OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rasborinus hautus

Rasborinus hautus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Vietnam.

## Referències

* ↑ Oshima M., 1920. Notes on freshwater fishes of Formosa, with descriptions of new genera and species. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 72. 120-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 2001. Freshwater fishes of northern Vietnam. A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in northern Vietnam with comments on systematics and nomenclature. Environment and Social Development Unit, East Asia and Pacific Region. El Banc Mundial. Freshwater Fish. Vietnam (BOOK), juny: i-iii + 1-123 + 1-18.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Nguyen, T. T., 1991: New members of the genus Rasborinus (Oshima, 1922) (Pisces -- Cyprinidae) in the Lam River (Nghe Tinh Province), Tap Chi Thuy San (Fisheries Journal). 32-36.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Prospero Colonna

Prospero Colonna és el nom dels següents personatges:
* Prospero Colonna (1410-1463) (1410-1463), cardenal italià
* Prospero Colonna (condottiero) (1452-1523), condottiero italià
* Prospero Colonna (1674-1743) (1674-1743), cardenal italià
* Prospero Colonna di Sciarra (1707-1765), cardenal italià
# Prosper Proux

Prosper Proux (Poullaouen, Bro Kernev 1811-Gwerleskin, 1873) fou un poeta bretó, contemporani de Théodore Hersart de la Villemarqué i Aougust Brizeug autor de les poesies Kanaouennou gret gant eur C’hernevod (Cançons compostes per un cornuallès, 1835) i Bombard Kerné (Bombarda cornuallesa, 1866).

## Vegeu també

* Literatura bretona
# Prosperita

La prosperita és un mineral de la classe dels fosfats. Fou anomenada així en honor de Prosper John Williams, un venedor de minerals canadenc que comercialitzà molt minerals procedents de Tsumeb (Namíbia).

## Característiques

La prosperita és un fosfat de fórmula química Ca₂Zn₄(AsO₄)₄· H₂O ·. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la prosperita pertany a «08.C - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida petita i mitjana» juntament amb els següents minerals: fransoletita, parafransoletita, ehrleïta, faheyita, gainesita, mccril·lisita, selwynita, pahasapaïta, arsenohopeïta, warikahnita, fosfofil·lita, parascholzita, scholzita, keyita, pushcharovskita, hopeïta, gengenbachita i parahopeïta.

## Formació i jaciments

Es troba com a rar mineral secundari en menes de sulfur d'un dipòsit hidrotermal polimetàlic encaixat en dolomies. S'ha trobat associada a tennantita, calcocita, plata rica en mercuri, cuprita, adamita cuprífera, austinita cuprífera, conicalcita, stranskiïta, lavendulana, köttigita, tsumcorita, koritnigita i o’danielita. S'ha trobat a Tsumeb, Namíbia.

## Referències

* ↑ «Prosperite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Prosperite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2012-05-29. [Consulta: 24 desembre 2019].
# Puerto Serrano

Puerto Serrano és una localitat de la província de Cadis, Andalusia, Espanya. En les seves proximitats es troba l'estació final de la Via Verde de la Sierra entre Olvera (Cadis) i Puerto Serrano, realitzada sobre les antigues infraestructura del ferrocarril entre Jerez de la Frontera (Cadis) i Almargen (Màlaga), realitzades al principi del segle XX però que mai va estar en servei.
# Ratpenat de cua de rata moscat

El ratpenat de cua de rata moscat (Rhinopoma muscatellum) és una espècie de ratpenat de la família dels rinopomàtids que es troba a l'Afganistan, l'Iran, Oman i, possiblement també, a Etiòpia.

## Alimentació

Menja insectes.

## Referències

* ↑ Srinivasulu, B.; Srinivasulu, C. (2019). "Rhinopoma muscatellum." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 5 abril 2023]
* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Rafael Alfaro Alfaro

Rafael Alfaro Alfaro (1930, El Cañavate, Conca - 23 de març de 2014, Granada) fou un poeta i periodista espanyol.

