OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jonathan Caicedo Cepeda

Jonathan Kléver Caicedo Cepeda (28 d'abril de 1993) és un ciclista equatorià, professional des del 2014. Dels seus èxits destaca el Campionat panamericà en ruta de 2016 i una etapa al Giro d'Itàlia de 2020.

## Palmarès

* 2015
** Campió de l'Equador en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2016
** Campió panamericà en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Costa Rica
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN
* 2019
** Campió de l'Equador en ruta
** Campió de l'Equador en contrarellotge
* 2020
** Campió de l'Equador en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2023
** Campió de l'Equador en contrarellotge
* 2024
** 1r a la Volta al Táchira i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta Bantrab i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Sibiu Cycling Tour

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2019. 108è de la classificació general
* 2020. 65 de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2021. Abandona (11a etapa)
* 2022. No surt (16a etapa)
* 2023. No surt (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2021. No surt (15a etapa)
* 2022. 69è de la classificació general
* 2023. 47è de la classificació general

## Referències

* ↑ esport3. «Jonathan Caicedo exhibeix múscul al Giro d'Itàlia i Joao Almeida es posa la "maglia" rosa», 05-10-2020. [Consulta: 17 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cprocyclingstats.com
# Pictilabrus laticlavius

Pictilabrus laticlavius és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 23 cm de longitud total.
Es troba al sud d'Austràlia (des del sud d'Austràlia Occidental fins a Nova Gal·les del Sud, incloent-hi Tasmània).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Sant Andreu d'Arinsal

L'església de Sant Andreu d'Arinsal és una església situada al centre històric del nucli urbà d'Arinsal, a la parròquia de la Massana, que va ser construïda, aproximadament, el segle xvii.
El conjunt va ser restaurat de manera integral entre els anys 1963-1964, seguint un projecte dissenyat per Cèsar Martinell. Posteriorment, el 2004, es realitzaria una segona intervenció, que va incloure el soler de fusta, l'arrebossat interior i la il·luminació. Aleshores també es va restaurar el retaule de la Mare de Déu, datat del segle xvii, així com la talla de Sant Andreu, dels segles XVII-xviii.

## Descripció

Es tracta d'una església petita de planta quadrangular, que va ser construïda directament sobre la roca. Integrada en el paisatge, una de les seves cantonades està aixamfranada, adaptant-se així a la forma de la penya i permentent també el pas del carrer. Pel que fa al campanar, que és de tipus torre, també mostra una planta quadrangular, trobant-se adossat a la façana de l'església i a la de la casa del costat. A la part inferior s'hi troba un pas que permet vorejar l'església. A més, disposa d'una obertura d'arc de mig punt a cada lateral, estant cobert a quatre aigües. Pel seu costat, l'església es cobreix a dues aigües, amb encavallades de fusta i llosa de llicorella.
La façana principal del conjunt es`ta orientat cap al sud. Disposa d'una porta simple de fusta i un òcul sota el trencant de la teulada. Al llindar de la porta hi ha inscrit l'any 1964. També hi ha una altra data, el 1884. al llindar de fusta situat al pas de sota del campanar. No hi ha cap tipus d'arrebossat, essent l'aparell constructiu molt irregular, de pedra lligada amb morter de fang. A l'interior es pot apreciar una planta quadrangular, amb un cor de fusta als peus de nau on hi ha una porta que dirigeix al campanar.

## Referències

* ↑ «ESGLÉSIA DE SANT ANDREU D'ARINSAL». VisitAndorra.
* ↑ «Església de Sant Andreu d'Arinsal». Govern d'Andorra.
# Muellama

El muellama (o muellamués) és una llengua morta de la família de les llengües barbacoanes que abans es parlava a Colòmbia. El muellama pot haver estat un dels darrers dialectes que es conserven de la llengua pasto, i es coneix per una breu llista de vocabulari recollit durant el segle xix, que revela que era similar al modern Awá Pit.

## Referències

* ↑ Lyle Campbell, Verónica Grondona. The Indigenous Languages of South America: A Comprehensive Guide.

