OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Radosław Romanik

Radosław Romanik (Kamienna Góra, Voivodat de Baixa Silèsia, 16 de gener de 1967) va ser un ciclista polonès, professional des del 2000 fins al 2011. Del seu palmarès destaca el campió nacional en ruta de 2001, així com la Volta a Eslovàquia de 2006 o sis cops el Bałtyk-Karkonosze Tour.

## Palmarès

* 1993
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 1994
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 1995
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 1996
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour i vencedor d'una etapa
* 2000
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2001
** Campió de Polònia en ruta
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2002
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski
** 1r a la Szlakiem walk Major Hubal
** 1r a la Cursa de la Solidaritat Olímpica
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Małopolski Wyścig Górski
* 2004
** Vencedor d'una etapa al Tour de Beauce
* 2005
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour i vencedor d'una etapa
** 1r a la Copa dels Càrpats
** 1r al Gran Premi Jasnej Góry
** Vencedor d'una etapa a la Małopolski Wyścig Górski
* 2006
** 1r a la Volta a Eslovàquia i vencedor d'una etapa
* 2007
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2008
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 33è de la classificació general

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Randa (revista)

Randa és una revista semestral fundada a Barcelona el 1975 dedicada a la història i la cultura de les illes Balears. Fins a l'any 2008 fou editada per Curial Edicions Catalanes, any que passà a mans de Publicacions de l'Abadia de Montserrat. El seu director és Josep Massot i Muntaner i està coordinada per Margalida Tomàs i Vidal. Ha publicat alguns números monogràfics, els dos de més repercussió dedicats a la Segona República i la Guerra Civil Espanyola a Mallorca, que no pogueren ser publicats com a número de revista. Ha estat la primera publicació d'investigació sobre les Illes Balears publicada en català des del 1936, i durant alguns anys l'única.

## Referències

* 1 2 3 «Randa». Publicacions de l'Abadia de Montserrat. Arxivat de l'original el 2020-07-15. [Consulta: 27 març 2012].

## Enllaços externs

* Sumaris de la revista Randa Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine.
# FK Dukla Praga

El FK Dukla Praga (en txec Fotbalový Klub Dukla Praha) és un club de futbol txec de la ciutat de Praga.

## Història

El club va ser fundat el 1958 com a FK Dukla Dejvice. El 2001 esdevingué FK Dukla Praga, malgrat no és el successor legal de l'original FC Dukla Praga, que el 1996 s'havia fusionat en el 1. FK Příbram.
El 2006 agafà els drets del Jakubčovice Fotbal de segona divisió. La temporada 2011-12 ascendí per primer cop a primera divisió.
Juga els seus partits a l'Stadion Juliska a la zona de Dejvice de Praga. Ocasionalment juga a l'Stadion Evžena Rošického.

## Palmarès

* Segona divisió txeca:
** 2010-11

## Referències

* ↑ Pivoda, Aleš. Legenda se vrátila Praha: MAC, 2013. 157 p. ISBN 978-80-86783-65-9
* ↑ Profile at UEFA.com
* ↑ Pivoňka, Vladislav. «Fotbalová Dukla hraje stále dál...» (en czech). Praha 6, 01-04-2001. Arxivat de l'original el 3 març 2009. [Consulta: 3 desembre 2012].
* ↑ Vlček, Petr. «Slavný název Dukla se vrací do ligy. Komu vlastně patří?» (en czech). tyden.cz, 21-05-2011. Arxivat de l'original el 23 maig 2011. [Consulta: 24 gener 2013].
* ↑ Bouc, František «Dukla Returns». Prague Post, 06-12-2006 [Consulta: 14 juny 2013].
* ↑ Včeliš, Michal «Fotbalová Dukla má namířeno do první ligy. Získá zpět ztracenou slávu?» (en czech). Mladá fronta DNES, 09-11-2010 [Consulta: 21 juny 2011].
* ↑ «Dukla opět slaví, uspěla v Sezimově Ústí» (en czech). iSport.cz, 27-05-2011 [Consulta: 28 maig 2011].
* ↑ «Juliska dostane vyhřívaný trávník, Dukla přivítá Jablonec jinde» (en czech). idnes.cz, 05-10-2011. [Consulta: 9 octubre 2011].
# Randa (Valais)

