OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrea Locatelli

Andrea Locatelli (Roma, 19 de desembre de 1695 - Roma, 19 de febrer de 1741) va ser un pintor italià de paisatges (vedute).
Nascut a Roma, va ser el fill i alumne del pintor Piero Locatelli, que havia estudiat amb el florentí Ciro Ferri. Després va ser aprenent de Paolo Anesi, encara que el seu estil i temàtica va ser similar a la de Claude Lorrain, i representa petites figures mitològiques encara que dins d'un entorn salvatge més similars a les de Salvator Rosa. Andrea va destacar en la pintura vedute en un estil evocador de Jan Frans van Bloemen, un dels Bamboccianti. Un dels seus alumnes va ser Claude Joseph Vernet.

## Algunes obres

* Paisatge amb genets, viatgers i ramat, Museu de Grenoble
* Paisatge i animals, Museu de belles arts de Marsella.
* Paisatge amb ruïnes i persones, Museu de belles arts de Caen
* El judici de Paris, Museu de belles arts de Troyes
* Diana perseguint a Calisto, Museu de belles arts de Troyes
* Tobies i l'àngel a la vora del Tigris, Museu dels Agustins, Toulouse
* Els pelegrins d'Emmaüs, Museu dels Agustins, Toulouse
* Paisatge italià de muntanya i paisatge italià amb banyistes, Museu d'art Thomas-Henry, Cherbourg-Octeville
* Paisatge amb els bandits, Musée Fabre, Montpellier
* Paisatge amb els soldats, Museu de belles arts d'Estocolm, Suècia.
* Paisatge amb la Fugida en Egipte, Museu de belles arts d'Estocolm, Suècia.
* Paisatge i Viatgers atacats pels lladres a l'entrada d'un bosc, Museu de belles arts de Carcassonne.
* Paisatge d'Arcàdia amb els pastors i viatgers a la font. Oli sobre tela, 49,5 x 64 cm.
* Paisatge d'Arcàdia amb gent. Oli sobre tela, 49,5 x 64 cm.
* Paisatge amb pastors al llarg d'un curs d'aigua. Oli sobre tela, 54 x 72 cm.
* Paisatge amb pescadors i edificis. Oli sobre tela, 54 x 72 cm.
* Vista del Coliseu amb els arqueòlegs i els treballadors treballant. Oli sobre tela, 123 x 172 cm.
* Scena magica, pintura a l'oli sobre tela, c. 1741
* Paisatge amb pastors al llarg d'un curs d'aigua. Col·lecció M (Col·lecció privada)
* Paisatge amb pescadors i edificis. Col·lecció M (Col·lecció privada)
* Vista del Coliseu amb els arqueòlegs i els treballadors treballant. Fundació Sorgente Group.

## Notes

* ↑ També conegut com Andrea Lucateli, Andrea Luccatelle, Andrea Loratelli, Andrea Luccatelli, Andrea Loiatelli, Andrea Lucaletti, Andrea Lucatelle, Andrea Loccatelli, Andrea Lucatelli, Andrea Lucattelli, Andrea Lucatella, i Andrea Luca Telli.

## Referències

* ↑ Bryan, 1849, p. 423-424.
* ↑ Farquhar, 1855, p. 90-91.

## Bibliografia

* Bryan, Michael. «Lucatelli». A: A Biographical Dictionary of Painters and Engravers. Londres: H. G. Bohn, 1849. OCLC 8648216 [Consulta: 26 març 2017].
* Farquhar, Maria. «Lucatelli». A: Ralph Nicholson Wornum. Biographical catalogue of the principal Italian painters. Londres: John Murray, 1855. OCLC 220878795 [Consulta: 26 març 2017].
* Mosco, Maria Maddalena. Les trois manières d'Andrea Locatelli (en francès), 1970.
# Torre d'en Viola

La Torre d'en Viola o Casalot d'en Viola és una obra del municipi de Calafell (Baix Penedès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Torre medieval situada dalt d'un turó. És de planta rectangular, de tàpia, amb restes de murs de protecció. Es conserva la part oriental de l'edifici però ha desaparegut tot l'angle nord-oest. Es conserven diverses espitlleres d'esqueixada simple. A l'angle sud-oest, a la part exterior de la torre, hi ha una construcció de planta arrodonida per fora i circular per dins, feta amb morter, i que podria tenir la funció de cup o cisterna.
Està rodejada d'un tancat rectangular de grans dimensions (30 metres el costat més llarg)i a l'exterior d'aquest recinte hi ha una gran sitja.