## Bibliografia

* Adelaar, Willem. «2. The Inca Sphere». A: The Languages of the Andes. Cambridge University Press, 2004, p. 393. ISBN 978-0-521-36275-7.
# Júlia (tia de Juli Cèsar)

Júlia (en llatí Julia) va ser una dama romana. Formava part de la gens Júlia.
Era la filla de Gai Juli Cèsar i Màrcia, germana del cònsol Quint Marci Rex. Era tia del dictador Juli Cèsar. Es va casar amb Gai Mari el Vell amb el que va tenir un fill, Gai Mari el Jove (el Gai Mari que va ser assassinat a Praeneste l'any 82 aC).
Júlia va morir l'any 68 aC i el seu nebot Juli Cèsar va llegir l'oració funerària en la qual portava el seu origen matern a Anc Marci, quart rei de Roma i a les deïtats Venus i Anquises per part dels Julii. Al funeral de Júlia es van exhibir, per primera vegada des de la dictadura de Sul·la l'any 81 aC, les estàtues i les inscripcions amb els títols de Gai Mari.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 640.
# Pinta copiadora de perfils

Una pinta copiadora de perfils és una eina consistent en un regle rígid amb una munió de forats que allotgen varetes cilíndriques molt primes (cada forat allotja una vareta), de metall o plàstic, de forma ajustada però que permet el lliscament de cada vareta dins del seu forat.
Aplicant la pinta copiadora contra un perfil (generalment pertanyent a un cos sòlid) i prement amb certa cura, les varetes s'adapten al perfil. Un cop aconseguida una adaptació correcta es pot enretirar la pinta. Les varetes conserven el perfil que es volia copiar (mercès al fregament entre cada vareta i el seu forat) i és possible copiar el perfil dibuixant-lo sobre un paper o sobre una peça d'un altre material (fusta, metall, plàstic…), resseguint el perfil amb un estri de dibuix o un punxó de marcar.

## Usos

* Les pintes copiadores s'usen en treballs de fusteria I ebenisteria, i en treball dels metalls.
* En diverses indústries les pintes copiadores permeten comparar el perfil de peces reals amb el perfil correcte que haurien de tenir.
* En arquitectura i treballs de restauració les pintes copiadores poden traslladar perfils complicats de motllures decoratives i similars.
* En treballs arqueològics les pintes permeten copiar perfils de materials ceràmics i altres.
* Per a ceramistes i terrissaires les pintes poden ser útils per a copiar perfils.

## Dues dimensions i tres dimensions

Les pintes copiadores serveixen per a copiar perfils bidimensionals continguts en un pla.
Un equivalent tridimensional seria la pantalla de varetes Pin Art, que permet reproduir superfícies tridimensionals.

## Referències

* ↑ Roland Johnson Rollie Johnson. Automotive Woodworking : Restoration, Repair and Replacement. MotorBooks International, p. 91–. ISBN 978-1-61060-815-2.
* ↑ Mark Finney. The Stanley Book of Woodworking Tools, Techniques and Projects. Betterway Books, 1 març 1995. ISBN 978-1-55870-379-7.
* ↑ Hearst Magazines. Popular Mechanics. Hearst Magazines, novembre 1990, p. 85–. ISSN 00324558.
* ↑ Ed Barr. Professional Sheet Metal Fabrication. Motorbooks, 15 abril 2013, p. 146–. ISBN 978-1-61058-829-4.
* ↑ Albert Jackson; David Day Popular Mechanics Complete Home How-to. Sterling Publishing Company, Inc., 2009, p. 483–. ISBN 978-1-58816-803-0.
* ↑ Matt Joseph. Automotive Bodywork and Rust Repair. CarTech Inc, 2009, p. 43–. ISBN 978-1-932494-97-6.
* ↑ S. Komar Kawatra. Advances in Comminution. SME, 2006, p. 364–. ISBN 978-0-87335-246-8.
* ↑ Natalie Shivers. Walls and Molding: How to Care for Old and Historic Wood and Plaster. John Wiley & Sons, 1 setembre 1990, p. 128–. ISBN 978-0-471-14432-8.
* ↑ Clive Orton; Michael Hughes; Mike Hughes Pottery in Archaeology. Cambridge University Press, 13 maig 2013, p. 95–. ISBN 978-1-107-00874-8.
* ↑ Elaine R. S. Hodges; Guild of Natural Science Illustrators (U.S.) The Guild Handbook of Scientific Illustration. John Wiley & Sons, 2003, p. 43–. ISBN 978-0-471-36011-7.

