OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeonium lancerottense

Aeonium lancerottense és una espècie de planta suculenta del gènere Aeonium, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És un arbust perenne, densament ramificat, de fins a 60 cm d'alçada.
Les branques són ascendents, de 7 a 15 mm de diàmetre, glabres, reticulades, amb les fulles agrupades en rosetes terminals.
Les rosetes són de 10 a 18 cm de diàmetre, més aviat aplanades.
Les fulles són de 5 a 9 cm de llarg, d'1,5 a 4 cm d'ample, i de 3 a 6 mm de gruix, espatulades obovades o oblanceolades, apicalment agudes, caudades, bàsicament cuneades, glauques, glabres, amb marge amb alguns cilis arrugats a la part superior, de color verd a verd groguenc, sovint variegades de vermellós al llarg del marge i a l'àpex.
Les inflorescències en forma de cúpula, de 8 a 30 cm d'ample i de 8 a 25 cm d'alt, peduncle de 6 a 20 cm, pedicels d'1 a 3,5 mm, glabres.
Les flors són de 7 a 8 parts; sèpals puberulents a glabres; pètals de 6 a 9 mm de llarg i d'1 a 1,5 mm d'ample, lanceolats, acuminats, blanquinosos, part mitja rosada variegada; filaments glabres.

## Distribució

Planta endèmica de l'illa de Lanzarote, a les Canàries. És un magnífic exemple a l'adaptació a les laves recents, tendeix a viure en esquerdes de roca basàltica. Creix de 20 a 600 m d'altitud.

## Taxonomia

Aeonium lancerottense (Praeger) Praeger va ser descrita per Robert Lloyd Praeger i publicada a Sempervivum 190 (1932).
En castellà rep el nom vernacle de bejeque de malpaís.

## Referències

* ↑ «Aeonium lancerottense (Praeger) Praeger». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Aeonium lancerottense (Praeger) Praeger». Flora y Fauna de Lanzarote.
* ↑ «Aeonium lancerottense (Praeger) Praeger». International Plant Names Index.
* ↑ «Aeonium lancerottense (Praeger) Praeger». Flora de Canarias.
# Soloviovka

«Soloviovka» té aquests significats:

## Crimea

* Soloviivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Soloviovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Soloviovka (Tula), localitat de l'óblast de Tula, a Rússia
# Casa del Dr. Robert

La Casa del Dr. Robert és una obra de Camprodon (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Residència d'estiu, de la segona fase d'expansió turística a Camprodon, seguint l'actual carrer de Freixenet, com can Roig, can Mas de Xaxàs, can Cabot, etc.
D'oest a est, de les tres residències existents d'anàlogues característiques entre l'actual carrer de Freixenet i el riu Ritort, la primera, la casa del Dr. Robert, es conservà parcialment incorporada a la part davantera de l'antiga fàbrica de galetes Pujol fins a les reformes de principis dels anys 2000, quan van enderrocar la fàbrica i dividir-la en pisos. La segona va desaparèixer (va ser aparcament de la fàbrica i avui hi ha un supermercat). La tercera és can Vidal i Ribes (carrer Freixanet, 52). Edificis cúbics neo-pal·ladians. La teulada de la Casa Vidal i Ribes fou refeta el 1938 a causa d'un incendi.

## Referències

* ↑ Noguer Juncà, Ester. La imatge turística del Pirineu català: El cas de la Vall de Camprodon (tesi). Universitat de Girona, 2014, p. 174-175.
* 1 2 «Casa del Dr. Robert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Su Xiaoxiao

Su Xiaoxiao (蘇小小), també coneguda com a Su Xiaojun i de vegades Petita Su, fou una cèlebre poeta i cortesana xinesa que va viure sota la dianastia Qi meridional. Originària de Qiantang, actualment Hangzhou, província de Zhejaing. No es coneix la data del seu naixement; va morir vers l'any 501. La seva germana fou Su Pannu. Segons la tradició, Su tenia un alt nivell intel·lectual, amb una destacada humanitat i era d'una gran bellesa. De la seva vida, s'han dit moltes anècdotes que no han pogut comprovar-se històricament, però segons sembla no va voler mai lligar-se a un home i dur una vida reclosa en la llar. En la seva adolescència, va patir una malaltia que va la va dur a la mort a l'edat dels dinou anys, i fou enterrada al costat del pont Xilin, a la vora del llac de l'Oest. Durant la Revolució Cultural, la seva tomba i el pavelló van sofrir desperfectes, però van ser restaurats anys més tard. La seva poesia va influir artistes, dramaturgs i poetes posteriors. El poema més famós que ens ha deixat és “Cançó de la tomba Oest” (també conegut com a ”Cançó del mateix batec”).

