OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chōsokabe Motochika

    En aquest nom japonès, el cognom és Chōsokabe.
Chōsokabe Motochika (en japonès: 長宗我部元親) (castell d'Okōjō, Província de Tosa (avui Nankoku, Prefectura de Kōchi) 1538 - 11 de juliol de 1599) va ser un dàimio, una mena de senyor feudal del període Sengoku del Japó. Va ser el líder del clan Chōsokabe, localitzat a la Província de Tosa.
El 1575, Motochika resultà victoriós durant la batalla de Watarigawa amb el qual va guanyar el control de la província de Tosa i al llarg d'una dècada va estendre la seva influència a Shikoku. El 1585 però, Hideyoshi Toyotomi va envair l'illa amb una força de cent mil homes comandats per Ukita Hideie, Kobayakawa Takakage, Kikkawa Motonaga, Toyotomi Hidenaga i Toyotomi Hidetsugu. Motochika es va rendir per la qual cosa li va ser concedit conservar Tosa.
Sota les ordres de Hideyoshi, Motoshika i el seu fill Nobuchika van participar durant el setge d'Odawara així com les invasions japoneses de Corea.

## Referències

* 新井政義（編集者）『日本史事典』。東京：旺文社 1987 (p. 263)
# Coen Dillen

Coenraad Henrik Dillen (5 d'octubre de 1926 - 24 de juliol de 1990) va ser un futbolista neerlandès que va jugar principalment al PSV i a la selecció holandesa. Té el rècord de més gols marcats en una temporada de l'Eredivisie.

## Carrera de club

Dillen va començar la seva carrera sènior al PSV, però va tornar al club infantil Brabantia, abans de tornar a unir-se al PSV durant un període prolífic. Sobrenomenat Het Kanon (el canó), el seu compte de gols de 43 a la temporada inaugural de l'Eredivisie 1956/57 segueix sent la puntuació més alta d'un futbolista a l'Eredivisie. Va marcar vint gols en un període de nou partits entre el 27 de gener i el 31 de març de 1957. Va acabar la seva carrera al Helmondia '55.

## Carrera internacional

Dillen va debutar amb els Països Baixos en un partit amistós del maig de 1954 contra Suïssa i va assolir un total de 5 partits internacionals, marcant 4 gols. El seu últim partit internacional va ser un partit de classificació per a la Copa del Món de la FIFA el març de 1957 contra Luxemburg.

## Vida personal

Després de retirar-se del futbol, va passar un període de dos anys com a entrenador del RKSV Nuenen. El seu germà Cor Dillen va ser director i director financer de Philips.
Va morir el 1990 d'un atac de cor a Zelanda, als 63 anys. L'any 2003 es va erigir una estàtua en honor seu a l'estadi del PSV. La seva dona Mien va continuar treballant a la seva botiga de cigarrets després de la seva mort.

## Referències

* ↑ «Will Suarez be a record breaker?». Soccernet [Consulta: 30 juliol 2012]. Arxivat 2011-06-04 a Wayback Machine.
* ↑ John Ashdown. «Has a player ever been idolised by a club he has never played for?». The Guardian, 25-01-2012. [Consulta: 25 gener 2012].
* ↑ Intl career stats - EU Football

## Enllaços externs

* Coen Dillen - Lloc web oficial
* (neerlandès) CV Coen Dillen Arxivat 2012-02-08 a Wayback Machine.
* (neerlandès) Fitxa del jugador a VoetbalStats.nl
# Clorur de magnesi

Clorur de magnesi (antigament clorur magnèsic) és el nom del compost químic amb la fórmula química MgCl₂ i amb les seves variants hidratades (hidroxiclorurs) MgCl₂(H₂O)$_x$. Aquestes sals són halurs ionics típics, molt solubles en aigua fins al punt que la variant hidratada s'extreu directament de l'aigua del mar. El MgCl₂ anhidre és la principal font de Mg metàl·lic, el qual és produït a gran escala.
La sal amb aquesta composició es correspon amb el mineral natural cloromagnesita (anhidre) i bischofita (hexahidratat) i presenta també una certa afinitat amb la carnal·lita (KMgCl₃ ·(6H₂O)).

