OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marga Ximenez

Marga Ximenez (Barcelona, 1950) és una artista plàstica, escultora, gestora cultural, il·lustradora de llibres d'artista i docent. Co-fundadora (juntament amb Nora Ancarola) de l'espai interdisciplinari MX Espai 1010, així com de l'editorial de “llibres d'artista” Edicions1010. Treballa com a professora de tècniques tèxtils a la Facultat de Belles Arts de Barcelona.

## Obra

La seva obra és eminentment escultòrica, tot i que també ha il·lustrat diferents tipus d'obres literàries. Se l'ha definit com a artista feminista, i ella mateixa no defuig la necessitat de conciliar la condició de dona amb la seva activitat professional. La seva obra proposa una reflexió sobre la pròpia identitat, introduint el concepte d'heteronomia, en el pla de la multiplicitat de les identitats.
Introdueix el concepte de la cura, a partir de La Trilogia de la privacitat, projecte que sorgeix el 2004 i que es desenvolupa i va canviant a lo llarg de 10 anys, i en el que van participar professionals de diferents disciplines, com ara metges, mestresses de casa, etc.

### Obres individuals

* Aparador
* Bodegons de premsa
* La vuitena arma

### Obres col·lectives

* Trilogia de la privadesa (Sibil·la, Domus Aurea i Antikeres) conjuntament amb Nora Ancarola (2004)

## Exposicions

Ha exposat a nivell nacional en llocs com:
* Espai 13 de la Fundació Miró
* Centre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison amb Deposeu les armes
* Fàbrica de les Arts Roca Umbert de Granollers
* Tinglado 2 de Tarragona
* Institut d'Estudis Ilerdencs de Lleida
Ha exposat internacionalment en llocs com:
* Biennal de Lausana (Suïssa)
* Biennal de Polònia
* Galeria Zenit (Copenhaguen, Dinamarca)
* SKC (Belgrad, Sèrbia)

## Tasca com a gestora i comissària

* Comissària de les mostres internacionals d'Art de Petit format.
* Cicle Dobles pells de l'espai MXEspai 1010"

## Espai 13 (Espai 10)

Marga Ximenez va presentar la seva obra Aparador, emmarcada en l'àmbit tèxtil, al cicle 1983-1984 de l'Espai 10, l'espai per a joves artistes de la Fundació Joan Miró. Va consistir en un aparador on un maniquí de costura es presentava sense vestir i, al seu costat, les parets d'exposició mostraven models de patronatge en forma de retallables que permetien imaginar els seus vestits possibles.

## Referències

* 1 2 «MX Espai 1010».
* 1 2 «Trilogia de la privacidad» (en castellà), Elsa Plaza, M-Arte y Cultura Visual, MAV – Mujeres en las Artes Visuales, Madrid, 2013.
* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la Marga Ximenez
# Perxe del carrer Major

El Perxe del carrer Major és una obra de Cabassers (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Arc de mig punt rebaixat i que, amb un gruix de 50 cm, suporta una casa sobre el carrer Major, tot obrint pas d'aquest carrer al de Sant Jordi. Per un dels costats pren suport sobre el mateix pilar que aguanta una de les arcades gòtiques del carrer Major.

## Història

L'arcada és una de les moltes que suporta una perxa i de les que sembla que n'hi havia hagut unes quantes més al poble.

