OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leesville (Ohio)

Leesville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 184 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leesville tenia 184 habitants, 71 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 273,2 habitants/km².
Dels 71 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 25,4% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 35.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.321 $ mentre que les dones 16.125 $. La renda per capita de la població era de 13.351 $. Cap de les famílies i el 0,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# FIFA Street 2

El FIFA Street 2 és un joc del 2006 de la saga FIFA de videojocs d'Esports d'EA Sports. El joc va ser llançat per GameCube, DS de Nintendo, PlayStation 2, PSP, Xbox, i telèfons mòbils. El jugador de la coberta del joc és el portuguès Cristiano Ronaldo. Les edicions de consola del joc van rebre bones crítiques per les millores respecte el primer FIFA Street. Tanmateix, algunes versions intermèdies van ser mal valorades per no incloure aquelles innovacions.

## Jugabilitat

És un joc de futbol de carrer on el jugador pot agafar el control de 4 jugadors i ha d'aconseguir una quantitat d'objectius en un temps màxim. Llegendes de futbol com Abedi Pele, Eric Cantona i Paul Gascoigne apareixen al joc. El joc té la seva pròpia ràdio, presentada per Zane Lowe que havia estat a la ràdio de la BBC 1 i amb artistes com Roots Manuva, Sway, Pendulum, The Editors i The Subways.

## Situació

Ubicacions on els usuaris poden experimentar la cultura de carrer soccer.
| País | Ciutat | Entorn | Superfície |
| Netherlands | Amsterdam | Ciutat | Asfalt |
| Alemanya | Berlín | Ciutat | Asfalt |
| Anglaterra | London | Ciutat | Gravel |
| Itàlia | Roma | Ciutat | Pavers |
| França | Marseille | Ciutat | Asfalt |
| Estats Units | Ciutat de Nova York | Ciutat | Asfalt |
| Brasil | Favela | Ciutat | Sorra |
| Brasil | Barra Platja | Ciutat | Sorra |
| Mèxic | Ciutat de Mèxic | Ciutat | Pavers |
| Camerun | Yaoundé | Ciutat | Sorra |

## Recepció

El joc va rebre bones crítiques per totes les plataformes excepte la versió de DS, on va rebre males crítiques segons Metacritic.
The A.V Club va qualificar el joc amb una B. Tanmateix, The Times va donar a les versions de PS2 i Xbox tres estrelles de cinc.

## Referències

* ↑ "FIFA Street 2 for Xbox Reviews".
* ↑ "FIFA Street 2 for PSP Reviews".
* ↑ "FIFA Street 2 for PlayStation 2 Reviews".
* ↑ "FIFA Street 2 for GameCube Reviews".
* ↑ "FIFA Street 2 for DS Reviews".
* ↑ Tobias, Scott (March 21, 2006).
* ↑ McNamara, John (March 18, 2006).
# Peroxidasa

Les Peroxidases són una gran família d'enzims que catalitzen les reaccions en la forma:
    ROOR' + donador d'electró (2 e$^-$) + 2H$^+$ → ROH + R'OH
Per a molts d'aquests enzims el substrat bioquímic òptim és el peròxid d'hidrogen, per altres són més actives amb hidroperòxids orgànics com els peròxids lípids. Poden contenir un cofactor hemo o residus de cisteïna o selenocisteïna.
Encara que no s'ha esbrinat el mecanisme exacte se sap que les peroxidases tenen un paper en la defensa de les plantes contra els patògens. Les peroxidases de vegades es fan servir com a marcadors en histologia.

## Aplicacions

La peroxidasa es fa servir en tractaments industrials de les aigües residuals, per exemple per treure'n els fenols.
A més les peroxidases poden ser una opció alternativa de productes químics perillosos. S'està investigant el seu ús en adhesius, xips d'ordinador, peces de cotxe, etc.

