OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pantà de Palouet

El pantà de Palouet, o Pantà de la Bassa, és un pantà artificial situat al terme municipal de Massoteres, al Torrent de Palou (afluent del riu Llobregós). És originat per una resclosa de terra reforçada amb escullera a la part interior i experimenta canvis importants de nivell, com a conseqüència, entre altres factors, de la captació d'aigües per a usos agraris.
El pantà està situat en un indret on predominen els conreus de secà, separats per petits marges arbrats. Als marges del pantà hi creixen bogars, canyissars, i hi ha també diversos arbres característics del bosc de ribera -xops, salzes blancs, àlbers, tamarius, etc.- tot i que no arriben a constituir un bosc diferenciat. Destaca la presència a l'aigua de comunitats algals, dominades per Potamogeton pectinatus, molt ben constituïdes. A la cua de l'embassament i aigües amunt d'aquest, el torrent de Palou presenta un extens canyissar.
Pel que fa a la fauna, el pantà és freqüentat per aus característiques de zones humides, com cabussets (Tachybaptus ruficollis), collverds (Anas platyrhinchos), etc. S'hi ha detectat nidificació de fotja (Fulica atra) i de balquer (Acrocephalus arundinaceus).
Entre els factors que afecten negativament l'espai, cal destacar les oscil·lacions del nivell de l'aigua i la seva eutrofització, com a conseqüència dels usos agraris. L'espai es troba però en un molt bon estat de conservació. Vora el pantà hi ha una senyalització de "Turisme de Catalunya", únicament amb el nom de l'espai (Pantà de la Bassa).
El pantà de Palouet es troba dins l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5130016 "Valls del Sió-Llobregós".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pantà de Palouet». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 21 de gener 2015. [Consulta: 21 gener 2015].
# Vineyard

* No s'ha de confondre amb Vineyards.
«Vineyard» té aquests significats:
* Vineyard (Califòrnia), concentració de població designada pel cens del Comtat de Sacramento a l'estat de Califòrnia (EUA)
* Vineyard (Utah), població a l'estat de Utah (EUA)
* New Vineyard, població a l'estat de Maine (EUA)
# Agrupació Excursionista Catalunya

L'Agrupació Excursionista Catalunya és una entitat excursionista fundada l'any 1912 a Barcelona per membres de l'Orfeó Català amb l'objectiu de desenvolupar el foment i la pràctica de l'excursionisme en tots els seus aspectes. És membre de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya.
Va ser la fundadora de la Festa de la cançó de muntanya.

## Referències

* ↑ «L'Agrupació Excursionista Catalunya celebra el centenari». BTV, 03-07-2012. [Consulta: 13 gener 2013].

## Enllaços externs

* Agrupació Excursionista Catalunya
# Abarema floribunda

Abarema floribunda és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Tel (llet)

* Per a altres significats, vegeu «Tel».
El tel de la llet, crespell, cresp o doga és la capa fina que es forma damunt de la superfície de la llet quan s'escalfa. És una capa gruixuda i grassa que es forma quan la llet s'escalfa fins que bull. Es produeix per aglomeració de lactoalbúmina (una proteïna de la llet), que es desnaturalitza per la calor.
Tot i que té un aspecte similar i de vegades es diu "nata" a aquesta crema agra quan flota, són químicament diferents i fins i tot tenen diferents sabors i textures. Cal diferenciar la nata del tel, ja que la primera es refereix a la coagulació de proteïnes, mentre que la segona es refereix a la separació del contingut de greixos de la llet.

## Vegeu també

* Crema de llet

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Xexu. «Bona nit i tapa't: El tel de la llet», dilluns, 4 juny 2012. [Consulta: 21 setembre 2020].
# La Creu del Pou

La Creu del Pou és una obra de Sant Martí de Centelles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita creu commemorativa de pedra, amb un sòcol piramidal amb una inscripció.

## Història

Creu bastida després de la Guerra Civil per commemorar els fets passats a el Pou el 1937.
Uns pagesos foren executats pels comitès revolucionaris que els acusaven d'un aixecament feixista.

