OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Viyé Diba

Viyé Diba, nascut el 31 de desembre de 1954 a Karantaba (Casamance) és un pintor senegalès contemporani. Forma part de la segona generació de la coneguda com a « Escola de Dakar ».
Va estudiar Educació Artística a l'Escola Nacional de Belles Arts de Dakar i es va doctorar en Geografia Urbana a la Universitat de Niça, França. Actualment, és professor d'Arts Visuals a l'Escola Nacional d'Arts de Dakar i presideix de l'Associació Nacional Senegalesa d'Artistes Visuals. Gran Premi de la Bienal de Dakarde 2010, Diba treballa en el camp de la performance, la instal·lació, la pintura i l'escultura, on sovint incorpora matèries primeres locals i materials reciclats. La seva obra va ser presentada a l'exposició en solitari “Environnement Temoin culturel” a la National Gallery, Dakar (1990). El treball de Diba ha estat mostrat en nombroses exposicions internacionals, com la Biennal Dak'Art (2010 i 1998), la Biennal de Johannesburgh (1995 i 1997) i la Biennal d'Abidjan (1993), entre d'altres.

## Referències

* ↑ Biennale du Caire Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ « Deuxième génération : l'écriture mystique », Trajectoires: art contemporain du Sénégal : collection Bassam Chaïtou, Musée de l'Ifan de Dakar, Kaani, 2007, p. 96-103
* ↑ «Viyé Diba». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Bibliografia

* Monique Hirschhorn et Moustapha Tamba, « Les objets témoins de Viyé Diba », in La sociologie francophone en Afrique : état des lieux et enjeux, Kaerthala, Paris, 2010, p. 284 ISBN 9782811102890
* Czabo Kapeczky, « Le peintre de l'environnement », in Bassam Chaïtou, Serge Villain, Trajectoires: art contemporain du Sénégal : collection Bassam Chaïtou, Musée de l'Ifan de Dakar, Kaani, 2007, p. 96-103 (catalogue d'exposition)
* Ousmane Sow Huchard, Viyé Diba : plasticien de l'environnement, Sépia, Saint-Maur ; NEAS, Dakar, 1994, 61 p. ISBN 2-907888-35-8
* Viyé Diba / Moustapha Dimé, Centre d'art contemporain, Bruxelles, 1997, 16 p. (catalogue d'exposition)
# Duquesne (Missouri)

Duquesne és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.640 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Duquesne tenia 1.640 habitants, 672 habitatges, i 475 famílies. La densitat de població era de 336,8 habitants per km².
Dels 672 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.188 $ i la renda mediana per família de 41.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.551 $ mentre que les dones 22.650 $. La renda per capita de la població era de 16.815 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Duquesne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Duquesne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Gurgy-la-Ville

Gurgy-la-Ville és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 36 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gurgy-la-Ville era de 36 persones. Hi havia 19 famílies, de les quals 11 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 19 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 2 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gurgy-la-Ville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 12 eren actives i 7 eren inactives. Les 12 persones actives estaven ocupades(5 homes i 7 dones).. Totes les 7 persones inactives estaven jubilades.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gurgy-la-Ville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gurgy-la-Ville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# AMV

AMV té els següents significats:
* Arxiu Municipal de València, arxiu històric de la ciutat de València
* Àrea Metropolitana de València, aglomeració urbana a l'entorn de la ciutat de València
* Assurance Moto Verte, empresa d'assegurances especialitzades en motos de França
* Patria AMV (de l'acrònim en anglès Armored Modular Vehicle), vehicle de transport blindat de personal desenvolupat a Finlàndia
* Anime Music Video, videoclip fet amb fragments d'anime
* Advanced Media Video, format de contenidor multimèdia per a reproductors MP3 i MP4
* Virus del mosaic de l'alfals (del seu nom en anglès Alfalfa Mosaic Virus), fitovirus de la família dels Bromoviridae
* Virus de la mieloblastosi aviària (del seu nom en anglès Avian Myeloblastosis Virus), retrovirus causant de la leucèmia en gallines
# Popović

Popović és el nom dels següents personatges:
* Petar Popović (Belgrad, Iugoslàvia, 1979), jugador de bàsquet.
* Vladimir Popović (Podgorica, 1976), futbolista montenegrí.
# Calycadenia fremontii

Calycadenia fremontii és una espècie de planta dins la família asteràcia. El seu epítet específic prové de John Charles Frémont. És planta nativa d'Oregon i nord de Califòrnia. És una planta anual de fins a un metre d'alt.