## Estructura, preparació i propietats bàsiques

MgCl₂ cristal·litza sobre mostra de clorur de cadmi, el qual presenta Mg octaedric. Existeixen una gran varietat d'hidrats amb la fórmula MgCl₂(H₂O)$_x$, "x" reduint-se amb increments de temperatura: x = 12 (-16.4 °C), 8 (-3.4 °C), 6 (116.7 °C), 4 (181 °C), 2 (ca. 300 °C). El cas del hexahidrat és el comú a temperatura ambient on el Mg$^+$ continua amb estructura octaèdrica tot i que es complexa amb 6 lligands. El clorur de magnesi s'usa com a anticongelant.

## Referències

* ↑ Holleman, A. F.; Wiberg, E. "Inorganic Chemistry" Academic Press: San Diego, 2001. ISBN 0-12-352651-5
* ↑ Wells, A. F. (1984) Structural Inorganic Chemistry, Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-855370-6
# Clorur de mercuri(II)

El clorur de mercuri(II) és el compost químic amb la fórmula química HgCl₂. Aquest sòlid blanc i cristal·lí és un reactiu de laboratori. Antigament el seu ús estava molt estès, tanmateix és una de les formes més tòxiques de mercuri, ja que és més soluble en aigua que la majoria de les altres formes. És un compost iònic.

## Referències

* ↑ «Clorur de mercuri(II)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Colònia Llobeta

La Colònia Llobeta és un edifici del municipi d'Aiguafreda (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat de planta rectangular. Consta de planta baixa i un pis, cobert amb teulada a doble vessant. La composició és simètrica. Hi ha un cos central més elevat, on es troba l'escala d'accés a l'edifici, a la part superior té una finestra geminada amb arcs escalonats. Els habitatges es troben als cossos laterals. Les portes i finestres tenen un emmarcament pla de diferent color que l'estructura mural.

## Referències

* ↑ «Colònia Llobeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Cleptoparasitisme

El cleptoparasitisme (literalment, parasitisme per robatori) és un comportament animal consistent en l'apropiació per part d'un individu d'uns materials que altre havia caçat, replegat o preparat, com ara material per al niu o, amb més freqüència, aliments, incloent els emmagatzemats.
El paràsit treu el profit d'obtenir així preses o altres objectes que no podria per ell mateix, o bé s'estalvia el temps i l'esforç per aconseguir-ho. No obstant això, el cleptoparàsit pot córrer el risc de patir lesions si la víctima és capaç de defensar la seva propietat.
El cleptoparasitisme pot ser intraespecífic (el paràsit pertany a la mateixa espècie que la víctima) o interespecífic (el paràsit és d'una espècie diferent). En l'últim cas, els paràsits són freqüentment parents propers dels parasitats ("regla d'Emery").
Els animals que utilitzen mètodes molt especialitzats d'alimentació, són sovint objecte del cleptoparasitisme. Per exemple, les garses de mar tenen la capacitat inusual de poder trencar les closques dels musclos; els adults d'aquestes espècies pateixen cleptoparasitisme intraespecífic per part dels joves que encara no són forts ni prou hàbils per obrir les closques amb facilitat. Els ocells cabussadors, que agafen la presa sota la superfície i la porten fora, pateixen cleptoparasitisme interespecífic per part de les gavines, que no poden agafar els peixos del fons per elles mateixes.

## Referències

* ↑ «ScienceDirect». [Consulta: 24 abril 2019].
* ↑ «Kleptoparasitism - Biology-Online Dictionary | Biology-Online Dictionary». [Consulta: 24 abril 2019].
* ↑ «Reed Bio 342». [Consulta: 24 abril 2019].
# Cleptotèrmia

La cleptotèrmia (gr. "robar la calor") és una forma de termoregulació mitjançant la qual els animals comparteixen la termogènesi metabòlica que produeixen entre ells. Pot ser o no ser recíproca i es presenta tant en animals endotèrmics com en els ectotèrmics. La forma més comuna és arraulir-se.