## Referències

* 1 2 3 «La Creu del Pou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Novopokrovka (Krasnoarmeiski)

* Per a altres significats, vegeu «Novopokrovka».
Novopokrovka (en rus: Новопокровка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3.646 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Los Músicos de Su Alteza

Los Músicos de Su Alteza és un conjunt musical creat el 1992 que té com a objectiu la recuperació i difusió de les obres más destacables del patrimoni musical espanyol dels segles XVII y XVIII.
El conjunt "Los Músicos de su Alteza" es va fundar el 1992 per Luís Antonio González Marín i, a més d'aquest intèrpret i musicòleg que actua com a solista i director, agrupa a cantors i instrumentistes amb experiència en el repertori barroc espanyol i europeu com Eduardo Fenoll (violí), José Pizarro (tenor), Josep María Martí (guitarra), Olalla Alemán (soprano), Pablo Prieto (violí) i Pedro Reula (violí). El grup és considerat un grup de referència en la recuperació i interpretació de la música barroca, que s'ha ocupat de la investigació i reflexió sobre les fonts musicals i les condicions de la pràctica musical històrica, de l'ús d'instruments antics i de la tècnica vocal i instrumental. El seu repertori abasta també la música europea des Monteverdi fins al Classicisme vienès.
El grup ha actuat en nombrosos escenaris i en importants festivals internacionals com el Festival d'Ambronay, Festival International de Musiques Sacrées de Fribourg, Festival de musique baroque de Lió, Auditori Nacional de Música de Madrid, Festival de Música Antiga de Barcelona, Quinzena Musical Donostiarra, Auditori de Saragossa, Exposició Internacional de Saragossa de 2008, Festival d'Almagro, Festival de Música Antiga d'Aranjuez, Festival Internacional de Música antiga de Sevilla, Festival Internacional al Camí de Santiago, Setmana de Música Antiga d'Estella, Logronyo i Vitòria, Festival de Música antiga d'Úbeda i Baeza, Setmana Internacional de Música antiga de Gijón, etc.
Des de 2008 graven per al prestigiós segell francès Alpha. Els seus nombrosos enregistraments discogràfics han estat premiats amb diversos guardons (Diapason d'Or, Premi CD-Compact 2000, Muse d'Or, La Clef, Prelude Classical Music Awards 2010). El 2009 van rebre els premis Fundació Uncastillo i Defensor de Saragossa. El 2017 foren escollits com a orquestra resident de l'Auditori de Saragossa.
El grup és membre del GEMA, Associació de Grups Espanyols de Música Antiga i des del 1994 col·labora regularment amb el Departament de Musicologia del Consell Superior d'Investigacions Científiques a Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 García, Mariano «Los Músicos de Su Alteza cumplen 25 años y lo celebran con un 'Orfeo' de Monteverdi». Heraldo de Aragón, 29-11-2017 [Consulta: 16 juny 2018].
* 1 2 «Los Músicos de Su Alteza abren hoy los conciertos de las orquestas residentes». El Periódico, 01-12-2017 [Consulta: 16 juny 2018].
* 1 2 3 «Los Músicos de Su Alteza». Fundació Juan March. [Consulta: 16 juny 2018].

## Enllaços externs

* Portal oficial de "Los Musicos de su Alteza"
# Pantà de la Baells

El pantà de la Baells és un embassament que pertany al riu Llobregat, creat per una presa situada al municipi de Cercs, que s'estén pels termes de Cercs, La Quar i Vilada, a la comarca del Berguedà.
L'objectiu de la presa és regular la conca alta del riu Llobregat, abastar l'aigua de l'àrea metropolitana de Barcelona, i també fer energia hidroelèctrica. Des de fa unes dècades, constitueix un punt d'atracció turístic, amb els esdeveniments esportius que es fan durant l'estiu, com el Festival de La Baells.
És una presa de volta gruixuda de doble curvatura, que es va inaugurar el 17 de febrer de l'any 1976. Per fer la presa s'utilitzà formigó que conté còdols de diverses mides i, per a alguns acabats, s'utilitzà formigó armat.
S'hi pot practicar rem, tir amb arc i paintball. El Museu de les Mines de Cercs ofereix una visita guiada a l'interior de la presa.

## Història

El 1976 la seua construcció finalitzà després de ser iniciada el 1970, per ordre del govern espanyol i la Confederación Hidrográfica del Pirineo Oriental, seguint la sol·licitud feta el 1947 per part dels usuaris del riu Llobregat. Aquesta construcció seguia els interessos de l'abastiment d'aigua per a Barcelona i el seus voltants metropolitans, i regular el cabal del riu per a garantir recs i aprofitaments industrials de les persones que hi viuen més avall. L'embassament suposà que els pobles de Miralles, la Baells i Sant Salvador de la Vedella —els tres del municipi de Cercs— quedaren enfonsats.
El 2002 els berguedans reivindicaren interessos propis sobre l'embassament, i van fer que eixe any se celebrara el Festival del Riu, que més tard s'anomenà Festival de la Baells. L'Agència Catalana de l'Aigua reformà el festival fent que durara, en comptes d'un cap de setmana, des de mitjans de juny fins a mitjans de setembre. El 2015 la Via blava de La Baells fou integrada al projecte de Vies Braves de la Costa Brava.

