OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arthur Hoag

Arthur Allen Hoag (1921-1999) va ser un astrònom estatunidenc famós pel seu descobriment de l'objecte de Hoag, un tipus de galàxia anular, el 1950.

## Biografia

Va néixer el 28 de febrer de 1921 a Ann Arbor, Michigan, Estats Units. És fill del doctor Lynne Arthur Hoag (membre de la facultat de la Harvard Medical School, Cornell, i University of Michigan) i la seva dona Wylma Wood Hoag. Tenia dues germanes, Mary Alice (nascuda el 1922) i Elizabeth Ruth (nascuda el 1919), un fill anomenat Tom i una filla anomenada Stefanie. La seva mare i la seva germana Mary (3 anys) van morir l'1 de juny 1926, quan el vaixell "Washington Irving" va ser envestit per una barcassa d'oli i es va enfonsar al riu Hudson.
El seu interès per l'astronomia va començar de jove. El 1942 es va llicenciar en física per la Universitat de Brown. Al graduar-se, va treballar al Naval Ordnance Laboratory. Va rebre el seu doctorat en astronomia a la Universitat Harvard el 1953 sota Bart Bok. El 1955, es va traslladar a Arizona per convertir-se en el director de l'Estació Flagstaff de la USNO on va treballar en diversos programes d'investigació.
El 1966, va ser nomenat director de la divisió estel·lar del Kitt Peak National Observatory (KPNO), on va ajudar a desenvolupar el telescopi Nicholas U. Mayall de 4 metres. El 1977 es va convertir en director de l'Observatori Lowell a Flagstaff, Arizona. Va destacar pel seu treball en fotometria fotoelèctrica i fotogràfica. Hoag també va desenvolupar llocs i instruments astronòmics i va investigar objectes quasiestel·lars. Es va retirar com a director de l'Observatori Lowell el 1986. Va morir el 17 de juliol de 1999 a Tucson, Arizona.

## Premis i honors

El seu nom va ser donat a l'asteroide (3225) Hoag, descobert el 1982 per Carolyn i Eugene M. Shoemaker.

## Referències

* 1 2 3 4 American Astronomical Society Arxivat 2019-01-04 a Wayback Machine., Retrieved January 2018.
* ↑ «Day Liner Is Sunk in Hudson by Barge; Two Are Missing». The New York Times, 02-06-1926, p. 1. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Dr. Lynne Hoag Dies; Former Professor». The New York Times, 17-02-1936, p. 23. ISSN: 0362-4331.
* 1 2 Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names – (3225) Hoag. Springer Berlin Heidelberg, 2007. ISBN 978-3-540-00238-3 [Consulta: 5 maig 2018].
# Júlia Aubà

Júlia Aubà (Mataró, 7 de setembre de 2003) és una cantant catalana. Va ser finalista en la tercera edició del concurs de talents Objectiu Paki.
Va estudiar a l'Institut Damià Campeny. A vuit anys, va començar a cantar òpera a casa de l'àvia com a passatemps i de mica en mica es va adonar que es volia dedicar a la música. Va estudiar cant durant 5 anys i com a solista es mou entre el pop, la música clàssica i l'R&B. És asmàtica.
El 2022, havent actuat diverses vegades a la seva ciutat, va ser escollida com a representant de Televisió de Mataró per al concurs de talents Objectiu Paki. En va resultar finalista. Hi va interpretar les cançons «Per què he plorat» de Mar i Cel, «Strong Enough» de Cher, «Holding Out for a Hero» i «Not The Boy Next Door» de Glee, i «Hold Me Closer» de Cornelia Jakobs. El 2024, va participar en el concurs de cant Music Meets Tourism, celebrat a Gran Canària, i va quedar en tercera posició, solament per darrere de l'anglès Ryan Petitjean i l'extremenya Lucía Álvarez.

## Discografia
### Senzills

* «Darling» (2021)
* «You are the one» (2022)
* «In the rain» (2022)
* «Vola» (2022)

