OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llindes (Linyola)

Les Llindes és una obra de Linyola (Pla d'Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Al carrer Llibertat es troben dos llindes veïnes; la llinda esquerra està formada per un quadrat que emmarca la forma d'un cor, a la punta del qual hi surten tres tires a manera d'arrel i la part interior del cor està reticulat. Aquesta forma parteix en dos la data de la casa: 1791. A la part superior del quadrat i sortint del centre de la seva part horitzontal, tres fulles (que semblen de pomera) coronen el conjunt. La llinda dreta, més antiga que l'altra, empara la representació d'una corona feta de cisell, l'esquema de la qual és equiparable a les corones privatives dels ducs. No obstant, creiem que la casa no fou habitada per ducs, doncs no consta ni en la documentació ni en la llegenda. Sota la corna, unes formes geomètriques tanquen la representació. No en resten notícies històriques, però no ens sorprèn la presència de les llindes, ja que les cases estan ubicades en un dels carrers medievals; han estat respectades per les modificacions i reformes que s'han portat a terme a les cases.

## Història

La llinda amb la data 1791, pertany a la casa núm.-16 del c/ Llibertat. A part d'aquesta pedra, l'habitatge no té cap particularitat artística. La llinda amb la corona cisellada pertany a la casa núm.- 18 del mateix carrer. Com el cas anterior l'edifici no té cap singularitat a destaca. La planta baixa és ocupada per una sala d'exposicions. Creiem que més aviat es tracta de dovelles aplicades a noves construcció.

## Referències

* 1 2 «Llindes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Acacia iteaphylla

Acacia iteaphylla és una espècie de planta de la família de les lleguminoses endèmica del sud d'Austràlia. És un arbust que es troba sobre sòls de grava, sorra i argila als boscos. És una espècie que té un ús ornamental.

## Descripció

Acacia iteaphylla és una espècie arbustiva o un petit arbre amb les fulles simples disposades alternades. Aquestes són llargues i estretes, de color platejat o glauc i tenen una sola vena prominent corrent longitudinalment. Les flors són de color groc pàl·lid flors disposades en petits cúmuls globulars que neixen en raïms compostos. Els braquiblasts o branques joves florents estan tancades inicialment en diverses bràctees de color marró amb punta superposades. Les seves beines allargades i aplanades (5-13 cm de llarg i 6-12 mm d'ample) es contrauen lleugerament entre cadascuna de les llavors.

## Distribució

La seva distribució natural es limita a zones del sud d'Austràlia, en una de les serralades més grans: the Flinders Ranges, a través de Gawler Ranges, i en la Península d'Eyre. Naturalitzats més enllà de la seva àrea de distribució en algunes parts del sud i sud-est; i en algunes parts del sud de Nova Gal·les, en les zones costaneres i en zones centrals de Victoria.

## Cultiu

Aquesta acàcia ha estat cultivada per tot el sud d'Austràlia, és encara molt popular com a espècie ornamental, amb moltes formes cultivars: algunes tenen les branques pèndules mentre que les formes naturals són més aviat erectes. La cultivar més ben coneguda és l'anomenada 'Parson's Cascade' el qual es diferencia de la forma típica per tenir les branques baixes arquejades, lleugerament penjants, i creix fins a 0,5 m d'alçada i 4 m d'ample.

## Referències

* ↑ «Flinders Range wattle: Acacia iteaphylla». Arxivat de l'original el 20 setembre 2015. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Adzoba (cràter)

Adzoba és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim ewe, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Adzoba». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Tao II