## Referències

* ↑ Calflora taxon report, University of California, Calycadenia fremontii A. Gray, Fremont's calycadenia, Fremont's western rosinweed, Klamath calycadenia

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Calphotos Photo gallery, University of California
# Santa Ana Pueblo

Santa Ana Pueblo - Tamaiya en keres oriental - és una concentració de població designada pel cens del comtat de Sandoval, a l'estat de Nou Mèxic i dins de l'Àrea Estadística d'Albuquerque. Segons el cens del 2010 tenia 610 habitants. També són una tribu reconeguda federalment de parla keres i cultura pueblo que administra una reserva índia de 295 kilòmetres quadrats, a la vall del riu Grande.

## Demografia

Segons el cens de 2010 hi havia 610 persones residint a Santa Ana Pueblo. La densitat de població era de 75,68 hab./km². Dels 610 habitants, Santa Ana Pueblo estava compost per l'1,8% blancs, el 96,39% eren amerindis, el 0,16% eren illencs del Pacífic, el 0,49% eren d'altres races i l'1,15% pertanyien a dos o més races. Del total de la població el 4,1% eren hispans o llatins de qualsevol raça.
La seva llengua tenia uns 229 parlants el 1990. Segons dades de la BIA del 1995, hi havia 664 apuntats al rol tribal, però segons el cens dels EUA del 2000 hi havia enregistrats 647 individus.

## Enllaços externs

* Web oficial Santa Ana Pueblo
* Santa Ana Pueblo Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Santa Ana Pueblo on New Mexico Tourism Dept. website Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Dòlar liberià

El dòlar liberià (en anglès Liberian dollar o, simplement, dollar) és la unitat monetària de Libèria. El codi ISO 4217 és LRD i s'abreuja $, o L$ per diferenciar-lo del dòlar dels Estats Units i d'altres tipus de dòlars. Se subdivideix en 100 cents o cèntims.
Quan Libèria va declarar la independència el 1847 va adoptar el dòlar liberià, que va estar en vigor fins al 1907, en què es va introduir la lliura de l'Àfrica Occidental. El 1943 fou substituïda pel dòlar dels Estats Units, fins que el 1960 es tornava a adoptar el dòlar liberià, del qual inicialment només se'n van emetre monedes.
Emès pel Banc Central de Libèria (Central Bank of Liberia), en circulen monedes de 5, 10, 25 i 50 cents i d'1 dòlar, i bitllets de 5, 10, 20, 50 i 100 dòlars.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 215,88 LRD (13 de maig del 2020)
* 1 USD = 198,50 LRD (12 de maig del 2020)

## Vegeu també

* Dòlar

## Enllaços externs

* (anglès) Banc Central de Libèria
# Vetluguina

Vetluguina (en rus: Ветлугина) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 51 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Paolo Maurensig

Paolo Maurensig (Gorizia, Itàlia 26 de març de 1943 - Udine, Itàlia, 29 de maig de 2021) va ser un escriptor italià.
Després de completar els seus estudis clàssics, es va traslladar de Gorizia a Milà. Va exercir com a agent comercial, i més endavant va passar a la publicació, escrivint diversos llibres que foren considerats best-sellers. Entre ells es troba La variante di Lüneburg, la seva primera novel·la, publicada el 1993 i traduïda a més de vint idiomes. Anteriorment només havia publicat un recull de contes. Maurensig va recórrer al tema de la Segona Guerra Mundial en la seva primera novel·la, a la qual va seguir Canone inverso, novel·la portada al cinema per Ricky Tognazzi. Si bé entre el seu primer llibre de contes i la seva òpera prima en la novel·la va tenir un lapse de temps molt ampli, de diversos decennis, a partir de la La variante di Lüneburg va mantenir un constant ritme de publicacions, amb més d'una vintena de llibres fins a la seva mort. L'últim d'ells va ser Pimpernel: Una storia d'amore, llançat l'any 2020. Entre els reconeixements que va rebre per la seva obra es troba el Premi Giuseppe Berto, el Premi Procida-Isola di Arturo-Elsa Morante, Premi Santi Ilario i Taziano i el Premi Scanno.