## Bibliografia

* The Anchor Book of Chinese Poetry: From Ancient to Contemporary, The Full 3000-Year Tradition . Editat per Tony Barnstone i Chou Ping. 2005. ISBN 0385721986Pàgs. 84-85.
* Women Writers and the Literary World in Early Modern China (1580-1700)” de Daria Berg. Publicat per Routledge, Pàgs. 143-145.

## Referències i enllaços externs

* http://history.cultural-china.com/en/48H8136H12888.html Arxivat 2015-01-02 a Wayback Machine..
# Casanova del Castell

«Casanova del Castell» té aquests significats:
* Casanova del Castell: masia del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès
* Casanova del Castell: masia del terme municipal de Navàs, a la comarca del Bages
* Casanova del Castell: masia del terme municipal de Sant Martí de Centelles, a la comarca d'Osona
# Geerita

La geerita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom d'Adam Geer, d'Utica (Nova York), qui la va descobrir.

## Característiques

La geerita és un sulfur de fórmula química Cu₈S₅. Va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1978. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma de crostes i com a plaquetes fines. És un mineral que estructuralment es troba estretament relacionat amb la digenita. Pot ser parcial o completament reemplaçat per spanakopita. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la geerita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de magnetita-cromita amb serpentina, o reemplaçant esfalerita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: spionkopita, esfalerita, tetraedrita, calcopirita, malaquita, atzurita, brochantita, crisocol·la, cervantita, estibiconita, hemimorfita o calcita. Va ser descoberta l'any 1978 a De Kalb Township, al comtat de St. Lawrence (Nova York, Estats Units). Als territoris de parla catalana ha estat descrita tan sols a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Referències

* ↑ «Geerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 febrer 2016].
* 1 2 «Geerite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ Castillo, M; Torró,L.,Campeny,M.,Villanova,C.,Tauler,E.,Melgarejo,J.C. «Mineralogía del Depósito de Uranio Eureka (Castell-estaó, Pirineo, Cataluña).». Revista Macla. Soc. Esp. de Mineralogía, 11, 2009, pàg. 53-54.
# Šamorín

Šamorín és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trnava, a 25 km de Bratislava.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1287, i fou un port del Danubi important durant l'edat mitjana, però la seva importància anà disminuint en favor de Bratislava.

## Ciutats agermanades

* Hainburg an der Donau, Àustria
* Leiderdorp, Països Baixos
* Mosonmagyaróvár, Hongria
# Aeonium holochrysum

Aeonium holochrysum és una espècie de suculenta, subtropical del gènere Aeonium de la família de les crassulàcies. És un arbust ramificat que arriba als 100 (200) cm d'alçada. Les fulles sorgeixen d'una roseta d'un diàmetre màxim de 30 cm. Les inflorescències apareixen al juliol i agost i són de color groc, amb forma de cúpula aplanada. Algunes poblacions de l'illa de La Palma tenen fulles seques que es mantenen en la tija. Durant molt de temps han estat mal interpretades com d'aquesta espècie. De fet, és una espècie clarament separada (Aeonium vestitum).

## Referències

* ↑ «Aeonium holochrysum». Reial Jardí Botànic: Proyecto Anthos. [Consulta: 9 maig 2013].

## Enllaços externs

* http://www.rareplants.de/shop/product.asp?P_ID=6463
* http://www.rinconcitocanario.com/plantas/pag2/verode1.htm Arxivat 2009-02-19 a Wayback Machine.
# Stantsionni

Stantsionni - Станционный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora del riu Pxix, a 20 km a l'oest d'Apxeronsk i a 77 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Kurínskaia.
# Castanet

«Castanet» té aquests significats:
Toponímia
* Castanet (Tarn i Garona), municipi francès.
* Castanet (Avairon), municipi francès.
* Castanet (Tarn), municipi francès.
* Castanet lo Naut, municipi francès.
* Cantó de Castanet-Tolosan cantó francès.
** Castanet Tolosan, municipi francès.
# Skambankt

Skambankt és una banda rock/punk de Noruega. Va ser formada en 1994 per un bolo que va acabar cancel·lant-se. El 2004 va tornar a formar-se amb els membres originals i el grup va llançar el seu primer disc Skambankt. El 2005, van traure el seu segon disc Skamania.
El 29 de gener de 2007 van publicar el seu tercer disc Eliksir. El seu quart àlbum, titulat Hardt Regn, va ser publicat el 2009 i el 2010 van treure a la venda el seu cinquè treball, Søvnløs.