## Dades

* Aigua embassada (2008): 106 hm³
* Aigua embassada (2009): 92 hm³
* Aigua embassada (2015): 115 hm³

## Galeria

* Vista de la doble curvatura de la Baells
* Presa de la Baells
* Presa de la Baells

## Referències

* 1 2 Clotet, Dolors «La Baells, una obra colossal». Regió7, 17-02-2016, pàg. 1.
* 1 2 Colomer, 2015, p. 46.
* ↑ Xtec - Pantà de la Baells
* ↑ Colomer, 2015, p. 45.
* ↑ Catalunya, Agència Catalana del Patrimoni, Generalitat de. «Centre d’Interpretació de la Presa de la Baells». Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
* 1 2 Colomer, 2015, p. 44.
* ↑ Colomer, 2015, p. 47.
* 1 2 www.embalses.net - La Baells
* ↑ Colomer, 2015, p. 43.

## Bibliografia

* Colomer, Rosa «La Baells: on el riu Llobregat s'eixampla». Pànxing Pirineus, 25, 2015, pàg. 43-47.

## Vegeu també

* Embassaments de Catalunya

## Enllaços externs

* Els embassaments al web de l'ACA
* Xtec - Pantà de la Baells
# Agàsies d'Estamfàlia

Agàsies d'Estimfàlia (en llatí Agasias, en grec antic Ἀγασίας "Agasías") fou un militar grec d'Estimfal, a l'Arcàdia, que Xenofont menciona sovint, i diu d'ell que era un valent i actiu oficial de l'Expedició dels deu mil. Va ser ferit mentre lluitava contra Asidates.

## Referències

* ↑ Agasias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 60
# Abarema filamentosa

Abarema filamentosa és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae. És endèmica dels estats brasilers de Bahia i Espírito Santo, i es troba a la selva humida de la Mata Atlàntica i a les restinges.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Terme independent

En matemàtiques, el terme independent o terme constant és un terme en una expressió algebraica que té un valor que és constant o que no pot canviar, perquè no conté cap variable modificable. Per exemple, en el polinomi quadràtic:
    $x^{2}+2x+3,\$
el 3 és el terme independent.
Després de combinar els monomis semblants, una expressió algebraica tindrà com a molt un terme constant. Llavors, és habitual parlar del polinomi quadràtic:
    $ax^{2}+bx+c,\$
on x és la variable, i té un terme constant c. Si c = 0, llavors el terme constant no apareixerà quan s'escrigui la funció quadràtica.
Noti's que un terme que és constant, amb una constant afegida com a coeficient multiplicatiu (malgrat que aquesta expressió podria ser més simple escrita com el seu producte), segueix sent un terme independent, ja que no s'ha afegit cap variable en el nou terme. Tot i que l'expressió ha estat modificada, el terme (i coeficient) en si està classificat com a constant. Tanmateix, si el coeficient introduït contingués una variable, en multiplicar-se per un terme constant acabarà sent variable, per exemple, en $(x+1)(x-2)$ quan x es multiplica pel 2, el resultat, 2x, no és constant; mentre que 1 * -2 és -2 i segueix sent una constant.
Qualsevol polinomi escrit en la forma estàndard té un únic terme constant, que es pot considerar el coeficient de x$^0$. En particular, el terme constant sempre serà el terme de grau més baix del polinomi. Això també aplica als polinomis multivariables. Per exemple, el polinomi:
    $x^{2}+2xy+y^{2}-2x+2y-4\$
té un terme constant de −4, que es pot considerar que és el coeficient de x$^0$y$^0$, on les variables s'eliminien en ser elevades a 0 (tot nombre elevat a 0 és 1). Per qualsevol polinomi, es pot obtenir el terme independent substituint en 0 cada variable; és a dir, eliminant tota variable. El concepte d'elevar a 0 es pot extendir a les sèries de potències enteres i altres tipus de sèries, per exemple en la sèrie de potències:
    $a_{0}+a_{1}x+a_{2}x^{2}+a_{3}x^{3}+\cdots ,$
a$_0$ és el terme constant. En general el terme constant és aquell que no involucra cap variable.
# Landersheim

Landersheim (en alsacià Làndersche) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 131 habitants. Limita al nord-est amb Saessolsheim i Rohr, al sud-est amb Willgottheim, al sud-ouest amb Zeinheim i Westhouse-Marmoutier i al nord-ouest amb Maennolsheim i Friedolsheim.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 107 | 112 | 104 | 111 | 151 | 131 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marc Diss | |
# MIDP

Mobile Information Device Profile (MIDP) és una especificació per a l'ús de Java en dispositius encastats com mòbils o PDA. MIDP forma part de J2ME (Java Platform Micro Edition).
Actualment (novembre de 2008) hi ha 2 versions de MIDP sota els auspicis dels seus corresponents JSR
* MIDP 1.0: JSR 37
* MIDP 2.0: JSR 118
Des del 2007 s'està desenvolupant una nova versió:
Els primers dispositius MIDP van ser els models i80s i i50sx de Motorola sorgits a l'abril del 2001.