## Història

En un principi aquesta torre s'havia classificat com a columbari romà, estudis posteriors van fer pensar que era medieval (una teoria apuntava a un origen islàmic i una altra, a un origen feudal més tardà), però uns sondejos arqueològics fets l'any 1998, van posar de manifest que era una construcció del segle xvii. La torre segurament es va construir en el context de la Guerra dels Segadors que va afectar el poble entre 1640 i 1652 quan aquest tenia un centenar d'habitants agrupats en 18 cases i alguns masos dispersos. La tardor de 1642 la cavalleria espanyola va atacar la ciutat i probablement va motivar la construcció d'aquest i altres fortins en les dues possibles rutes d'accés al poble a través del Mas d'en Vives o de Montpaó.
El nom prové d'un dels seus antics propietaris que va ser assassinat durant la Tercera guerra carlina.

## Referències

* 1 2 3 «Torre d'en Viola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
* 1 2 «Casalot del Viola». Ajuntament de Calafell. Arxivat de l'original el 2014-09-07. [Consulta: 1r setembre 2014].

## Enllaços externs

* «Torre d'en Viola». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* «Torre d'en Viola». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Cyphocharax aspilos

Cyphocharax aspilos és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.
És detritívor. Viu en zones de clima tropical. Es troba a Sud-amèrica: afluents del llac Maracaibo.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 32-34.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Vari, R. P. 1992. Systematics of the neotropical Characiform genus Cyphocharax Fowler (Pisces, Ostariophysi). Smithson. Contrib. Zool. Núm. 529: i-iv + 1-137.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Helmichis

Helmichis (Helmegis) fou un efímer rei longobard, germà de llet de Alboí. Era spatharius (portador d'armes) del rei i probablement amant de la reina Rosamunda. Segons Pau el Diaca la reina Rosamunda va ordir un complot per matar el seu marit del que Helmichis va ser part; Rosamunda va reclutar també al cubicularius (cambrer de llit) del rei, Pereteu (Peritheus), després d'haver-lo seduït. Quan es va retirar Alboí a fer migdiada el 28 de juny del 572, Pereteu va tenir cura de deixar la porta oberta i sense vigilància, i emportant-se l'espasa del rei al que així deixava indefens; quan es va adormir segons Pau el Diaca, Pereteu va entrar a l'habitació amb els seus còmplices i el van matar, però realment Pereteu no fou l'assassí, només l'instigador.
Pereteu figura en el relat de Pau el Diaca en el paper principal, però realment el seu paper hauria estat diferent i en tot cas no fou l'assassí. Walter Goffart veu Pereteu no com un personatge històric, sinó com un personatge al·legòric: s'observa una similitud entre el nom Pereteu i peritus paraula llatina, que significa "perdut", i seria una representació dels longobards que van entrar al servei de l'Imperi Romà d'Orient.
Helmegis després de la mort del seu rei, va intentar usurpar el tron, i es va casar amb Rosamunda, que tenia el suport dels guerrers gèpids. Però els longobards fidels a Alboí es van revoltar a Ticinum i van proclamar rei al duc Clef. El pànic es va apoderar de Rosamunda i Helmichis, i la reina va enviar un missatge de socors a Flavi Longí, prefecte (governador militar) de Ravenna, que ràpidament va enviar un vaixell a buscar-los. Longí va quedar encantat amb el missatge, que li va permetre rebré a la reina, el rei, la filla d'Alboí Aldsuinda i el tresor longobard. Els conspiradors van fugir de nit en el vaixell romà d'Orient i es van refugiar a Ravenna.
No gaire temps després Helmichis i Rosamunda es van barallar i es van acabar matant entre ells.