## Membres

* Ted Winters – vocalista, guitarra
* Hanz Panzer – guitarra, cors
* Don Fist – baix, cors
* Bones Wolsman – bateria
Anteriors membres
* Tom Skalle – bateria

## Enllaços externs

* Skambankt a Myspace
* http://www.skambankt.com
* http://skambankt.konzertjunkie.de
# Centre Parroquial (Ripollet)

El Centre Parroquial és un edifici de Ripollet (Vallés Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular de maó vist. A la planta baixa, es troba la obertura de la porta al mig, d'arc de mig punt amb motllura dentellada i pilastres. Flanquejant aquesta porta, parelles de finestres d'arcs de mig punt més dues finestres més, una a cadascun dels extrems de la façana. Totes segueixen la mateixa tipologia de pilastra a banda i banda de la finestra i motllura que ressegueix l'arc. Una motllura pintada de blanc separa la planta baixa del primer pis, tot incorporant-se a la base de la tribuna que sobresurt al primer pis. La tribuna està formada per tres cossos, el central amb més voladís que els laterals i fent una línia ondulant, i està pintat de blanc. Al seu damunt es pot veure una creu patada feta de calat. El coronament reprèn les motllures pintades de blanc, amb línies ondulants combinades amb línies rectes, rematades als extrems per elements esfèrics.

## Història

L'any 1925 es va obrir per primer cop el Centre parroquial que ha estat sempre, un lloc emblemàtic de Ripollet i un referent cultural i social de la vila. La guerra va provocar que una bomba el destruís o fos enderrocat. Al 1952 es reinaugurava amb un teatre i sales per a les entitats que volguessin utilitzar-les. Al Centre Parroquial hi han passat entitats com l'Esplai l'Estel, Ripollet Sardanista, el Club de Tennis i el de Bàsquet i els Amics del Teatre, que hi van néixer i es mantenen fent les seves funcions al Centre.
El Centre parroquial de Ripollet és un centre privat propietat del bisbat on, per això aquí es fan també les classes de catequesis per als nens i nenes que volen fer la comunió.

## Referències

* 1 2 3 «Centre Parroquial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 29 juliol 2019].
# Geert-Jan Jonkman

Geert-Jan Jonkman (Andijk, 22 de gener de 1984) és un ciclista neerlandès, especialista amb el ciclisme en pista.

## Palmarès

* 2004
** 1r a l'UIV Cup d'Amsterdam (amb Wim Stroetinga)
* 2007
** Campió dels Països Baixos en 50 km

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Šamudovce

Šamudovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1315.
# Ahron Bregman

Ahron (Ronnie) Bregman (en hebreu, אהרון ברגמן; Israel, 1957) és un politòleg, periodista i escriptor israelià-britànic, especialista en el conflicte arabo-israelià. És doctor en Estudis de Guerra i professor al King's College de Londres. Anteriorment havia servit en l'exèrcit israelià durant sis anys, prenent part en la Guerra del Líban de 1982, i posteriorment va treballar com a assistent parlamentari a la Kenésset, el parlament d'Israel. La seva perspectiva crítica i el seu coneixement de primera mà sobre el conflicte entre Israel i Palestina l'han portat a escriure diversos llibres sobre aquesta qüestió, entre ells, The Occupation (2014).