## Característiques

MIDP va ser dissenyat per a mòbils. Proporciona una API per crear interfícies gràfiques d'usuari amb pantalles LCD. MIDP 2.0 inclou una API per al disseny de jocs 2D. Les aplicacions escrites per aquest tipus de perfil s'anomenen MIDlets. Actualment MIDP està molt estès entre els dispositius mòbils i gairebé tots inclouen una implementació de MIDP. MIDP s'ha convertit en l'estàndard de facto per a aplicacions per a mòbils com per exemple jocs.

## Eines de desenvolupament

Hi han diverses formes de crear aplicacions MIDP, el codi pot ser escrit utilitzat un simple editor de text o es poden utilitzar entorns de desenvolupament integrat (de l'anglès IDE) com NetBeans o Eclipse.

## Vegeu també

* MIDlet
* CLDC
* Java ME
* Java

## Enllaços externs

* Especificació MIDP (en anglès)
* JSR 37 (MIDP 1.0) (en anglès)
* JSR 118 (MIDP 2.0) (en anglès)
* JSR 271 (MIDP 3.0) (en anglès)
# Pantà de la Font

El pantà de la Font és un pantà del terme municipal de Torrefarrera, situat en una petita vall per on transcorre el torrent anomenat Séquia de l'Àliga. Les aigües queden represades mitjançant un terraplè de terres disposat al límit oest i sobretot al límit sud, formant una resclosa. Es tracta d'un pantà destinat a usos agraris (reg i abeurament de ramats), que ocupa en conjunt unes 2,90 Ha. Se situa en un entorn totalment agrari, amb camps de fruiters, cereals i granges ramaderes i represent a un punt de diversificació ambiental en una zona molt transformada i de molt baixa biodiversitat.
Pel que fa a la vegetació, destaca el canyissar de la cua de l'embassament. No hi ha vegetació de ribera diferenciada, només alguns pollancres (Populus nigra) aïllats. Pel que fa a la fauna, s'hi ha detectat diversos ocells d'aiguamoll (balquer, ànecs collverds, etc.), així com l'arpella (Circus aeruginosus). El pantà experimenta una certa sobrecàrrega ramadera. Al seu entorn hi ha alguns abocaments de runes i residus diversos. Hi ha diverses línies elèctriques i telefòniques als marges. Les seves aigües, que s'usen per a usos agraris, estan força eutrofitzades i presenten variacions importants de nivell.

## Referències

* 1 2 «Pantà de la Font». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 5 de novembre 2014. [Consulta: 5 novembre 2014].
# Viscàcies

Viscaceae és una família de plantes amb flors, la del vesc. L'any 1981 es reconeixia aquesta família en elsistema Cronquist, tanmateix, el sistema APG II de 2003, no reconeix aquesta família i el tracta com un sinònim de la Santalaceae.

## Viscaceae incloïa els següents gèneres

* Arceuthobium
* Dendrophthora
* Ginalloa
* Korthalsella
* Notothixos
* Phoradendron
* Viscum

## Referències

* AP-Website: Santalales
* Viscaceae Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine.
# Ait Ouqabli

Ait Ouqabli (en àrab آيت اوقبلي, Āyt Ūqablī; en amazic ⴰⵢⵜ ⵓⵇⴱⵍⵉ) és una comuna rural de la província d'Azilal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.298 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Abudefduf luridus

Abudefduf luridus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental: Madeira, Açores, Canàries, Cap Verd i el Senegal.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1830. Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 5: i-xxviii + 1-499 + 4 pp., Pls. 100-140.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Terme (arquitectura)

En arquitectura Clàssica un terme o figura terminal (plural: termes) és un cap humà amb el seu bust, que continua amb forma de pilar quadrat
El nom deriva de Terminus, el déu Romà de les fronteres i les marques de frontera. En la cultura grega antiga, si el bust és d'Hermes com protector de fronteres, amb els genitals mascles que interrompen una base senzilla a l'alçada apropiada, se l'anomena herma. El delicte de Alcibíades i el seus companys de beguda, conegut amb el nom d'asebeia, pel que Sòcrates finalment va pagar indirectament amb la seva vida, va ser la profanació de les figures d'Hermes per tota Atenes, en plena nit.

