OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean d'Arcet

Jean d'Arcet, nascut el 7 de setembre de 1724 a Doasit, Landes, i traspassat el 12 de febrer de 1801 a París, fou un químic i metge francès.

## Biografia

Estudià medicina i fou preceptor dels fills de Montesquieu. Va fer amistat amb Guillaume François Rouelle i va seguir els seus cursos de química. L'any 1774 fou nomenat professor del Col·legi de França i després director de la manufactura de Sèvres, inspector de monedes, membre de la Académie des Sciences, on substituí a Pierre Joseph Macquer, i finalment, senador.

## Obra

Jean d'Arcet fou el qui introduí la fabricació de porcellana a França, a Sèvres, que en aquell temps s'havia d'importar de l'estranger. També realitzà l'extracció de la gelatina de l'os, l'extracció de la sosa de la sal de la mar, nombroses anàlisis químiques, i la invenció d'un aliatge fusible que duu el seu nom, emprat freqüentment en la fabricació de calderes i dipòsits d'aigua que funcionin a alta pressió. El metall de d'Arcet està compost per tres metalls: estany, Sn, plom, Pb i bismut, Bi.
D'Arcet va tenir col·laboradors destacats com el químic hipano-mexicà Andrés Manuel del Río, descobridor del vanadi, V.

### Obres

* Sur l'action d'un feu égal sur un grand nombre de terres (1766-1771)
* Expériences sur plusieurs diamants et pierres précieuses (1772)
* Discours en forme de dissertation sur l'état actuel des montagnes des Pyrénées... prononcé par M. d'Arcet pour son installation et l'inauguration de la chaire de chimie au Collège de France, le 11 décembre 1775 (1776)
* Rapport sur l'electricité dans les maladies nerveuses (1783)

## Enllaços externs

* Informació biogràfica.
* Compendi històric de la vida i obra de Jean d'Arcet.
# Cucurutxo

Un cucurull, cucurutxo o cucurulla és una neula enrotllada formant una figura normalment cònica. Quan és realitzada amb una làmina de paper o de cartó és una paperina, papera, mesura o aluda.
S'utilitza per a embalar qualsevol conjunt de coses menudes al seu interior. És molt usat per a aliments i emprat per a transportar fàcilment el contingut a la mà empomant per sota la paperina. Comunament els cucurulls de galeta de tipus neula contenen gelats i es diuen cornets i els de paper o cartó, caramels, fruita seca o qualsevol altre tipus d'aliment (sòlids en grànuls més o menys grossos, llavors com mongetes, pèsols, cigrons, dolços, etc).

## Vegeu també

* Cucurulla

## Referències

* ↑ cucurutxo a Optimot
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «Termcat». [Consulta: 31 octubre 2020].

## Enllaços externs

* cucurutxos de pasta de full
# 49er

El 49er (llegit en anglès forty-niner) és una classe internacional d'embarcació de vela dissenyada per l'australià Julian Bethwaite.
És també classe olímpica des dels Jocs Olímpics de Sidney 2000. Moltes de les característiques del 49er són relativament noves al món de la vela: els dos tripulants governen i estabilitzen l'embarcació des del trapezi, hi ha fórmules d'igualar les característiques físiques de les tripulacions mitjançant llasts i ales retràctils (punt des que es pengen del trapezi els dos tripulants per contrarestar l'escora), el botaló és retràctil, la utilització de spinnakers asimètrics de gran superfície vèlica, etc.

## Dimensions

* Eslora: 4,995 metres.
* Mànega: de 1,690 a 2,90 metres.
* Pal: 8,10 metres.
* Botaló: 1,70 metres.
* Pes: 75kg.
* Vela major: 15 m².
* Floc: 6,20 m².
* Gennaker: 38 m² (spi asimètric).

## Referències

* 1 2 3 Frank., Bethwaite,. Higher performance sailing. Londres: Adlard Coles Nautical, 2008. ISBN 9781408101261. OCLC 854680844.

## Vegeu també

* 29er
* GC32
* Tornado
* Canoa polinèsia
* Patí de vela

## Enllaços externs

* International 49er Association
# Comtat de Beaumont

«Comtat de Beaumont» té aquests significats:
* Comtat de Beaumont-le-Roger, jurisdicció feudal a la Normandia
* Comtat de Beaumont-sur-Oise, jurisdicció feudal envoltada pels comtats de París, Beauvais, Vexin i Valois
# Gylmar dos Santos Neves