## Arrauliment

Algunes espècies d'ectoterms, incloent-hi els llangardaixos i les serps, com la Boa constrictor i serps tigres, incrementen la seva massa efectiva quan s'acosten estretament entre elles. També està àmpliament estès entre els ratpenats que són gregaris i endoterms i en alguns ocells com el pingüí emperador.
En els casos en què no és recíproc es pot descriure com robatori de calor. Algunes serps mascles canadenques (Thamnophis spp.) es fan passar per femelles produint un tipus de feromona falsa després de la hibernació. Això fa que mascles rivals la cobreixin en un intent d'aparellar-s'hi i li transfereixen calor. Així aquests mascles que semblen femelles es revitalitzen abans que els altres després d'hibernar i tenen un avantatge a l'hora d'aparellar-se.

## Compartir l'hàbitat

Molts ectotèrmics exploten la calor produïda pels endotèrmics compartint el seu niu o cau. Per exemple els gekos fan servir nius de mamífers La calor generada pels tèrmits és aprofitada per diverses espècies de llangardaixos, serps i cocodrils.

## Referències

* ↑ Shah B, Shine R, Hudson S, Kearney M. (2003). Sociality in lizards: why do thick-tailed geckos (Nephrurus milii) aggregate? Behaviour 140, 1039–1052. doi:10.1163/156853903322589632
* ↑ Myres BC, Eells MM. (1968). Thermal aggregation in Boa constrictor. Herpetologica 24, 61–66. Plantilla:Jstor
* ↑ Aubret F, Shine R. (2009). Causes and consequences of aggregation by neonatal tiger snakes (Notechis scutatus, Elapidae). Aust. Ecol. 34, 210–217. doi:10.1111/j.1442-9993.2008.01923.x
* ↑ Arends A, Bonaccorso FJ, Genoud M. (1995). Basal rates of metabolism of nectarivorous bats (Phyllostomidae) from a semiarid thorn forest in Venezuela. J. Mammal. 76, 947–956. doi:10.2307/1382765
* ↑ Ancel A, Visser H, Handrich Y, Masman D. Le Maho Y. (1997). Energy saving in huddling penguins. Nature 385, 304–305. doi:10.1038/385304a0
* ↑ Shine R, Phillips B, Waye H, LeMaster M, Mason RT. (2001). Benefits of female mimicry to snakes. Nature, 414, 267. doi:10.1038/35104687
* ↑ Newman DG. (1987). Burrow use and population densities of Tuatara (Sphenodon punctatus) and how they are influenced by fairy prions (Pachyptila turtur) on Stephens Island, New Zealand. Herpetologica 43, 336–344. Plantilla:Jstor
* ↑ Ehmann H, Swan G, Swan G, Smith B. (1991) Nesting, egg incubation and hatching by the heath monitor Varanus rosenbergi in a termite mound. Herpetofauna 21, 17–24.
* ↑ Knapp CR, Owens AK. (2008). Nesting Behavior and the Use of Termitaria by the Andros Iguana (Cyclura Cychlura Cychlura). Journal of Herpetology 42(1):46-53. doi:10.1670/07-098.1
# Consell del Front Popular d'Alliberament d'Oròmia

El Consell del Front Popular d'Alliberament d'Oròmia (Gumii Adda Bilisummaa Ummata Oromiyaa GABUO o Council of Oromiyaa People's Liberation Front COPLF) és un partit polític d'Etiòpia. Va sorgir d'una conferència celebrada del 22 al 25 de novembre del 2006, entre delegats del Front Popular d'Alliberament Oromo (OPLF) i el Consell d'Alliberament d'Oròmia (OLC) que van acordar fusionar-se en la nova organització. El 2010 la nova organització fou membre fundador del segon ULFO (Forces Unides d'Alliberament d'Oròmia).

## Referències

* Fundació
# Consell de les Associacions de Futbol de l'Àfrica del Sud

El Consell de les Associacions de Futbol de l'Àfrica del Sud (COSAFA) (en anglès: Council of Southern Africa Football Associations, en francès: Conseil des Associations de Football en Afrique Australe, en portuguès: Conselho das Associações de Futebol da África Austral) és l'òrgan de govern de les federacions del sud d'Àfrica de la Confederació Africana de Futbol (CAF).

