OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lemminkäinen

Lemminkäinen és un heroi de la mitologia finesa. Era representat com un home atractiu que cantava tan bé que podia transformar la sorra en perles, tal com explica el Kalevala. Destaca per la seva capacitat d'enginy i valentia. La seva mort i ressurrecció a partir de la catàbasi de la seva mare (qui el guia en totes les seves aventures) és un motiu recurrent en la cultura finesa.

## Joventut i primera mort

Quan Lemminkäinen es converteix en un home, es casa amb la bella Kyllikki. Aquesta tem per la seva vida i li fa prometre que no anirà a la guerra. Ell accedeix a canvi que ella no vagi mai al poble. Com Kyllikki incumpleix el pacte, ell l'abandona i decideix demanar la mà d'una princesa de Pohjola, com altres pretendents. La condició que posa el rei per al casament és ser el primer en vèncer en una sèrie de proves. Una d'elles és capturar el cigne negre que viu al riu Tuonela, que fa de límit amb l'inframón. Lemminkäinen s'ofega mentre intenta apropar-se a l'animal. La seva mare, desesperada, usa la seva màgia per poder anar al regne dels morts. Allà recorre tots els racons trobant restes del cos del seu fill i els cus. Amb mel d'abella li torna la vida al pedaç que en resulta i Lemminkäinen torna a caminar.

## El viatge de Lemminkäinen

S'assabenta que un heroi rival, Ilmarinen, ha aconseguit superar les proves mentre ell estava mort i s'anuncia l'imminent casament. Ell decideix assistir-hi malgrat els consells de la seva mare. Ella l'ajuda anunciant-li els perills que es trobarà al seu viatge perquè estigui preparat. Durant el trajecte troba un monstre amb aparença aliga, al qual derrota. Després travessa una fossa plena de foc i un bosc famós per les seves feres fins que arriba a Pohjola. Allà ha de lluitar contra els guàrdies i els convidats al casament, decapitant fins i tot el rei. Per fugir de la fúria dels seus súbdits, s'amaga en una illa, novament aconsellar per la seva mare. No es rendeix, però, i intenta organitzar una expedició de guerrers per acabar de derrotar el nou rei de Pohjola. Ell envia un fred màgic que glaça el mar de forma que vaixell no pot avançar i Lemminkäinen ha de renunciar al seu propòsit.

## El sampo

Passen els anys. El rei de Pohjola ha forjat amb ajuda dels déus un objecte màgic, el sampo, que porta sort i riqueses a qui el posseeixi. Lemminkäinen s'uneix a un grup d'herois que vol robar-lo per acabar anmb l'hegemonia del regne de Pohjola. Després de diversos perills arriben al seu destí i usen un instrument màgic per adormir els guerrers. Lemminkäinen és el primer en tocar el sampo però el troba massa pesant i no el pot bellugar. Mentre fa esforços canta per donar-se ànims i això desperta els guerrers. Els herois han de fugir corrents però abans aconsegueixen destruir el sampo. Això marca la fi de Pohjola i l'auge d'una nova nació: Finlàndia.

## Referències

* ↑ Kuusi, Matti: Finnish Folk Poetry: Epic. Helsinki: SKS, 1977.

## Vegeu també

* Mare de Lemminkäinen, obra pictòrica basada en el mite
# Laura Gómez Gutiérrez

Laura Gómez Gutiérrez (Zarautz, 1983) és una exfutbolista basca, que jugava com a defensa. Va jugar sis temporades al FC Barcelona femení. Gomez era sovint anomenada la Carles Puyol femenina.