## Referències

* Goffart, Walter. The Narrators of Barbarian History (A.D. 550–800): Jordanes, Gregory of Tours, Bede, and Paul the Deacon. Princeton: Princeton University Press, 1988, ISBN 0-691-05514-9.
* Paul el Diaca, Historia Longobardorum
# Andrea R Canaan

Andrea R Canaan (nascuda 1950 a Nova Orleans, Louisiana) és una escriptora, conferenciant, poeta i activista feminista negre estatunidenca.

## Infància, joventut i educació

Canaan va néixer a Nova Orleans, Luisiana el 1950. Va créixer comunitat espiritual i activista. Als dotze anys, Canaan fou violada per un ministre metodista. Canaan també tenia que la seva mare coneixia aquest abús però que no havia fet res per ajudar-la. Canaan va referenciar aquest abús en la seva obra, que parla sobre abusos dels religiosos..
Canaan va estudiar un màster en treball social a la Universitat de Tulane i un màster en belles arts especialitat en assaig a la Universitat de San Francisco.
El 2018 va estudiar un segon màster en arts en literatura de ficció al Goddard College de Vermont.
A la dècada del 1980 Canaan va treballar com a directora de l'entitat dones i treball que ajudava a les dones que tenien feines no tradicionals.

## Obra

La passió creativa de Canaan se centra en el coratge de les dones negres. Les seves obres exploren temes de feminitat negra, abús sexual, identitat de gènere i amistat entre les dones negres.

## Obres

* This Bridge Called My Back
* The Salt Box House on Bayou Black (TBA)

### Capítols de llibres

* Canaan, Andrea. The Black women's health book. Seattle: Seal Press, 1994, p. 78–81. ISBN 9781878067401. «I call up names: facing childhood sexual abuse»
* Canaan, Andrea. Politics of the heart: a lesbian parenting anthology. Ithaca, N.Y.: Firebrand Books, 1987, p. 279–285. ISBN 9780932379351. «God bless the child»

## Referències

* 1 2 Moraga. This Bridge Called My Back, Fourth Edition: Writings by Radical Women of Color. State University of New York Press, 2015, p. 232–238, 268. ISBN 1438454384. OCLC 894128432.
* 1 2 Crawford, Anna Elaine Brown. Hope in the Holler: A Womanist Theology (en anglès). Westminster John Knox Press, 2002, p. 79, 85. ISBN 9780664222543.
* ↑ «About» (en anglès). Black Magnolias, 11-04-2015.
* ↑ Quashie, Kevin Everod. Black Women, Identity, and Cultural Theory: (un)becoming the Subject (en anglès). Rutgers University Press, 2004, p. 17–18. ISBN 9780813533674.
* ↑ Bell, Linda A. Beyond the Margins: Reflections of a Feminist Philosopher (en anglès). SUNY Press, 2012, p. 102. ISBN 9780791486016.
* ↑ Berger, Michele Tracy. The Intersectional Approach: Transforming the Academy through Race, Class, and Gender (en anglès). Univ of North Carolina Press, 2010, p. 83. ISBN 9780807895566.
* ↑ Faulkner, Mara. Protest and Possibility in the Writing of Tillie Olsen (en anglès). University of Virginia Press, 1993, p. 106. ISBN 9780813914176.