## Referències

* ↑ Karthikeyan M et al. «Induction of resistance in host against the infection of leaf blight pathogen (Alternaria palandui) in onion (Allium cepa var aggregatum).». Indian J Biochem Biophys, 42, 6, December 2005, pàg. 371–7. PMID: 16955738.
# Vendedor de pescado (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Vendedor de pescado, ubicada a la plaça Trascorrales, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de José Antonio García Prieto, i està datada 1996.
L'obra representa un típic venedor de peix, i està formada per la figura d'un home a la gatzoneta, el qual es troba al costat d'una caixa rectangular, plena de peix. Amb ella es tracta de recordar als típics venedors que se situaven a les llotges i places de mercats com la que va albergar l'edifici de Trascorrales davant del qual es troba el grup escultòric sobre una pètria peanya.
La peça va ser donada pel mateix autor, el qual l'havia fet inicialment en fusta i després es va passar al bronze.

## Referències

* 1 2 3 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* 1 2 3 http://www.turismoviedo.es/
# Ambrose Evans-Pritchard

Ambrose Evans-Pritchard (Oxford, 7 de desembre de 1957) és el redactor en cap d'economia internacional de The Daily Telegraph, diari on va ser el corresponsal europeu a Brussel·les des de 1999 fins al 2004. S'ha oposat a la constitució de la Unió Europea i a la unió monetària.
Va ser alumne del Malvern College, el Trinity College, la Universitat de Cambridge i La Sorbona. Abans de treballar a The Daily Telegraph el 1991, va escriure sobre Amèrica Central per a The Economist i va ser corresponsal a Washington de The Spectator a mitjans de la dècada de 1980.
A principis de 1990 va ser el cap de The Sunday Telegraph a Washington DC, moment en què Evans-Pritchard fou conegut per les seves versions controvertides sobre Bill Clinton, la mort de Vince Foster, i l'atemptat d'Oklahoma City de 1995.
La cobertura d'Evans-Pritchard durant el seu període a Washington DC no va agradar gens a l'administració Clinton. El 1997 Evans-Pritchard va publicar The Secret Life of Bill Clinton: The Unreported Stories amb l'editorial Regnery Publishing. En aquest llibre, afirma que l'atemptat d'Oklahoma City va ser una operació encoberta de l'FBI que va sortir horriblement malament, que es va advertir als agents de l'ATF que no es presentessin a treballar a l'Edifici Federal Alfred P. Murrah el matí de l'atac, i que posteriorment el Departament de Justícia dels Estats Units va encobrir aquests fets.

## Referències

* ↑ «Ambrose Evans-Pritchard» (en anglès). The Telegraph [Consulta: 11 abril 2013].
* ↑ «The Pied Piper of the Clinton Conspiracists» (en anglès). Salon.com, 23-12-1997. Arxivat de l'original el 2007-11-25. [Consulta: 11 abril 2013].

## Enllaços externs

* Articles publicats a The Daily Telegraph (anglès)
* Blog a The Daily Telegraph Arxivat 2016-04-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Sant Guim de la Rabassa

Sant Guim de la Rabassa és un poble del municipi segarrenc de Sant Guim de Freixenet. És un petit nucli de població situat al costat de la línia de ferrocarril de Manresa a Lleida, a escassos quilòmetres al sud-oest del poble de Sant Guim de Freixenet. La casa senyorial del poble fou adquirida el segle XVII pels jesuïtes, els quals renovaren l'estructura del poble i construïren una residència i l'actual convent barroc de Sant Andreu de la Rabassa.
El poble queda partit entre la part alta (Barri de Dalt), situada al cantó sud de la línia de tren, i la part baixa situada prop del convent jesuïta, situada al cantó nord de la línia.

## Referències

* ↑ VV.AA. Atles comarcal i municipal de Catalunya. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2006. ISBN 84-412-1445-X.
* ↑ «Sant Guim de la Rabassa». Consell Comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 30 de juny 2019. [Consulta: 12 juliol 2019].
# Leeton

Leeton és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 619 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leeton tenia 619 habitants, 239 habitatges, i 164 famílies. La densitat de població era de 468,6 habitants per km².
Dels 239 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.063 $ i la renda mediana per família de 31.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.750 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 313.207 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Leitza

Leitza (oficialment en basc, en castellà Leiza) és un municipi de Navarra, a la comarca de Nord d'Aralar, dins la merindad de Pamplona. Limita al nord amb Goizueta, al sud amb Larraun, a l'est amb Ezkurra i a l'oest amb Areso i Berastegi (Guipúscoa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2021 |
| 3 086 | 3 026 | 3 003 | 2 939 | 2 935 | 2 935 | 2 898 | 2 901 | 2 953 | 2 895 | 3 010 |
| Fonts: Leitza i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges cèlebres