## Referències

* 1 2 «Perxe del carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Àcid punícic

L'àcid punícic, i de nom sistemàtic àcid (9Z,11E,13Z)-octadeca-9,11,13-trienoic, és un àcid carboxílic poliinsaturat de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H30O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras ω-5, ja que té un doble enllaç C=C situat entre el carboni 5 i el 6 començant per l'extrem oposat al grup carboxil, i se simbolitza per C18:3 9c,11t,13c i PA, que fa referència al fet que té en total tres enllaços dobles C=C, dos d'ells en conformació cis i l'altre en trans, disposats de forma alternada.
A temperatura ambient és un sòlid que fon a 43,5–44 °C, la seva densitat entre 4 °C i 50 °C val 0,9025 g/cm³, el seu índex de refracció a 50 °C té un valor d'1,5113. És soluble en etanol, pentà i èter de petroli. Fou aïllat per primera vegada de l'oli de llavor de magrana (Punica granatum) el 1935 per part dels científics japonesos Y. Toyama i T. Tsuchiya. Aquest fet fou confirmat més tard per una nova investigació dels japonesos Y. Toyama i K. Hozaki i també per altres investigadors. De forma natural hom el troba a l'oli de les llavors de magrana (Punica granatum) d'on prové el seu nom comú àcid punícic i en altres olis de llavors (Cayaponia africana, 38 %; Cyclanthera explodens, 26 %; Catalpa speciosa; Chilopsis linearis).
Forma part del grup d'àcids grassos isòmers geomètrics i de posició de l'àcid linolènic, amb tres enllaços dobles conjugats i amb un total de devuit àtoms de carboni disposats en una cadena lineal. Sovint se'ls anomena CLN i a més d'ell formen el grup l'àcid α-eleoesteàric, l'àcid catàlpic, l'àcid jacàric i l'àcid calèndic. Tots ells presenten propietats citotòxiques contra les cèl·lules canceroses.
L'àcid punícic posseeix també les propietats antidiabètica, antiobesitat i antiproliferativa.

## Referències

* ↑ Toyama, Y.; Tsuchiya, T. «A new stereoisomer of eleostearic acid in pomegranate seed oil». J. Soc. Chem. Ind. Japan B, 1935.
* ↑ AHLERS, N. H. E.; DENNISON, A. C.; O'NEILL, L. A. «Spectroscopic Examination of Punicic Acid» (en anglès). Nature, 173, 4413, 01-05-1954, pàg. 1045–1046. DOI: 10.1038/1731045a0. ISSN: 1476-4687.
* 1 2 Chisholm, Mary J.; Hopkins, C. Y. «Conjugated fatty acids in some cucurbitaceae seed oils». Canadian Journal of Biochemistry, 45, 7, 01-07-1967, pàg. 1081–1086. DOI: 10.1139/o67-125. ISSN: 0008-4018.
* ↑ Schwab, Manfred. Encyclopedia of Cancer (en anglès). Springer Science & Business Media, 2011-10-14. ISBN 9783642164828.
* ↑ Aruna, P.; Venkataramanamma, D.; Singh, Alok Kumar; Singh, R.P. «Health Benefits of Punicic Acid: A Review» (en portuguès). Comprehensive Reviews in Food Science and Food Safety, 15, 1, 01-01-2016, pàg. 16–27. DOI: 10.1111/1541-4337.12171. ISSN: 1541-4337.
* ↑ Shabbir, Muhmmad Asim; Khan, Moazzam Rafiq; Saeed, Muhammad; Pasha, Imran; Khalil, Anees Ahmed «Punicic acid: A striking health substance to combat metabolic syndromes in humans». Lipids in Health and Disease, 16, 30-05-2017, pàg. 99. DOI: 10.1186/s12944-017-0489-3. ISSN: 1476-511X.
# Amarínties

Les Amarínties (en grec antic: Ἀμαρύνθια, Amarýnthia o Amarísies (Ἀμαρύσια, Amarýsia) eren unes festes de l'antiga Grècia dedicades a Àrtemis Amaríntia (o Amarísia) que se celebraven a Amarint, una ciutat d'Eubea. Aquest festival també se celebrava a alguns llocs de l'Àtica, com a Àtmonon i a la mateixa Atenes, però era menys espectacular.
Es feien grans processos amb tota mena de luxes. Tres mil hoplites armats, sis-cents cavallers i seixanta carruatges marcaven el recorregut, tal com explica Estrabó, que havia vist al temple d'Àrtemis Amaríntia una columna posada pels habitants d'Erètria en record de la celebració.

