OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Moresby

Robert Moresby (15 de juny de 1794 - 15 de juny de 1854, va ser un capità important de la British Royal Navy. També va ser un excel·lent hidrògraf. marí
Va cartografiar el Mar Roig i alguns arxipèlags de l'oceà Índic com les Maldives, Laccadives i Chagos per assegurar la ruta, per a vaixells de vapor, d'Europa a les Índies occidentals.

## Referències

* ↑ Algunes fonts donen 1863 com la data de la seva mort
* Searight, Sarah, The Charting of the Red Sea. History Today, 2003
* H. C. P. Bell, The Maldive Islands, An account of the physical features, History, Inhabitants, Productions and Trade. Colombo
* The Maldive Islands; Monograph on the History, Archaeology and Epigraphy. Reprint Colombo 1940. Council for Linguistic and Historical Research. Male’ 1989
* Christopher, William 1836–38. Transactions of the Bombay Geographical Society, Vol. I. Bombay.
* Lieut. I.A. Young & W. Christopher, ‘Memoirs on the Inhabitants of the Maldive Islands.’
* Burton, Richard. 'First footsteps in East Africa', available from Project Gutenberg
* Xavier Romero Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999.

## Enllaços externs

* International Federation of Hydrographic Societies (formerly The Hydrographic Society)
# Saceda-Trasierra

Saceda-Trasierra és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 51 | 95 | 91 | 106 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Roland Matthes

Roland Matthes (Pößneck, 17 de novembre de 1950 - Wertheim, 20 de desembre de 2019) va ser un nedador alemany, que aconseguí guanyar vuit medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 17 de novembre de 1950 a la ciutat de Pößneck, població situada a l'estat de Turíngia, que en aquells moments formava part de la República Democràtica Alemanya (RDA) i que avui en dia forma part d'Alemanya. Estigué casat amb la nedadora i medallista olímpica Kornelia Ender, de la qual es divorcià.

## Carrera esportiva

Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on aconseguí guanyar tres medalles olímpiques: la medalla d'or en les proves dels 100 i 200 metres esquena (aconseguint en ambdues proves sengles rècords olímpics) i la medalla de plata en la prova de relleus 4x100 metres estils. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) aconseguí guanyar quatre medalles: revalidar la medalla d'or en les proves dels 100 i 200 metres esquena (aconseguint un nou rècord olímpic en la primera i igualant el rècord del món en la segona), la medalla de plata en la prova dels relleus 4x100 metres estils i la medalla de bronze en els relleus 4x100 metres lliures, a més de finalitzar quart en la prova dels 100 metres papallona. en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) aconseguí guanyar la medalla de bronze en els 100 metres esquena i finalitzà cinquè en els 100 metres papallona.
Al llarg de la seva carrera guanyà 5 medalles en el Campionat del Món de natació, entre elles tres medalles d'or, 10 medalles en el Campionat d'Europa de natació, cinc d'elles d'or i vint-i-dues vegades el campionat del seu país.

## Enllaços externs

* (anglès) www.ishof.org - Roland Matthes Arxivat 2007-01-13 a Wayback Machine.
# Rosa Fortuny i Torroella

Rosa Fortuny i Torroella (Barcelona, 20 de febrer de 1948) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VIII legislatura.

## Biografia

Llicenciada en psicologia industrial per la Universitat de Barcelona, ha treballat com a bibliotecària tècnica a l'empresa Seat (1969-1971), com a psicòloga industrial a Editorial Bruguera (1971-1975), com a professora d'anglès a l'Institut de Formació Professional Mare de Déu de la Mercè (1975-1983) i com a inspectora de formació professional (1983-1986). Ha estat cap de servei de Programes Escola-Treball del Departament d'Ensenyament (1987-2000), directora general de Formació Professional (2000-2004) i coordinadora de Projectes d'Auditoria de Gestió al Departament de Justícia (2004-2006).
Ha rebut un premi de la fundació Pimec, pels anys de treball per a l'apropament entre la Formació Professional i el sector empresarial, i el premi «Timó d'or» de l'Associació d'Empresaris d'Hoteleria i Turisme Costa Brava Centre, per l'impuls donat a la formació professional en el sector turístic.
Ha estat consellera del Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya en representació del Govern, consellera del Consell d'Administració de Turisme Juvenil de Catalunya en representació del Govern i vocal titular del Consell Català de Formació Professional en representació del Departament d'Ensenyament. També ha estat membre de la Junta de Govern de l'Institut Català de la Dona, representant del Govern de la Generalitat a la Comissió de la Conferència d'Educació del Ministeri d'Educació d'Espanya, representant del Govern a la Comissió de Desenvolupament de la Gestió del Sistema Aeroportuari Espanyol i vocal de la Comissió Directiva del Consell Català de l'Esport. Ha estat escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006.