## Referències

* ↑ Roca, Pau. «Tot llest per descobrir quina és la millor veu jove de Catalunya». RAC1, 17-03-2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «Cloenda de la campanya #deMataróaTòquio». Esportiu Maresme, 07-07-2021. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «Entrevista a Júlia Aubà». 21 Ràdio, 20-10-2022. [Consulta: 15 maig 2023].
* 1 2 Comas, Cugat. «La mataronina Júlia Aubà, finalista de l’OT de les teles locals». Capgròs, 08-03-2022. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «Júlia Aubà». Ajuntament de Mataró, 2022. [Consulta: 15 maig 2023].
* 1 2 Sanmiquel, Laia. «La Júlia Aubà obté el bitllet per la semifinal d’Objectiu Paki». Televisió de Mataró, 19-02-2023. Arxivat de l'original el 15 de maig 2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ Doñate, Betty. «Júlia Aubà passa al càsting semifinal d’’Objectiu Paki’». Televisió de Mataró, 13-12-2022. Arxivat de l'original el 15 de maig 2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ Gómez, Marta. «Júlia Aubà passa a la següent eliminatòria al programa Objectiu Paki». Televisió de Mataró, 06-02-2023. Arxivat de l'original el 15 de maig 2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «La cantant Júlia Aubà passa a la final de la 3a edició d’Objectiu Paki». Televisió de Mataró, 06-03-2023. Arxivat de l'original el 15 de maig 2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «La mataronina Júlia Aubà es queda a un pas de guanyar Objectiu Paki». Televisió de Mataró, 19-03-2023. Arxivat de l'original el 15 de maig 2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «Clausura triunfal de la sexta edición de Music Meets Tourism con el concurso de cantantes y Rosa López como madrina del festival» (en castellà). Canarias7, 17-06-2024. [Consulta: 26 juny 2024].
# 1354
## Esdeveniments

* 16 de novembre - l'Alguer (Sardenya): Pere III el Cerimoniós conquereix definitivament la ciutat.
* 21 de setembre - Sardenya: Pere III el Cerimoniós inicia una altra expedició contra l'illa.
* València: després de 51 anys d'obres, s'acaba la Porta dels Apòstols de la seu.
# Citroën C4

El Citroën C4 és un automòbil del segment C produït pel fabricant francès Citroën des de 2004. El C4 és el substitut del Citroën Xsara i s'ofereix en carrosseries hatchback de tres i cinc portes, i sedan de quatre portes.

## Característiques

El C4 està disponible amb motoritzacions gasolina d'1,4 litres de cilindrada i 90 CV de potència màxima, 1,6 litres i 109 CV i 2,0 litres de 138 o 177 CV, i dièsel d'1,6 litres de cilindrada i 92 o 110 CV de potència o 2,0 litres de 138 CV. Les formes són innovadores, amb una trompa molt expressiva. El frontal representa el logotip de la marca, tant en l'acabament del capó com en la graella. Les línies del sostre van caient bruscament després de passar pel pilar "B", i acaben en una cua trunca, amb un petit aleró. Això talla en dos el vidre de la lluneta, donant-li una línia molt especial a la part del darrere.
A l'interior, el centre del volant roman sempre fix, girant només la roda i els dos eixos. Així, en la posició central se situen diferents tecles, que operen l'equip d'àudio, l'ordinador de a bord i el control de velocitat de creuer.
El timbre es troba mal situat, accionant-se amb una tecla que forma la vora inferior del centre del volant. Com que aquest està fix i les mans del conductor s'han de moure al compàs del cercle, és molt difícil trobar-lo en una situació d'emergència.
El comptavoltes és digital, situat en la part superior del centre del volant. El velocímetre se situa al mig del tauler, dintre d'un indicador que inclou tota la resta de la informació. L'equip d'àudio posseeix un lector d'MP3 i un carregador frontal per a un disc compacte, mentre que els altres cinc es poden incrustar des de la canonera.
Tant les butaques com el volant es regulen en forma mecànica, i permeten trobar una posició de conducció baixa, esportiva. La visibilitat cap endavant és un problema, ja que hi ha una forta inclinació del parabrises. Cap endarrere és qüestió d'acostumar-se a mirar per dues "mitjanes" llunetes, dividides per l'espoiler. Gràcies al fet que la meitat inferior de la lluneta del darrere està gairebé en 90 graus respecte al sòl, n'hi ha prou amb orientar-se amb ella per a saber on acaba l'acte al moment d'estacionar.
L'accés a les places del darrere és simple, i l'espai disponible en elles és acceptable per a un vehicle d'aquestes característiques. Finalment el portaequipatges posseeix una capacitat de 314 litres, cosa excepcional tenint en compte que es tracta d'un cupè.

## Seguretat

El Citroen C4 va passar el test de seguretat Euro NCAP amb els següents resultats:
* Adult ocupant =
* Nen ocupant =
* Vianant =

## Premis

El Citroën C4 va guanyar el "World Car Design of the Year" de l'any 2006.