## Referències

* ↑ Pausànias, Descripció de Grècia, I 35.5.
* ↑ Estrabó, Geografia, X 1.10.
* ↑ Smith, William (ed.). «Amarynthia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 6 febrer 2024].
# Tàngara del paradís

La tàngara del paradís (Tangara chilensis) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i vegetació secundària de les terres baixes, des de l'est de Colòmbia i sud de Veneçuela a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins al nord i l'est de Bolívia i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Tàngara del paradís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Partit Cors Autonomista

El Partit Cors Autonomista (cors Partitu Corsu Autonomistu) és el nom que va adoptar des del 1927 el Partit Cors d'Acció, fundat i dirigit per Petru Rocca el 1922.
Aquest nou partit tenia un programa i una orientació ideològica més precisos, però una vaga proposta socioeconòmica, com ho mostrava el fulletó de S. Malaspina A nostra santa fede. Catechismu corsu. Afirmen que Còrsega és una nació amb un passat gloriós, (nacionalitat definida per la història, llengua i trets racials), que entrà en decadència per la conquesta francesa, però que havia de renéixer tot apel·lant als 14 punts de Wilson. Afirmaven que la subjecció pseudocolonial a França era la causant de l'endarreriment cors: el segle xviii fou un segle daurat, Pascal Paoli un heroi i Napoleó Bonaparte un traïdor. S'oposaven a participar en el joc polític dominat pels clans (Landry i Pietri, principalment) i els intermediaris afrancesats. Així, primer calia aconseguir l'autonomia administrativa, i després la política, sota domini nacionalista i vigilància francesa.
Des del 1932 alguns membres del partit reberen suport de Benito Mussolini, i desplegaren una forta activitat exterior. Participaren en els activitats del Consell Central de les Minories Nacionals de França, com a convidats en els congressos del Partit Nacionalista Bretó i dels grups alsacians, i exigiren l'estatut de minoria nacional per a Còrsega, ja que, com els catalans, croats, tunisians o indoxinesos, tenien l'obligació i el deure de rebel·lar-se contra el colonialisme.
El PCA intentà mostrar-se neutral davant l'irredemptisme creixent (Corsisme abans de res!), i es declarà aliè a la divisió entre esquerra i dreta, alhora que recompongué l'estructura organitzativa interna. Per tal de sortir del ghetto polític, àdhuc celebraria el mateix 1934 uns Estats Generals de Còrsega a Aiacciu, repetits a Bastia el 1935, que pretenien ser una mena de reedició de les antigues assemblees de l'època genovesa o de les cunsultes del segle xviii, i on Petru Rocca proposaria, en els del 1934, l'elaboració d'una constitució corsa i la declaració d'una resistència fiscal vers França.
L'opció irredemptista dins el PCA, de caràcter feixista, oposada al Front Popular de caràcter "jueu i maçó", però va créixer el 1936, mostrant-se favorable de la incorporació d'Etiòpia a Itàlia i de Txèquia a Alemanya. Quan els 1936 els feixistes italians reclamaren Còrsega com a part d'Itàlia, el PCA els donà suport, i Galeazzo Ciano en faria programa oficial del govern feixista des del 1938. La revista A Muvra ho arribà a presentar com la defensa de les minories. Tanmateix, el PCA havia perdut militància, ja que el 1935 només tenia 9 seccions a l'illa i 7 d'exteriors, molt poques; tot i així seran reprimits i el partit fou prohibit des del 1939.
# Margalef (Torregrossa)

Margalef és un nucli dispers ubicat al terme municipal de Torregrossa, a la comarca catalana del Pla d'Urgell. Té unes poques cases esparses prop de la carretera de Tarragona a Lleida (N-240), a l'encreuament amb la carretera local procedent de Torregrossa (LV-7022). Hi ha restes de la primitiva església de Santa Maria de Margalef (només façana, d'arcs apuntats i campanar d'espadanya) i al seu voltant s'hi han trobat restes de ceràmica ibera estudiada per E. Junyent i el Grup la Femosa d'Artesa de Lleida. La nova Església de Sant Bartomeu de Margalef, propera, és un petit edifici d'una nau, molt simple, amb porta adovellada i campanaret d'espadanya.
A Margalef s'hi troba un turó de 271 metres. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 255117001 de l'ICC).