## Publicacions

* Il gioco degli dèi (2021)
* Il diavolo nel cassetto (2019)
* Gli amanti fiamminghi (2008)
* Vukovlad - Il signore dei lupi (2006)
* Polietica. Una promessa (2003)
* Il guardiano dei sogni (2003)
* L'uomo scarlatto (2001)
* Venere lesa (1998)
* Gianni Borta. Gesto, natura, azione (1998)
* L'ombra e la meridiana (1997)
* Canone inverso (1996)
* La variante di Lüneburg (1993)

## Referències

* ↑ Pérez, Jorge «Italia pierde a Paolo Maurensig Nacido en 1943, el escritor tuvo el beneplácito de los lectores en su país natal con varios libros considerados como bestsellers». Informador, 29-05-2021 [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «E' morto lo scrittore Paolo Maurensig, scrisse "La variante di Lüneburg"». La Repubblica, 20-05-2021 [Consulta: 30 maig 2021].
# Adam's Apple

Adam's Apple és el desè àlbum del saxofonista de post-bop Wayne Shorter. Publicat el 1966, inclou la versió original del clàssic "Footprints", que més tard seria gravada pel quintet de Milers Davis per al seu àlbum Milers Smiles (1967). Acompanyen a Shorter el pianista Herbie Hancock, el baixista Reggie Workman i el bateria Joe Chambers. L'edició en CD inclou una pista addicional, "The Collector", composició de Herbie Hancock.

## Temes

Edició original (1967)
(tots els temes composts per Wayne Shorter excepte on s'indica)
* "Adam's Apple" - 6.52
* "502 Blues (Drinkin' And Drivin')" (Jimmy Rowles) - 6.36
* "El Gauchoo" - 6.32
* "Footprints" - 7.31
* "Teru" - 6.15
* "Chief Crazy Horse" - 7.39
Bonus track en la reedició en CD (1987)
* "The Collector" (Herbie Hancock)- 6.55

## Músics

* Wayne Shorter - saxo tenor
* Herbie Hancock - piano
* Reggie Workman - baix
* Joe Chambers - bateria
# Piràmide de Zawiet al-Arian

«Piràmide de Zawiet al-Arian» té aquests significats:
* Piràmide estratificada de Zawiet al-Aryan
* Piràmide inacabada de Zawiet al-Arian
Per al poble egipci vegeu: Zawiet al-Aryan
# Calycopeplus

Calycopeplus és un gènere que pertany a la família de les euforbiàcies amb cinc espècies de plantes. És originari d'Austràlia.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Jules Emile Planchon i publicat a Bulletin de la Société Botanique de France 8: 30. 1861. L'espècie tipus és: Calycopeplus ephedroides Planch.

## Espècies acceptades

A continuació s'ofereix un llistat de les espècies del gènere Calycopeplus acceptades fins a l'octubre de 2012, ordenades alfabèticament. Per cadascuna s'indica el nom binomial seguit de l'autor, abreujat segons les convencions i usos.
* Calycopeplus casuarinoides L.S.Sm.
* Calycopeplus collinus P.I.Forst.
* Calycopeplus marginatus Benth.
* Calycopeplus oligandrus P.I.Forst.
* Calycopeplus paucifolius (Klotzsch) Baill.

## Referències

* ↑ Calycopeplus a PlantList
* ↑ «Calycopeplus en». World Checklist of Selected Plant Families.
* ↑ «Calycopeplus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 5 novembre 2012].
# Luci Rosci Otó