Randa és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Visp.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# France Jamet

France Jamet (París, 1961) és una política francesa d'extrema dreta que està adscrita al Front Nacional des de 1974. És diputada al Consell Regional de Llenguadoc-Rosselló des de 1998. Es presenta com a cap de llista a les Eleccions regionals franceses de 2010 de Llenguadoc-Rosselló pel Front Nacional. És filla del també polític, i també del Front Nacional, Alain Jamet.

## Enllaços externs

* France Jamet - Lloc web oficial
# Qutb (desambiguació)

«Qutb» té aquests significats:

## Persones amb el títol de Qutb o Qutb-ad-Din

* Sayyid Qutb (1906–1966), executat per planejar l'assassinat de Gamal Abdel Nasser
* Qutb-ad-Din Àybak (?-1210), sultà de Delhi
* Qutbuddín Bakhtiar Kaki (1173-1235), sant sufí de Transoxiana
* Membres de la dinastia Qutb Xahi (1518-1687), governants del regne de Golconda (Índia)
* Qutbuddín Mubàrak-Xah († 1320), (Índia)
* Qutb-ad-Din Xirazí (1236–1311), Pèrsia
* Qutb-ad-Din Mawdud (1149-1169), emir de Mossul
* Qutb-ad-Din Haydar (?-~1221), sant sufí persa
* Qutb-ad-Din Muhàmmad (?-1127), de la dinastia Khwarazm-Xah
* Sai Baba de Shirdi, guru i faquir indi
* Qutb M. R. Bawa Muhaiyaddeen Ral (mort el 1986), sant sufí de Sri Lanka
# France Quéré

France Jaulmes Quéré (27 d'abril de 1936, Montpeller - 14 d'abril de 1995) fou una teòloga protestant francesa.
Estudià teologia a la Facultat Protestant de Montpeller. És autora d'una vintena de llibres, sobretot sobre els Pares de l'Església. Posteriorment dedicà part del seu treball a les qüestions ètiques i bioètiques i de la condició femenina.

## Obres

* Les femmes de l'Évangile (1982)
* La Femme et les Pères de l'Église (1997)
* L'éthique et la vie (1991)
* Conscience et neurosciences (2001)
# Falciot cuallarg de Schouteden

El falciot cuallarg de Schouteden (Schoutedenapus schoutedeni) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) conegut únicament per uns poc exemplars de l'est de la República Democràtica del Congo.
# Festival Pau Casals de Prades

El Festival Pau Casals de Prades és un festival de música fundat el 1950 a Prada de Conflent per Pau Casals. El festival es celebra a l'abadia de Sant Miquel de Cuixà. El 1990 va celebrar el 40è aniversari de la seva creació i va comptar amb l'actuació de l'Orquestra de Cambra Eslovena dirigida per Bodhan Walchal, el conjunt Festival Strings de Lucerna, l'Orquestra de Cambra de Múnic i l'Orquestra Simfonietta.

## Història

El 1950 es va celebrar el primer festival a partir de la iniciativa del violinista Alexander Schneider, del Quartet de Budapest, que, davant de la negativa de Pau Casals de tocar fora del seu lloc de residència, en protesta pel silenci internacional davant la dictadura franquista, va proposar que els músics anessin a Prada a trobarse amb el mestre. Així van decidir reunir-se, a més de Schneider, els violinistes Joseph Szigeti i Isaac Stern; els pianistes Mieczyslaw Horzowski, Rudolf Serkin, Eugene Istomin i Clara Haskil; el clavicembalista Fernando Valenti i el oboista Marcel Tabuteau i el violoncel·lista Paul Tortelier, entre d'altres músics, a qui Pau Casals va dirigir en la orquestra que va interpretar sis concerts amb una suite per violoncel de Bach, coincidint amb el segon centenari de la seva mort.