## Història

Esmentat a la fi del segle XII, formà part de la senyoria de Torregrossa des del segle xiii. Despoblat el primer terç del segle xv a causa de la pesta. Segons els "Censos Manifestants" de 1429, els beneficis, retaules i ornaments del seu temple foren traslladats a l'església de Castelldans. Domènec de Montsuar, conseller de Lleida el 1379, fundà l'any 1396 la capella de Santa Maria de Margalef. El poble fou reconquerit per la casa dels Cervera. La primera referència de l'església data de 1279 i 1280. En el fogatjament del 1365, Margalef tenia 34 focs.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Torregrossa, a: http://www.torregrossa.cat/ca/administracio/ajuntamenttorregrossa/historia/92662.html
* Enciclopèdia Catalana, a: https://www.enciclopedia.cat/ec-gec-0066736.xml

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Margalef (Torregrossa)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Zona econòmica especial

Una zona econòmica especial (en anglès Special Economic Zone, SEZ) és una zona franca. És a dir, una regió geogràfica que gaudeix d'exempcions fiscals i tributàries i a on en definitiva imperen lleis econòmiques i de tot tipus més favorables a l'empresa que les lleis nacionals típiques del país. Dins una zona econòmica especial determinades lleis d'abast nacional fins i tot poden ser suspeses.
La categoria SEZ cobreix, incloent-hi zones de lliure comerç (free trade zones, FTZ), zones de procés d'exportació (export processing zones, EPZ), zones lliures (free zones, FZ), parc industrials o estats industrials (industrial estates, IE), port lliures, zones econòmiques lliures (free economic zones, zona d'empreses urbanes (urban enterprise zones) i altres.
Normalment l'objectiu d'una estructura és incrementar la inversió directa estrangera (foreign direct investment) pels inversors estrangers, típicament un negoci internacional (international business) o una corporació multinacional (multinational corporation, MNC), el desenvolupament d'infrastructures i el creixement de l'ocupació laboral.

## Referències

* Chee Kian Leong, 2007, A Tale of Two Countries: Openness and Growth in China and India Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Dynamics, Economic Growth, and International Trade (DEGIT) Conference Paper.
* Chee Kian Leong, (forthcoming), Special economic zones and growth in China and India: an empirical investigation, International Economics and Economic Policy.
# Any comú començat en dimecres

