OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gif-sur-Yvette

Gif-sur-Yvette és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 21.364 habitants.
Forma part del cantó de Gif-sur-Yvette i districte de Palaiseau. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració París-Saclay.

## Educació

* CentraleSupélec
* École supérieure d'électricité
# Macedonia (Iowa)

Macedonia és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Macedonia tenia 325 habitants, 130 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 369,1 habitants/km².
Dels 130 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.813 $ i la renda mediana per família de 39.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.528 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 14.189 $. Entorn del 14,7% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Macedonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Macedonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Barwa

Barwa o Baruva fou un estat tributari protegit del districte de Ganjam a la presidència de Madras (avui districte de Srikakulam a Andhra Pradesh) amb una superfície de 25 km² i uns ingressos de 780 lliures.
La capital era Barwa o Baruva, un port a 18° 52′ 40″ N, 84° 37′ 35″ E﻿ / ﻿18.87778°N,84.62639°E﻿ / 18.87778; 84.62639 amb una població de 4.298 habitants el 1881 i 1.161 el 1901. Estava situada al tahsil de Sompeta; el lloc apareix marcat per dos obeliscs de 15 metres sobre el mar al nord-est del port el qual actualment està tancat (des de 1948) i serveix com a platja. Hi desaigua el riu Mahendra Tanaya.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Froyelles

Froyelles és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 96 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Froyelles era de 96 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 15 eren parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 38 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Froyelles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 37 eren actives i 16 eren inactives. De les 37 persones actives 32 estaven ocupades (19 homes i 13 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 16 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.
L'any 2000 a Froyelles hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 668 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Froyelles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Froyelles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Llista de carreteres prefecturals de Hokkaidō

Les carreteres prefecturals de Hokkaidō (北海道の道道, Hokkaidô no dôdô) són la xarxa de carreteres d'àmbit prefectural i regional gestionades i pertanyents al govern de Hokkaidō.
Les carreteres prefecturals es divideixen en dues classes, les principals (numerades de l'1 al 200) i les generals, que van a partir del número 200. L'actual sistema de numeració i nomenclatura va establir-se l'1 d'octubre de 1994.

## Carreteres principals

Per tal d'abreujar el nom, s'empra la denominació CPP acompanyada del número i referint-se les sigles a carretera prefectural principal. La denominació original en japonés és 主要道道 (Shuyô Dôdô).
* CPP-1
* CPP-2
* CPP-3
* CPP-4
* CPP-5
* CPP-6
* CPP-7
* CPP-8
* CPP-9
* CPP-10
* CPP-11
* CPP-12
* CPP-13
* CPP-14
* CPP-15
* CPP-16
* CPP-17
* CPP-18
* CPP-19
* CPP-20
* CPP-21
* CPP-22
* CPP-23
* CPP-24
* CPP-25
* CPP-26
* CPP-27
* CPP-28
* CPP-29
* CPP-30
* CPP-31
* CPP-32
* CPP-33
* CPP-34
* CPP-35
* CPP-36
* CPP-37
* CPP-38
* CPP-39
* CPP-40
* CPP-41
* CPP-42
* CPP-43
* CPP-44
* CPP-45
* CPP-46
* CPP-47
* CPP-48
* CPP-49
* CPP-50
* CPP-51
* CPP-52
* CPP-53
* CPP-54
* CPP-55
* CPP-56
* CPP-57
* CPP-58
* CPP-59
* CPP-60
* CPP-61
* CPP-62
* CPP-63
* CPP-64
* CPP-65
* CPP-66
* CPP-67
* CPP-68
* CPP-69
* CPP-70
* CPP-71
* CPP-72
* CPP-73
* CPP-74
* CPP-75
* CPP-76
* CPP-77
* CPP-78
* CPP-79
* CPP-80
* CPP-81
* CPP-82
* CPP-83
* CPP-84
* CPP-85
* CPP-86
* CPP-87
* CPP-88
* CPP-89
* CPP-90
* CPP-91
* CPP-92
* CPP-93
* CPP-94
* CPP-95
* CPP-96
* CPP-97
* CPP-98
* CPP-99
* CPP-100
* CPP-101
* CPP-102
* CPP-103
* CPP-104
* CPP-105
* CPP-106
* CPP-107
* CPP-108
* CPP-109
* CPP-110
* CPP-111
* CPP-112
* CPP-113
* CPP-114
* CPP-115
* CPP-116
* CPP-117
* CPP-118
* CPP-119
* CPP-120
* CPP-121
* CPP-122
* CPP-123
* CPP-124
* CPP-125
* CPP-126
* CPP-127
* CPP-128
* CPP-129
* CPP-130
* CPP-131
* CPP-132
* CPP-133
* CPP-134
* CPP-135
* CPP-136
* CPP-137
* CPP-138
* CPP-139
* CPP-140
* CPP-141
* CPP-142
* CPP-143
* CPP-144
* CPP-145
* CPP-146
* CPP-147
* CPP-148
* CPP-149
* CPP-150
* CPP-151
* CPP-152
* CPP-153
* CPP-154
* CPP-155
* CPP-156
* CPP-157
* CPP-158
* CPP-159
* CPP-160
* CPP-161
* CPP-162
* CPP-163
* CPP-164
* CPP-165
* CPP-166
* CPP-167
* CPP-168
* CPP-169
* CPP-170
* CPP-171
* CPP-172
* CPP-173
* CPP-174
* CPP-175
* CPP-176
* CPP-177
* CPP-178
* CPP-179
* CPP-180
* CPP-181
* CPP-182
* CPP-183
* CPP-184
* CPP-185
* CPP-186
* CPP-187
* CPP-188
* CPP-189
* CPP-190
* CPP-191
* CPP-192
* CPP-193
* CPP-194
* CPP-195
* CPP-196
* CPP-197
* CPP-198
* CPP-199
* CPP-200