## Membres de la COSAFA

| Pais | Any d'ingrés | Federació |
| Angola | 1997 | Federació Angolesa de Futbol |
| Botswana | 1997 | Associació de Futbol de Botswana |
| Comores | 2007 | Federació de Futbol de les Comores |
| Lesotho | 1997 | Associació de Futbol de Lesotho |
| Madagascar | 2000 | Federació Malgaixa de Futbol |
| Malawi | 1997 | Associació de Futbol de Malawi |
| Maurici | 2000 | Associació de Futbol de Maurici |
| Moçambic | 1997 | Federació Moçambiquesa de Futbol |
| Namíbia | 1997 | Associació de Futbol de Namíbia |
| Seychelles | 2000 | Federació de Futbol de les Seychelles |
| Swazilàndia | 1997 | Associació de Futbol d'Eswatini |
| Sud-àfrica | 1997 | Federació Sud-africana de Futbol |
| Zàmbia | 1997 | Associació de Futbol de Zàmbia |
| Zimbàbue | 1997 | Associació de Futbol de Zimbàbue |
La Federació de Reunió de Futbol és membre associat.

## Referències

* ↑ «Mr Phillip Chiyangwa is new COSAFA president». COSAFA, 17-12-2016 [Consulta: 29 desembre 2016].

## Enllaços externs

* COSAFA Web oficial
# Chifteluțe marinate

Les chifteluțe marinate (en català mandonguilles marinades) són una especialitat tradicional romanesa, una mena de mandonguilles fregides marinades en aquesta salsa especial de tomàquets. Es poden menjar fredes o calentes.

## Ingredients

* Carn:
Els ingredients per a 500 g de carn són els mateixos que per als rostits de Moldàvia, però sense patates i pastanagues, les mandonguilles s'enrotllen en farina i no en pa ratllat. Es pot afegir farigola en lloc d'anet.
* Salsa de tomàquet:
Calen: 500 g de tomàquets, una culleradeta de concentrat de pasta de tomàquet, una cullerada de vinagre, una mica de sucre, 2-3 fulles de llorer, sal i almenys 10 grans de pebre negre.

## Preparació

Feu petites boles que s'enrotllin amb farina i s'aplanin lleugerament. A continuació, poseu oli en una paella al foc i quan estigui ben escalfat fregiu les mandonguilles pels dos costats. Si estan a punt, poseu-los en un cassó. Daureu el concentrat de tomàquet a foc lent, i afegiu-hi els tomàquets pelats i tallats finament juntament amb les fulles de llorer i els grans de pebre. La salsa combina el gust amb sal, una mica de vinagre i sucre i es deixa coure a foc lent durant un quart d'hora. Si la salsa queda massa espessa, afegiu-hi unes cullerades d'aigua o brou de carn. Afegir cebes a aquesta salsa no s'ajusta a la recepta original. Finalment, aboqueu la salsa sobre les mandonguilles i deixeu-la al forn durant tres quarts d'hora per formar la salsa i aixecar l'oli.
Les mandonguilles marinades es poden menjar calentes amb mamaliga, puré de patates o arròs o fredes amb pa blanc.

## Variacions

* El vinagre se substitueix per la llimona i una mica de pell de llimona ratllada.
* Les fulles de llorer es substitueixen per l'estragó.
* Les mandonguilles es preparen sense alls.

## Referències

* 1 2 Eliza Hansen: „Meine rumänischen Spezialitäten” /Specialitățile mele românești), Editura Christians Verlag, Hamburg 1973, p. 41-42, ISBN 3-7672-0229-8
* 1 2 Silvia Jurcovan: „Carte de bucate”, Editura Humanitas, București 2012, p. 154-155 ISBN 978-973-50-3475-7
* 1 2 Sanda Marin: „Carte de bucate”, Editura Orizonturi, București 1995, p. 87

## Enllaços externs

* Mandonguilles marinades, recepta senzilla
# Columna Rosa de Luxemburg

La Columna Rosa de Luxemburg fou una milícia paramilitar alçada per voluntaris durant la Guerra Civil espanyola per fer front als militars sublevats contra la República Espanyola. Estava formada per 1 centúria amb nombrosa presencia de dones i voluntaris estrangers. Es va formar a partir del Batalló femení Rosa de Luxemburg que havia participat en el intent fallit de recuperar Mallorca de mans del sublevats. Sortí cap al Front d'Aragó el 8 de setembre de 1936 des de Barcelona. Va ocupar posicions a Tardienta. Finalment acabaria per integrar-se a la Columna Del Barrio, com a centúria 32.