Luci Rosci Otó (en llatí Lucius Roscius Otho) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Ròscia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 67 aC i era un partidari decidit dels optimates. Quan Aule Gabini va proposar a través d'una rogatio, confiar a Gneu Pompeu el comandament de la guerra contra els pirates, Rosci Otó i el seu col·lega Luci Trebel·li, d'acord amb els desitjos de l'aristocràcia, s'hi van oposar. Es diu que Rosci, quan va veure que la votació sobre la proposta era desfavorable als optimates i la manera com s'havia tractat al seu col·lega Trebel·li, tot i que tenia por de parlar, va aixecar dos dits volent dir que juntament amb Pompeu se n'havia d'escollir un altre, que no hi havia d'haver comandament únic. Això va provocar una gran indignació als comicis reunits, que van aixecar una cridòria tant forta que un corb que passava volant per damunt de l'assemblea va caure atordit damunt de la gent.
Una mica després Otó va fer aprovar una llei, la Lex Roscia theatralis que donava als equites i a les persones del cens eqüestre un lloc destacat als espectacle públics, al costat dels llocs dels senadors. Fins i tot els equites que havien perdut el rang tindrien un lloc reservat específic. Aquesta llei va ser molt impopular, ja que excloïa al poble de seients que abans ocupava junt amb els equites. Encara en el consolat de Ciceró aquesta llei va provocar disturbis, l'any 63 aC, i va costar molts esforços a l'orador tranquil·litzar els ànims de la gent.
L'any 45 aC Rosci Otó encara era viu.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/73?rgn=full+text;view=image;q1=OthoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 65. ]
# Santa Ana de Pusa

Santa Ana de Pusa és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Dòlar rhodesià

El dòlar rhodesià (en anglès Rhodesian dollar o, simplement, dollar) va ser la unitat monetària de Rhodèsia entre el 1970 i el 1980. S'abreujava $, o R$ per diferenciar-lo d'altres tipus de dòlars. Se subdividia en 100 cèntims (cents).
Fou introduït el 17 de febrer del 1970, menys d'un mes abans de la declaració de la república el 2 de març d'aquell any, en substitució de la lliura de Rhodèsia a raó de 2 dòlars per lliura. Va ser una moneda forta, comparable a la lliura esterlina fins als últims dies de Rhodèsia el 1980, en què fou substituït pel dòlar zimbabuès en termes paritaris. De tota manera, cal remarcar que el dòlar rhodesià mai va ser una moneda plenament convertible i que la seva taxa de canvi no tenia el reconeixement dels mercats.
Controlat pel Banc de Reserva de Rhodèsia (Reserve Bank of Rhodesia), se'n van emetre monedes de ½, 1, 2½, 5, 10, 20 i 25 cèntims i bitllets d'1, 2, 5 i 10 dòlars.
# HRK

HRK té els següents significats:
* Hêzên Rizgariya Kurdistanê, grup armat del Kurdistan, precursor del Front d'Alliberament Nacional del Kurdistan
* HRK també és el codi ISO 4217 de la kuna, moneda oficial de Croàcia
Viccionari
# Joan Caldés Lizana

Joan Caldés Lizana (Llucmajor, Mallorca, 1921 - Madrid, 2008) fou un advocat mallorquí. Joan Caldés estudià dret a Madrid on es doctorà el 1945. Fou professor de la Universitat de Madrid. El 1948 creà amb altres advocats la primera escola de pràctica jurídica de Madrid. Entre 1959 i 1968 fou director general del Banco Popular Español i després, fins al 1971 director general de l'Institut de Caixes d'Estalvi (ICA) on impulsà l'obra social especialment a les Illes Balears amb la creació de residències per a la tercera edat, escoles de patronat, edició de Desarrollo económico-social regional (1970) i la creació de noves caixes. El 1971, quan es dissolgué l'ICA, fou nomenat director general del Banc d'Espanya, càrrec que deixà el 1984. Fou membre del Consell General de l'Advocacia des del 1974. El 1970 fou proclamat fill predilecte de Llucmajor.

## Referències

* 1 2 3 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 383. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Último adiós a Juan Caldés, hijo predilecto del municipio». Diario de Mallorca, 03-07-2008.
* ↑ Gay, E «Juan Caldés Lizana. In memoriam». Abogados, 01-07-2008.
# Považská Bystrica

Považská Bystrica és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín, és capital del districte de Považská Bystrica. El 2017 tenia gairebé quaranta mil habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1316.