## Vegeu també

* Carreteres prefecturals del Japó

## Referències

* ↑ https://www.weblio.jp/ontology/%E5%8C%97%E6%B5%B7%E9%81%93%E9%81%93+%28%E4%B8%BB%E8%A6%81%E9%81%93%E9%81%93%29_1
* ↑ https://info-road.hdb.hkd.mlit.go.jp/RoadInfo/index.htm
# Giacomo Ceruti

Giacomo Ceruti (Milà, Ducat de Milà 1698 - 1767), més conegut com Il Pitocchetto fou un pintor italià del segle xviii. Provinent d'una familia de Brescia, les seves primeres obres com a pintor foren la decoració de la parròquia de Rino di Sonico, alguns retrats de representants de la societat civil de Brescia i la decoració del Palau de Broletto de la mateixa ciutat. Actualment hi ha obres seves al Museu Thyssen-Bornemisza i al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Obres rellevants

* La bugadera. Pinacoteca Tosio Martinengo
* Dos captaires (Els dos desgraciats). Pinacoteca Tosio Martinengo.
* Tres captaires, al MNAC

## Referències

* ↑ «CERUTI, Giacomo Antonio, detto il Pitocchetto» (en italià). Treccani. [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ Gregori, Mina. Giacomo Ceruti: il Pitocchetto (en italià). Mazzotta, 1987. ISBN 978-88-202-0749-6.
* ↑ Frangi, Francesco; Morandotti, Alessandro. Giacomo Ceruti, 1698 - 1767 : commoners and noblemen at the dawn of the Age of the Enlightenment (en anglès). Skira, 2013. ISBN 978-88-572-2254-7.
# Lovettsville

Lovettsville és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 853 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lovettsville tenia 853 habitants, 318 habitatges, i 229 famílies. La densitat de població era de 378,6 habitants per km².
Dels 318 habitatges en un 40,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 33,1% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.942 $ i la renda mediana per família de 63.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.545 $ mentre que les dones 34.896 $. La renda per capita de la població era de 26.098 $. Cap de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lovettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lovettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Rupia de Sri Lanka

La rupia de Sri Lanka (en singalès ශ්‍රී ලංකා රුපිය Šrī Lankā rupiya o, simplement, රුපිය rupiya; en tàmil இலங்கை ரூபாய், Ilankai rūpāy o, simplement, ரூபாய், rūpāy) és la moneda de Sri Lanka. El codi ISO 4217 és LKR i s'acostuma a abreujar Rs o amb el símbol de la rupia, ₨, o bé SLRs o SL₨ per diferenciar-la de les altres rupies. Es divideix en 100 cèntims (ශත šata / சதம் čatam).