Tao II o Taa II ('Thot és el gran') fou rei de la dinastia XVII de l'antic Egipte.
El seu nom de regne fou Sekhenenre, 'El que atura com Ra'; el seu nom d'Horus fou Khaemtawy o Khaemuaset. Era fill de Tao I i de la reina Tetisheri. És possible que estiguera casat amb ses germanes Ahhotep I, Inhapy i Sitot. Va tenir alguns fills: Ahmose I, Ahmose (2 més), Ahmose-Henuttamehu, Ahmose-Henutemipet (?), Ahmose-Nebetta (?), Ahmose-Nefertari (I), Ahmose-Sipair, Ahmose-Tumerisy (?), Binpu (?), Chuiu (?) i Meritamon.
Fou un rei guerrer que va fer la guerra als hicsos. Una carta d'Apepi diu que el molesten els sorolls del seu hipopòtam a Tebes (a 800 km); probablement, aquestos sorolls són un fet religiós o tenien alguna relació amb un conflicte entre els dos estats (més probable que acceptar la literalitat o que Apepi s'hagués tornat boig).
La seva campanya militar va obtenir alguns avançaments, però no fou ni de bon tros concloent. Va morir durant la campanya i la seva mòmia (DB320), que fou trobada a Tebes, va mostrar una mort violenta, a la guerra probablement.
Va regnar uns quatre anys fins al tomb del 1555 aC. Fou enterrat a Dra Abu al-Naga. El va succeir el seu probable fill Kamose, que va seguir la campanya militar.
Queden moltes restes d'aquest faraó, entre aquestes el seu sarcòfag, una estàtua (al Museu del Louvre), una estela, i algun document literari sobre la seva guerra amb els hicsos. El seu nom s'esmenta als temples de Deir al-Bari, Karnak i a les tombes de la vall dels nobles de Tebes, i en nombroses tombes reials o privades de l'àrea tebana.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
# Khmeliove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Khmélevo».
Khmiliove (en ucraïnès: Хмельове) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 230 habitants. Pertany al districte de Txernomórskoie. Fins al 1945 la vila es deia Sadir-Bogai.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Расписание автобусов по автобусной остановке Хмелево, поворот». rasp.yandex.ru. [Consulta: 1r desembre 2016].
# Palau dels Esports (Mèxic)

El Palau dels Esports (Palacio de los Deportes en castellà), també conegut com el Palau dels Esports Juan Escutia, és un recinte esportiu i d'espectacles que forma part del complex esportiu de la Magdalena Mixihuca de la ciutat de Mèxic al costat del Foro Sol. Es troba en el subdistricte (delegació en castellà) d'Iztacalco. És gestionat pel Grupo CIE.
La construcció del recinte començà el 1966 en preparació per als Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 de la ciutat de Mèxic. Fou un projecte dels arquitectes Félix Candela Outeriño, Antonio Peyrí Maciá i Enrique Castañeda Tamborell. La seva forma geodèsica i la seva coberta de coure són les característiques més distintives de l'obra. Fou anomenat el "Palau dels Mil Sols" atesa la seva forma múltiple que reflecteix la llum solar. Inicià les seves activitats formalment el 8 d'octubre de 1968 amb la presentació del Ballet del Segle XX de Maurice Béjart.
A més de ser utilitzat com a recinte esportiu, també ha estat seu de diverses exposicions empresarials i culturals, entre les quals, concerts de música. Té una capacitat aproximada per a 20.000 persones o 26.000 en concerts.
# Al-Merikh FC Juba

L'Al-Merikh FC Juba és un club sud-sudanès de futbol de la ciutat de Juba.

## Palmarès

* Copa de Sudan del Sud de futbol
** 2018

## Referències

* ↑ «South Sudan 2012». Rsssf.com. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ «South Sudan - List of Champions and Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Adàpids

Els adàpids (Adapidae) són un grup de primats extints. Pertanyen al subordre dels estrepsirrins, juntament amb els lèmurs i loris d'avui en dia, i probablement en foren els precursors.
Visqueren a la mateixa època que els omòmids, un altre grup de primats primitius. Probablement eren diürns i s'alimentaven de fruits i fulles (i possiblement d'insectes). Tenien el musell llarg amb fileres paral·leles de dents, amb un gran dimorfisme sexual quant a les dents canines. Les seves potes no presentaven adaptacions clares per grimpar als arbres.

## Referències

* ↑ Ember, Carol R.; M. Ember, P. N. Peregrine, R. D. Hoppa. Physical Anthropology and Archaeology (en anglès). 2a edició canadenca. Toronto: Pearson Education Inc., 2006.
# Teatre Ruzafa

El Teatro Ruzafa de València va ser un teatre molt popular, especialitat en el gènere de les varietats, que va funcionar entre 1868 i 1973. Estava ubicat al barri de Pescadors de la ciutat de València. S'hi van presentar obres de Vicent Peydró i Díez i altres autors.
Surt mencionat a l'obra teatral ¡Ay, Carmela! (1987) de José Sanchis Sinisterra, ambientada en març de 1936.

## Referències

* ↑ Ferran Archilés Cardona, La regió de l'Exposició: La societat valenciana de 1909, Universitat de València, 2011. ISBN 9788437084497 (català)
* ↑ Segon acte: Paulino diu a Carmela: "Secos o mojados, lo principal es no apocarse, hacer de tripas corazón y echarle toda el alma a la cosa... Como si estuviéramos actuando en el Ruzafa."
# Khmelevka

Khmelevka (en rus: Хмелевка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 349 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Nejc Pečnik

Nejc Pečnik (nascut el 3 de gener de 1986) és un futbolista eslovè que actualment juga per al CD Nacional i l'equip nacional eslovè com a migcampista ofensiu.