## Referències

* ↑ Berger, Gonzalo. Les Milícies Antifeixistes de Catalunya. Voluntaris per la llibertat. Vic: Eumo, 2018, p. 207. ISBN 9788497666404.
# Connexitat per arcs

En topologia, es diu que un espai (o un subespai) és connex per arcs o arc-connex (o també connex per camins) si compleix una propietat que, intuïtivament, pot entendre's com la possibilitat de formar un camí entre dos punts qualssevol de l'espai o subespai. Cadascun dels subespais arc-connexs no continguts en un subespai arc-connex major s'anomena component arc-connexa de l'espai.

## Definició formal

Direm que un conjunt $X$ és connex per camins o arc-connex si donats $x_{1},x_{2}\in X$ hi ha un camí continu $\alpha :[0,1]\rightarrow X$ tal que $\alpha (0)=x_{1}$ i $\alpha (1)=x_{2}$.

## Propietats

La connexitat per camins implica connexitat, però el recíproc no és cert en general. Un contraexemple molt típic és l'anomenat pinta del topòleg, $X=A\cup B$, on $A=\{0\}\times ]-1,1[$ i $B=([0,1]\times \{0\})\cup (\{{\frac {1}{n}}:n\in \mathbb {N} \}\times [0,1])$. $X$ és connex, però no connex per camins.
Ser connex per camins no és una propietat hereditària (és a dir, si un conjunt és connex per camins, qualsevol subconjunt d'aquest no és necessàriament connex per camins). Però, ser connex per camins és una propietat topològica (és a dir, la imatge mitjançant una aplicació contínua d'un conjunt connex per camins és connexa per camins).
# E011

* No s'ha de confondre amb E11.
La ruta europea E011 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Kokpek (Kazakhstan) i finalitza a Tyup (Kirguizstan). Té una longitud de 200 km. Té una orientació de nord a sud.
# Can Vidal i Quadres

Can Vidal i Quadres és una casa de Sitges (Garraf) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de grans dimensions que fa cantonada per la façana lateral esquerra amb el carrer de Rafael Llopart. Consta de planta baixa i dos pisos. La façana principal, d'estructura gairebé simètrica, presenta,a la planta baixa un portal d'entrada d'arc de mig punt de pedra, i grans finestres als costats, dues d'arc escarser i una allindada. El primer pis és format per 4 obertures allindanades. Un balcó decorat amb motllures i barana de forja, ocupa tot el cos central, i és flanquejat per 4 pilastres d'inspiració clàssica amb fust estriat i capitell compost, que es perllonguen fins a la part superior del segon pis. Aquest segon pis presenta també 4 finestres allindanades. L'edifici es corona amb cornisa i barana.

## Història

La casa Vidal i Quadres va ser bastida aproximadament el 1860. Forma part d'un conjunt de cases senyorials construïdes a la vila durant els anys 1860-1880 per sitgetans que s'havien enriquit a Amèrica.
La casa tenia en el seu origen un jardí privat, que fou cedit posteriorment a la vila com a espai públic.
Actualment ha perdut la seva funció inicial d'habitatge unifamiliar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Vidal i Quadres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Bipiràmide quadrada giroallargada

En geometria, la bipiràmide quadrada giroallargada és un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{17}$).
Es pot obtenir giroallargant un octàedre inserint un antiprisma entre les seves meitats congruents. En considerar l'octèdre una bipiràmide quadrada ve el seu nom.
El seu dual és el Trapezoedre quadrat truncat.
Tot i que els seus costats són tots triangles equilàters iguals, no és un sòlid platònic perquè en algunes arestes hi concorren quatre cares i en altres n'hi concorren cinc.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjetura de qo n'hi ha pas d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Gyroelongated square dipyramid bipiràmide quadrada giroallargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Fanatisme