El següent calendari és vàlid per a qualsevol any comú començat en dimecres. Un any comú és un any de 365 dies, és a dir, un any que no és de traspàs. Aquests anys comencen en dimecres 1 de gener i s'acaben en dimecres 31 de desembre. En són exemples el 1986, el 1997 i el 2003. L'últim any comú començat en dimecres fou el 2014 i el proper serà el 2025.
| gener set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 1     1 2 3 4 5 2 6 7 8 9 10 11 12 3 13 14 15 16 17 18 19 4 20 21 22 23 24 25 26  5 27 28 29 30 31 | febrer set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 5           1 2 6 3 4 5 6 7 8 9 7 10 11 12 13 14 15 16 8 17 18 19 20 21 22 23  9 24 25 26 27 28 | març set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 9           1 2 10 3 4 5 6 7 8 9 11 10 11 12 13 14 15 16 12 17 18 19 20 21 22 23  13 24 25 26 27 28 29 30  14 31 | abril set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 14   1 2 3 4 5 6 15 7 8 9 10 11 12 13 16 14 15 16 17 18 19 20 17 21 22 23 24 25 26 27  18 28 29 30 |
| maig set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 18       1 2 3 4 19 5 6 7 8 9 10 11 20 12 13 14 15 16 17 18 21 19 20 21 22 23 24 25  22 26 27 28 29 30 31 | juny set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 22             1 23 2 3 4 5 6 7 8 24 9 10 11 12 13 14 15 25 16 17 18 19 20 21 22  26 23 24 25 26 27 28 29  27 30 | juliol set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 27   1 2 3 4 5 6 28 7 8 9 10 11 12 13 29 14 15 16 17 18 19 20 30 21 22 23 24 25 26 27  31 28 29 30 31 | agost set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 31         1 2 3 32 4 5 6 7 8 9 10 33 11 12 13 14 15 16 17 34 18 19 20 21 22 23 24  35 25 26 27 28 29 30 31 |
| setembre set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 36 1 2 3 4 5 6 7 37 8 9 10 11 12 13 14 38 15 16 17 18 19 20 21 39 22 23 24 25 26 27 28  40 29 30 | octubre set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 40     1 2 3 4 5 41 6 7 8 9 10 11 12 42 13 14 15 16 17 18 19 43 20 21 22 23 24 25 26  44 27 28 29 30 31 | novembre set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 44           1 2 45 3 4 5 6 7 8 9 46 10 11 12 13 14 15 16 47 17 18 19 20 21 22 23  48 24 25 26 27 28 29 30 | desembre set. dl. dt. dc. dj. dv. ds. dg. 49 1 2 3 4 5 6 7 50 8 9 10 11 12 13 14 51 15 16 17 18 19 20 21 52 22 23 24 25 26 27 28  1 29 30 31 |

## Altres anys comuns començats en dimecres

| Mil·lenni | Segle | Any | Any | Any | Any | Any | Any | Any | Any | Any | Any | Any |
| Mil·lenni II: | Segle XVIII: | 1710 | 1721 | 1727 | 1738 | 1749 | 1755 | 1766 | 1777 | 1783 | 1794 | 1800 |
| Mil·lenni II: | Segle XIX: | 1806 | 1817 | 1823 | 1834 | 1845 | 1851 | 1862 | 1873 | 1879 | 1890 |
| Mil·lenni II: | Segle XX: | 1902 | 1913 | 1919 | 1930 | 1941 | 1947 | 1958 | 1969 | 1975 | 1986 | 1997 |
| Mil·lenni III: | Segle XXI: | 2003 | 2014 | 2025 | 2031 | 2042 | 2053 | 2059 | 2070 | 2081 | 2087 | 2098 |
# Amashova Durban Classic