## Referències

* 1 2 Codonyan, Pere. «Programació especial en la 50 edició del Festival Pau Casals». Avui, 22-07-1990. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ «Festival Pau Casals de Prades». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ de Persia, Jorge. «Recuperadas las grabaciones del primer festival Casals en Prada» (en castellà) p.34. La Vanguardia, 07-08-2004. [Consulta: 12 gener 2022].
# Festival Mixtur

El Festival Mixtur és un festival de música actual que se celebra a Barcelona. La vuitena edició es va celebrar del 25 d'abril al 5 de maig de 2019. Aquest esdeveniment aglutina concerts, tallers pedagògics, taules rodones, instal·lacions, classes magistrals... Els objectius del festival son impulsar la creació, la pedagogia i la difusió de la música i l'art sonor actuals en relació amb la investigació tant del so com sobre la seva interacció amb altres disciplines artístiques. Es cerca acostar la nova música al públic i descobrir noves tendències artístiques.

## Referències

* ↑ «https://www.accioncultural.es/es/festival-mixtur-2019». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «http://www.revistamusical.cat/festival-mixtur-2019/». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «https://surtdecasa.cat/barcelona/agenda/2019/8e-festival-mixtur/133554». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «https://www.webarcelona.net/es/eventos-barcelona/festival-mixtur». [Consulta: 12 juliol 2019].

## Enllaços externs

* https://mixturbcn.com/
# Reinoso

Reinoso és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 32 | 26 | 24 | 22 |
# Festival Mundial de Cinema d'Animació de Zagreb

El Festival Mundial de Cinema d'Animació de Zagreb, o Animafest Zagreb, és un concurs cinematogràfic de metratges d'animació de Zagreb, Croàcia. Juntament amb el Festival de Cinema Internacional d'Animació d'Ottawa al Canadà, el Festival Internacional d'Animació d'Hiroshima al Japó, i Festival de Cinema d'Animació d'Annecy, està organitzat i subvencionat per L'Associació Internacional de Cinema d'Animació o ASIFA.
El concurs va néixer l'any 1972, fet que el converteix en el segon festival d'animació cinematogràfica més antic del món, i actualment ha assolit un reconeixement internacional tan important que fins i tot hi han participat films guanyadors d'Oscars.
Els premis d'aquest festival es divideixen en sis categories diferents:
* Curtmetratges
* Llargmetratges
* Films per infants
* Competició croata
* Competició específica d'un lloc
A partir d'aquestes categories hi ha diferents premis tant honorífics com físics.

## Història

El Festival Mundial de Cinema d'Animació de Zagreb va ser creat l'any 1972 gràcies al suport d'ASIFA i el crític i científic cinematogràfic Ron Holloway i la seva antiguitat l'ha convertit en el segon festival més antic dedicat únicament a films d'animació. Des d'aleshores el festival va celebrar-se de manera biennal fins a l'any 2005, on va esdevenir anual. Amb aquesta dinàmica al cap els anys parells estaven dedicats a curtmetratges mentre que els imparells s'encarregaven de llargmetratges i no vas er fins a l'any 2015 quan van decidir ajuntar les dues categories i celebrar un festival dedicat a ambdós.
El festival va sorgir gràcies al suport d'ASIFA però el seu últim gran desenvolupament i canvis han sigut gràcies a la companyia privada d'Hulahop, que des de 2007 organitza de manera oficial l'esdeveniment.

## Referències

* ↑ «Animafest Zagreb - 2019» (en castellà). [Consulta: 22 novembre 2019].
* ↑ «animafest.hr». [Consulta: 22 novembre 2019].
# Rafael Arévalo Martínez

Rafael Arévalo Martínez (Ciutat de Guatemala, 25 de juliol de 1884 - Ciutat de Guatemala, 12 de juny de 1975) fou un poeta, escriptor, assagista i dramaturg guatemalenc, considerat un dels antecessors del realisme màgic. És un dels escriptors guatemalencs més reconeguts de la «generació del 10».