## Biografia

Estudià filosofia i teologia a Còrdova i a Sevilla i digué la seva primera missa com a sacerdot salesià a la Mesquita de Còrdova el 1957, després estudià cant gregorià a París i ensenyà filosofia, literatura i música a San Salvador. Es va titular en periodisme a Madrid el 1972. Animà a la poesia Francisco Avellano Oviedo i és amic d'un altre poeta sacerdot, Valentín Arteaga. Ha col·laborat com a crític de poesia a la revista Reseña publicat a les revistes Cultura, Claustro Poético de Jaén i Boletín Salesiano.
Ha publicat més de 25 llibres, la majoria de poemes, i ha rebut premis nacionals i internacionals, entre ells el Nacional de Literatura d'El Salvador el 1961, El Ciudad de Madrid el 1968, el Boscán de Barcelona el 1969, l'Alcaraván el 1973, l'internacional de l'olivo el 1976... Morí a Granada el 23 de març del 2014.
# Ravena

* No s'ha de confondre amb Ravenna.
Ravena és una vila del Comtat d'Albany a l'Estat de Nova York als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Ravena tenia 3.369 habitants, 1.380 habitatges, i 892 famílies. La densitat de població era de 970,7 habitants per km².
Dels 1.380 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.875 $ i la renda mediana per família de 54.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.351 $ mentre que les dones 26.865 $. La renda per capita de la població era de 20.145 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ravena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ravena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ramon Mas

«Ramon Mas» té aquests significats:
* Ramon Mas i Colomer (Sant Cugat del Vallès, 1903-1995) fou un líder rabassaire.
* Ramon Mas i Escuder (Barcelona, ? - 1809), fuster, executat a Barcelona després de la Conspiració de l'Ascensió
* Ramon Mas i Ferratges (Barcelona, 1888 - Buenos Aires, 1948) fou un director de teatre i activista català
* Ramon Mas Baucells (Sant Julià de Vilatorta, 1982), escriptor, músic i editor català.
# Recambra (armes de foc)

La recambra és la part eixamplada de l'ànima (part interior del canó) en la que s'introdueix el cartutx abans de disparar-lo. Se situa a l'extrem contrari de la boca del canó. Els fusells i pistoles solen tenir una sola recambra, mentre que els revòlvers tenen múltiples recambres al seu tambor.

## Funció

Dins de la recambra és on el percutor impacta amb la càpsula fulminant (petita càpsula explosiva situada a la base del cartutx) iniciant la ignició del propel·lent, els gasos de la qual fan que la bala se separi de la beina i surti disparada recorrent l'ànima del canó fins a sortir a l'exterior.

## Recàrrega de la recambra

L'evolució de les armes de foc ha aportat diversos mecanismes de recàrrega de la munició a la recambra. Les primeres peces d'artilleria amb càrrega per recambres desmuntables es van utilitzar fins al segle xviii, especialment en el combat naval, fins que foren substituïdes per les de retrocàrrega. La munició
Les primeres armes de foc portàtils segles XV i xvi, la munició era una bala esfèrica de plom massís, i a principis del segle xix van adoptar forma cilíndrico-ogival o cilíndrico-ovalada, acoblada a una beina, ajustada per ella mateixa en passar de la recambra al canó, que conté tots els elements necessaris per a disparar. La munició pot ser introduïda amb una acció manual (com en els fusells de forrellat) o mitjançant automatismes com en les armes automàtiques o semiautomàtiques que permeten una major cadència de foc.

## Referències

* ↑ TERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Enciclopèdia Catalana. {{{títol}}}, 1991 (Diccionaris dels esports olímpics; 14). ISBN 84-7739-232-3 [Consulta: 21 juliol 2013].
* ↑ Smith, Robert Douglas; DeVries, Kelly. The Artillery of the Dukes of Burgundy, 1363-1477 (en anglès). Boydell Press, 2005, p. 52. ISBN 1843831627.
* ↑ Gran enciclopèdia catalana. Vol. 3: Bag-bui. Gran enciclopèdia catalana, 1969, p. 53.
* ↑ “Chemical Analysis of Firearms, Ammunition, and Gunshot Residue” by James Smyth Wallace p. 24.

## Vegeu també

* Ànima (armes de foc)
* Cartutx (armes de foc)
* Revòlver
* Fusell (arma)
# Rafajovce

Rafajovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1557.
# Reinhold Bachler

Reinhold Bachler (Eisenerz, 26 de desembre de 1944) és un saltador d'esquí austríac, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on disputà dues proves del programa de salt amb esquís. En el salt curt guanyà la medalla de plata, rere Jiří Raška, mentre en el salt llarg fou sisè. Quatre anys més tard, als Jocs de Sapporo, tornà a disputar dues proves del programa de salt amb esquís. En ambdues finalitzà més enllà de la vintena posició. La tercera i darrera participació en uns Jocs va tenir lloc el 1976, a Innsbruck, on fou cinquè en el salt llarg i sisè en el salt curt.
Durant la seva carrera va aconseguir 21 victòries en competicions de la FIS, en l'època anterior a la Copa del Món. Va prendre part en tres edicions del Campionat del Món d'esquí nòrdic. Una vegada retirat va exercir d'entrenador d'esquí entre el 1982 i el 2000.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Reinhold Bachler». [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ «BACHLER Reinhold - Athlete Information». [Consulta: 29 març 2022].
# Reinhild Hoffmann