## Obra
### Llibres

Ahron Bregman és l'autor de diversos llibres:
* Living and Working in Israel (anglès)
* Israel's Wars: A History since 1947 (anglès)
* Israel and the Arabs: An Eyewitness Account of War and Peace in the Middle East (anglès)
* The Fifty Years War: Israel and the Arabs (anglès)
* Israël et les Arabes: la guerre de cinquante ans (francès)
* Israël en de Arabieren: De vijftigjarige oorlog (holandès)
* اسرائيل والعرب: حرب الخمسين عاما (àrab)
* Israel's Wars: 1947-93 (anglès)
* A History of Israel (anglès)
* Elusive Peace: How the Holy Land Defeated America (anglès)
* The Occupation (anglès)

### Televisió

També és productor associat de dues sèries de televisió de la BBC:
* Israel and the Arabs: The Fifty Years War (anglès)
* Israel and the Arabs: Elusive Peace (anglès)

## Referències

* ↑ http://www.cccb.org/rcs_gene/Sota_Setge_CCCB.pdf

## Enllaços externs

* Ahron Bregman - Lloc web oficial
# Stanóvaia

Stanóvaia (en rus: Становая) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 255 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Central City (Nebraska)

Central City és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 2.998 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Central City tenia 2.998 habitants, 1.212 habitatges, i 812 famílies. La densitat de població era de 581,7 habitants per km².
Dels 1.212 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.000 $ i la renda mediana per família de 39.118 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.250 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 16.943 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Central City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Central City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Castanesa

Castanesa és un poble de la comarca aragonesa de la Ribagorça, a la província d'Osca. Pertany al municipi de Montanui. El 1999 hi vivien 39 persones.

## Geografia

És situat a la vall de Castanesa, a 1.502 msnm. Hi ha dos nuclis de població: La Vila de Dalt, el més gran i La Vila de Baix, cadascun amb la seva església.

## Història

Segons Agustín Ubieto Arteta, la primera cita del lloc és del 1015, en documents històrics del comtat de Ribagorça i en diferents formes com Castanesa, Castaneta i Chastanesa. El lloc tenia una jurisdicció compartida entre la diòcesi de la Seu d'Urgell i el monestir de Santa Maria i Sant Pere d'Alaó (Sopeira), per la qual cosa hi ha dues esglésies, una a cada barri.

## Monuments

Església de Sant Martí, dels segles XVI-XVIII. El 1015 els comtes de Pallars van reconèixer al monestir de Santa Maria i Sant Pere d'Alaó els drets sobre aquesta església. També hi ha l'església de la Verge de la Nova, del segle xii, d'estil romànic, amb elements llombards, encara que molt modificada.

## Referències

* ↑ Ubieto Arteta, Agustín. Toponimia aragonesa medieval (en castellà), 1972.
* ↑ «Castanesa. Iglesia de San Martín» (en castellà). Romanicoaragones.com. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2013. [Consulta: 8 maig 2011].

## Enllaços externs

* «Castanesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Giampiero Pastore

Giampiero Pastore (Salern, 7 de maig de 1976) és un esportista italià ja retirat que va competir en esgrima, especialista en la modalitat de sabre.
Va participar en tres Jocs Olímpics d'Estiu, i hi va obtenir en total dues medalles en la prova per equips, plata a Atenes 2004 (juntament amb Aldo Montano i Luigi Tarantino) i bronze a Pequín 2008 (amb Aldo Montano, Diego Occhiuzzi i Luigi Tarantino), i el 8è lloc a Sidney 2000, també per equips.
Va guanyar 5 medalles en el Campionat del Món d'esgrima entre els anys 2002 i 2011, i 7 medalles en el Campionat d'Europa d'esgrima entre els anys 1998 i 2011.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2004 | Atenes ( Grècia) | 2 | Sabre per equips |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 3 | Sabre per equips |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2002 | Lisboa ( Portugal) | 2 | Sabre per equips |
| 2005 | Leipzig ( Alemanya) | 2 | Sabre per equips |
| 2007 | Sant Petersburg ( Rússia) | 3 | Sabre per equips |
| 2009 | Antalya ( Turquia) | 2 | Sabre per equips |
| 2011 | Catania ( Itàlia) | 3 | Sabre per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 1998 | Plòvdiv ( Bulgària) | 2 | Sabre per equips |
| 1999 | Bozen ( Itàlia) | 3 | Sabre per equips |
| 2002 | Moscou ( Rússia) | 2 | Sabre per equips |
| 2003 | Bourges ( França) | 2 | Sabre per equips |
| 2009 | Plòvdiv ( Bulgària) | 1 | Sabre per equips |
| 2009 | Plòvdiv ( Bulgària) | 3 | Sabre individual |
| 2011 | Sheffield ( Regne Unit) | 1 | Sabre per equips |

## Referències

* ↑ «Giampiero Pastore». Base de dades de la FIE (anglès)
* ↑ «Fencing World Championships (1921-2011)». Pàg. del Comitè Olímpic dels Estats Units (anglès)
# Índex del Planeta Feliç