## Trajectòria

Nascut a Dravograd, Eslovènia, Pečnik començà la seva carrera a la ciutat natal del club NK Dravograd. Després de despuntar en els equips de la seva joventut, va signar pel NK Celje, fent el seu debut a Primera divisió el 24 d'abril de 2004, contra el FC Ljubljana.
L'any següent, Pečnik va jugar només set partits de lliga, a més d'algunes aparicions a la copa eslovena, inclosa la final contra el FC Koper. A la temporada 2005-06 va aconseguir obtenir un lloc regular en el primer equip, finalment s'estableix com un jugador ofensiu clau.
La temporada 2007-2008, va ser el màxim golejador del Celje amb 14 gols en lliga. Després de cinc temporades, va ser cedit el juny de 2008 a l'Sparta de Praga, però va jugar poques vegades amb l'equip de primera divisió, durant la seva estada de sis mesos, passant la major part del seu temps amb l'equip reserva.
Després de 15 partits de lliga amb el NK Celje, a la primavera del 2009, va signar amb el CD Nacional de Portugal.

## Trajectòria internacional

Pečnik va fer el seu debut amb l'equip de nacional l'1 d'abril de 2009, en un partit de classificació per al Mundial 2010 contra Irlanda del Nord.
Va marcar el seu primer gol amb Eslovènia el 10 d'octubre de 2009, en la mateixa competició, en un triomf per 2-0 contra Eslovàquia. El 14 de novembre, va marcar un gol decisiu al primer partit del play-off, en la derrota 1-2 contra Rússia a l'Estadi Lujniki. Aquell gol va permetre que amb l'1-0 contra els russos en la tornada a Maribor la selecció eslovena accedís a la fase final del Mundial, per segon cop en la història de la jove nació.

### Gols com a internacional

| # | Data | Estadi | Oponent | Marcador | Resultat | Competició |
| 1 | 10 d'octubre de 2009 | Tehelné pole, Bratislava | Eslovàquia | 2–0 | 2–0 | Classificació de la Copa del Món de futbol 2010-UEFA |
| 2 | 14 de novembre de 2009 | Lujniki Stadium, Moscou | Rússia | 1–2 | 1–2 | Classificació de la Copa del Món de futbol 2010-UEFA |

## Palmarès
### Celje

* Copa eslovena: 2004–05

## Personals

El germà gran de Pečnik, Andrej, és també un jugador professional de futbol. Juga a la defensa, també va defensar els colors del Celje, i més tard va marxar a jugar a Romania. Va ser quatre vegades internacional amb la selecció nacional, marcant un gol.

## Enllaços externs

* National team data (enllaç en eslovè)
# Llir

«Llir» té aquests significats:
       Exemple:
          Serventa de la Verge, Blanca d'Espill
          era conhort de pobres i pelegrins,
          per tots anomenada la flor de llir.
             Manuel Milà i Fontanals (Vilafranca del Penedès, 1818 - 1884)
# Viento

Viento és un cràter de l'asteroide de la família Coronis del cinturó principal, (243) Ida, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 12.2 ° de latitud nord i 343.9 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 1.6 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1997 i fa referència la cova del Viento, un tub de lava a les illes Canàries (Espanya).

## Referències

* ↑ "Viento". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# Al-Alkami

Al-Alkamí és el nom donat pels geògrafs àrabs a patir dels segles IX i X, a la branca occidental de l'Eufrates que constituïa una secció entre Hindiyya i la zona de les maresmes on es perdia.
Al segle xx la branca oriental va desaparèixer i es va convertir en un canal, i l'occidental, per un llit que probablement era un xic diferent del de l'edat mitjana, va esdevenir el riu principal, passant pel mig d'al-Kantara, i per la vora de Kufa (a la riba dreta).
El visir al-Alkami portava el nom per aquest riu.

## Bibliografia

* S. H. Longrigg, Fou centuries of modern Iraq, Oxford, 1925.
# Adán y Eva

Adán y Eva fou un programa de televisió de cites emès per la cadena espanyola Cuatro entre el 24 d'octubre de 2014 i el 9 de desembre de 2015, produït per Eyeworks Cuatro Cabezas i presentat per la periodista Mónica Martínez.
El desembre de 2014 Cuatro renovà la llicència del programa per emetre una segona temporada, amb la característica de ser filmada en una illa de les Filipines. L'agost del 2015, després de l'èxit de la primera temporada, es va confirmar un nou programa de debat presentat per Mónica Martínez a Cuatro anomenat Pecadores que es va començar a emetre el 17 de setembre de 2015 en horari nocturn.