## Referències

* ↑ Carrera, M.A.. Biografías de siete escritores guatemaltecos. Guatemala: Artemis & Edinter, 1997.
* ↑ Sitio de Carlos Valenti. «Los amigos de Carlos Valenti», s.f.. Arxivat de l'original el 6 d'octubre de 2014. [Consulta: 20 setembre 2014].
# Francisco Javier García Latorre

Francisco Javier García Latorre (Llíria, 10 de gener de 1969) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura i X legislatura.

## Biografia

És graduat en seguretat i ciències policials per la Universitat Jaume I de Castelló. El 1988 va obtenir plaça de funcionari de la policia local en l'ajuntament de Llíria.
Regidor a Llíria per Coalició Compromís a les eleccions municipals espanyoles de 1999, 2003, 2007, 2011, 2015 i 2019; i amb responsabilitats de govern en les dues darreres legislatures. Des de 2007 és portaveu nacional d'Iniciativa del Poble Valencià.
Fou elegit diputat per Compromís a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015, legislatura en que fou secretari de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat a les Corts Valencianes. Tornà a les Corts el gener de 2022 en substitució del dimitit Fran Ferri.

## Referències

* ↑ «Ple de la corporació de Llíria». Arxivat de l'original el 2015-05-17. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ NTC, À Punt. «L'adeu de Ferri a les Corts obri les quinieles en la sindicatura de Compromís», 18-12-2021. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Francisco Javier García

Francisco Javier García és el nom dels següents personatges:
* Francisco Javier García Atienza (1965), pilotari valencià.
* Francisco Javier García Fajer (1731), més conegut com a Spagnoletto, compositor espanyol.
* Francisco Javier García Fernández (1987), més conegut com a Javi García, futbolista espanyol.
* Francisco Javier García Gaztelu (1966), més conegut com a Txapote, membre de l'organització armada basca ETA.
* Francisco Javier García Guerrero (1976), més conegut com a Javi Guerrero, futbolista espanyol.
* Francisco Javier Garcia Pimienta (1974), ex-futbolista català.
* Francisco Javier García Ruiz (1966), més conegut com a Salillas, ex-futbolista espanyol.
* Francisco Javier García Vico (1966), més conegut com a Javier García Vico, pilot de motocròs català.
# Shirin van Anrooij

Shirin van Anrooij (Goes, Països Baixos, 5 de febrer de 2002) és una ciclista neerlandesa. Actualment corre a l'equip ciclista femení Lidl-Trek, en ciclisme de carretera i pel Baloise-Trek Lions en el ciclocròs.

## Palmarès
### Ciclocròs
#### 2019–2020

    Campiona del món de ciclocròs júnior
    Campiona dels Països Baixos junior
    1a a Contern
    1a a Pétange
    3a als Campionats d'Europa de ciclocròs sub-23

#### 2021–2022

    Campiona d'Europa de ciclocròs sub-23
    1a a Gullegem
    1a a Iowa City
    2a als Campionats del món de ciclocròs sub-23

#### 2022–2023

    Campiona del món de ciclocròs sub-23
    1a a Beekse Bergen
    1a a Gavere
    1a a Zonhoven
    1a a Koksijde
    1a a Mol
    1a a Loenhout
    3a als Campionats del món de ciclocròs sub-23

### Carretera
#### 2019

    Campiona d'Europa en contrarellotge juvenil
    Campiona dels Països Baixos en contrarellotge juvenil
    2a al Campionat del món juvenil UCI de contrarellotge
    Vencedora d'una etapa a la Watersley Ladies Challenge

#### 2022

    Campiona d'Europa en ruta sub-23
    Campiona d'Europa en contrarellotge sub-23
    Campiona dels Països Baixos en contrarellotge sub-23
    2a al mundial contrarellotge sub-23

#### 2023

    1a al Trofeu Alfredo Binda
    1a al Tour de l'Avenir

### Resultats al Tour de França

* 2022 : 14a posició. 1a de la Classificació dels joves

## Referències

* ↑ «TREK - SEGAFREDO» (en anglès). UCI. [Consulta: 28 juny 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
# Ignacio Rodríguez Ortiz

Ignacio Rodríguez Ortiz, més conegut com a Nacho Rodríguez (Laredo, 6 de novembre de 1982) és un futbolista càntabre, que juga com a davanter. Ha estat internacional amb la selecció espanyola sub-17.