## Palmarès
### Club

FC Barcelona
* Primera Divisió: 2013–14, 2014–15
* Copa de la Reina: 2014

## Referències

* ↑ «Laura Gómez, convocada para la selección absoluta estatal de fútbol femenino». El Diario Vasco, 23-09-2008.
* ↑ «La 'Puyol' femenina deja el fútbol». Mundo Deportivo, 24-06-2014.
# Les Roques (Erinyà, partida)

Les Roques, és una partida en part constituïda sobretot per roques del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà.
Està situada al sud-est del Tossal dels Corbs i de la Rebollera, a la dreta de la llau de Fenós i a l'esquerra de la llau de la Font de Tuiro.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Les Roques Blaves

Les Roques Blaves són un aflorament geològic situades al llarg de la Riera del Puig, a Esparreguera. Les dimensions aproximades són d'una amplada d'uns 100 metres i una longitud d'1 kilòmetre. Es troba a prop del Geoparc de la Catalunya Central. Està format per roques de falla (farina de falla) que són el resultat de la transformació de les roques preexistents del Paleozoic: esquists i pissarres (llicorella) de quasi 300 milions d'anys (Ordovicià) durant la formació d'una falla, farà prop de 10 milions d'anys (Miocè). Les forces tectòniques produeixen la trituració del material i la fractura fràgil de les roques preexistents en la zona de la falla. Quan el material resultant té el gra fi forma l'anomenada farina de falla que es caracteritza per ser una roca tova, amb baixa cohesió i fàcilment erosionable (formació de xaragalls). La pressió, la temperatura i la presència d'aigua han modificat la textura i li han atorgat el color particular, en aquest cas gris-blavós. Des del punt de vista geològic l'indret és igual al de les Ribes Blaves situades entre Olesa de Montserrat i Viladecavalls, a uns 5 km de l'aflorament d'Esparraguera.

## Referències

* ↑ Pou, El. «El barranc de Roques Blaves (Esparreguera) | El Pou». [Consulta: 28 febrer 2021].
# Montorio

Montorio és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Páramos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 172 | 179 | 163 | 175 |
# Larrañaga

Larrañaga és un barri (barrio) de la ciutat de Montevideo, Uruguai.

## Ubicació

Es troba al centre-sud del departament de Montevideo. Larrañaga limita al sud amb Tres Cruces i La Blanqueada, a l'oest amb La Comercial, al nord amb el Mercado Modelo, mentre que a l'est fa frontera amb el barri de la Unión.

## Enllaços externs

* Pàgina de la Intendència Municipal de Montevideo (castellà)
# Milan Jovanović

Milan "Lane" Jovanović (nascut a Bajina Bašta, Iugoslàvia, el 18 d'abril del 1981), és un futbolista professional serbi que actualment juga d'extrem o davanter esquerre al Liverpool FC de la Premier League. Jovanovic, també juga per la selecció de Sèrbia des del 2007.

## Enllaços externs

* Perfil UEFA (anglès)
# Marc Letori (edil)

Marc Letori (llatí: Marcus Laetorius) va ser un centurió primi pili del que es diu que va ser el primer magistrat d'origen plebeu l'any 495 aC, escollit suposadament ja abans de la secessió de Mons Sacer i l'elecció dels primers tribuns de la plebs.
Va ser escollit per organitzar un col·legi de mercats, per dedicar un temple a Mercuri i per ocupar-se de la superintendència del mercat del gra. Pel que sembla ostentà el càrrec d'edil plebeu, càrrec que hauria precedit al tribunat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/719?rgn=full+text;view=image;q1=LaetoriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 709. ]
# Photonectes caerulescens

Photonectes caerulescens és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 100-2.000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (6°N 25°W), el Carib, l'Índic i el Pacífic.

## Referències

* ↑ Günther A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57). i-lxv + 1-268.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Photonectes caerulescens». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Martin Bouquet