## Referències

* ↑ Adán y Eva, desnudos y buscando el amor en el 'paraíso' de Cuatro (en castellà)
* ↑ «Mónica Martínez presentará 'Adán y Eva' en Cuatro» (en castellà). La Vanguardia, 17-07-2014.
* ↑ «Adán y Eva» renueva por otra temporada y busca desde hoy nuevos participantes» (en castellà). ABC, 02-12-2014. Arxivat de l'original el 2015-01-19. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «'Adán y Eva' grabará su segunda temporada en una isla de Filipinas» (en castellà). La Vanguardia, 03-02-2015.
* ↑ Cuatro estrena el late Pecadores tras Adan y Eva (en castellà)
# Takenoko

El Takenoko és un joc de taula d'Antoine Bauza el 2011 que literalment significa “brot de bambú”. Després de la finalització dels conflictes diplomàtics entre el Japó i la Xina, com a gest de bona fe, l'Emperador xinès ha regalat al seu homòleg un animal sagrat, un panda gegant.

## Orígens

L'Emperador japonès ha demanat a la seva cort (els jugadors) que cuidin, el millor possible, l'animal construint un jardí de bambú. Per tant, els jugadors han de cultivar les parcel·les, fer que arribi l'aigua i fer créixer les tres espècies de bambú (verda, groga i rosa).

## Reglament

El joc està compost per les parcel·les de diferents colors i l'estanc inicial, els brots de bambú que s'apilen en vertical, els canals d'irrigació, els hexàgons de millora, el jardiner, el panda, les cartes d'objectius (de tres tipus: menjar, posició parcel·les i creixement de brots), el dau de clima i la carta de l'emperador.
Cada jugador disposa d'una carta de joc on surt el temps (decidit pel dau) i les dues accions que poden dur-se a terme: posar parcel·la, irrigar, moure el jardiner, moure el panda per menjar o bé, demanar nou objectiu.
L'objectiu del joc és anar complint els diferents objectius que cada jugador té a la mà el més ràpid possible, atès que quan un jugador aconsegueix el seu setè, vuitè o novè objectiu (depenent de si juguen quatre, tres o dos jugadors respectivament) es juga la darrera ronda i es fa el recompte final de punts. No sempre coincideix que qui té més objectius fets és qui guanya, atès que hi ha objectius que valen més que d'altres
Existeix una extensió en la que apareix una panda femella que si coincideix en la mateixa casella que el panda mascle fa que tinguin un bebè panda que dona una carta extra que permet obtenir millores i sumar punts al recompte final.

## Referències

* ↑ Wallis, James. Everybody Wins: Four Decades of the Greatest Board Games Ever Made (en anglès). Simon and Schuster, 2022-12-08. ISBN 978-1-83908-193-4.
* ↑ The Everything Tabletop Games Book: From Settlers of Catan to Pandemic, Find Out Which Games to Choose, How to Play, and the Best Ways to Win! (en anglès). Simon and Schuster, 2019-07-16, p. 65. ISBN 978-1-5072-1063-5.
* ↑ Dix, Ellie. Board Game Family: Reclaim your children from the screen (en anglès). Crown House Publishing Ltd, 2019-07-19. ISBN 978-1-78583-445-5.
* ↑ Friedersdorff, Jessica C. A.; Thomas, Benjamin J.; Hay, Hannah R.; Freeth‐Thomas, Brodie A.; Creevey, Christopher J. «From treetops to tabletops: a preliminary investigation of how plants are represented in popular modern board games» (en anglès). PLANTS, PEOPLE, PLANET, 1, 3, 01-07-2019, pàg. 290–300. DOI: 10.1002/ppp3.10057. ISSN: 2572-2611.
# Krišľovce

Krišľovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.
# Niklas Larsen

Niklas Larsen (22 de març de 1997) és un ciclista danès professional des del 2016. Combina el ciclisme en pista on ha aconseguit els majors èxits, com la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro de 2016 en la prova de Persecució per equips.