Gylmar dos Santos Neves, més conegut com a Gilmar, (Santos, 22 d'agost de 1930 - São Paulo, 25 d'agost de 2013) fou un futbolista brasiler de les dècades dels 50 i 60 que jugava de porter. Segons el llibre d'Alex Bellos, Futebol: The Brazilian Way of Life, el seu nom prové del dels seus pares, Gilberto i Maria.
Pel que fa a clubs, només defensà el color de Corinthians i Santos. Amb Corinthians fou campió paulista els anys 1951, 1952 i 1954. El 1961 fitxà pel gran Santos de Pelé, Pepe, Zito, entre d'altres. En aquest club guanyà cinc campionats estatals (1962, 1964, 1965, 1967, 1968), cinc nacionals (1961, 1962, 1963, 1964, 1965), dues Copes Libertadores (1962 i 1963) i dues copes Intercontinentals (1962 i 1963).
Amb la selecció del Brasil disputà 94 partits, en una època en què no era habitual assolir aquesta xifra. Participà en tres Copes del Món (del 1958 al 1966), essent campió en dues d'elles (1958 i 1962). Fou escollit per la IFFHS millor porter brasiler del segle xx.

## Referències

* ↑ «Gilmar dos Santos Neves – International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
* 1 2 3 «GILMAR DOS SANTOS, EL MEJOR PORTERO DEL PAÍS DE LOS FUTBOLISTAS». jugadoresfallecidosrip.blogspot.com.es, 26-08-2013.
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Estadístiques a FIFA Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine.
* national-football-teams.com
Gylmar dos Santos amb el Brasil - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1958
1 Castilho •
2 Bellini •
3 Nílton Santos •
4 Djalma Santos •
5 Dino Sani •
6 Didi •
7 Zagallo •
8 Oreco •
9 Zózimo •
10 Pelé •
11 Garrincha •
12 Gilmar •
13 Moacir •
14 De Sordi •
15 Orlando •
16 Mauro •
17 Joel •
18 Mazola •
19 Zito •
20 Vavá •
21 Dida •
22 Pepe •
Seleccionador: Feola
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1962
1 Gilmar •
2 Djalma Santos •
3 Mauro •
4 Zito •
5 Zózimo •
6 Nílton Santos •
7 Garrincha •
8 Didi •
9 Coutinho •
10 Pelé •
11 Pepe •
12 Jair Marinho •
13 Bellini •
14 Jurandir •
15 Altair •
16 Zequinha •
17 Mengálvio •
18 Jair •
19 Vavá •
20 Amarildo •
21 Zagallo •
22 Castilho •
Seleccionador: Moreira
Selecció de futbol del Brasil – Copa del Món de futbol de 1966
1 Gilmar •
2 Djalma Santos •
3 Fidélis •
4 Bellini •
5 Brito •
6 Altair •
7 Orlando •
8 Paulo Henrique •
9 Rildo •
10 Pelé •
11 Gérson •
12 Manga •
13 Denílson •
14 Lima •
15 Zito •
16 Garrincha •
17 Jairzinho •
18 Alcindo •
19 Silva •
20 Tostão •
21 Paraná •
22 Edu •
Seleccionador: Feola :
# Cualedro

Cualedro és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca de Verín. Limita al nord amb Laza i Sarreaus, a l'est amb Laza i Monterrei, a l'oest amb Baltar, Xinzo de Limia, Trasmiras i Sarreaus, i al sud amb Montalegre, a Portugal.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.097 | 4.327 | 5.001 | 5.642 | 2.286 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Atás (Santa María)
* Baldriz (San Bartolomeu)
* Carzoá (San Roque)
* Cualedro (Santa María)
* Lucenza (Santa María)
* Montes (Santa Baia)
* Rebordondo (San Martiño)
* San Millao (Santa María)
* Vilela (Santiago)
* A Xironda (San Salvador)
# Decanal

El decanal és un aldehid lineal que es troba de manera natural, com per exemple en els cítrics, i és emprat en fragàncies i aromes. És també un component important de la olor del fajol.
El decanal es pot obtenir per oxidació del decanol.

## Referències

* ↑ Janes, D.; Kantar, D.; Kreft, S.; Prosen, H. «Identification of buckwheat (Fagopyrum esculentum Moench) aroma compounds with GC-MS» (en anglès). Food Chemistry, 112, 2008, pàg. 120. DOI: 10.1016/j.foodchem.2008.05.048.
# Don Kikas

Emílio Camilo da Costa, més conegut com a Don Kikas, és un cantant d'Angola nascut a Sumbe, Kwanza-Sud. Guanyador de diversos premis, com "Música do Ano" a Angola en 1997 pel tema Esperança Moribunda, "Disco do Ano" en 2000 per l'àlbum Xeque-Mate, "Kizomba do Ano" en 2000 pel tema Na Lama do Amor, "Voz do Ano" a Angola de l'any 2000.