## Trajectòria esportiva

Es va formar a les categories inferiors del Reial Oviedo, passant posteriorment a les del Racing de Santander. Amb el conjunt càntabre debuta a primera divisió a la campanya 01/02, jugant un partit. A la temporada següent hi disputaria d'altres dos.
Sense continuïtat en el Racing, el davanter inicia un recorregut per nombrosos equips de Segona B: Reial Oviedo, FC Cartagena, CD Logroñés… L'estiu del 2008 marxa a la lliga austriaca per militar a l'SV Ried.
# Internationale Tanzmesse

La Internationale Tanzmesse és un festival i fira per a professionals de la dansa que reuneix durant quatre dies el món de la dansa al NRW-Forum Kultur und Wirtschaft de Düsseldorf, on s'estableixen 160 estands, que representen més de 400 companyies de dansa provinents de 40 països. El programa artístic, repartit en 11 espais i teatres de la ciutat, permet a les companyies presentar els seus espectacles al públic professional.
En els últims anys, la Internationale Tanzmesse s'ha consolidat com a mercat, festival i punt de trobada de professionals internacionals del sector de la dansa, tant companyies, coreògrafs, i ballarins, com agències, representants i institucions culturals. La fira va aconseguir batre el seu rècord de participació en l'edició de 2012, amb 1.413 professionals acreditats, provinents de 50 països, xifra que converteix la Tanzmesse en un referent mundial en el sector.

## Referències

* ↑ «12 empreses i institucions catalanes participen a la fira Internationale Tanzmesse de Düsseldorf amb el suport del Departament de Cultura». Web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2014. [Consulta: 28 agost 2014].
# International Union of Basic and Clinical Pharmacology

La International Union of Basic and Clinical Pharmacology (IUPHAR) (Unió Internacional de Farmacologia Bàsica i Clínica) és una associació voluntària sense ànim de lucre que representa els interessos dels científics en els camps relacionats amb la farmacologia per facilitar la millora dels medicaments a través de l'educació global i la investigació arreu del món.

## Enllaços externs

* International Union of Basic and Clinical Pharmacology (IUPHAR)
* The IUPHAR Database of GPCRs and Ion Channels Arxivat 2019-03-23 a Wayback Machine.
* NC-IUPHAR Nomenclature Guidelines Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* The 17th World Congress of Basic and Clinical Pharmacology Arxivat 2017-04-26 a Wayback Machine.
* Pharmacology for Africa Initiative (PharfA) Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine.
# Isothrix negrensis

Isothrix negrensis és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. És endèmic del curs mitjà del Rio Negro, a l'Amazones (Brasil). El seu hàbitat natural són els boscos inundats estacionalment. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. Té el pelatge del dors més fosc que el de I. bistriata.

## Referències

* ↑ Patton, J.; Bonvicino, C. Isothrix negrensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 febrer 2015.
# Francisco de Salamanca (reixer)

Francisco de Salamanca (nascut a Salamanca al segle XV) va ser un monjo cartoixà i dominic castellà, destacat pel seu treball com a enreixador, i considerat l'introductor del balustre als enreixats castellans. De jove va ingressar a l'Orde de la Cartoixa, i el 1493 va canviar la seva religió a l'Orde dels Predicadors, realitzant en ambdues etapes multitud de treballs d'enreixat. Va formar taller escola al Convent de San Esteban de Salamanca, al convent de San Pablo de Valladolid, al monestir de Santo Tomás d'Àvila i a Sevilla, destacant entre els seus deixebles Pedro Delgado, el seu nebot, fra Juan de Ávila, Bartolomé de Jaén i Antonio de Palencia.