Martin Bouquet (6 d'agost de 1685, Amiens - 6 d'abril de 1754, París) fou un historiador francès, religiós benedictí de la Congregació de Sant Maur.
Havent ingressat de jove a l'Orde de Sant Benet, el 1706, professà al monestir de Saint-Faron de Meaux, pertanyent a la Congregació de Sant Maur, i instruït en filosofia, teologia, llatí, grec i hebreu, fou enviat com a bibliotecari a l'Abadia de Saint-Germain-des-Prés de París. Allà hi col·laborà amb el seu correligionari Bernard de Montfaucon en l'edició de les obres de Sant Joan Crisòstom, i preparà una nova edició de les de Flavi Josep, que cedí a l'holandès Sigebert Haverkamp en adonar-se que per aquelles dates ell treballava en un estudi sobre el mateix autor.
Tanmateix, la seva gran obra fou la col·lecció d'historiadors de les Gàl·lies i França, que no estigué exempta de peripècies: el treball, que havia estat concebut per Pierre Pithou a les acaballes del segle xvi, fou començat per André Duchesne a la seva Historiae Francorum Scriptores i interromput per la seva mort el 1640; el ministre Jean-Baptiste Colbert intentà, sense èxit, continuar-lo a expenses de l'estat, i el canceller Henri François d'Aguesseau encarregà el seu disseny al maurista Edmond Martène i la seva execució a Jacques Lelong, just abans de la seva mort el 1721.
Bouquet començà novament l'obra des del principi publicant els dos primers volums de Rerum Gallicarum et Francicarum Scriptores el 1729, però el treball es veié interromput quan el cardenal De Bissy intentà aplicar-hi rigorosament la butlla Unigenitus de Climent XI contra les proposicions jansenistes de Pasquier Quesnel, i davant la negativa d'alguns mauristes, Bouquet entre ells, a acceptar les seves condicions, fou traslladat al monestir de Sant Joan de Laon. El 1735, mitjançant la intercessió de D'Aguesseau i d'altres personalitats, Bouquet s'apropà fins a Argenteuil i d'allà a Blancs Manteaux de París, després de reanudar la seva tasca, publicà uns altres sis volums entre el 1738 i el 1752 i deixà preparat el novè abans de morir.

## Referències

* ↑ «D. Martin Bouquet et ses continuateurs». Histoire littéraire de la Congrégation de Saint-Maur, 1770, pàg. 694-699 [Consulta: 26 maig 2017].
# Singhiella simplex

Singhiella simplex és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids. Va ser descrita científicament per primera vegada per Singh el 1931.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Llista d'aerolínies de la República Txeca

La següent és una llista de les aerolínies que operen actualment a la República Txeca:
| Aerolínia | IATA | OACI | Fundació |
| Czech Airlines | OK | CSA | 1923 |
| SmartWings | QS | TVS | 2004 |
| Travel Service | QS | TVS | 1997 |

## Referències

* ↑ «List of Airlines in Czech Republic - AirlinesHQ.com». [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «A list of airlines from Czech Republic» (en anglès britànic). [Consulta: 22 gener 2021].
# Photonectes leucospilus

Photonectes leucospilus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic: des del Senegal fins a Guinea i Angola, i des dels Estats Units fins a les Bahames.

## Referències

* ↑ Günther A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57). i-lxv + 1-268.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Reiner, F., 1996. Catálogo dos peixes do Arquipélago de Cabo Verde. Publicações avulsas do IPIMAR Núm. 2. 339 p.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Període postclàssic d'Amèrica

El Període postclàssic és un terme teòric arqueològic terme que s'aplica a les societats d'Amèrica del Nord i de Mesoamèrica que correspon per a efectes d'estudi entre el 1200 i el contacte amb els europeus. És l'últim període abans de la trobada del continent amb Europa i en aquest temps es consoliden els grans imperis americans, especialment Asteques i Inques, i altres civilitzacions com el Maia. També es presenta la formació de la més gran confederació de tribus de Sud-amèrica: els Txibtxa. Aquesta etapa és la cinquena i última de les cinc etapes en què es divideix la història de l'Amèrica Precolombina plantejada per Gordon Willey i Philip Phillips al seu llibre de 1958 Method and Theory in American Archaeology.
Les cultures del postclàssic estan clarament definides per haver desenvolupat la metal·lúrgia. Se suposa l'organització social per involucrar un complex urbanisme i militar. Ideològicament, les cultures postclàssic es descriuen com que mostra una tendència a la secularització de la societat.
A la fi del període clàssic, cap a l'any 900 dC els grans centres cerimonials van ser abandonats iniciant-se una època de grans migracions, mescla de pobles, desordre i guerres, que només acabaria amb l'establiment d'una nova civilització, la dels tolteques a Tula.

