenat com a monjo al monestir Phunaka Dzong (a Bhutan). Es va entrenar amb importants mestres de les principals escoles del budisme tibetà, especialment la Drukpa Kagyu i la Karma Kagyu. Després de trobar-se amb 16to Gyalwa Karmapa al Bhutan el 1944, Lopon Tsechu Rinpoche va esdevenir un dels seus estudiants més propers i va rebre de la transmissió del llinatge Karma Kagyu. La seva relació va ser tan propera que el Karmapa 16 una vegada va dir: "Si jo sóc el Buda, Lopon Tsechu és el meu Ananda".
Des del seu centre a Katmandú (Nepal) i després de l'ocupació del Tibet per Xina, Lopon Tsechu va ser una figura clau a nodrir el desenvolupament del budisme a Nepal. Va exercir influència a través de les diverses comunitats budistes al Nepal i va ser respectat com un gran lama i com un hàbil polític.
Lopon Tsechu va ser el primer mestre de Lama Ole Nydahl, un dels més prolífics mestres budistes occidentals, i va ser la major influència per al treball de Lama Ole d'establir a Occident el "Budisme del Camí del Diamant".
Per invitació d'Ole Nydahl, Rinpoche va visitar per primera vegada Occident el 1988 per donar ensenyaments i transmissions a diversos estudiants.

## Referències

* ↑ Benalmádena Stupa
# Paulino Monsalve Ballesteros

Paulino Monsalve Ballesteros (Madrid, 30 d'octubre de 1958 - 12 d'abril de 2024) va ser un jugador d'hoquei sobre herba madrileny, guanyador d'una medalla olímpica. Membre del Club de Campo de la ciutat de Madrid va participar, als 21 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 a Moscou, on va guanyar la medalla de plata en la competició masculina d'hoquei sobre herba representant la selecció espanyola.

## Referències

* ↑ fmhockey. «Fallece Paulino Monsalve Ballesteros» (en castellà), 13-04-2024. Arxivat de l'original el 2024-04-25. [Consulta: 15 abril 2024].
# Zinka Milanov

Zinka Milanov (Zagreb, 17 de maig de 1906 - Nova York, 30 de maig de 1989) (de nom real Zinka Kunc) va ser una soprano croata amb una reconeguda carrera al Metropolitan Opera de Nova York.
Quan tenia setze anys, va ser escoltada per Milka Ternina, la llegendària soprano dramàtica croata, que va reconèixer en Zinka una gran veu i va acceptar de treballar-hi. Va estudiar a Milà i a Berlín.
Després de graduar-se a Zagreb, va debutar el 1927 a Ljubljana, amb l'òpera Il trovatore. Posteriorment va ser la soprano principal del Teatre Nacional Croat de Zagreb, i també al Neues deutsches Teather de Praga. Al 1937 va cantar Aida a Viena amb Bruno Walter, que va quedar tan impressionat que va recomanar Zinka Milanov a Toscanini per a un Rèquiem de Verdi a Salzburg. Després es va traslladar als Estats Units. Fins al 1966 va actual al Metropolitan Opera a més de fer de professora de cant. Va destacar-se especialment en el repertori verdià, dins del qual s'especialitzà en papers com Leonora a Il Trovatore, Amelia a Un Ballo in Maschera, Leonora a La Forza del Destino, Amelia a Simon Boccanegra, I Desdemona a Otello, tot i que el paper que va interpretar més que cap altre va ser el d'Aida.
Enregistrà diversos discs.

## Referències

* ↑ «Zinka Milanov». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Siff, Ira. «The One & Only». Opera News, 01-11-2020. Arxivat de l'original el 2020-11-17. [Consulta: 8 març 2021].
* 1 2 Salazar, David. «Artist Profile: Soprano Zinka Milanov, Verdi Specialist» (en anglès). OperaWire, 17-05-2018. [Consulta: 8 març 2021].
# Alps Penins

Els Alps Penins o Alps del Valais són una regió dels Alps, situada als Alps Occidentals, al sud del cantó del Valais (en alemany "Wallis") entre la vall d'Aosta i la vall del Roine. Estan a cavall entre Suïssa i Itàlia.
En italià s'anomenen "Alpi Pennine", en francès "Alpes Valaisannes", i en alemany "Walliser Alpen" o "Penninische Alpen".

## Cims més rellevants

* La Punta Dufour / Dufourspitze (Mont Rosa)(4.634 m)
* El Dom de Mischabel (4.545 m)
* El Weisshorn (4.505 m)
* El Cerví / Matterhorn (4.477 m)
* La Dent Blanche (4.357 m)
* El Grand Combin (4.314 m)

## Bibliografia

* Marazzi, Sergio: Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA, Priuli & Verlucca, Pavone Canavese, 2005.
* SOIUSA
# Al-Mansur

Al-Mansur és el nom dels següents personatges:
* Abd-al-Aziz al-Mansur, rei amírida de València
* Abd-al-Aziz ibn al-Mansur, emir hammàdida
* Abd-al-Màlik ibn Muhàmmad al-Mansur, dirigent de la república de Córdova (1064-1070)
* Abu-Yússuf Yaqub al-Mansur, califa almohade
* Àhmad al-Mansur (1549-1603), sisè sobirà de la dinastia sadita del Marroc
* Al-Mansur (709/713-775), califa abbàssida de Bagdad (754-775)
* Al-Mansur, califa fatimita (946-952)
* Al-Mansur o Almansor, hàjib de Còrdova
* Al-Mansur Abd-al-Aziz, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur Abu-Bakr, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur Alà-ad-Din Alí, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur Alí, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur bi-L·lah, diversos personatges
* Al-Mansur ibn al-Mujàhid, emir de Homs
* Al-Mansur ibn Bulugguín, governador d'Ifríqiya
* Al-Mansur ibn an-Nàssir, emir hammàdida
* Al-Mansur Lajin, polític egipci
* Al-Mansur Muhàmmad, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur Muhàmmad ibn Taqí-d-Din Umar, príncep aiúbida de Hamat
* Al-Mansur Qalàwun, soldà mameluc del Caire
* Al-Mansur Uthman, soldà mameluc del Caire
* Badis ibn al-Mansur, emir hammàdida
* Nàssir-ad-Dawla Badis ibn al-Mansur, emir zírida