## Biografia

Va començà a cantar en clubs i discoteques locals a Portugal amb 18 anys, i en 1994, va gravar el seu primer disc, Sexy Baby, llançat en 1995. En 1997 va treure el segon disc, Pura Sedução que va ser Disc de Plata a Portugal. El mateix any, "Esperança Moribunda" va rebre el premi "Música do Ano" atorgat per Rádio Nacional de Angola. Això li va permetre donar-se a conèixer a nivell internacional. El seu tercer disc, Xeque Mate, llançat el desembre de 1999, va produir un Kikas totalment renovat, ja que incloïa cançons gravades en tres països diferents i amb músics estrangers. Va aconseguir grans vendes i fou "Disco do Ano" d'Angola de l'any, la veu de l'any i els premis Kizomba de l'any. Kikas va llançar Raio X a l'octubre de 2003, que no va poder gaudir de l'èxit comercial dels llançaments anteriors, però encara va aconseguir dirigir-lo a nous mercats.
En 2005 va produir el nou disc Viagem, amb diversos registres d'estil que van del kizomba i zouk als més tradicionals kazukuta i kilapanga i mostra cantants com els capverdians Tito Paris i Johnny Ramos així com els angolesos Bonga i Deusa. En 2011 fou descrit com el músic angolès de kizomba més popular. En 2017 va actuar al Teatro Tivoli de Lisboa per tal de gravar el seu primer disc en directe.

## Discografia

* (1995) Sexy Baby
* (1997) Pura Sedução
* (1999) Xeque Mate
* (2003) Raio X
* (2006) Viagem
* (2011) Regresso a Base
* (2014) En Chamas

## Referències

* ↑ Don Kikas a lastfm.com.br.
* ↑ Don Kikas de mudança para Angola Arxivat 2013-12-16 a Wayback Machine. a sapo.ao, (30 d'agost de 2010).
* ↑ Arenas, Fernando (2011) Lusophone Africa: Beyond Independence, University of Minnesota Press, ISBN 978-0816669837, p. 66
* ↑ Don Kikas: “Éramos vistos como estrelas do gueto. Nunca imaginámos o sucesso que a kizomba teria” Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine., a sapo.cv, 19 de maig de 2017
* ↑ Don Kikas comemora 20 anos de carreira no Tivoli Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine. a maiskizomba

## Enllaços externs

* Don Kikas a Discogs
# Deerlijk

Deerlijk és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes, situat entre Kortrijk i Waregem. Comprèn les parròquies de Sint-Columba, Onze-Lieve-Vrouw-Onbevlekt Ontvangen (Sint-Lodewijk) i Sint-Anna (Molenhoek).

## Seccions

| # | Nom | Habitants |
| I (II) | Deerlijk - Deerlijk - Sint-Lodewijk | |

## Situació

* a. Harelbeke
* b. Beveren (Waregem)
* c. Desselgem (Waregem)
* d. Waregem i Nieuwenhove (Waregem)
* e. Vichte (Anzegem)
* f. Otegem (Zwevegem)
* g. Heestert (Zwevegem)
* h. Zwevegem (Zwevegem)

## Personatges il·lustres

* Hugo Verriest
# Deersville

Deersville és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 82 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Deersville tenia 82 habitants, 39 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 90,5 habitants/km².
Dels 39 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 3,7% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 35,4% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 22.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 15.224 $. Aproximadament el 10% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Deersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Deering (Nou Hampshire)

Deering és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.875 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Deering tenia 1.875 habitants, 713 habitatges, i 518 famílies. La densitat de població era de 23,5 habitants per km².
Dels 713 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.750$ i la renda mediana per família de 53.889$. Els homes tenien una renda mediana de 35.813$ mentre que les dones 26.144$. La renda per capita de la població era de 20.856$. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Deering». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deering». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dionda nigrotaeniata

Dionda nigrotaeniata és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hassan-Williams, C. i T.H. Bonner. Photographs by C. Thomas, 2007. Texas freshwater fishes. Texas State University- San Marcos: Biology Department/ Aquatic Station.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, [Maryland], Estats Units.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dionda serena

Dionda serena és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba als Estats Units.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Deir Abu Mash'al

Deir Abu Mash'al (àrab: دير ابو مشعل, Dayr Abū Maxʿal) és una vila palestina en la governació de Ramal·lah i al-Bireh al centre de Cisjordània, situada 24 kilòmetres a l'oest de Ramal·lah. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), tenia 4.507 habitants en 2016.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Ramal·lah, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2017-11-21. [Consulta: 11 setembre 2017].
# Dofí comú de musell llarg

El dofí comú de musell llarg (Delphinus capensis) és una espècie de dofí comú. Té un àmbit de distribució més restringit que el del dofí comú de musell curt (Delphinus delphis). Té diverses zones no contigües de distribució en oceans tropicals i temperats càlids. La distribució inclou parts del sud i l'oest d'Àfrica, gran part de l'oest de Sud-amèrica, del sud de Califòrnia al centre de Mèxic, la costa del Perú, zones al voltant del Japó, Corea i Taiwan i, possiblement, prop d'Oman.