## Referències

* 1 2 Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 96

## Enllaços externs

* Rosa Fortuny al web del Parlament de Catalunya
# Rosa Estiarte i Duocastella

Rosa Estiarte Duocastella (Manresa, Bages, 26 d'abril de 1959 - Manresa, Bages, 8 d'abril de 1985) va ser una nedadora catalana.
Formada al Club Natació Manresa, va especialitzar-se en les proves de 100 i 200 m braça. En aquestes especialitats, va ser campiona de Catalunya en quatres ocasions i cinc d'Espanya. També va formar part del relleu de 4x100 m lliure i 4x100 m estils del CN Manresa, essent campiona de Catalunya en sis ocasions i set d'Espanya. A més, va batre diverses vegades el record nacional de 100 m braça en piscina de 25 m, 4x100 m estils i 4x100 m lliures. Internacional amb la selecció espanyola en dotze ocasions, va participar en els Campionats del Món de Natació de 1975, als Jocs Mediterranis de 1975 i als Jocs Olímpics de Mont-real 1976, on va competir a la prova de 4x100 m estils. Va retirar-se de la competició el 1978.
Entre d'altres distincions, va rebre la medalla d'argent al mèrit esportiu de Manresa el 1976 i la d'or el 1979, així com la insígnia d'or de del CN Manresa. Víctima d'una depressió després del seu divorci, va suïcidar-se el 1985. Aquest succés fou narrat posteriorment al llibre Todos mis hermanos, publicat pel seu germà Manel.

## Palmarès

* 5 Campionat de Catalunya d'estiu
** 1 en 100 m braça: 1973
** 1 en 100 m esquena: 1977
** 3 en 4x100 m estils: 1973, 1974, 1977
* 6 Campionats de Catalunya d'hivern
** 2 en 100 m braça: 1974, 1977
** 1 en 200 m braça: 1974
** 2 en 4x100 m estils: 1973, 1977
** 1 en 4x100 m lliures: 1977
* 5 Campionats d'Espanya d'estiu
** 1 en 100 m braça: 1973
** 3 en 4x100 m estils: 1975, 1976, 1977
** 1 en 4x100 m lliures: 1975
* 7 Campionats d'Espanya d'hivern
** 3 en 100 m braça: 1974, 1975, 1976
** 1 en 200 m braça: 1975
** 3 en 4x100 m lliures: 1973, 1974, 1975

## Referències

* ↑ «Rosa Estiarte i Duocastella». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Jódar, Carles. «Estiarte, apellido olímpico». Marca, 03-08-2016. [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ Durán, Santi. «Rosa Estiarte: el último canto de la sirena». Mundo Deportivo, 10-04-1985. [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ Pita, Elena «El deportista que plantó cara al dolor». Magazine. El Mundo, Nº 493, 08-03-2009 [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ «Campions de Catalunya Absoluts». FCN. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2020. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ «Campions de Catalunya Absoluts d'Hivern». FCN. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2020. [Consulta: 16 abril 2020].
# Ruederbach

Ruederbach (en alsacià Rüederbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 280 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 258 | 275 | 271 | 245 | 270 | 280 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Pierre Buisson | |
# Ruedo ibérico (desambiguació)

«Ruedo ibérico» té aquests significats:
* Ruedo ibérico, un programa de televisió d'Antena 3.
* Ruedo ibérico, un grup d'artistes plàstics espanyols
* Editorial Ruedo Ibérico.
# Robin Carpenter

Robin Carpenter (Filadèlfia, 20 de juny de 1992) és un ciclista estatunidenc, professional des del 2013 i actualment a l'equip Human Powered Health.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa al Joe Martin Stage Race
* 2014
** Vencedor d'una etapa a l'USA Pro Cycling Challenge
* 2015
** Vencedor d'una etapa al San Dimas Stage Race
* 2016
** 1r al Cascade Classic i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour d'Alberta
** Vencedor d'una etapa al Tour de Utah
* 2017
** 1r a la Joe Martin Stage Race i vencedor d'una etapa
** 1r al Winston Salem Cycling Classic
** 1r al Cascade Classic
** Vencedor d'una etapa al San Dimas Stage Race
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Murrieta
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# SEF Mediolanum

La Società per l'Educazione Fisica (SEF) Mediolanum (també Ginnastica Mediolanum) és un club esportiu de la ciutat de Milà (Itàlia), que destacà a inicis de segle xx en futbol.