Reinhild Hoffmann (Sorau, 1 de novembre de 1943) és una ballarina i coreògrafa alemanya, considerada una de les pioneres i desenvolupadores de la dansa-teatre, juntament amb Pina Bausch, Hans Kresnik i Gerhard Bohner, per exemple.
Quan era una nena va traslladar-se a Karlsruhe a estudiar dansa clàssica. A la segona meitat de la dècada del 1960 va formar-se a la Volkwang School d'Essen directament amb Susanne Linke i Pina Bausch. Entre 1978 i 1981 va dirigir la companyia de dansa-teatre de Bremen juntament amb Gerhard Bohner.

## Bibliografia

* Susanne Schlicher, Teatre-dansa: tradicions i llibertats: Pina Bausch, Gerhard Bohner, Reinhild Hoffmann, Hans Kresnik, Susanne Linke; Barcelona: Institut del Teatre, 1993 (català)
* C. Henne i R. Hoffmann, No Room for Experiments: An Interview with Reinhild Hoffmann. Erhard Friedrich Verlag, 1995 (anglès)

## Referències

* ↑ Patrice Pavis, Dictionary of the Theatre: Terms, Concepts, and Analysis, University of Toronto Press, 1998 ISBN 9780802081636 (anglès)
* ↑ Birringer, Johannes. "Pina Bausch: Dancing Across Borders." The Drama Review: TDR 30.2 (1986): 85-97.
# Mince Spies

Mince Spies és un EP nadalenc de la banda anglesa Coldplay llançat el 2000. Està format únicament per dues cançons gravades per la banda i només se'n van editar 1000 còpies exclusivament per membres del seu club de fans.

## Enllaços externs

* Mince Spies a Discogs (anglès)
* Mince Spies a Coldplay Wiki (anglès)
# Rauf Hajiyev

Rauf Hajiyev (Bakú, 15 de maig de 1922 - 19 de setembre de 1995) fou un compositor soviètic azerbaidjanès. Artista del Poble de l'URSS, va ser Ministre de Cultura de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan. També va contribuir al renaixement de la música de jazz a l'Azerbaidjan a la dècada de 1960.

## Referències

* ↑ http://news.az/articles/culture/94960 Arxivat 2017-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.azernews.az/culture/109692.html
# Miquel Arévalo Sangés

Miquel Arévalo Sangés (Tarragona, 1911 - Barcelona, 1995) fou atleta i dirigent esportiu.
Exatleta del FC Barcelona, Gimnàstic de Tarragona i Barcelona Universitari Club (BUC), va ser tres vegades campió d'Espanya de 100 metres (1930, 1932 i 1933) i una de 200 metres (1930) i plusmarquista espanyol d'ambdues distàncies, i també quatre vegades campió de Catalunya de 100 i 200 metres entre 1930 i 1935. Una vegada retirat va escriure cròniques d'aquest esport al diari El Mundo Deportivo. Va ser president de la Federació Catalana d'Atletisme de 1960 a 1966, i durant el seu mandat el 1965, va presidir els actes del cinquantè aniversari de la federació. Després de deixar el càrrec va ser designat president del sector nord-oest de la Federació Espanyola d'Atletisme, de la qual va ser també vicepresident, i que comprenia Catalunya, València, Balears i Aragó. Posteriorment, el 1972 va ser nomenat president de la secció d'atletisme del FC Barcelona.

## Palmarès
### Campió de Catalunya

* 100 metres llisos: 1930, 1932, 1934, 1935
* 200 metres llisos: 1930, 1932, 1934, 1935

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Santacana, Carles. FC d'Atletisme. Història de l'atletisme a Catalunya, 2012. ISBN 978-84-615-8281-5.
* ↑ «Presidents de la FC d'Atletisme». Arxivat de l'original el 2015-06-09. [Consulta: 16 març 2015].
# Reforma magisterial

La Reforma magisterial fa referència "a la manera en què els reformistes luterans i calvinistes es relacionen amb les autoritats laiques, com ara prínceps, magistrats o ajuntaments", és a dir, "la magistratura". La Reforma radical va rebutjar qualsevol autoritat sobre l'Església, la Reforma magisterial va argumentar la interdependència de l'Església i les autoritats, és a dir: "El magistrat tenia dret a l'autoritat dins de l'església, de la mateixa manera que l'església podia confiar en l'autoritat del magistrat per fer complir la disciplina, suprimir l'heretgia o mantenir l'ordre."