## Història

La rupia de Ceilan, també coneguda com a rupia singalesa, fou introduïda el 1870 en substitució de la lliura esterlina britànica a raó de 2 xílings i 3 penics de lliura per rupia. Equivalia a la rupia índia però, a diferència d'aquesta, des d'un bon començament ja fou una moneda decimal, subdividida en 100 cèntims. Des del 1975 és coneguda com a rupia de Sri Lanka.
A la imatge de l'esquerra, monedes colonials de cuproníquel de 1944 i 1957, amb el valor a l'anvers i al revers a la cara del sobirà (Jordi V als 10 cts.) o sobirana (Elisabet II als 2 cts.) del Regne Unit o l'escut colonial amb la corona imperial (als 5 cts.).

## Monedes i bitllets

Emesa pel Banc Central de Sri Lanka (en singalès ශ්‍රී ලංකා මහ බැංකුව Šrī Lankā Maha Bankuva, en tàmil இலங்கை மத்திய வங்கி Ilankai Mattiya Vanki, en anglès Central Bank of Sri Lanka), en circulen monedes d'1, 2, 5, 10, 25 i 50 cèntims i d'1, 2 i 5 rupies, i bitllets de 10, 20, 50, 100, 200, 500, 1.000 i 2.000 rupies. Les monedes de valor més baix (1, 2, 5 i 10 cèntims), tot i continuar tenint valor legal, circulen molt rarament i el banc central ja no n'encunya. Els bitllets tenen la particularitat que estan impresos verticalment al revers.
La primera imatge de la dreta presenta una selecció de monedes de rupia. Les monedes antigues i les modernes es diferencien per l'escut del revers, ja que acostumen a tenir un anvers comú. S'hi poden veure també diverses emissions commemoratives. Aquesta diferència entre les monedes actuals i les antigues, amb les dues versions de l'escut de Sri Lanka, també s'observa en les monedes de cèntim, la fracció de la rupia, a la segona imatge de la dreta.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 132,681 LKR (30 de juliol del 2006)
* 1 USD = 103,990 LKR (30 de juliol del 2006)

## Vegeu també

* Rupia

## Enllaços externs

* Banc Central de Sri Lanka Arxivat 2006-08-03 a Wayback Machine. (anglès)
# János Kőrössy

János Kőrössy (Cluj-Napoca, 26 de desembre de 1926 - 21 de gener de 2013) va ser un músic de jazz romanès d'origen hongarès. Va ser pianista, compositor i arranjador.
Va néixer en una família d'ètnia hongaresa a Cluj. El seu primer professor va ser el pianista i director d'orquestra Teodor Cosma, de qui va dir: "Li dec tot, i per a mi el principi és tot, la resta ve per si sola". Kőrössy es va destacar per combinar el llenguatge musical típic del jazz amb elements de la música popular local, una tendència anomenada etno jazz. Va arranjar en estil jazz la Rapsodia romanesa núm. 1 de George Enescu.
El primer nom de Kőrössy s'escriu de moltes maneres diferents: Hansel, Jancy, Jancsy, Iancsi, Yancy i Yancey. A la dècada de 1960 es va convertir en un músic de jazz molt conegut al bloc de l'Est europeu, actuant als Festivals Internacionals de Jazz de Praga (1960), Varsòvia (1961) i Budapest (1962). El 1969 es va traslladar a Alemanya Occidental i posteriorment es va traslladar als Estats Units, aficant-se a Atlanta, Geòrgia. Va tocar a Atlanta i el 1981 va actuar amb Zoot Sims. Després de la revolució romanesa, va tornar a Romania, apareixent el 1993 als festivals de jazz de Costineşti i Galaţi i el 2001 al Festival Internacional de Jazz de Bucarest.

## Referències

* ↑ Grid Modorcea, "Recitalul lui Jancsy Kőrössy", Tricolorul, no. 848, 8 de gener de 2007.
* 1 2 "A încetat din viaţă Jancsy Korossy, cel mai mare pianist de jazz din istoria României", Jurnalul Național, 21 de gener de 2013.
# Província de Reggio de Calàbria

La província de Reggio de Calàbria és una antiga província de la regió de la Calàbria a Itàlia. El 7 d'agost de 2016 va ser reemplaçada per la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria.
Limitava a l'oest amb el mar Tirrè, i al sud i a l'est amb el mar Jònic. Pel nord-est contactava amb la província de Catanzaro i pel nord-oest amb la província de Vibo Valentia.