## Enllaços externs

* Andrea R Canaan - Lloc web oficial
# Tres Nadals

Tres Nadals és una obra de l'escriptor Quim Monzó que aplega tres relats nadalencs en to satíric i festiu que juga amb els tòpics nadalencs de la felicitat, la germanor, la solidaritat i la bondat humana, i que van ser publicats originàriament per encàrrec en castella a La Vanguardia entre 1996 i 2002.
El llibre segueix la tradició del filòsof Cels que es burla de les “faules fabricades”, i està il·lustrat amb treballs del pintor Ramon Enrich inclou el conte «Nadal blanc» (que apareix a Del tot indefens davant dels hostils imperis alienígenes), «La venedora de mistos» (que apareix a El millor dels mons) i «La comissió», no inclòs en cap llibre precedent.
Els contes estan refets amb molts canvis respecte la publicació inicial a La Vanguardia i es van publicar l'any 2003 a l'editorial Quaderns Crema. i en castellà (Tres Navidades), a l'editorial Acantilado, de Barcelona, també en la versió renovada respecte la publicació inicial.

## Referències

* 1 2 «Quim Monzó aporta la seva visió humorística i original sobre el Nadal en el seu últim llibre». CCMA, 27-11-2003. [Consulta: 12 gener 2009].
* 1 2 3 Piquer, Eva. «El borreguisme cultural d'aquest país m'ha atribuït molts fills que no reconec». Avui, 03-12-2003. [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ Obiols, Isabel. «Quim Monzó reúne tres cuentos de Navidad en un libro ilustrado por Enrich». El Pais, 02-12-2003. [Consulta: 12 gener 2019].
* ↑ Tres Nadals als blocs de Vilaweb
* ↑ Pons, Margalida «El primer Monzó i l'altre Lectures lineals i lectures tabulars». Els Marges, pàg. 50-69. ISSN: 2339-8256.
* ↑ Tres Nadals al web de Quaderns Crema
* ↑ Tres Navidades, Editorial Acantilado

## Enllaços externs

* «Crítiques de Tres Nadals». [Consulta: 12 març 2017].
# Atabeg al-Asakir

Atabeg al-Asakir fou un càrrec de la cort dels mamelucs d'Egipte.
Quan el càrrec de virrei (naib al-saltana) va perdre rellevància, el d'atabeg al-asakir va ocupar el seu lloc. L'atabeg al-sakir era el comandant en cap de l'exèrcit i era un verrei del sultà al que assistia en totes les seves decisions. El càrrec es va impossar a l'època circassiana i anava acompanyat del títol mudabir al-mamalik (o mudabir al-mamalik al-islamiyya) i generalment succeïa al sultà al tron.
# Nossok

Nossok (en rus: Носок) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.692 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Cyphanthera

Cyphanthera és un gènere de plantes de flors pertanyent a la subfamilia Nicotianoideae, inclosa en la família de les solanáceas (Solanaceae). Comprèn set espècies natives d'Austràlia.

## Espècies seleccionades

* Cyphanthera albicans
* Cyphanthera arthocercidea
* Cyphanthera cuneata
* Cyphanthera microphyla
* Cyphanthera miersiana
* Cyphanthera myosotidea
* Cyphanthera odgersii
* Cyphanthera ovalifolia
* Cyphanthera racemosa
* Cyphanthera tasmanica

## Referències

* ↑ «Cyphanthera» (en anglès). The Plant List. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Género Cyphanthera» (en espanyol de Mèxic). Naturalista. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Cypress Quarters

Cypress Quarters és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cypress Quarters tenia 1.150 habitants, 420 habitatges, i 291 famílies. La densitat de població era de 163,8 habitants per km².
Dels 420 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 24,5% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.565 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.103 $ mentre que les dones 17.411 $. La renda per capita de la població era de 13.046 $. Entorn del 25,4% de les famílies i el 30,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cypress Quarters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cypress Quarters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Helmut Recknagel

Helmut Recknagel (Steinbach-Hallenberg, 20 de març de 1937) és un saltador d'esquí alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Squaw Valley, on guanyà la medalla d'or en la prova del salt llarg del programa de salt amb esquís. En aquests Jocs fou l'encarregat de dur la bandera alemanya en la cerimònia inaugural dels Jocs. Quatre anys més tard, als Jocs d'Innsbruck, va disputar dues proves del programa de salt amb esquís. Fou sisè en la prova del salt curt i setè en la del salt llarg.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i dues de bronze al Campionat del Món, una de bronze el 1958 i una d'or i una de bronze el 1962. També aconseguí tres victòries a la general del Torneig dels Quatre Trampolins, el 1957-58, 1958-59 i 1960-61. El 1960 va rebre la Holmenkollmedaljen, sent el primer no escandiu en rebre-la. El 1962 fou escollit atleta alemany de la RDA de l'any.