El fanatisme és l'apassionament del fanàtic. És una forma d'intolerància extrema que empeny a la repressió de l'alteritat sota totes les seves formes. És una actitud o activitat que es manifesta amb passió exagerada, desmesurada, irracional i tenaç en defensa de una idea, teoria, cultura, estil de vida, etc.
El terme fanàtic designa també la persona que en nom d'una fe, és capaç de fer qualsevol cosa per fer-la triomfar, i s'entusiasme o es preocupa cegament per alguna cosa.
Psicològicament, la persona fanàtica manifesta una apassionada i incondicional adhesió a una causa, un entusiasme desmesurat i/o monomania persistent cap a determinats temes, de manera obstinada, algunes vegades fins indiscriminat i violent. El psicòleg de la religió Tonu Lehtsaar ha definit el terme "fanatisme" com la recerca o la defensa d'alguna cosa d'una manera extrema i apassionat que va més enllà de la normalitat. El fanatisme religiós es defineix per la fe cega, la persecució de la dissidència i l'absència de la realitat.
El fanatisme es refereix a les creences d'una persona o grup. En casos extrems en els quals el fanatisme supera la racionalitat, la ceguesa que produeix aquest apassionament pot portar al fet que la persona fanàtica es comporti, a vegades, de manera irracional i / o extrems perillosos, com matar éssers humans o empresonar-los, amb el fi aparent o manifest de mantenir aquesta creença, considerada pel fanàtic o fanàtics com l'única veritat.
Hi ha el cas del fanatisme positiu (no en contra d'alguna cosa o algú). Per parlar-ne primer hem de definir un altre terme, pres de l'anglès: "fan". Un fan o fanàtic, simpatitzant, aficionat, seguidor, admirador és una persona que sent gust i entusiasme per una altra persona o per cert objecte. El terme s'utilitza en particular en l'esport i l'art, per referir-se a admiradors d'una persona o grup de persones.
Aquest terme va ser tractat per Voltaire, que sosté que la filosofia és l'únic remei al fanatisme: «El fanatisme és a la superstició el que el transport és a la febre, el que la ràbia és a la còlera. El qui té èxtasis, visions, que pren els somnis com a realitats, i les seves imaginacions com a profecies, és un entusiasta; el que sosté la seva bogeria per l'homicidi, és un fanàtic.»
Albert Brie defineix amb humor el fanàtic com «Heroi que, per al triomf dels seus prejudicis, està llest per fer el sacrifici de la seva vida».

## Obres de Voltaire

Obres de Voltaire on es toca el tema:
* Cartes angleses
* Diccionari filosòfic, article Fanatisme
* Tractat sobre la tolerància
* El fanatisme o Mahoma

## Referències

* ↑ «THE MANY FACES OF FANATICISM». [Consulta: 18 gener 2017].

## Vegeu també

* Fonamentalisme
# Gaston Browne

Gaston Browne (n. Potters Village, Antigua i Barbuda, 9 de febrer de 1967) és un polític antiguà. Va realitzar els seus estudis superiors a la Universitat de Salamanca, Espanya. En 2014, va començar a liderar el Partit Laborista d'Antiga amb el qual va resultar guanyador de les eleccions generals del país, amb un total de 14 dels 17 escons, el partit dels quals va tornar en poder després de 10 anys.

## Referències

* ↑ "Meet Gaston Browne" Arxivat 2021-04-24 a Wayback Machine., Gaston Browne website.
* ↑ "ABLP Wins" Arxivat 2014-10-13 a Wayback Machine., Daily Observer, 13 June 2014.
# Guaiacum

Guaiacum és un gènere de la família Zygophyllaceae. Té sis espècies d'arbusts i arbres, natiu de les regions subtropicals i tropicals de les Amèriques.
Són bells arbres ornamentals; creixen lentament, aconsegueixen 20 m, encara que usualment no porten ni a la meitat. Produeixen guajacum, una goma resinosa usada en certes drogues: tracta una varietat de malalties des de tos a artritis. Amb astilles es fa un te.

## Usos

El gènere és famós com proveïdor de Lignum vitae: bigues i fustes de diverses spp. d'aquest gènere. A més d'altres aplicacions, la goma natural d'aquesta fusta s'usava per a tractar la sífilis: Benvenuto Cellini registra el seu ús per a això en les seves memòries. La dosi que Nashe compte en l'article Honorificabilitudinitatibus (ho crida 'guiacum'). En homeopatia, s'usa en pacients amb malalties cròniques de destructives miasmes.
Guaiacum officinale és la flor nacional de Jamaica, i Guaiacum sanctum és l'arbre nacional de Bahames.

## Taxonomia

* Guaiacum angustifolium
* Guaiacum coulteri
* Guaiacum officinale
* Guaiacum sanctum
* Guaiacum unijugum
Totes les espècies de Guaiacum estan citades en CITIS