## Referències

* ↑ Città metropolitane, province e unioni di comuni: cosa cambia, governo.it

## Enllaços externs

* Provincia di Reggio Calabria homepage (en italià)
# Milà-Sanremo 1926

La Milà-Sanremo 1926 fou la 19a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 15 d'abril de 1926, sent el vencedor final l'italià Costante Girardengo, que d'aquesta manera aconseguia la seva cinquena victòria en aquesta cursa.
89 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 34 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Costante Girardengo | - | 9h 48' 00" |
| 2 | Nello Ciaccheri | - | + 6' 40" |
| 3 | Egidio Picchiottino | - | + 11' 15" |
| 4 | Gaetano Belloni | - | + 12' 45" |
| 5 | Arturo Bresciani | - | + 17' 30" |
| 6 | Ermanno Vallazza | - | + 18' 30" |
| 7 | Giuseppe Pancera | - | + 18' 35" |
| 8 | Marcel Huot | - | + 21' 00" |
| 9 | Romain Bellenger | - | + 22' 30" |
| 10 | Secondo Martinetto | - | + 30' 00" |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
# Gegants del Districte d'Horta-Guinardó

Gegants del Districte d'Horta – Guinardó són una parella gegants, en Perot Rocaguinarda i la Bugadera d'Horta nascuda de la voluntat de crear unes figures que representessin tots els barris del districte.
El gegant figura en Perot Rocaguinarda, un bandoler del segle xvii que segons la llegenda robava als rics i repartia el botí entre els més necessitats. Actuava principalment a la comarca d'Osona, però quan venia a Barcelona pernoctava al Mas Guinardó i als voltants. Porta una indumentària pròpia d'un bandoler elegant, amb guardapit, barret i capa, i a la mà hi duu el pergamí amb l'indult que diuen que va obtenir a les acaballes de la vida.
La geganta representa una de tantes bugaderes de l'antiga vila d'Horta que baixaven a Barcelona a recollir la roba dels benestants i pujaven a rentar-la als safareigs del barri, alguns dels quals encara es conserven avui. Va vestida amb brusa, cosset i davantal, indumentària pròpia de les dones treballadores de l'època, i porta un cistell amb roba neta.
Les figures s'encarregaren a l'escultor Xavier Jansana, que les va enllestir el 1986 i es pogueren estrenar a la festa major d'Horta d'aquell mateix any.
La Colla de Geganters del Guinardó és, des de sempre, l'encarregada de fer-los sortir a ballar en trobades i cercaviles, com també en festes especials de la ciutat i de tot Catalunya, però sobretot els treu a les festes majors dels barris del districte, on fan d'amfitrions.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Gegants del Districte d'Horta-Guinardó». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Carles Arbat Serarols

Carles Arbat Serarols (Bescanó,1 de març de 1973) és un il·lustrador i autor de literatura infantil i juvenil.
Es va graduar en disseny gràfic a l'Escola d'Art d'Olot i puntualment participa a diverses exposicions d'art. També ha il·lustrat material escolar i diversos números de les revistes Cavall Fort i El Tatano, etc. L'autor actualment té la seva residència a Barcelona, però se sent molt unit al seu municipi natal, motiu pel qual elabora periòdicament el cartell dels Pastorets i dels Reis del poble de Bescanó. Carles Arbat és un gran admirador de Salvador Dalí, Vincent van Gogh i Fernando Botero.
L'autor ha il·lustrat més d'una seixantena d'obres, algunes de les quals també n'és l'autor, com El somni de Dalí, En Coragre i les puces, Lletraferit, etc. Ha il·lustrat llibres d'autors tan importants com Emili Texidor i ha donat color a adaptacions de La Celestina, El lazarillo de Tormes, etc. L'autor normalment treballa el dibuix i la tinta a mà i després dona color a les il·lustracions utilitzant l'ordinador.
Ha estat guardonat amb diversos premis com per exemple el premi Lazarillo d'il·lustració (2012) o el premi Llibreter, obtingut l'any 2005 amb el llibre Volem que tornin les vaques boges!.

## Referències

* ↑ «MB Artists: Carles Arbat». [Consulta: 17 març 2019].
* 1 2 Blanco, Vicky «Carles Arbat: Il·lustracions d'ensomni». La Pilastra, 01-05-2007, pàg. 24-25.
* ↑ Clij : Cuadernos de Literatura Infantil y Juvenil. - Barcelona : Editorial Fontalba, S. A., 1988- = ISSN 0214-4123. - N. 158 (marzo 2003), p. 41-43
* ↑ «Diccionari d'autors i autores». [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ Lista de premiados del Premio Lazarillo..
* ↑ «Carles Arbat, premi Llibreter per l'album il·lustrat "Volem que tornin les vaques boges!"». Notícies 324, 21-06-2005.
# Carolina de Borbó-Parma (princesa de Saxònia)

Carolina de Borbó-Parma, princesa de Saxònia (Parma 1770 - Dresden 1804). Princesa de Parma amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni en el si de la casa reial de Saxònia.