## Vegeu també

* Corba suau
* Flexicorba
* Gàlib
* Plantilla de Lesbos
* Utensilis de dibuix tècnic
# Abahani Limited Dhaka

L'Abahani Limited Dhaka és un club esportiu de Bangladesh de la ciutat de Dhaka.

## Història

El club va ser fundat l'any 1972 amb el nom Abahani Krira Chakra (en bengalí আবাহনী ক্রীড়া চক্র), a partir de la reorganització del club Iqbal Sporting Club. L'any 1989 es convertí en societat limitada adoptant l'actual nom. És un dels clubs amb millor palmarès del país.

## Palmarès

* Lliga de Dhaka de futbol:
** 1974, 1977, 1981, 1983, 1984, 1985, 1989–90, 1992, 1994, 1995, 2001
* Lliga de Bangladesh de futbol:
** 2000, 2007, 2008–09, 2009–10, 2012, 2016, 2017–18
* Copa Federació de Bangladesh de futbol:
** 1982, 1985, 1986, 1988, 1997, 1999, 2000, 2010, 2016, 2017, 2018, 2021–22
* Copa Independència de Bangladesh de futbol:
** 1990, 2021–22
* Superopa de Bangladesh de futbol:
** 2011

## Referències

* ↑ Shams, Sayeed Ibna. «আবাহনী; দেশের ফুটবলের এক অনন্য নাম», 02-06-2020. Arxivat de l'original el 28 setembre 2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Abahani seal record sixth title». Dhaka Tribune [Consulta: 28 gener 2018].
* ↑ «আকাশি-নীলের উত্থান». Arxivat de l'original el 28 setembre 2022. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «Dhaka League». RSSSF.
* ↑ «Bangladesh - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «Bangladesh - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ «Abahani crowned champions -». Arxivat de l'original el 29 gener 2018. [Consulta: 6 febrer 2018].
# Fabien Sanchez

Fabien Sanchez (Ieras, 30 de març de 1983) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 2003 i 2005. Els seus millors resultats els aconseguí en la pista.

## Palmarès en pista

* 2001
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Aurélien Mingot, Sébastien Gréau i Kevin Gouellain)
* 2004
** Campió de França en Persecució
* 2005
** Campió de França en Persecució per equips
* 2007
** Campió de França en Persecució
* 2008
** Campió de França en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 2004
** 1r a Aguascalientes, en Persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Agrupació Regionalista Alacantina

L'Agrupació Regionalista Alacantina (ARA) va ser una entitat alacantina fundada l'octubre de 1933 que tenia per objectiu la unificació i l'autonomia del País Valencià i que tenia entre els seus membres més destacats Ángel Pascual com a president, Emili Costa com a president segon, Enric Valor com a secretari, Josep Ferrándiz o Josep Coloma.
El juliol de 1934 va organitzar al saló de festes de l'Ateneu, els actes de cloenda de la Tercera Setmana Cultural Valenciana, presidida per l'alcalde alacantí Llorenç Carbonell; per Eliseu Gómez, directiu de l'Ateneu i germà de Nicolau Primitiu; i per Sanchis Zabalza, foguerer major.
L'agrupació va ser la promotora del canvi de nom de l'actual plaça dels cavalls (anomenada en aquell moment plaça de la independència) pel de plaça de Catalunya, en homenatge al territori germà que acabava d'aconseguir un estatut d'autonomia, que va ser aprovat pel consistori el 27 de juliol de 1934, amb Carbonell d'alcalde.
L'entitat va estar lligada al periòdic El Tio Cuc i va tindre bones relacions amb l'Agrupació Valencianista Republicana.