## Història

L'entitat va ser fundada per Alberto Alberti l'any 1896, essent-ne el primer president. La secció de futbol nasqué el 1899, adoptant els colors blanc i negre. Nasqué com a resposta a la fundació del Milan Cricket and Football Club però sense permetre la presència de jugadors estrangers.
Participà en el tercer campionat de futbol de l'any 1901 on fou vençut pel Milan per 2 a 0. Finalment acabà en quarta posició de cinc participants. L'any següent fou derrotat pel Genoa també per 2 a 0. Millor li va anar al campionat de la Federazione Ginnastica Nazionale Italiana on es proclamà campió el 1901, derrotant la Palestra Ginnastica Ferrara, i el 1902. També participà en el campionat Medaglia del Re els anys 1900, 1901 i 1903, essent eliminat.
L'estiu de 1904, el consell directiu prohibí als seus atletes de participar en competicions de futbol. Per aquest motiu Umberto Meazza i la major part dels seus companys abandonaren la ciutat i ingressaren a la Unione Sportiva Milanese.
L'entitat encara existeix avui dia amb seccions de voleibol, karate, lluita lliure o gimnàstica.

## Futbolistes destacats

* Umberto Meazza

## Cronologia

* 1901: Eliminat al campionat de la FIGC. Campió del campionat de la FNGI.
* 1902: Eliminat al campionat de la FIGC. Campió del campionat de la FNGI.

## Referències

* ↑ Sergio Giuntini in "Gli anni eroici: ginnasti, inglesi, svizzeri e poi azzurri" a pag. 59 di Azzurri 1990 - Storia bibliografica emerografica iconografica della Nazionale Italiana di Calcio e del Calcio a Milano - 1990 Milano, Biblioteca Nazionale Braidense - La Meridiana Editori.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Dades històriques
# SEGA Driving Studio

Sega Driving Studio (també conegut com a Sega Racing Studio) és una empresa desenvolupadora de videojocs establerta des del 2006 i situada a Solihull, Anglaterra. Aquest estudi forma part de l'empresa Sega. El seu objectiu és crear videojocs de curses i/o conducció pel mercat occidental. L'estudi fou radicalment expandit en el 2007 d'un inicial petit grup de persones a un equip amb més de 60 empleats arrossegant talents d'altres grans desenvolupadors britànics com Rockstar Games, Rare, Codemasters i Criterion Games.
La seva missió era crear jocs de conducció per al temps que el mercat occidental que retia homenatge al llegat de Sega en el gènere, inclòs el desenvolupament dels IPs de carreres noves per Sega, que mai han fet encara.
L'estudio de desenvolupament desitjava créixer per poder "ser un multi-sku, estudi multi-joc"i desenvolupar mateixos títols al mateix temps. L'equip va ser anomenat autònoma de Sega al mateix temps que segueix sent part de l'organització.

## Videojocs creats per Sega Driving Studio

* Sega Rally Revo (2007)

## Vegeu també

* Sega

## Referències

* ↑ «Sega Racing Studio». Arxivat de l'original el 2007-06-27. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «SEGA Rally Preview /// Eurogamer». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 17 juny 2010].
* ↑ Lap Two // Report // GamesIndustry.biz

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2007-06-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Orinocodoras eigenmanni

Orinocodoras eigenmanni és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Triclisia lanceolata

Triclisia lanceolata és una espècie de planta de la família de les menispermàcies. Es troba al Camerun i a la República Democràtica del Congo. Habita els boscos de terres baixes humits tropicals o subtropicals i els boscos montans humits tropicals o subtropicals. Està amenaçada per la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* Pollard, B.J. 2004. Triclisia macrophylla. 2006 IUCN Red List of Threatened Species (anglès)
# Bercial

Bercial és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 141 | 138 | 120 | 119 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Diastictis