L'índex del Planeta Feliç (en anglès, Happy Planet Index o HPI) és un índex de benestar humà i impacte ambiental que va ser introduït per la New Economics Foundation el 2006. El valor de l'HPI de cada país és una funció de la satisfacció subjectiva de la vida mitjana, l'esperança de vida al naixement i l'empremta ecològica per capita. La funció exacta és una mica més complexa, però conceptualment s'aproxima a multiplicar la satisfacció de la vida i l'esperança de vida, dividint-la per la petjada ecològica. L'índex està ponderat per donar puntuacions progressivament més altes a les nacions amb petjades ecològiques més baixes.
L'índex està dissenyat per desafiar índexs ben establerts del desenvolupament dels països, com ara el producte interior brut (PIB) i l'índex de desenvolupament humà (IDH), que es considera que no tenen en compte la sostenibilitat. En particular, el PIB es veu inadequat, ja que l'objectiu final habitual de la majoria de la gent no és ser ric, sinó ser feliç i sa. A més, es creu que la noció de desenvolupament sostenible requereix una mesura dels costos ambientals per assolir aquests objectius.

## Referències

* ↑ Sen, Amartya. Development as freedom. Nova York: Oxford University Press, 1999. ISBN 0-19-289330-0 [Consulta: 9 novembre 2020].
* ↑ Hawken, Paul; Lovins, Amory; Hovins, L. Hunter. Natural capitalism: creating the next industrial revolution. Nova York: Little, Brown and Co, 1999. ISBN 0-316-35300-0 [Consulta: 9 novembre 2020].
# Agnès Mukabaranga

Agnes Mukabaranga (nascuda a Gitarama) és una política de Ruanda. Mukabaranga és membre del Partit Demòcrata Centrista (PDC) i membre del Parlament Panafricà i antiga diputada a la Cambra de Diputats de Ruanda i del Senat de Ruanda. És advocada de professió.

## Carrera política

Mukabaranga va ser nomenada membre inaugural de l'Assemblea Nacional de transició de Ruanda, que es va crear després del genocidi ruandès de 1994, i basada en els acords d'Arusha acordats l'any anterior. En 2003 es va aprovar una nova constitució permanent per al país mitjançant un referèndum, que va establir un estat multipartidista amb un parlament bicameral que consisteix en un Senat i una Cambra de diputat. Mukabaranga va ser nomenada al nou senat després de l'elecció de Paul Kagame com el primer president de Ruanda sota la nova constitució. Va ser una de les 39 dones elegides o designades al parlament aquell any, en comparació amb 41 homes. Prometent lluitar per la justícia i la reconciliació al país després del genocidi, va subratllar el paper de les dones en el procés, dient que "les dones estan més disposades a assumir compromisos, són més amants de la pau i més conciliadores".
El 2013, després d'haver deixat el senat, Mukabaranga va ser elegifs per un mandat de sis mesos com a portaveu del Fòrum Consultiu Nacional per a Partits Polítics, un paper que va mantenir conjuntament amb una infermera i nouvinguda política, Sylvie Mpongera del Partit Socialista Ruandès (PSR).

## Vida personal

Agnès Mukabaranga va perdre als seus germans en el genocidi ruandès, i és mare de quatre fills.

## Referències

* 1 2 Parliament of Rwanda. «MUKABARANGA Agnés». Arxivat de l'original el 23 d'octubre 2007. [Consulta: 30 octubre 2016].
* 1 2 3 4 Wuerth, Hans M. «The people of Rwanda deserve our support». The Morning Call, 20-04-2004. Arxivat de l'original el 28 de juny 2018. [Consulta: 28 octubre 2016].
* 1 2 3 Uwiyingirimana, Clement «Political parties elect new boss». The New Times, 22-03-2013 [Consulta: 28 octubre 2016].
* ↑ Prunier, Gérard. The Rwanda Crisis: History of a Genocide. 2a edició. Kampala: Fountain Publishers Limited, 1999. ISBN 978-9970-02-089-8.
* ↑ Economist «Rwanda's new constitution: The fear of majority rule». , 29-05-2003 [Consulta: 8 febrer 2013].
* ↑ Nunley, Albert C. «Elections in Rwanda». African Elections Database. [Consulta: 9 febrer 2013].