## Referències

* ↑ La masonería en la España del siglo XX. Universidad de Castilla-La Mancha, 1996
* ↑ Cent anys de teatre en valencià a Alacant (1854-1962).Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, 1999
* ↑ «L'Agrupació Regionalista Alacantina» (en castellà). El Mundo, 09-01-2017. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ La guerra civil als Països Catalans (1936-1939). Universitat de València, 2007
# Benedetto da Rovezzano

Benedetto Grazzini, més conegut com a Benedetto da Rovezzano (Pistoia, 1474 - c. 1552) va ser un arquitecte i escultor italià del Renaixement, actiu principalment a Florència. Va adoptar el sobrenom de Rovezzano pel barri de Forència on vivia.
Entre les seues obres cal destacar:
* Capella Pandolfini i claustre de la Badia Fiorentina.
* Restes del monument a sant Joan Gualbert i una xemeneia, actualment al Museu del Bargello.
* Portal de l'església dels Sants Apòstols.
* Cenotafi de marbre de Pier Soderini, església del Carmine.
* Tabernacle de sant Joan Evangelista, Santa Maria del Fiore.
* Tres baixos relleus a l'església de San Salvi.
El papa Lleó X va enviar dotze medallons de terracota de Rovezzano al Cardenal Wolsey. El mateix Rovezzano va viatjar a Anglaterra l'any 1524. Wolsey li va encarregar la seua tomba, i tot i que el cardenal va caure en desgràcia abans de la seua conclusió, el rei Enric VIII va ordenar-ne la finalització. El rei Carles I va plantejar-se ser-hi enterrat, però va romandre buida fins que va ser utilitzada per a enterrar-hi Horatio Nelson.

## Referències

* ↑ Catholic Encyclopaedia. Benedetto da Rovezzano
# Pinsà trompeter

El pinsà trompeter (Bucanetes githagineus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita zones pedregoses àrides de les Illes Canàries, sud-est de la península Ibèrica, i des de Marroc, Sàhara Occidental i Mauritània, cap a l'est, a través de Mali, Nigèria i Txad fins a Egipte i nord del Sudan, i al Pròxim Orient, a Israel i cap al sud a la Península Aràbiga i cap a l'est, a través d'Orient Mitjà fins a Tadjikistan, est del Kazakhstan, sud-oest de Sibèria i nord del Pakistan.

## Referències

* ↑ «Pinsà trompeter». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Saràtovskaia

Saràtovskaia (rus: Саратовская) és una stanitsa de l'ókrug urbà de Goriatxi Kliutx, al krai de Krasnodar, als contraforts nord-occidentals del Caucas, a Rússia. Està situada 12 km al nord-est de Goriatxi Kliutx, i 35 km al sud de Krasnodar. Tenia una població el 2010 de 6.567 habitants dels quals el 84.9 % són d'ètnia russa i un 6.2 % d'armenis.
És cap del municipi Saràtovskoie, al que pertanyen així mateix Prirechenski, Molkin, Paporotni, Séverni, Solioni i Sorokin.

## Història

Va ser fundada el 1864 com Psékupskaya. El 1867 va ser canviat el seu nom a l'actual.

## Transport

A la localitat hi ha una estació del ferrocarril Krasnodar-Tuapsé. Al costat de Saràtovskaia passa la carretera federal M4 Do Moscou-Novorosíisk.

## Enllaços externs i referències

* ↑ Resultats de 2010 (rus)
* ↑ Resultats per ètnies del cens de 2002
* ↑ Tenía una població de 49 habitants l'any 2010 (Resultats de 2010 (rus))
* ↑ Composició de l'ókrug urbà de Goriachi Kliuch Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine. (rus)
# Mesó pseudovectorial