Diastictis és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Diastictis albovittalis Munroe, 1956
* Diastictis argyralis Hübner, 1818
* Diastictis caecalis (Warren, 1892)
* Diastictis fracturalis (Zeller, 1872)
* Diastictis holguinalis Munroe, 1956
* Diastictis incisalis Snellen, 1880
* Diastictis pseudargyralis Munroe, 1956
* Diastictis robustior Munroe, 1956
* Diastictis sperryorum Munroe, 1956
* Diastictis ventralis (Grote & Robinson, 1867)
* Diastictis viridescens Munroe, 1956

## Espècies antigues

* Diastictis tenera (Butler, 1883)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 21 febrer 2019].
# Estació de trens de Lintgen

L'Estació de trens de Lintgen (en luxemburguès: Gare Lëntgen; en francès: Gare de Lintgen, en alemany: Bahnhof Lintgen) és una estació de tren que es troba a Lintgen, al centre de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 10 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb el centre i nord del país.

## Servei

Lintgen rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 10 CFL entre Luxemburg i Diekirch.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2014-12-20. [Consulta: 14 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Lintgen Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.
* Gare Lintgen
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Lorentzweiler | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 10 CFL | | Mersch | Diekirch |
# Estany d'en Gombau

L'Estany d'en Gombau és un llac d'origen glacial del Massís del Carlit, situat a 2.326,5, dins del terme comunal d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a l'est del Carlit. Rep la seva aigua dels rierols que baixen d'aquest darrer cim i dels estanys de Sobirans i de Trebens, que són per damunt seu, a l'oest. És el tercer en alçada del conjunt d'estanys de la capçalera del Riu d'Angostrina, i està pràcticament unit als seus veïns per tots dos costats. Per dessota seu té l'Estany del Castellar, l'Estany de les Dugues, l'Estany de Vallell, l'Estany Llong, l'Estany Llat, cap al sud-oest, i l'Estany de la Comassa, l'Estany Sec, l'Estany del Viver i l'Estany Negre cap al sud-est. Les aigües d'aquests estanys inferiors s'uneixen a les Basses d'en Gombau, d'on davalla cap al sud el Riu d'Angostrina.

## Referències

* ↑ L'Estany d'en Gombau en els ortofotomapes de l'IGN
# Ewing (Virgínia)

Ewing és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ewing tenia 436 habitants, 183 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 43,4 habitants per km².
Dels 183 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.292 $ i la renda mediana per família de 30.278 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.154 $ mentre que les dones 23.250 $. La renda per capita de la població era d'11.722 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 27,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ewing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ewing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Escut d'Arizona

El Gran Segell de l'Estat d'Arizona es va adoptar el 1911 (aprovat per l'article 22, secció 20 de la Constitució d'Arizona). L'anell que l'envolta porta les paraules en anglès "Great Seal of the State of Arizona" a la part superior, i l'any 1912 a la part inferior, que recorda la data d'adhesió d'Arizona a la Unió. El lema Ditat Deus (en Català: "Déu Enriqueix") es troba al centre del segell. Al fons està una cadena muntanyosa, i darrere dels seus cims es pot veure una posta de sol. A la dreta de les muntanyes se situen una presa i el seu embassament, camps irrigats i horts. En primer pla es veu a la dreta pasturar el bestiar, a l'esquerra es troba una mina de quars i un miner (George Warren) amb el seu bec i la pala.
El segell representa els cinc elements que antany van ser la base de l'economia d'Arizona: el bestiar, el cotó, el coure, els cítrics i el clima. Apareixen de la següent manera: el bestiar pastura a baix aa la dreta, els cítrics estan representats per l'hort irrigat de l'esquerra i el cotó està representat pels camps irrigats de la dreta, el coure està representat pel miner de l'esquerra, i el clima, que també s'expressa en la flora i la fauna, està representat per una posta de sol al desert.
Els secretari Charles Bruce el 1895 va afegir línies de punts per a la muntanya, cérvols i cactus.
El segell apareix en la còpia original de la Constitució d'Arizona va adoptada el 1910.

## Escuts històrics

* Segell Original del Territori d'Arizona.
* Segon Segell Territorial.

## Vegeu també

* Bandera d'Arizona
* Heràldica

## Enllaços externs

* Gran segell de l'estat d'Arizona Arxivat 2018-12-24 a Wayback Machine.