## Referències

* ↑ Zornetzer, Heather R; Duffield, Deborah A «Captive-born bottlenose dolphin × common dolphin (Tursiops truncatus × Delphinus capensis) intergeneric hybrids» (en anglès). Canadian Journal of Zoology, 81, 10, 01-10-2003, pàg. 1755–1762. DOI: 10.1139/z03-150. ISSN: 0008-4301.
* ↑ Park, Kyum J.; Sohn, Hawsun; An, Yong R.; Moon, Dae Y.; Choi, Seok G. «An unusual case of care-giving behavior in wild long-beaked common dolphins (Delphinus capensis) in the East Sea» (en anglès). Marine Mammal Science, 01-12-2012, pàg. n/a–n/a. DOI: 10.1111/mms.12012.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Dofí de Hector

El dofí de Hector o tonina de Hector (Cephalorhynchus hectori) és el més conegut dels quatre dofins del gènere Cephalorhynchus. Amb una llargada d'uns 140 cm, és un dels cetacis més petits. El dofí de Hector fou anomenat en honor de Sir James Hector (1834-1907), que fou el conservador del Museu Colonial de Wellington (actualment el Museu de Nova Zelanda). Ell examinà el primer exemplar descobert d'aquest dofí.

## Referències

* 1 2 Lleonart, J. «dofí de Hector». Noms de mamífers marins. TERMCAT, 2014. [Consulta: 28 octubre 2020].
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# La Madeleine-Villefrouin

La Madeleine-Villefrouin és un municipi francès, situat al departament del Loir i Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 25 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Madeleine-Villefrouin era de 25 persones. Totes les 8 famílies que hi havia eren parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 15 habitatges, 11 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 15 habitatges eren cases. Dels 11 habitatges principals, 8 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 1 en tenia quatre i 9 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Madeleine-Villefrouin el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 16 persones, 14 eren actives i 2 eren inactives. De les 14 persones actives 12 estaven ocupades (6 homes i 6 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). Totes les 2 persones inactives estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a La Madeleine-Villefrouin hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.212 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Madeleine-Villefrouin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Madeleine-Villefrouin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jean Yoyotte

Jean Yoyotte (4 d'agost de 1927 – 1 de juliol de 2009) va ser un egiptòleg francès, professor a la College de France i director d'investigació a l'École pratique des hautes études (EPHE).
Nascut al 1927 a Lió, va assistir al Lycée Henri-IV on es va fer amic de Serge Sauneron, qui més tard va esdevenir director de l'Institut Français d'Archéologie Orientale (IFAO). Després va assistir al curs a l'École du Louvre sota la supervisió de Jacques Vandier, i després va estudiar a l'EPHE. Al voltant del 1949, va realitzar investigacions al Centre Nacional de la Recerca Científica, i durant l'interval de temps entre el 1952-56 va estar al Caire a l'IFAO. Al 1964 va esdevenir director d'investigació per a la religió antiga egípcia a l'EPHE, on ell va ser estudiant feia unes dècades. Del 1965 al 1985 va ser director de les excavacions franceses a Tanis en el delta oriental del Nil; l'any 1987 va ser organitzar una exhibició més àmplia dels resultats d'aquelles excavacions al Grand Palais de París. L'any 1992 fou nomenat president d'egiptologia al Collège de France, una posició que va mantenir fins a l'any 2000.
Va morir Paris l'1 de juliol de 2009 als 81 anys.

## Obres destacades

* Amb Georges Posener i Serge Sauneron: Dictionnaire de la civilisation égyptienne, (1959).
* Amb Serge Sauneron: La naissance du monde selon l'Égypte ancienne, In La Naissance du Monde, Paris, (1959).
* Les trésors des pharaons, (1968).
* Tanis l'or des pharaons, (1987).
* Amb Pascal Vernus: Dictionnaire des pharaons, (1992) i Bestiaire des Pharaons, (2001).

## Referències

* 1 2 3 Nécrologie de M. Jean Yoyotte (1927-2009) par Christiane Zivie-Coche
* ↑ ZIVIE-COCHE Christiane, « Nécrologie de M. Jean Yoyotte », Annuaire de l'EPHE, Section des sciences religieuses, 2011. PERDU Olivier, « Jean Yoyotte (1927-2009) », Revue d'Égyptologie, 61, 2010.