## Referències

* 1 2 McGrath, Alister. Historical Theology. Oxford: Blackwell Publishers, 1998, p. 159. ISBN 0-63120843-7.
* ↑ Saint-Clair, Geoffrey. «Who's Who in the Reformation». The Radical Reformation, 2001. [Consulta: 17 novembre 2012].
# Reforma radical

La Reforma radical va representar una resposta a la corrupció tant a l'Església catòlica com a l'expansió moviment protestant magisterial (dirigit per Martí Luter i molts altres). A partir del segle XVI a Alemanya i Suïssa, la Reforma radical va donar lloc a nombrosos grups protestants radicals a tot Europa. El terme abasta als reformadors radicals com Thomas Müntzer (c. 1489-1525) i Andreas Karlstadt (1486-1541), els profetes de Zwickau (1521-1522) i grups anabaptistes com els hutterites (fundats el 1527) i els mennonites (fundats. c. 1536).
En algunes parts d'Alemanya, Suïssa i Àustria, una majoria simpatitzava amb la reforma radical malgrat la intensa persecució. Tot i que la proporció de la població europea que es va rebel·lar contra les esglésies catòlica, luterana i zwingliana era petita, els reformadors radicals van escriure amb profusió i la literatura sobre la reforma radical és desproporcionadament gran, en part com a resultat de la proliferació dels ensenyaments de la reforma radical als Estats Units.
Si bé els reformadors magisterials volien substituir l'elit de l'Església catòlica per la seva pròpia elit, els grups radicals protestants rebutjaven l'autoritat de qualsevol organització institucional de l'Església, gairebé íntegrament.

## Referències

* ↑ Horsch, John. Mennonites in Europe. Herald Press, 1995, p. 299. ISBN 978-0836113952.
# Mike Parkes

Mike Parkes va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Mike Parkes va néixer el 24 de setembre del 1931 a Richmond, Surrey, Anglaterra i va morir el 28 d'agost del 1977 a Torí, Itàlia.

## A la F1

Va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1959 (la desena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 18 de juliol del 1959 el GP de la Gran Bretanya al Circuit d'Aintree.
Mike Parkes va participar en set proves puntuables pel campionat de la F1, disputats en tres temporades diferents en l'interval 1959 - 1967, aconseguint dos podis (dos segons llocs) i una pole com a millor classificació i assolí catorze punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1959 | David Fry | Fry (F2) | Climax | MON | 500 | HOL | FRA | GBR NVQ | ALE | POR | ITA | USA | | | - | 0 |
| 1966 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | MON | BEL | FRA 2 | GBR | HOL Ret | ALE Ret | ITA 2 | USA | MEX | | | 8è | 12 |
| 1967 | Scuderia Ferrari | Ferrari | Ferrari | SUD | MON | HOL 5 | BEL Ret | FRA | GBR | ALE | CAN | ITA | USA | MEX | 16è | 2 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 7 | 0 | 2 | 1 | 0 | 14 |
# Mirador de la plaça de la Vila (Tordera)

El Mirador de la plaça de la Vila és una obra del municipi de Tordera (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un mirador que continua la plaça de la Vila, encarat cap al nord. S'obre vers la Tordera i es pot veure el Montnegre i el Montseny.
Seguint el cantó del carrer de Ferrers hi trobem uns bancs amb jardineres sobre els quals hi ha unes estructures metàl·liques per on s'enreden les glicines, amb figures mòbils que es belluguen delicadament amb el vent.
Seguint la barana de ferro s'arriba a l'extrem oposat, on hi ha una glorieta i un hi ha previst construir una brúixola de coure on el marcarien els sistemes muntanyosos més importants. El mirador és l'única construcció nova dins el projecte de remodelació de la Plaça de la Vila, a sota hi ha unes galeries comercials de recent creació.

## Història

El mirador, com tota la plaça, fou inaugurat el 1987 i és obra de Tomàs Lledós i Bernat, arquitecte de Blanes. En el lloc del mirador hi havia una casa de tes plantes, hom va creure fer el mirador més baix per tal d'aprofitat tota la vista des de l'ample de la plaça.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mirador de la plaça de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Ricard Monner i Sans

Ricard Monner i Sans (Barcelona, 26 d'octubre de 1853 - Buenos Aires, 23 d'abril de 1927) fou un filòleg i escriptor català establert a l'Argentina.