* Manuel Lasarte (escriptor)
* Iñaki Zabaleta (escriptor)
* Miguel Saralegi (esportista/harrijasotzaile)
* Iñaki Perurena (esportista/harrijasotzaile i actor)
* Abel Barriola (esportista/pilotari)
* Oinatz Bengoetxea (esportista/pilotari)
* Patxi Zabaleta (polític) fundador d'Aralar i un dels caps de Nafarroa Bai,
* Martín Garciarena (Aizkolari)
* Patxi Astibia (Aizkolari)

## Enllaços externs

* (basc) Leitzako Web-orria Arxivat 2014-12-18 a Wayback Machine.
* (castellà) Xabier Cabezónen Leitzarango web-orria
* (basc) Plazaola Turismo Partzuergoaren web-orria
* (basc) Tolosaldeko eta Leitzaldeko Hitza, eskualdeko egunkaria Arxivat 2007-04-22 a Wayback Machine.
# Creu Commemorativa de la Resistència 1940-1945

La Creu Commemorativa de la Resistència 1940-1945 (neerlandès: Verzetsherdenkingskruis) és una condecoració neerlandesa, creada per la Reina Juliana el 29 de desembre de 1980, i atorgada a:
* Tots aquells que van pertànyer a algun grup reconegut de la Resistència a Holanda
* Tots aquells que van pertànyer a les Forces Internes Holandeses
* Tots aquells que, durant la II Guerra Mundial, van resistir a l'enemic a Orient
Establerta pel Reial Decret 104, pels participants als combats a territori neerlandès durant la Segona Guerra Mundial, en ocasió del 35è aniversari, per reconèixer a tot aquell que hagués pertangut a un grup reconegut de la Resistència o de les Forces Armades internes holandeses dins de la zona ocupada. El reconeixement de les activitats resistents era determinant, perquè pertànyer només en qualitat de membre no era suficient.
Es podia concedir a títol pòstum.

## Disseny

Una creu de 40mm d'ample. Sobre el braç horitzontal hi ha la llegenda "DE TYRANNY VERDRYVEN" sobre una cinta. Sobre el braç vertical hi ha una espasa flamejant, com a símbol de d'haver resistit armat a l'invasor. A la punta superior apareix la corona reial, com a símbol de la solidaritat amb la família reial, i a la punta inferior hi apareixen les dates 1940-1945.
Al revers, hi apareix el Lleó Neerlandès al mig de la creu, la data 1980 al braç superior i les inicials F.S.INV.
Penja d'una cinta de 27mm d'ample. A la part central, a l'esquerra apareixen els colors nacionals (vermell/blanc/blau) i una franja taronja a la dreta, com a símbol d'unió entre el poble holandès i la Casa d'Orange (en un ample total de 18mm). Als costats, hi ha una franja de 4,5mm negre, com a símbol del dol i la foscor que van caure sobre la població holandesa.
# Berta de Blangy

Berta de Blangy (Artois, mitjans segle vii - Blangy-sur-Ternoise, 4 de juliol de 725) va ser una abadessa de sang noble franca i anglosaxona.

## Vida

Santa Berta era filla del comte Rigobert de Remis, majordom de palau de Clodoveu II abans d'Ebroí. La seva mare, Ursana, era filla del rei de Kent.
Amb 20 anys es va casar amb Sigfrig, parent del rei. Quan el seu marit morí, al 672, després de vint anys de matrimoni i cinc fills, Berta va decidir començar una vida religiosa. Al 682 o 685 va fundar un monestir benedictí a Blangy (Artois, l'actual Blangy-sur-Ternoise). S'hi va retirar amb les seves dues germanes més grans, Deotil·la i Gertrudis. Més tard, quan Berta es va retirar a una vida més apartada, Deotil·la la va succeir com a abadessa.
Santa Beta va morir en edat avançada per causes naturals el 4 de juliol de 725. El santoral catòlic celebra la seva festivitat el 4 de juliol.