## Obres

* Reixes del sepulcre de Joan II i Isabel de Portugal a la cartoixa de Miraflores (Burgos), realitzades el 1493.
* Rellotge per una capella de la Universitat de Salamanca, realitzat a Àvila a partir de 1503.
* Reixa de la capella major del Monestir de Guadalupe (Càceres), acabada el 1514.
* Reixa de la capella major de la catedral de Sevilla, construïda entre 1518 i 1529.
* Reixa del cor de la catedral de Sevilla, realitzada el 1523.
* Reixa de la capella de la Gamba de la catedral de Sevilla.
* Dos púlpits de ferro daurat situats als laterals de la reixa de la capella major de la catedral de Sevilla, realitzats entre 1527 i 1532.
* Reixes de les finestres de la Casa de las Conchas de Salamanca.
* Reixa de la capella de San Isidro i de la capella del Baptisme, ambdues a la catedral de Palència.
* Reixa de la capella de l'Assumpció de l'església de San Pedro de Villaescusa de Haro (Cuenca).
* Reixa per la capella major de l'antiga catedral de Santa María de Segòvia el 1515, actualment ubicada a la capella de la Pietat de l'actual catedral de Segòvia. Fou dibuixada al segle xix per Daniel Zuloaga, i copiada pel reixer Ángel Pulido a Orduña (Biscaia).
* Reixa pel cor de l'antiga catedral de Segòvia, el 1515. Actualment és ubicada a la capella del Santíssim Crist del Consol de la catedral de Segòvia.
* Reixa al monestir de Santa María de El Paular a Rascafría (Madrid).
* Reixa pel sepulcre d'Alonso Fernández de Madrigal a la catedral d'Àvila, conjuntament amb fra Juan de Ávila.

## Referències

* 1 2 3 Espinel Marcos, José Luis. San Esteban de Salamanca: historia y guía (siglos XIII-XX). Salamanca: Editorial San Esteban, 1995, p. 95-96. ISBN 84-87557-89-9.
* ↑ Nieto González, José Ramón. Universidad de Salamanca: escuelas mayores. Salamanca: Ediciones Universidad, 2001, p. 41. ISBN 84-7800-865-9.
* ↑ Ángel Pulido, un rejero en Orduña (castellà)
* ↑ «La catedral de Segovia» (en castellà). jdiezarnal.com.

## Bibliografia

* Iturgáiz, Domingo. Retablo de artistas. Salamanca: Editorial OPE, 1987, p. 29. ISBN 84-7188-160-8.
# Ishaq ben Reuben

Ishaq ben Reuben (Barcelona, 1073 - Dènia 1110)fou un poeta hebreu. Deixeble de Reuben Ishaq ben Dehudah ben Giath, fou molt estimat entre els jueus. Comentà la part del Talmud titulada Bethuboth, que tracta d'instruments o cartes dotals. Traduí de l'àrab a l'hebreu el llibre Hamechag Umimcaz, de compra i venda, de R. Moseh ben R. Serira, que s'imprimí a Venècia el 1602. La seva obra poètica consistí en una sèrie d'exhortacions que foren comentades i anotades per R. Moseh Mohti. S'imprimiren a Liborna (França) el 1655 i es reimprimiren a Amsterdam el 1770 i a Barcelona el 1711; aquesta última reimpressió a càrrec de Salomon ben Joseph Probs. Segons refereix Gedaliah en el seu llibre Salseleih Haqabalah (cadena de la tradició).

## Referències

* ↑ Motis Dolader, Miguel Ángel. «Isaac Ben-Reuben Albargeloni | Real Academia de la Historia». Diccionario Biográrico de la Real Academia de la Historia. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ «Iṣḥaq ben Reubén al-Bargeloní». Gran Enciclopèdia Catalana, 01-11-1987. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Barnett, Richard David. The Sephardi Heritage: Essays on the Historical and Cultural Contribution of the Jews of Spain and Portugal (en anglès). Vallentine, Mitchell, 1971, p. 279. ISBN 978-0-85303-042-3.
* ↑ Prats, Arturo «Bargeloni, Isaac ben Reuben, al-» (en anglès). Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Brill, 01-10-2010.

## Enllaços externs

* http://www.raco.cat/index.php/RevistaDretHistoric/article/view/253708/340494