## Biografia

Va néixer al carrer Sant Pere Més Baix de Barcelona, fill de l'escriptor públic Ventura Monner i Valentí, natural del Masnou, i de la seva esposa, Mercè Sans i Batet, natural de Barcelona. Ricard Monner estudià a Barcelona i el 1862 s'establí a Marsella, d'on tornà el 1870 en esclatar la guerra francoprussiana. Ací va participar en la tercera guerra carlina de banda dels carlins, però el 1876 s'establí a Madrid, on es va fer amic del poeta José Selgas y Carrasco i aconseguí editar un llibre sota la protecció del rei Alfons XII. Entre 1883 i 1885 es va interessar per la geografia i participà en les societats geogràfiques de Tolosa de Llenguadoc, Metz, Le Havre, Budapest, Tours, Lilla, Berna, Sankt Gallen, Frankfurt del Main i Neuchâtel. El 1882 fou cònsol espanyol al Regne de Hawai'i. La mort del rei el 1885 el va fer tornar a Barcelona, on fou membre de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i Sevilla. Participà en l'Exposició Universal de 1888. El 1889 marxà a l'Argentina i s'establí a Buenos Aires, on fou catedràtic de llengua i literatura castellanes. S'interessà per la història de l'Argentina, per la depuració del castellà d'aquell país i també, de manera especial, per la història dels catalans que hi vivien.

## Obres

* Fe y Amor (1879)
* La justicia del Rey Santo (1883)
* Cuatro palabras sobre la cuestión naviera (1884) sobre la legitimitat colonitzadora espanyola a Àfrica
* Cuentos incoloros (1887)
* La República de Orange (1887)
* Oraciones, misas y cantares (1887)
* La baronesa de Wilson (1888)
* Breves noticias sobre la novela contemporánea (1889)
* Almanaque histórico argentino (1891)
* A histórico pasado, risueño porvenir (1891)
* El lector argentino (1892)
* Efemérides argentinas (1893)
* El amor de los extranjeros a la patria argentina (1894)
* Los dominicos y Colón (1895)
* Gramática Castellana (1903)
* Notas al castellano en la Argentina (1903)
* Errores usuales en la conversación diaria
* Barbaridades que se nos escapan al hablar
* Preceptiva literaria
* Antología cervantina
* Des de la falda (1912), poesia,
* Apuntes e ideas sobre educación

## Referències

* ↑ Els escriptors públics eren aquells que escrivien per encàrrec, normalment de quins no sabien escriure.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1853, número de registre 2877.

## Enllaços externs

* Biografia
# Reproductor multimèdia

Un reproductor multimèdia és un programa informàtic que permet la reproducció d'àudio, de vídeo i d'imatges.

## Llista de reproductors multimèdia

* Amarok
* Banshee
* iTunes
* Kaffeine
* RealPlayer
* Rhythmbox
* Songbird
* Totem
* VLC media player
* Winamp
* Windows Media Player
* XMMS

## Referències

* ↑ TERMCAT, Centre de Terminologia. Terminologia i fraseologia dels productes informàtics [en línia]. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2011 [Consulta: 2 gener 2014].

## Vegeu també

* MP3
* Contenidor multimèdia
* Taula de formats de compressió multimèdia
# Àngel Mur i Ferrer

Àngel Mur i Ferrer (Barcelona, 25 d'agost de 1941) fou un futbolista català de la dècada de 1960 i fisioterapeuta del FC Barcelona.

## Trajectòria

Començà a xutar la pilota a l'equip del Bar Tubella, el qual estava situat darrere del gol sud del camp del Barça, passant més tard per la Penya Rogent del Clot i el Provenir, equip vinculat al mercat del Ninot. La temporada 1960-61 ingressa a l'equip amateur del FC Barcelona i el 1962 passa al filial, el CD Comtal. Jugà sis temporades al filial i el 1968 marxa a l'Sporting de Gijón, on jugarà una temporada. Les seves quatre temporades com a futbolista les passà a la UE Sant Andreu a segona divisió.
Un cop retirat, passà a exercir de massatgista al Futbol Club Barcelona. La temporada 1973-74 s'incorporà al primer equip, agafant el relleu del seu pare Ángel Mur Navarro. També fou massatgista de la selecció espanyola entre 1974 i 1990, participant a quatre Copes del Món. L'estiu del 2006 es jubilà, essent objecte d'un homenatge al Camp Nou.

## Referències

* 1 2 3 4 «Perfil a blaugranas.com». blaugranas.com. Arxivat de l'original el 2016-10-24. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Àngel Mur Ferrer». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol