OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neòcor

El neòcor (grec antic: νεωκόροι, llatí: Neocori), en plural neòcors, eren inicialment els servents dels temples, però més tard el nom es va aplicar als sacerdots d'alt rang que tenien la suprema intendència del temple i els seus tresors.
En temps de l'Imperi el nom era una espècie de títol aplicat especialment les ciutats que tenien temples dedicats a l'emperador (la majoria a Àsia), ja que tota la ciutat es considerava guardiana del temple erigit. Aquestes ciutats amb santuaris dedicats al culte de l'emperador comencen a sorgir en temps d'August, primer a Cízic, i el nom, νεωκόροι, feia referència a tota la ciutat, i no era el títol de cap funcionari religiós. Aquest nom apareix sovint a les monedes d'Efes, Esmirna i altres. El títol havia de ser concedit pel senat romà a les ciutats, segons consta d'algunes inscripcions, i tal com explica Tàcit als Annals. Una ciutat podia ser δὶς (dos) o τρὶς (tres) νεωκόρος, si tenia dos o tres temples dedicats a dos o tres emperadors o a famílies imperials diferents.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Neocori». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 27 gener 2023].
# Neòfit II

Neòfit II (en grec Νεόφυτος Β') va ser patriarca de Constantinoble dues vegades, la primera de l'any 1602 al 1603, i la segona del 1607 al 1612.
Va ser metropolità d'Atenes de l'any 1597 al 1602 i va succeir a Mateu II en el tron ecumènic, prenent possessió el 3 d'abril de 1602. El gener de 1603 va ser acusat de diversos escàndols i es va haver de retirar a Rodes i d'allà al Monestir de Santa Caterina del Sinaí.
Va tornat al tron patriarcal el 15 d'octubre de l'any 1607, quan el sultà Ahmet I va destituir al seu antecessor Rafael II, i en va ser titular durant cinc anys. Durant el seu segon mandat es va ocupar de posar d'acord la pràctica administrativa de l'església i el dret canònic amb les necessitats contemporànies, com per exemple regular els motius de divorci amb el sistema de vida que comportava l'ocupació otomana, i va prendre mesures per refer les arques patriarcals. Va seguir una política anti-otomana i va establir diversos contactes amb l'església catòlica. L'any 10605 va enviar una carta al papa Pau V on reconeixia la primacia papal sobre el patriarca de Constantinoble, i el 1609 va escriure'n una altra al rei d'Espanya Felip III per proposar-li una croada per alliberar els ortodoxos del domini turc. Les concessions al papa buscaven també el recolzament per sortir del domini otomà.
Els acords secrets que va establir amb els jesuïtes i el papa, la seva actitud a favor de l'església catòlica i l'augment dels impostos per sufragar les despeses de la seu patriarcal li van crear enemics entre els prohoms de Constantinoble, entre altres es va oposar fermament a les seves activitats el patriarca d'Alexandria Ciril Lucaris, que després seria també patriarca de Constantinoble. Les seves denúncies van portar a l'expulsió del tron de Neòfit II. L'octubre de 1612 es va decretar el seu exili a Rodes, però no es va dur a terme perquè va ser nomenat patriarca el seu amic Mateu II.

## Referències

* ↑ «Νεόφυτος Β'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 1r agost 2023].
# New Milford

«New Milford» té aquests significats:
* New Milford (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
* New Milford (Illinois)
* New Milford (Nova Jersey), població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
* New Milford (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
# Navilier

Un navilier o empresa naviliera és la figura representant del vaixell al port on es troba. A l'estat espanyol està regulat per la Llei 27/1992, de 24 de novembre, de ports de l'Estat i de la marina mercant, és defineix com tota aquella persona física o jurídica que, utilitzant vaixells mercants propis o aliens, es dedica a explotar-los, fins i tot quan això no constitueix la seva activitat principal, sota qualsevol modalitat admesa pels usos internacionals.

## Vegeu també

* Armador

## Referències

* ↑ «Navilier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ley 27/1992, de 24 de noviembre, de Puertos del Estado y de la Marina Mercante.» (en castellà). Boletín Oficial del Estado. [Consulta: 30 novembre 2018].
# Navodon xanthopterus

Navodon xanthopterus és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1930. Leatherjacket genera. Aust. Zool. v. 6 (pt 2). 179.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Xu, C.-G., 1988. Tetraodontiformes. Pp.310-316. A: The deep water fishes of the east China Sea. Deep Water Fishes East China Sea 1988: 1-355.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 1984. Monacanthidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 3. FAO, Roma. pag. var.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Newtontoppen

Newtontoppen (literalment: Pic de Newton) és la muntanya més gran i més alta de Svalbard (Noruega), amb 1713 m d'altitud. Es troba a la part nord-est de l'illa de Spitsbergen. La muntanya està composta principalment de granit del període Silurià. El primer a assolir el pic va ser el suec Helge Backlund el 4 d'agost del 1900. Actualment no és gaire habitual l'ascensió al Newtontoppen, pel fet que és lluny de qualsevol assentament humà i dins la perillosa zona àrtica. Tanmateix és possible arribar-hi amb moto de neu.

## Nom

El 1898 la muntanya va rebre aquest nom en honor d'Isaac Newton. Les muntanyes dels voltants van rebre els noms d'altres astrònoms i matemàtics famosos al mateix any, com ara el Perriertoppen o el Galileotoppen.

## Referències

* ↑ "Europe: Atlantic Islands Ultra-Prominences" Peaklist.org. Retrieved 2011-12-17.
* ↑ «Newtontoppen (Svalbard)». Institut Polar Noruec. [Consulta: 5 juny 2014].
# Newton Hamilton

Newton Hamilton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 272 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newton Hamilton tenia 272 habitants, 99 habitatges, i 79 famílies. La densitat de població era de 617,8 habitants/km².
Dels 99 habitatges en un 43,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 20,2% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.357 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.286 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era d'11.584 $. Entorn del 6% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newton Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newton Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ninja Gaiden

Ninja Gaiden (NINJA外伝) és una sèrie japonesa de videojocs que va aparèixer per primera vegada en Japó en 1988, i que pertany a l'empresa Tecmo.
La sèrie era coneguda originalment com a Ninja ryūkenden. (忍者龍剣伝) "Llegenda del Ninja de l'espasa del drac") en el Japó. La sèrie també era coneguda com a Shadow Warriors a Europa i Austràlia.
El joc va aparèixer per primera vegada a Amèrica un any després que al Japó, en 1989 sota el nom de "Ninja Gaiden", el qual va ser precedit per altres 2 jocs més de la mateixa sèrie per a la consola Nintendo. Hi hagué també una versió del joc per a la Master System de SEGA.

## Dinàmica de joc

La història de Ninja Gaiden segueix les aventures del ninja del Clan del Drac, Ryu Hayabusa. L'estil de joc és del tipus d'acció de costat (comunament dit "de plataforma"), en la qual és necessari anar passant per diverses etapes. Cada etapa consisteix en un escenari el qual és necessari travessar destruint o evitant als enemics en el camí. Després d'unes quantes etapes és possible enfrontar-se a un "cap". La finalització de l'escenari que enfronta a un "cap" conclou una part del joc, que és dita en forma dramàtica "Acte", i indica l'inici de la següent.

## Enllaços externs

* Tràiler de Ninja Gaiden 2 Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Pàgina oficial del Joc: Ninja Gaiden Arxivat 2019-08-23 a Wayback Machine. (anglès)
* Pàgina de fans amb tota la informació del Ninja Gaiden al complet (castellà)
* Vídeo de la demostració de Ninja Gaiden II (castellà)
# Neoperla lahu

Neoperla lahu és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1983. Aquatic Insects 5(2):101.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Descriptions of Neoperlini from Thailand and Malaysia (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Nossis

Nossis (grec antic: Νοσσίς) va ser una poetessa grega nascuda a Locres Epizefiris, a la Magna Grècia.
Va florir cap a l'any 310 aC en el Període hel·lenístic i seria una mica anterior a Teòcrit de Siracusa. És l'autora d'una dotzena d'epigrames de tipus votiu, amorós o funerari de gran bellesa que figuren a l'Antologia grega. Pels mateixos epigrames, se sap que era filla de Tèufila i que tenia una filla de nom Melinna, que de vegades s'ha confós amb la poeta Melinno. Els poemes estan dedicats a Afrodita i quasi tots contenen referències a dones, és a dir, són de temàtica femenina. Nossis es formà a l'escola dòrica peloponnèsica i escrigué en dialecte dòric i èpic.
Els epigrames van ser publicats per primera vegada l'any 1734 a Hamburg.

## Referències

* ↑ Wolf, J.Ch. Prosistas griegas: testimonios y fragmentos. Oviedo: KRK-ediciones, 2011, p. 278. ISBN 9788483673386.

## Bibliografia

* I.M. Plant, Women Writers of Ancient Greece and Rome: An Anthology. University of Oklahoma Press, 2004. ISBN 9780806136226
# Noelbensonita

La noelbensonita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la lawsonita. Rep el nom en honor de William Noel Benson (Londres, Anglaterra, 26 de desembre de 1885 - 20 d'agost de 1957), geòleg de la Universitat d'Otago (Nova Zelanda), per a la seva investigació sobre el Gran Cinturó de Serpentina i Cinturó Plegat de Nova Anglaterra, tots dos a Nova Gal·les del Sud. Va guanyar la medalla Clarke i la medalla Lyell. La proposta IMA 05-B, de l'any 2005, especificà que el nom en anglès s'havia de modificar per eliminar l'accent de la primera "e".

## Característiques

La noelbensonita és un silicat de fórmula química BaMn₂$^{3+}$(Si₂O₇)(OH)₂·H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la noelbensonita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Woods, situada a la localitat de Tamworth, dins el comtat de Darling (Nova Gal·les del Sud, Austràlia). També ha estat descrita a la mina Cerchiara (Ligúria, Itàlia), en un parell de localitats de la prefectura d'Ōita (Japó), i en fins a tres indrets del Cap Septentrional (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ «Noelbensonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2019].
# Fairbury (Nebraska)

Fairbury és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 4.262 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairbury tenia 4.262 habitants, 1.884 habitatges, i 1.130 famílies. La densitat de població era de 861,6 habitants per km².
Dels 1.884 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 27,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.261 $ i la renda mediana per família de 37.778 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.955 $ mentre que les dones 16.955 $. La renda per capita de la població era de 17.337 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Perforació (música)

La perforació d'un instrument musical és la seva cambra interior, que defineix el camí que descriu l'aire i que posteriorment es transforma en vibracions per produir sons. El terme s'empra tant per a instruments de vent de fusta com metall, encara que només en el cas dels instruments de vent de fusta la perforació es fa perforant. La forma de la perforació té una important influència sobre el timbre de l'instrument.

## Bibliografia

* Nederveen, Cornelis Johannes. Acoustical aspects of woodwind instruments. Amsterdam: Frits Knuf, 1969.
# Heinrich Barkhausen

Heinrich Georg Barkhausen (Bremen, 2 de desembre de 1881 - Dresden, 20 de febrer de 1956) va ser un físic alemany. Va descobrir l'efecte Barkhausen.
Va entrar a les universitats de Múnic i Berlín. el 1907 va aconseguir el doctorat en Göttingen, i després de treballar en els laboratoris Siemens & Halske de Berlín, el 1911 va exercir de professor d'enginyeria elèctrica a la Universitat Tècnica de Dresden, sent el primer en tot el món en donar aquesta branca de l'enginyeria. Va ser allà on va formular les equacions bàsiques que regeixen els coeficients de l'amplificador de vàlvules, les quals encara són utilitzades.
el 1919 va descobrir l'efecte que porta el seu nom, l'Efecte Barkhausen, que consisteix en un augment brusc del valor de l'camp magnètic que té lloc en el procés de magnetització de qualsevol material ferromagnètic, i que fins i tot pot ser escoltat mitjançant un altaveu.
el 1920, juntament amb Karl Kurz, va estudiar els sistemes de generació de pertorbacions elèctriques ultracurts, establint el denominat mètode Barkhausen-Kurz i impulsant els desenvolupaments posteriors de la tecnologia de microones. També va experimentar amb les transmissions d'ones de ràdio.
Al final de la Segona Guerra Mundial tornar a Dresden, col·laborant en la reconstrucció del "Institute of High-Frequency Electron-Tube Technology", que havia estat destruït pels bombardejos, i romanent allí fins a la seva mort.

## Referències

* Oxford University Press. A Dictionary of Scientists. Oxford Paperbacks, 1999. ISBN 0192800868.
# Història del judaisme al Marroc

Els jueus marroquins constitueixen una comunitat antiga encara existent en l'actualitat. Abans de la fundació d'Israel el 1948 hi havia entre 250.000 i 350.000 jueus al país, que van donar al Marroc la comunitat jueva més gran del món islàmic. Actualment, però, després de dècades d'emigració constant, especialment a Israel, hi romanen menys de 2.500 jueus. La història de les darreres dècades ha estat marcada per greus episodis de discriminació com els disturbis antisemites a Oujda i Jerada de 1948 i pels conflictes entre Israel i el món àrab com la Guerra dels Sis Dies.
Els jueus del Marroc, originàriament parlants de l'amazic, l'àrab judeomarroquí o la llengua judeocastellana, van ser els primers del país a adoptar el francès i, a diferència de la població general, aquesta segueix sent la llengua principal (i en molts casos l'exclusiva) dels membres de la comunitat jueva al Marroc.

## Història
### Sota domini romà

A mesura que el cristianisme fou adoptat per l'Imperi Romà el Concili de Cartago va adoptar polítiques que discriminaven els partidaris del judaisme. L'edicte de Justinià sobre la persecució al nord d'Àfrica, emès després que el govern vàndal havia estat enderrocat i Mauretània havia estat sota el domini dels romans d'Orient (534), fou dirigit contra els jueus, així com els arians, els donatistes i altres dissidents.

## Referències

* ↑ Religió, Catalunya «“Hi ha molta ignorància sobre el judaisme”». CatalunyaReligió.cat, 18-06-2016.
* ↑ «Israelians i palestins llancen l'opció de pau marroquina». La Vanguardia.
* ↑ Spolsky (2006), p. 1926
* ↑ MESACASABLANCA, BEATRIZ «Uns 5.000 hebreus del Marroc mantenen viva la comunitat» (en castellà). elperiodico, 27-01-2009.
* ↑ Mercier (1888), p. i.167

## Bibliografia

* Spolsky, Bernard. [. Israel and the Jewish languages. In Ulrich Ammon. Sociolinguistics. Handbooks of Linguistics and Communication Science.]. (2a ed.). Walter de Gruyter, 2006, pp. 1924–1930. ISBN 9783110199871.
* Mercier, E. Histoire de l'Afrique Septentrionale [History of North Africa] (en francès), 1888.

## Vegeu també

* Sefardites
* Èxode jueu dels països àrabs

## Enllaços externs

* «Il était une fois le Maroc». Arxivat de l'original el 2012-04-02. [Consulta: 13 gener 2018].
* «Diumenge, "30 minuts" presenta el reportatge "Marroc: al ritme de la paraula"». ccma.cat.
# Herbert Prohaska

Herbert ("Schneckerl") Prohaska (nascut el 8 d'agost de 1955 a Viena, Àustria) és un antic jugador de futbol i entrenador austríac.
Començà la seva carrera professional el 1972 a l'Austria Viena, club amb el qual guanyà 4 lligues d'Àustria i 3 copes. El 1980 fitxà per l'Inter de Milà, amb el qual guanyà una copa italiana. El 1982 s'uní a l'AS Roma, club amb el qual fou campió d'Itàlia. Es retirà a l'Austria Viena el 1983.
Amb la seva selecció participà en les Copes del Món de futbol de 1978 i 1982. Posteriorment participà en l'edició de 1998, aquest cop com a seleccionador d'Àustria. També fou entrenador del seu club de tota la vida, l'Austria Viena, amb el qual guanyà dues lligues i dues copes.
El novembre de 2003 va rebre el premi Golden Player com el jugador d'Àustria més destacat dels darrers 50 anys

## Referències

* ↑ «Golden players take centre stage».

## Enllaços externs

* Article a UEFA.com: Prohaska, Austria's man of vision
# Huehuetoca

Huehuetoca és un dels 125 municipis de l'estat de Mèxic, que limita al nord i a l'oest amb l'estat d'Hidalgo, al sud amb Coyotepec i a l'est amb Tequixquiac i Apaxco. Huehuetoca, prové de la llengua nàhuatl, és un topònim aglutinat que es compon de tres paraules:
* Huehuetl = tambor
* tocaitl = nombre
* c = lloc
Huehuetocac= (Lloc dels nombres de tambors)
El territori municipal de Huehuetoca es localitza a l'extrem meridional de la vall de Mèxic, entre les coordenades geogràfiques extremes: latitud nord en el paral·lel 19 ° 58 '11 ", en paral·lel 20 ° 01' 51"; i longitud oest del meridià de Greenwich 99 ° 05 '00 ", al meridià 99 ° 11' 52"; es troba al nord-est de l'estat de Mèxic i al nord de la ciutat de Mèxic. La capçalera municipal es localitza a una distància aproximada de 82 quilòmetres de la ciutat de Mèxic.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ «Huehuetoca (Región II.- Zumpango. Estado de México)». Enciclopedia de Los Municipios y Delegaciones de México. Govern de Mèxic. Arxivat de l'original el 2013-05-12. [Consulta: 26 març 2014].
# Hudsonia

Hudsonia (amb els noms comuns en anglès de Goldenheather, Poverty grass) és un petit gènere de plantes cistàcies que compta amb 3 espècies. És originari d'Amèrica del Nord. El nom del gènere és en honor del botànic anglès William Hudson.
Són arbusts de fulla persistent que fan fins a 20 cm d'alt.
Espècies :
| Nom científic | Nom comú en anglès |
| Hudsonia ericoides |
| Hudsonia montana (sinònim: H. ericoides subsp. montana) | Golden Mountain Heather |
| Hudsonia tomentosa | Beach-heath |

## Referències

* USDA Plant Profile: Hudsonia
# Hume

«Hume» té aquests significats:
* Hume (llenguatge de programació)
* Toponímia:
** Hume (Illinois)
** Hume (Missouri)
* Biografies:
** David Hume (Edimburg, 1711 - 1776), filòsof escocès
** Desmond Hume, personatge de ficció de la sèrie de televisió nord-americana Lost interpretat per Henry Ian Cusick
** Gavin Hume, (1980) jugador de rugby a XV sud-africà
** John Hume (Derry, 1937 – 2020), polític nord-irlandès, Premi Nobel de la Pau el 1998
** Hamilton Hume (Seven Hills, Nova Gal·les del Sud, 1797 – Yass, 1873), explorador australià