La Amashova Durban Classic o Amashova National Classic, coneguda també anteriorment com a Pick n Pay Amashovashova National Classic, és una competició ciclista d'un dia que es disputa anualment als voltants de Durban (Sud-àfrica). La cursa, creada el 1986, és de categoria amateur, i només formà part de l'UCI Africa Tour l'any 2008.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1986 | Johnny Koen | Alan Wolhuter | Gary Beneke |
| 1987 | Johnny Koen | Jannie van der Berg | Robbie McIntosh |
| 1988 | Willie Engelbrecht | Mark Beneke | Robbie McIntosh |
| 1989 | Willie Engelbrecht | Mark Beneke | Neil Crosthwaite |
| 1990 | Willie Engelbrecht | Steven Wolhuter | Johnny Koen |
| 1991 | Malcolm Lange | Willie Engelbrecht | Andrew McLean |
| 1992 | Fransie Kruger | Andrew McLean | Malcolm Lange |
| 1993 | Willie Engelbrecht | Malcolm Lange | Jac-Louis van Wyk |
| 1994 | Fransie Kruger | Malcolm Lange | Andrew McLean |
| 1995 | Malcolm Lange | Willie Engelbrecht | Nicholas White |
| 1996 | Anul·lada pel mal temps |
| 1997 | Jock Green | Andrew McLean | Nicholas White |
| 1998 | Malcolm Lange | Douglas Ryder | Jacques Fullard |
| 1999 | Nicholas White | Jeremy Maartens | Malcolm Lange |
| 2000 | Neil MacDonald | Ian McLeod | James Perry |
| 2001 | Malcolm Lange | Robert Hunter | Nicholas White |
| 2002 | Malcolm Lange | Robert Hunter | Nicholas White |
| 2003 | Neil MacDonald | Ian McLeod | Malcolm Lange |
| 2004 | Jacques Fullard | Nolan Hoffman | Antonio Salome |
| 2005 | Herman Fouche | Juan van Heerden | Jacques Fullard |
| 2006 | Robert Hunter | Nolan Hoffman | Jacques Fullard |
| 2007 | Christoff Van Heerden | Herman Fouche | Daryl Impey |
| 2008 | Malcolm Lange | Aaron Brown | Reinardt Janse Van Rensburg |
| 2009 | Arran Brown | Malcolm Lange | Christoff Van Heerden |
| 2010 | Arran Brown | Malcolm Lange | Tyler Day |
| 2011 | Nolan Hoffman | Herman Fouche | Dean Edwards |
| 2012 | Johann Rabie | Johannes Kachelhoffer | Jason Bakke |
| 2013 | Nolan Hoffman | Tyler Day | Herman Fouche |
| 2014 | Nolan Hoffman | Meron Teshome | Ryan Gibbons |
| 2015 | Nolan Hoffman | Clint Hendricks | Willie Smit |
| 2016 | Nolan Hoffman | Tyler Day | Willie Smit |
| 2017 | Nolan Hoffman | Clint Hendricks | Ryan Harris |
| 2017 | Nolan Hoffman | Clint Hendricks | Ryan Harris |
| 2018 | Nolan Hoffman | Rohan du Plooy | Ryan Harris |
| 2019 | Hendrik Kruger | Chris Jooste | Dylan Girdlestone |
| 2020 | No organitzada |
| 2021 | Tyronne White | Reece van Straaten | Warren Moolman |
| 2022 | Marc Pritzen | Travis Stedman | Eric Kros |

## Referències

* ↑ «Amashova National Classic (Afs) - N.E.». [Consulta: 1r novembre 2023].

## Enllaços externs

* web oficial
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Un pa com unes hòsties

Un pa com unas hostias (Un pa com unes hòsties, en català normatiu) és una joguina bilingüe en un acte i en vers, original de Marçal Busquets, estrenada al teatre de l'Odèon de Barcelona, la nit del 18 d'octubre de 1866.

## Repartiment de l'estrena

El repartiment el dia de l'estrena fou:
* Donya Espiridiona: Agna Alfonso
* Donya Clara: Carlota de Mena
* Bartomeu: Lleó Fontova
* Gil, àlies Baldufa: Josep Clucellas
* Don Miquel: Miquel Llimona

## Referències

* ↑ Busquets, Marcial, 1832-1872. Un Pa com unas hostias [Manuscrit:]joguina bilingüe en un acte y en vers]. Biblioteca Virtual del Patrimonio Bibliográfico, 1866.
* ↑ «Carlota de Mena Zamora». Institut del Teatre. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Busquets, Marçal. Un Pa com unas hostias: joguina bilingüe. Establ. Tip. de la V. y F. de Gaspar, 1866.
# Llista de Creus de Sant Jordi/1986/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Orfeó Gracienc | Q7333940 | societat coral |
| Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona | Q8353073 | Corporació de dret públic fundada el 1886 |
| Societat Castellonenca de Cultura | Q9078428 | entitat cultural valenciana de la Plana Alta |
| Cobla els Lluïsos de Taradell | Q11914384 | |
| Institut Barraquer d'Oftalmologia | Q11926702 | |
| Llibreria Símbol | Q11932311 | |
| Llibreria Ona | Q11932312 | llibreria de Barcelona |
| Orfeó Català de Mèxic | Q11939479 | |
| Fundació Puigvert | Q17605252 | institut mèdic privat d'urologia a Barcelona |
| Orfeó Lleidatà | Q20101386 | |
# Patlıcan salata