## Variants

Al Temple d'Àrtemis a Efes, la Dama d'Efes, que els grecs identificaven amb Artemisa, era una deessa de molts pits encaixada sobre un terme, del que sobresortien els seus peus. (Vegeu il·lustració al Temple d'Àrtemis).
En l'arquitectura i la decoració arquitectònica pintada del Renaixement europeu i els successius estils Clàssics, les figures de termes són bastant comuns. Sovint representen deïtats menors associades a camps i vinyes i les vores de boscos, sobretot amb pans, faunes i Mènades que poden estar envoltats de garlandes de fruites i flors. Les figures de terme van ser un tret particularment característic de l'estil del segle xvi en el mobiliari i decoració interior tallada que es denomina Manierisme d'Anvers. Els seus gravats van difondre l'estil a través d'Alemanya i Anglaterra.
Els termes van ser utilitzats tant com candelers, com emprats en lloc de potes de taula, p.e.: en els guéridon francesos, propis de l'estil barroc tardà de Lluis XIV a França, als Països Baixos i a Anglaterra, estil ressuscitat en el mobiliari "Neo-Palladian" dissenyat per William Kent i emprat novament en l'estil de l'Imperi francès de principis del segle xix.

## Referències

* ↑ Plutarc, Alcibíades, 14
* ↑ Plinio el viejo - Historia Natural libro 36, capítulo V-[18, nota del Mausoleo]
* ↑ Janson, H.W.; Janson, Anthony F.. History of Art. 5.ª, rev.. Nova York: Harry N. Abrams, Inc., 1997. ISBN 0-8109-3442-6.
* ↑ «Gueridon – definition». Internet Antique Gazette. [Consulta: 21 febrer 2013].

## Bibliografia

* Cyril M. Harris (1977). Illustrated Dictionary of Historic Architecture. Courier Dover Publications, ISBN 0486132110; p. 528
* George L. Hersey (1988). The Lost Meaning of Classical Architecture. MIT, ISBN 0262580896; p. 129

## Vegeu també

* Estípit
* Atlant
* Cariàtide
* Herma
* Fal·lus
* Lingam
* Sheela na gig
* Afrodit

## Enllaços externs

* Terminal Figures (1911 Britannica Encyclopedia)
* Pair of terminal statuettes (The Metropolitan Museum)
* Terminus / Term / Terminal figure (Buffalo Architecture Index)
# Novodereviànkovskaia

Novodereviànkovskaia - Новодеревянковская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Albaixí, a 26 km al nord-oest de Kanevskaia i a 143 km al nord de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors d'Albaixí, Volni, Léninski, Priiutni i Razdolni.

## Khútors

* Albaixí - Албаши (rus). Es troba a la vora esquerra del líman d'Albaixí, a 33 km al nord-oest de Kanevskaia i a 138 km al nord de Krasnodar. Pertany a l'stanitsa de Novodereviànkovskaia.
* Priiutni - Приютный (rus). Es troba a la vora dreta del liman Sladki del riu Beissug, a 23 km al nord-oest de Kanevskaia i a 130 km al nord de Krasnodar.
* Léninski - Ленинский (rus). Es troba a la vora dreta del líman Sladki del Beissug, a 23 km al nord-oest de Kanevskaia i a 130 km al nord de Krasnodar.
* Razdolni - Раздольный (rus). Es troba a la vora dreta del liman Sladki del riu Beissug, a 36 km al nord-oest de Kanevskaia i a 142 km al nord de Krasnodar.
* Volni - Вольный (rus). Es troba a la vora dreta del líman Sladki del riu Beissug, a 22 km al nord-oest de Kanevskaia i a 131 km al nord de Krasnodar.

## Història

La localitat fou fundada per colons de les gubèrnies de Poltava i Txernígov de la Petita Rússia de l'Imperi Rus, que hi anaren a colonitzar el curs inferior de l'Albaixí. Fou denominat kuren (assentament cosac) per diferenciar-lo de Starodereviànkovskaia.
El 7 de juny del 1827 va passar a ser una stanitsa. A finals del segle xix tenia ja 6.449 habitants.
Fins al 1920 va formar part de l'otdel de Ieisk de la província de Kuban. El 1932-1933 fou inclosa dins les llistes negres de sabotatge en el marc de la col·lectivització de la terra a la Unió Soviètica.