En física de partícules, un mesó pseudovectorial o mesó vector axial és una partícula que es comporta com un pseudovector pel que fa a rotacions del sistema de referència. En concret, són mesons caracteritzats per nombres quàntics d'espín total J=1 i paritat parella (positiva) P = + (normalment indicats amb el símbol J$^P$ = 1$^+$). Són menys comuns que els mesons vectorials, caracteritzats per tenir espín total 1 i paritat senar (negativa).
El mesons pseudovectorials (o vector axials) coneguts pertanyen a dues classes diferents; aquells amb conjugació de càrrega negativa J$^{PC}$ = 1$^{+−}$ i aquells amb positiva J$^{PC}$ = 1$^{++}$. El primer grup no té cap estat excitat d'espín, però tenen moment angular L = 1. El segon grup té espín i moment angular unitat (S = 1 i L = 1) amb L i S combinant-se per a donar espín total unitat J = 1. Aquestes diferències entre els grups els confereixen masses lleugerament diferents segons la regla d'acoblament d'espín-òrbita. En teoria els mesons h i b del primer grup haurien de tenir masses més pesades segons la regla de separació d'espín-òrbita; però tanmateix la natura no semblen seguir aquesta regla tal com s'evidencia pel fet que els mesons f i a siguin més pesants, encara que hi ha incerteses experimentals considerables en les masses dels mesons pseudovectorials que requereixen dades experimentals addicionals per a aclarir la situació.
El multiplet 1$^{++}$ de mesons lleugers mostra un comportament similar als dels mesons vectorials, en el sentit que la combinació de quarks lleugers i quarks estranys sembla petita per a aquest nombre quàntic. El multiplet 1$^{+−}$, d'una altra banda, pot ser afectat per d'altres factors que generalment porten a masses reduïdes. De nou, calen noves mesures per tal d'aclarir la situació.
Els mesons pseudovectorials en el canal 1$^{+−}$ es produeixen més sovint en processos d'anihilació protó-antiprotó i de difusió pió-nucleó. Mentre que els mesons en el canal 1$^{++}$ són normalment observats en col·lisions protó-protó i difusions pió-nucleó.

## Exemples

* Candidats del multiplet 1$^{+−}$ : h$_1$(1170), b$_1$(1235), h$_1$(1380)
* Candidats del multiplet 1$^{++}$: f$_1$(1285), a$_1$(1260), f$_1$(1420)
* Candidats estranys: K$_1$(1270), K$_1$(1400)
* Candidats pesants (quark encant): h$_c$, χ$_{c1}$
# FK Teteks Tetovo

El Fudbalski Klub Teteks Tetovo o FK Teteks (en macedoni: ФК Тетекс) és un club de futbol macedoni de la ciutat de Tetovo.

## Història

El 1946 existia un club a Tetovo anomenat Šar Tetovo, que guanyà la copa macedònia els anys 1948 i 1950, però als pocs anys fou dissolt. Sobre les seves restes, el 1953 es fundà el FK Tekstilec. El club fou diversos cops campió de Macedònia de lliga i copa durant l'època iugoslava. Des de la independència, el club guanyà la copa, el seu primer gran títol, la temporada 2009-10. El 2013 guanyà la seva segona copa.

## Palmarès

* Lliga de la RS de Macedònia:
** 1965, 1969, 1974, 1985
* Copa de la República de Macedònia:
** 1948,1950,1978, 1982
* Copa macedònia de futbol:
** 2009-10, 2012-13

## Referències

* ↑ «Macedonia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Macedonia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Teteks hold on to lift Macedonian Cup
* ↑ Teteks wins Macedonian Cup

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (macedònic)
* Club info a MacedonianFootball (anglès)
# Kolóskovo

Kolóskovo - Колосково (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 882 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Pont de Ca l'Illa

El pont de Ca l'Illa és una obra de Gualba (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És un pont d'un sol arc, modificat, eixamplat degut al progrés, tot de pedra i pla. Passa per sobre la riera de Gualba, afluent per l'esquerra de la Tordera.

## Referències

* ↑ «Pont de Ca l'Illa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Jordi Sambola i Serres