Patlıcan salata o Patlıcan salatası (amanida d'albergínia en turc) és un meze de la cuina turca. Es fa amb albergínies picades i fregides o la graella, tomàquet, all i pebre verd o vermell picats i fregits, oli d'oliva, unes gotes de suc de llimona, sal i una mica de pebre negre.

## Vegeu també

* Puré d'albergínia
* Hünkarbeğendi

## Referències

* ↑ https://books.google.cat/books?id=Kz5A0r9Mi5UC&pg=PA66&dq=patl%C4%B1can+salatas%C4%B1&hl=ca&sa=X&ei=QsoKVY7KLILvaoHJgsgE&ved=0CDwQ6AEwBQ#v=onepage&q=patl%C4%B1can%20salatas%C4%B1&f=false%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Margalida Amengual i Campaner

Margalida Amengual i Campaner, coneguda com a Na Cativa o Margalida Cativa (Ciutat de Mallorca, 1 o 2 de setembre de 1888 - Costitx, 30 de gener de 1919) fou una laica mallorquina, coneguda per la seva pietat. Ha estat proclamada venerable per l'Església catòlica.

## Biografia

Va ser trobada abandonada, acabada de néixer, el 2 de setembre de 1888, i recollida pels Amengual, que la criaren com a fill a Costitx, on passà la resta de la seva vida. Molt devota, fou una dona pietosa i caritativa, molt estimada a Costitx. Vivia com a terciària franciscana, sota la direcció espiritual del rector del poble, i dedicava molt de temps a la pregària, de dia i de nit, meditant sovint sobre la Passió de Jesús, fins al punt de reviure físicament els dolors de Crist; va tenir èxtasis i episodis místics i aparicions de la Mare de Déu. Tenia gran devoció per l'Àngel Custodi. Sovint repetia la frase: "Tot per Vostre amor, Jesús meu". Coneguda com a Na Cativa i Margalida de Costitx era tinguda per santa a tot Mallorca, tot i ésser laica, i morí en llaor de santedat.

## Veneració

Des del 1969, les seves restes reposen al presbiteri de l'església de Costitx. Molt estimada a Costitx, s'hi conserva la casa on va viure i morir, lloc de pelegrinatge. L'Ajuntament de Costitx la declarà filla il·lustre de la vila l'any 1988. Fou declarada venerable per Benet XVI el 15 de març de 2008, en aprovar-se el decret sobre les seves virtuts heroiques.

## Referències

* ↑ Munar Ramis, Juan Bautista. Margarita de Costitx. Datos biográficos de la sierva de Dios Margarita Amengual Campaner (1888-1919). Conselleria de Cultura, Educació i Esports i Ajuntament de Costitx, 1994, p. 164 pàg..
* ↑ «Sa Pobla y Costitx esperan a sus santos» (en castellà). El Mundo, 03-04-2008. [Consulta: 1r gener 2013].
* 1 2 «Goigs a la venerable Margalida Armengual (Na Cativa). Costitx (Mallorca).». [Consulta: 3 agost 2023].
* 1 2 Planas, Luís. «El pueblo de Costitx se vuelca en la causa de la beatificación de Na Margalida Cativa» (en castellà). Última Hora, 31-01-2005. [Consulta: 3 agost 2023].
* ↑ «Casa de Na Margarita Cativa». Ajuntament de Costitx. Llocs d´interès. [Consulta: 3 agost 2023].
# Pedro Romero (futbolista)

Pedro Romero (12 d'agost de 1937) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ «1962 FIFA World Cup Chile». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ Pedro Romero (futbolista) Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.