## Bibliografia

* Herbert J. Thurston and Donald Attwater, eds. "Butler's Lives of the Saints," vol. 3. Allen, TX: Christian Classics, 1956, pp 14–15.
* Ferdinand Holböck, "Married Saints and Blesseds: Through the Centuries," San Francisco: Ignatius Press, 2002, 400 pp, ISBN 0898708435
* "Lives of The Saints, For Every Day of the Year," edited by Rev. Hugo Hoever, S.O.Cist., Ph.D., New York: Catholic Book Publishing Co., 1955, 511 pp

## Referències

* ↑ 1711-1773., Butler, Alban,. Lives of the saints for every day in the year : with reflections. Rockford, Ill.: Tan Books and Publishers, 1995. ISBN 9780895555304.
* ↑ Ferdinand., Holböck,. Married saints and blesseds : through the centuries. San Francisco: Ignatius Press, 2002. ISBN 9780898708431.
# Hatta (Balaghat)

Hatta és un poble de l'Índia, a Madhya Pradesh, districte de Balaghat, a uns 30 km de Balaghat (ciutat). Segons el cens de 2011 té 5.259 habitants.
Fou el centre d'un notable estat zamindari un dels més poderosos de la regió. A Hatta hi ha un bawali (un fort de fusta per protecció principalment de feres salvatges) i un antic temple; el bawali fou construït pel rei gond de Deogarh al segle XVII; la cambra de bany del bawali era per al rei i la reina.

## Referències

* ↑ Hatta a onefivenine.com
* ↑ Situació Arxivat 2016-11-04 a Wayback Machine. a mapin.in
* ↑ Hatta a mapsofindia.com
* ↑ Hatta Population - Balaghat, Madhya Pradesh al web del cens de 2011 a l'Índia
# John Acton

«John Acton» té aquests significats:
* Sir John Acton, 6è Baronet (1736–1811), primer ministre de Nàpols
* John Dalberg-Acton, 1r Baró Acton (1834–1902), historiador anglès
* John Lyon-Dalberg-Acton, 3r Baró Acton (1907–1989), par britànic
* John Lyon-Dalberg-Acton, 5è Baró Acton (nascut 1966), escriptor anglès
* John Acton (advocat canònic) (+ 1350), advocat canònic anglès conegut pels seus comentaris sobre els escrits de les constitucions eclesiàstiques de dos llegats papals del segle xiii
* John C. Acton, almirall del cos de Guardacostes dels Estats Units
# Ferndale

«Ferndale» té aquests significats:
* Ferndale (Maryland)
* Ferndale (Califòrnia)
* Ferndale (Washington)
* Ferndale (Pennsilvània)
* Ferndale (Florida)
# Serrat de l'Horta (Berga)

El Serrat de l'Horta és una muntanya de 653 metres que es troba al municipi de Berga, a la comarca catalana del Berguedà. Es troba a la vora del torrent de Bosoms.
# Llei de dilució d'Ostwald

La llei de dilució d'Ostwald és una equació que relaciona la conductivitat molar, Λ, i la constant d'equilibri, K, d'una reacció química de dissociació d'un electròlit en els seus ions i que s'ajusta bé per a la conductivitat d'electròlits febles:
$K={\frac {c\left({\frac {\Lambda }{\Lambda ^{0}}}\right)^{2}}{1-\left({\frac {\Lambda }{\Lambda ^{0}}}\right)}}$
Fou descoberta pel químic alemany Wilhelm Ostwald (1853-1932), el 1888, seguint la teoria de la dissociació electrolítica de Svante August Arrhenius (1859-1927). Segons Arrhenius els electròlits febles es dissocien parcialment en dissolució i es produeix un equilibri químic entre l'electròlit no dissociat i els seus ions que es pot representar amb la següent equació:
A concentracions molt baixes aquest equilibri es desplaça cap a la dreta i la conductivitat molar, Λ, és propera a la conductivitat molar a dilució infinita Λº. Si la concentració s'incrementa l'equilibri es desplaça en el sentit invers, és a dir, cap a l'esquerra, i la concentració d'electròlit sense dissociar augmenta i la conductivitat molar disminueix des de Λº a Λ. El grau de dissociació de l'electròlit AB en forma de cations A$^+$ i anions B$^-$, és Λ/Λº, i se simbolitza per α:
$\alpha ={\frac {\Lambda }{\Lambda ^{0}}}$
A concentracions altes la dissociació és menor, mentre que a dilució infinita la dissociació és completa i la conductivitat molar és Λº.
Per a electròlits forts es compleix la llei de Kohlrausch.