## Palmarès en ruta

* 2014
** Campió de Dinamarca júnior en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Karlsberg
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 2018
** 1r al Gran Premi de Frankfurt sub-23
** Vencedor d'una etapa al Roine-Alps Isera Tour
* 2019
** 1r al Himmerland Rundt
** 1r a la Volta a Dinamarca
** 1r al Lillehammer GP
* 2021
** 1r a la Fyen Rundt

## Palmarès en pista

* 2016
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en persecució per equips (amb Lasse Norman Hansen, Frederik Madsen, Casper von Folsach i Rasmus Christian Quaade)
** Campió d'Europa en Puntuació
* 2017
** Campió d'Europa sub-23 en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 2016-2017
** 1r a Cali, en Persecució per equips
** 1r a Cali, en Madison
* 2017-2018
** 1r a Pruszków i Milton, en Òmnium
** 1r a Manchester, en Madison
** 1r a Milton, en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Parc Nacional de Keoladeo

El Parc Nacional de Keoladeo o Parc Nacional Keoladeo Ghana, abans conegut com el santuari d'Aus Bharatpur a Bharatpur, Rajasthan, Índia, és un famós santuari d'avifauna que alberga milers d'aus, especialment durant la temporada d'estiu. Està inscrit en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1985.
Es coneixen més de 230 espècies d'aus que han fet del parc nacional la seva llar. També és un important centre turístic amb desenes d'ornitòlegs que arriben aquí a la temporada hivernal. Va ser declarat santuari protegit el 1971.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Keoladeo National Park» (en anglès). [Consulta: 16 març 2021].
# Vilanova de la Sal

Vilanova de la Sal és un poble del municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la Noguera. Antic municipi independent, el 1857 fou annexat a les Avellanes.
Està situat a 606 metres d'altitud i tenia 109 habitants en el 2019; s'emplaça a la falda del puig de Privà, dominat per l'ermita de Sant Miquel. Fa la festa major l'últim cap de setmana de juliol.
Vilanova s'originà a Santa Maria de Privà, un poble medieval fundat a mig segle xii pel comte d'Urgell. A mitjans del segle xiv, la població començà a establir-se en terres més senzilles de cultivar, fent el nucli de Vilanova de Privà, i Privà acabà en ruïnes (se'n conserven les restes de l'església de Santa Margarida de Privà). Posteriorment, la fortuna de les salines del terme portaren el canvi de denominació del municipi. De les salines se n'extragueren entre 60 i 100 tones de sal, i s'explotaren comercialment fins al 1989; en l'actualitat s'exploten com a reclam turístic.
A l'església parroquial romànica de Santa Maria de Vilanova s'hi conservaren entre el 1906 i el 1967 les restes dels comtes d'Urgell, portades temporalment del monestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes. El 2006, en les voltes del temple es van trobar uns baguls amb la documentació del monestir del període comprès entre 1166 i 1834, que es creu que hi fou guardada arran de la desamortització de Mendizábal.
A uns cinc quilòmetres del centre urbà hi ha l'estació de tren (de l'any 1949) de la línia Lleida - la Pobla de Segur.

## Referències

* ↑ «255398 Villanueva de Avellanes o de la Sal». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ «250371 Avellanes i Santa Linya, les». Idescat. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ Les restes dels Comtes d'Urgell van ser dipositades al 1906 a l'església de Vilanova de la Sal perquè el propietari del monestir en aquells moments, el banquer lleidatà Agustí Santesmasses, es va vendre els quatre sepulcres comtals. Es van retornar al monestir de Santa Maria de Bellpuig de les Avellanes a l'any 1967, i des d'aleshores es guarden a l'església del cenobi (Història).
* ↑ Informació a TV3

## Enllaços externs

* L'estació del tren Lleida-La Pobla de Segur, amb fotografies
# Al-Akhtal (cràter)

Al-Akhtal és un cràter d'impacte de 94,29 km de diàmetre de Mercuri. Porta el nom del poeta àrab Al-Àkhtal (c. 610-710), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* 1 2 «Al-Akhtal». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 14 març 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Adzera

L'Adzera, també conegut com a Atzera, Azera, Atsera o Acira és una llengua de la família de les llengües indopacífiques, membre de la branca oceànica de la família lingüística malayo-polinesiana. Es parla a la província de Morobe de Papua Nova Guinea. Segons el cens del 2000 hi havia 30.000 parlants.

## Referències

* ↑ Junyent, M. Carme. «Adzera». A: La diversitat lingüística: didàctica i recorregut de les llengües del món. Barcelona: Projecte GELA, 1999, pàg. 99. ISBN 84-8063-374-3.
* ↑ «Adzera». Omniglot. The online encyclopedia of writing systems of languages. [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «Language: Adzera». Languages of Papua New Guinea. SIL-PNG. [Consulta: 24 desembre 2020].
# Kremitzaue

Kremitzaue és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Schlieben i està format per les comunitats de Kolochau, Malitschkendorf i Polzen.