## Bibliografia

* Eine Frage der Haltung Erinnerungen. 2., korrigierte Aufl, 2012. ISBN 978-3-360-02146-5.
* Wer war wer in der DDR? : ein Lexikon ostdeutscher Biographien. Bd. 1 [A - L]. 5. aktualisierte und erw. Neuausg. Berlin: Links, 2010. ISBN 978-3-86153-561-4.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Helmut Recknagel». [Consulta: 2 abril 2022].
* 1 2 «RECKNAGEL Helmut - Athlete Information». [Consulta: 4 abril 2022].
# Arquata Scrivia

Arquata Scrivia és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Pertanyen al municipi les frazioni de Rigoroso, Varinella, Vocemola i Sottovalle.
Arquata Scrivia limita amb els municipis de Gavi, Grondona, Isola del Cantone, Serravalle Scrivia, Vignole Borbera i Voltaggio.

## Galeria

* Vista panoràmica
* Ajuntament
# Tour de Flandes 1926

El Tour de Flandes 1926 és la 10a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 21 de març de 1926, amb inici i final a Gant i un recorregut de 217 quilòmetres.
El vencedor final fou el belga Denis Verschueren, que s'imposà a l'esprint als altres sis components d'un grup d'escapats. Els també belgues Gustaaf van Slembroeck i Raymond Decorte foren segon i tercer respecitvament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Denis Verschueren (BEL) | Wonder-Ravat | 7h 12' 30" |
| 2 | Gustaaf van Slembroeck (BEL) | J.B. Louvet-Wolber | m. t. |
| 3 | Raymond Decorte (BEL) | J.B.Louvet-Pouchois | m. t. |
| 4 | Julien Delbecque (BEL) | Armor-Dunlop | m. t. |
| 5 | Leon Parmentier (BEL) | Automoto-Hutchinson | m. t. |
| 6 | Omer Vermeulen (BEL) | Meteore-Wolber | m. t. |
| 7 | Gaston Rebry (BEL) | Peugeot-Dunlop | m. t. |
| 8 | August Verdyck (BEL) | Automoto-Hutchinson | + 2' 30" |
| 9 | Nicolas Frantz (LUX) | Alcyon-Dunlop | + 6' 00" |
| 10 | Jules Huyvaert (BEL) | La Française-Diamant-Dunlop | + 6' 00" |

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tres Ombúes

Tres Ombúes és un barri (barrio) del sud de Montevideo, Uruguai. Limita amb els barris de Villa del Cerro-La Paloma al sud, amb La Teja al sud-est, Paso de la Arena a l'oest, Nuevo París al nord i Belvedere al nord-est.

## Galeria

* Mapa de Tres Ombúes-Pueblo Victoria.

## Enllaços externs

* Google Maps: Tres Ombúes, Montevideo
# Offa

«Offa» té aquests significats:
* Toponímia:
** Offa (Costa d'Ivori), població del districte de Lagunes a Costa d'Ivori
** Offa (Nigèria), població a l'estat de Kwara a Nigèria
** Offa (Gal·les), població al comtat de Wrexham, Gal·les, Regne Unit
* Biografies:
** Offa de Mèrcia, rei de Mèrcia (757-796)
** Offa d'Angeln, rei dels angles del segle V
** Offa d'Essex, rei d'Essex fins a la seva abdicació el 709
# Còlit bru

El còlit bru (Oenanthe fusca) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àsia meridional. Es troba principalment al nord i centre de l'Índia. Habita les àrees rocalloses com cingleres i pics de muntanya, però també se'l troba en edificis El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit bru». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 713. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Brown Rockchat. Oenanthe fusca» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 26 gener 2021].