## Orígens familiars

Va néixer el dia 22 de novembre de l'any 1770, a la ciutat de Parma, sent filla del duc Ferran I de Parma i de l'arxiduquessa Maria Amàlia d'Àustria. Era neta per via paterna del duc Felip I de Parma i de la princesa Elisabet de França i per via materna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria.

## Núpcies i descendents

El dia 9 de maig de l'any 1792 contragué matrimoni a la catedral de Dresden amb el príncep Maximilià de Saxònia, fill del rei Frederic Cristià I de Saxònia i de la princesa Maria Antònia de Baviera. La parella tingué set fills:
* SAR la princesa Maria Amàlia de Saxònia, nada a Dresden el 1794 i morta al Castell de Pillnitz el 1870.
* SAR la princesa Maria Ferranda de Saxònia, nada el 1796 a Dresden i morta al Castell de Brandeis el 1865. Es casà amb el gran duc Ferran III de Toscana.
* SM el rei Frederic August II de Saxònia, nat el 1797 a Dresden i mort a la localitat saxona de Brennbüchel el 1854. Es casà en primeres noces amb l'arxiduquessa Carolina d'Àustria i en segones noces amb la princesa Maria de Baviera.
* SAR el príncep Climent de Saxònia, nat a Dresden el 1798 i mort a Pisa el 1822.
* SAR la princesa Maria Anna de Saxònia, nada el 1799 a Dresden i morta el 1832 a Pisa. Contragué matrimoni amb el gran duc Leopold II de Toscana.
* SAR el rei Joan I de Saxònia, nat el 1801 a Dresden i mort el 1873 al Castell de Pillnitz. Es casà amb la princesa Amàlia de Baviera.
* SAR la princesa Maria Josepa de Saxònia, nada el 1803 a Dresden i morta el 1829 al Palau d'Aranjuez. Es casà amb el rei Ferran VII d'Espanya.
Carolina de Borbó-Parma morí el dia 1 de març de l'any 1804 a la ciutat de Dresden a l'edat de 33 anys després d'haver tingut set fills. El seu marit es tornà a casar l'any 1825 amb la princesa Maria Lluïsa de Borbó-Parma, neboda de la seva primera esposa.
# Julian Casablancas

Julian Fernando Casablancas (Ciutat de Nova York, 23 d'agost de 1978) és un músic, cantautor i compositor nord-americà, més conegut com a vocalista principal de la banda de rock The Strokes. Durant el hiat de la banda, Casablancas va publicar un àlbum en solitari, Phrazes for the Young (2009). El 2013 formà un projecte de rock alternatiu, Julian Casablancas+The Voidz, que el 2014 publicà el seu primer àlbum Tyranny. Al llarg dels anys, Casablancas també ha col·laborat amb altres projectes, com a la cançó de The Lonely Island «Boombox», d'Incredibad (2009); i a la cançó de Daft Punk «Instant Crush», de Random Access Memories (2013).
El seu pare, John Casablancas va ser un empresari d'origen català, fill d'exiliats de la guerra civil, fundador de l'agència de models Elite Model Management. El seu besavi Ferran Casablancas i Planell, fou un empresari tèxtil i inventor reconegut internacionalment.
El 4 de juny de 2023, en un concert del Primavera Sound a Barcelona, va sorprendre el públic amb el clam: “Catalunya! És la terra de la meva sang. Visca Sabadell!”, en referència als seus avantpassats catalans.

## Referències

* ↑ «Julian Casablancas». themodernage.co.uk. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2009. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ Breiham, Tom. «Watch the Lonely Island/Julian Casablancas "Boombox" Video». Pitchfork, 15-03-2010. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ Reed, Ryan. «Julian Casablancas Reveals Second Daft Punk Collab». Rolling Stone, 31-03-2014. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ Plans, Guillem. «Julian Casablancas (The Voidz), al Primavera Sound: "Visca Sabadell!"», 07-06-2023. [Consulta: 15 juny 2023].