## Persones il·lustres

* Jozef Chovanec (1960): futbolista
* Ľubomír Luhový (1967): futbolista
* Milan Dvorščík (1970): ciclista
* Andrej Meszároš (1985): jugador d'hoquei

## Ciutats agermanades

* Rožnov pod Radhoštěm, República Txeca
* Báčska Palanka, Sèrbia

## Referències

* ↑ «Považská Bystrica» (en anglès). Ajuntament de Považská Bystrica. [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ «Základné informácie». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ Arvajová, Denisa; Jonáš, Jan (trad.). «Povážská Bystrica» (en anglès). Infoglobe, 12-08-2010. [Consulta: 10 novembre 2022].
# Ca l'Argemí (Breda)

Ca l'Argemí és una obra gòtica de Breda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres, situada al nucli urbà.
Habitatge que consta de planta baixa i pis, i que conserva els elements originaris més interessants. Façana arrebossada i pintada de color rosa. A la planta baixa, porta amb llinda de pedra amb un escut esculpit que té a dintre la silueta d'una sabata (simbolitzant l'ofici de sabater) i una data: 1558. Al pis, a sobre de la porta hi ha una finestra gòtica amb arc conopial.

## Història

L'any 1595 el carrer Nou tenia unes 13 cases, però no constava com a carrer Nou, sinó que Mn. Pere Cervià l'anomenava carrer Major i incloïa el dels Còdols i St. Pere, El primer document en el que apareix amb l'actual nom és de l'any1608 i diu: “in vico dicto Lo Carre Nou”. Hi ha un plànol del 29 de juny de 1836: “Croquis del Pueblo y defensas de San Salvador de Breda” on hi apareix el carrer nou, i és el plànol més antic que conserva Breda.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Argemí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# Luci Racili

Luci Racili (en llatí Lucius Racilius) va ser elegit tribú de la plebs l'any 56 aC. Amic de Ciceró i de Lèntul Espinter, es va destacar en el suport a la tornada de Ciceró de l'exili i durant el seu tribunat va atacar al senat a l'antic tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre de forma molt severa. Va permetre que Ciceró publiqués amb el seu nom un edicte contra Clodi, avui perdut.
A la guerra civil romana va abraçar la causa de Juli Cèsar i va servir al seu costat a Hispània l'any 48 aC, però va conspirar contra la vida del governador de la província Quint Cassi Longí, i quan aquest va avortar el complot el va fer condemnar a mort junt amb altres implicats.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/648?rgn=full+text;view=image;q1=RaciliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 640. ]
# Walter Schirra

Walter Schirra (Hackensack, 12 de març de 1923 - La Jolla, 3 de maig de 2007) va ser un pilot de la Marina dels Estats Units i astronauta dels programes Mercury, Gemini i Apollo. Va passar un total de 295 hores i 15 minuts a l'espai.

## Carrera a la NASA

El 1959 Schirra va ser assignat per la NASA com un dels set astronautes del grup original per al projecte Mercury, coneguts com els Mercury Seven (els 7 del Mercury). El 3 d'octubre de 1962, es va convertir en el cinquè nord-americà en òrbita terrestre, a bord de la missió Mercuri 8. El 15 de desembre de 1965 va volar de nou a l'espai en la missió Gemini 6A, de la qual era comandant, realitzant la primera maniobra d'acostament orbital (rendez-vous) entre dues naus tripulades nord-americanes, al costat del Gemini 7.
El seu últim vol espacial va ser l'Apollo 7, a l'octubre de 1968. Durant el vol els astronautes van agafar un refredat, que unit a un pèssim sentit de l'humor que els va mantenir discutint i barallant-se amb els tècnics del control de terra tot el temps, va servir perquè la NASA els separés dels futurs programes de vol.
Schirra va abandonar la NASA el 1969, convertint-se en comentarista de temes espacials per a la CBS i iniciant-se en l'empresa privada.

## Referències

* 1 2 3 4 Schirra, Wally; Billings, Richard. Schirra's Space. Annapolis, MD: Naval Institute Press, 1988. ISBN 1-55750-792-9.
* 1 2 Hodge, John; Kranz, Eugene; Stonesifer, John. «Mission Operations». A: Results of the third U.S. manned orbital space flight, October 3, 1962. NASA, 1962 [Consulta: 17 març 2018].
* ↑ Schirra, Wally; Billings, Richard. Schirra's Space. Annapolis, MD: Naval Institute Press, 1988. ISBN 1-55750-792-9.
* ↑ «Walter Schirra, 1923–2007». NASA, 03-05-2007. Arxivat de l'original el 5 maig 2017. [Consulta: 3 desembre 2017].