## Referències

* 1 2 Díaz Peña, M. Química física. Madrid: Alhambra, 1972 (impresión de 1989). ISBN 84-205-0569-2.
# Creu Commemorativa de la Curullada

La Creu Commemorativa de la Curullada és un monument del poble de la Curullada, al municipi de Granyanella (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La creu commemorativa és situada dalt un turó que domina tot el poble. Fou erigida en record de l'afusellament del rector del municipi, Ramon Jové, durant la Guerra Civil.
Trobem un doble pedestal de secció quadrada que s'asseu sobre una graonada; el pedestal inferior no presenta cap mena de decoració, mentre que al superior apareix una inscripció commemorativa "Homenatge al nostre s. rector màrtir Mn. Ramon Jové. Santa Missió 1951". Per damunt d'aquesta estructura, es recolza un fust octogonal d'una sola peça, al final del qual s'hi troba la creu que presenta un mínim treball als extrems.

## Història

Tot i que és una creu commemorativa d'un fet històric, aquesta es pot situar dins el que s'ha anomenat les «Santes Missions» dutes a terme entre els anys 40 i 50 del segle XX amb les que es pretenia per mitjà de sermons predicats per gent especialitzada, com els missioners cordimarians del Pare Claret, explicar el dogma i moral als habitants d'un municipi per tal de reafirmar la seva fe cristiana. Aquests actes tenien una durada d'un a tres dies i incloïen activitats com un viacrucis, misses i una processó. Sovint com a recordatori s'aixecava una creu commemorativa del fet en algun lloc de la població.

## Referències

* 1 2 3 «Creu Commemorativa de la Curullada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Berta de Blois

Berta de Blois, o Berta de Blois-Chartres, morta a Chartres després del 1080, fou una filla del comte Eudes II de Blois, comte de Blois (989-1037) i d'Irmengarda d'Alvèrnia (995-1040) i germana de Tibau o Teobald III de Blois, comte de Xampanya (1010-1089) i d'Esteve I, comte de Troyes (1015-1040).
El 1018, es va casar amb el duc de Bretanya Alan III, amb el que va tenir:
* El successor Conan, duc de 1040 a 1066 sota el nom de Conan II de Bretanya
* Havoisa de Bretanya, qui fou l'esposa d'Hoel de Cornualla, successor de Conan II el 1066 com a duc de Bretanya.
Alguns anys després de la mort del seu marit sobrevinguda l'1 d'octubre de 1040, "Gervais du Château de Loir, bisbe de Le Mans, arregla el matrimoni de Berta el 1046 amb Hug IV del Maine, però Jofré II Martell, comte d'Anjou, replica envaint Maine. Els seus fills foren:
* Herbert II del Maine († 1062), comte del Maine
* Marguerida (vers 1045 † 1063), promesa amb Robert Courteheuse, futur duc de Normandie, fill de Guillem el Conqueridor. Eudes I de Penthièvre, son germà, es va apoderar de la guarda del seu nebot Conan II i es va proclamar comte de Bretanya.
Berthe de Blois de nou vídua el 1051 va acabar els seus dies fent obres de caritat a Chartres, on la seva presència és testificada de 1050 a 1080. Sobretot va fer celebrar l'aniversari de la mort del seu fill a la Catedral de Notre-Dame de Chartres, mitjançant una ofrena.

## Referències

* 1 2 Berta de Blois
* ↑ Robert Courteheuse
* ↑ Robert Courteheuse
* ↑ Robert Courteheuse
* ↑ Lépinois Histoire de Chartres, 1854, volum I, pàg. 332
* ↑ Lépinois i Merlet (edició), Cartulaire de Notre-Dame de Chartres, volum III, 1865, pàg. 220.
# Hatten

Hatten (en alsacià Hàtte) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.789 habitants.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de l'Outre-Forêt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.404 | 1.513 | 1.520 | 1.658 | 1.691 | 1.789 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | François Fenninger | |