Jordi Sambola i Serres (Barcelona, 1940) és perit industrial mecànic, delineant projectista i alcalde d'Aiguafreda de 2007 a 2011.
A catorze anys va començar a treballar com a mecànic ajustador. Després d'estudiar a l'Escola Tècnica Professional de Terrassa es titulà com a perit industrial mecànic. Posteriorment, treballà com a delineant projectista per a diverses empreses; l'any 1967 es traslladà a viure a Aiguafreda i entrà a l'empresa FACSA.
En el camp associatiu, participà en l'Assemblea de Catalunya a Centelles en la clandestinitat i intervingué en la fundació de l'Associació de Pares d'Alumnes d'Aiguafreda. En les primeres eleccions municipals democràtiques de la Transició encapçalà l'Agrupació Municipal Oberta d'Aiguafreda (AMODA); posteriorment milità un temps en el PSAN i el 2003 s'afilià a ICV. Com a cap de llista d'aquest partit, a les eleccions municipals del 2003 entrà en l'ajuntament d'Aiguafreda, en els bancs de l'oposició. En les eleccions del 2007, els regidors d'ICV juntament amb els del PSC aconseguiren l'alcaldia i Jordi Sambola, que liderava la llista més votada, obtingué la vara d'alcalde el 16 de juny del 2007.
Jordi Sambola ha publicat articles a la revista La veu de l'Alt Congost i participa en la vida cultural d'Aiguafreda.

## Referències

* 1 2 3 4 «SAMBOLA I SERRES, JORDI». alcaldes i alcaldesses del valles oriental. Museu de Granollers. [Consulta: 28 maig 2023].
# Schulten

«Schulten» té aquests significats:
* Adolf Schulten (1870-1960), arqueòleg i historiador alemany, estudiós de Tartessos
* Johann Wilhelm Schulten (1821–1875), jugador d'escacs alemany-estatunidenc
# Merola

«Merola» té aquests significats:
* Merola (Llucmajor) és una possessió de Llucmajor, a la comarca de Migjorn de Mallorca.
* Torrent de Merola és un torrent situat a Marina de Llucmajor, a la comarca de Migjorn de Mallorca.
* Poblat talaiòtic de Merola és un conjunt de restes prehistòriques al lloc anomenat Ets Hortals, al municipi de Llucmajor.
* Riera de Merola és un corrent fluvial del Berguedà, afluent per la dreta del Llobregat.
* Santa Maria de Merola és una antiga parròquia i nucli disseminat del lloc de Merola al municipi de Puig-reig (Berguedà).
* Castell de Merola és un antic castell al lloc de Merola (Puig-reig) del qual només queden restes de la torre d'homenatge.
* Església vella de Santa Maria de Merola és una antiga església romànica del segle x, en estat d'abandó, de Santa Maria de Merola.
* Església parroquial de Santa Maria de Merola és una església del segle xvii de Santa Maria de Merola.
* L'Ametlla de Merola és un nucli de població al sud del Berguedà, municipi de Puig-reig, antiga colònia tèxtil.
* Torre de Merola és una casa aloera del castell de Montpalau a Pineda de Mar, al Maresme.
* Can Feliu de Merola masia del municipi de Pineda de Mar, al Maresme.
# Afusellades dels Ponts-de-Cé

Els afusellaments de Ponts-de-Cé, van tenir lloc des del 27 de desembre de 1793 fins a mitjans de gener de 1794, durant la guerra de Vendée.

## Procés

Les Ponts-de-Cé és un dels llocs d'execucions massives durant el Terror angeví. S'hi van produir una dotzena de tiroteigs, la majoria de vegades a la vora del Loira. La primera va tenir lloc els dies 27, 28 i 29 de desembre de 1793, però va continuar fins a mitjans de gener de 1794. Les víctimes eren vendéans executats sense judici.

## Pèrdues humanes

Després del 9 de Termidor, la Societat Popular d'Angers va acusar els representants en missió Hentz i Francastel d'haver massacrat 2.700 presoners a Ponts-de-Cé. No obstant això, l'any 2007 Jacques Hussenet indica que la investigació més recent limita el nombre de víctimes entre 1.500 i 1.600 Alain Gérard dona un nombre de 1.500 morts.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Hussenet 2007, p. 462
* 1 2 3 Gérard 2013, p. 160.

## Bibliografia

* Alain Gérard, Vendée: les archives de l'extermination, Centre Vendeà de Recerques Històriques, 2013, 684 p.
* Jacques Hussenet (dir.), «Détruisez la Vendée!» Regards croisés sur les victimes et destructions de la guerre de Vendée, La Roche-sur-Yon, Centre Vendeà de Recerques Històriques, 2007, 634 p.