## Referències

* ↑ Willey, Gordon R.. «Gordon Willey». A: Glyn Edmund Daniel and Christopher Chippindale (eds.). The Pastmasters: Eleven Modern Pioneers of Archaeology: V. Gordon Childe, Stuart Piggott, Charles Phillips, Christopher Hawkes, Seton Lloyd, Robert J. Braidwood, Gordon R. Willey, C.J. Becker, Sigfried J. De Laet, J. Desmond Clark, D.J. Mulvaney. Nova York: Thames & Hudson, 1989. ISBN 0-500-05051-1. OCLC 19750309.
* ↑ Gordon R. Willey and Philip Phillips (1957). Method and Theory in American Archaeology. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-89888-9.

## Vegeu també

* Paleoamericà (abans del 8000 aC).
* Període arcaic d'Amèrica (8000 - 1500 aC).
* Període formatiu d'Amèrica (1500aC - 292)
* Període clàssic d'Amèrica (292 - 900).
# Pere de Torrelles i de Blanes

Pere de Torrelles i de Blanes (? - l'Alguer, Sardenya 1410). Lloctinent del regne de Sardenya.

## Orígens familiars i núpcies

Fill d'Antoni de Torrelles i Marc. Era germà de Ramon de Torrelles i de Blanes
Es va casar amb Urraca López de Gurrea, amb la qual tingué un fill: Joan de Torrelles i López de Gurrea.

## Biografia

El 1392 va acompanyar Martí l'Humà a la campanya de Sicília. Quan el 1399 aquest pujà al tron per la sobtada mort del seu germà Joan I accedí als càrrecs de confiança de cambrer i conseller reial.
El 1408 el rei el va nomenar capità general de la flota que havia de socórrer el seu fill Martí el Jove a la Sardenya en rebel·lió. Després en fou nomenat lloctinent i mariscal per substituir aquest últim durant les seves absències. Fou èpica la seva participació en la victòria de la batalla de Sanluri el 1409, i quan Martí el Jove va morir de febres infeccioses assumí la responsabilitat de seguir la lluita contra els sards rebels.
Amb el seu germà Ramon fou nomenat tutor i protector de Frederic de Luna, el fill il·legítim de Martí el Jove que no va arribar a ser legitimat per a ser l'hereu de la Corona d'Aragó. Com a tal va defensar al Parlament de Catalunya els drets de l'infant al regne de Sicília.
Abans de morir va delegar les seves responsabilitats de govern a Joan de Corbera.
# Pemberton Heights

Pemberton Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.512 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pemberton Heights tenia 2.512 habitants, 1.072 habitatges, i 633 famílies. La densitat de població era de 1.042,9 habitants/km².
Dels 1.072 habitatges en un 19% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 40,9% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.274 $ i la renda mediana per família de 60.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.319 $ mentre que les dones 26.853 $. La renda per capita de la població era de 24.716 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pemberton Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pemberton Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pemberton (Nova Jersey)

Pemberton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 1.540 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pemberton tenia 1.210 habitants, 470 habitatges, i 316 famílies. La densitat de població era de 791,8 habitants/km².
Dels 470 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 32,6% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.063 $ i la renda mediana per família de 48.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.911 $ mentre que les dones 25.474 $. La renda per capita de la població era de 18.909 $. Aproximadament el 7,2% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pemberton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pemberton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pembroke

«Pembroke» té aquests significats:
* Toponímia:
** Gal·les:
*** Pembroke o Penfro, ciutat al comtat gal·lès de Sir Benfro
*** Pembroke Dock, ciutat i port en el comtat gal·lès de Sir Benfro
*** Pembroke o Pembrokeshire, comtat gal·lès
** Estats Units d'Amèrica:
*** Pembroke (Carolina del Nord)
*** Pembroke (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia
*** Pembroke (Kentucky)
*** Pembroke (Maine)
*** Pembroke (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts
*** Pembroke (Nova Hampshire)
*** Pembroke (Virgínia)
*** Pembroke Park, població dels Estats Units a l'estat de Floria
*** Pembroke Pines, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Malta Pembroke (Malta), ciutat de Malta
* Altres: Corgi gal·lès de Pembroke, raça de gos