## Referències

* ↑ «Citroen C4». euroncap.com. [Consulta: 29 gener 2008].
* ↑ «Citroen C4 obtiene premio "World Car Design"». Digital ABC. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 juny 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina de Citroen Espanya
* Citroen tuning Arxivat 2007-09-21 a Wayback Machine.
# Axoclinus lucillae

Axoclinus lucillae és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja petits invertebrats i algues.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: des de Mèxic fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Hooker, Y., 2009. Nuevos registros de peces costeros tropicales para el Perú. Rev. peru. Biol. 16(1):033- 041.
* ↑ Beltrán-León, B.S. i R.R. Herrera, 2000. Estadios tempranos de peces del Pacífico Colombiano. República de Colombia, Ministerio de Agricultura y Desarrollo Rural, Instituto Nacional de Pesca Y Acuicultura (INPA). Buenaventura-Colombia, vol. 2.
* ↑ Dominici-Arosemena, A. i M. Wolff, 2006. Reef fish community structure in the Tropical Eastern Pacific (Panamá): living on a relatively stable rocky reef environment. Helgol. Mar. Res. 60:287-305.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Smith, D. G. i J. T. Williams, 2002: History and status of the genera Enneanectes and Axoclinus (Teleostei: Blennioidei: Tripterygiidae). Zootaxa Núm. 105: 1-10.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mare de Déu dels Trenta-Tres Orientals

La Mare de Déu dels Trenta-Tres Orientals (en castellà, Virgen de los Treinta y Tres Orientales), o Mare de Déu dels Trenta-Tres, és la santa patrona de l'Uruguai.
La imatge és una petita talla de fusta d'origen guaraní que data del segle xviii. Es venera a la catedral basílica de la ciutat de Florida; situada originalment en una localitat denominada Villa Vieja (abans, Villa del Pintado). Una rèplica es venera a més a l'Església Matriu de Montevideo.
Davant d'ella, el 1825 els Trenta-Tres Orientals dirigits per Juan Antonio Lavalleja van jurar alliberar a la pàtria o morir en la demanda.

## Referències

* ↑ (castellà) Corazones.org, Nuestra Señora de los Treinta y Tres.
* ↑ (castellà) Pàgina web de l'IMF Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine., Florida cuenta con monumento a la Virgen de los Treinta y Tres.
* ↑ (castellà) Iglesia Uruguaya, El Santuari Nacional de la Mare de Déu dels Trenta-Tres Orientals.
# Personatge amb fruitera

Personatge amb fruitera és un oli sobre tela de 100 × 70,2 cm pintat per Pablo Picasso a Barcelona l'any 1917 i dipositat al Museu Picasso de Barcelona.

## Context històric i artístic

L'any 1917 representa la consolidació de la confluència de dos estils en l'obra de Pablo Picasso: el cubista i el naturalista. Personatge amb fruitera n'és un clar exponent, perquè l'artista introdueix de nou dins la composició de ritmes geomètrics fragments figuratius (en aquest cas, la mà que serra la forquilla i el ganivet).
El personatge s'acosta a les estructures que empra en les figures dels anys 1915 i 1916, treballades amb una gran puresa de formes i amb colors llisos i freds que mostren un cert viratge cap a l'abstracció, abstracció que en Picasso sempre és figurativa.

## Descripció

L'artista aconsegueix en aquesta obra una composició magistral, a través d'uns escassos plans de ritmes creixents que defineixen el cos i que culminen amb la cara, que compensa amb un quadrat gris on situa l'ull negre. Els braços, ben definits i fets amb marcades ondulacions, equilibren la composició. L'esquerre, vermell i perfilat amb un traç negre gruixut, contrasta amb la severitat cromàtica del conjunt de l'obra, de la qual també escapa la natura morta que hi ha en primer pla. La superposició de plans i les ondulacions que configuren aquest personatge són les mateixes que l'artista empra a Dona en una butaca i, sobretot, a Home assegut de la col·lecció del Museu Picasso de Barcelona.
La fruitera blanca plena de fruita presenta una estructuració de plans més matisada, que Picasso recrea en un oli de petit format.
Fou donat per l'artista al Museu Picasso de Barcelona l'any 1970.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Rafart i Planas, Claustre, 1998. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. ISBN 8476098693. Pàg. 83.

## Enllaços externs

* Canvis en la Col·lecció del Museu Picasso - Museu Picasso de Barcelona (català)
* Objectes Vius. Figura i Natura Morta en Picasso - Ajuntament de Barcelona (català)
# Jannero Pargo

Jannero Pargo (22 d'octubre de 1979, Chicago, Illinois) és un jugador de bàsquet professional de l'NBA que ha militat als New Orleans Hornets, Los Angeles Lakers, Chicago Bulls i els Toronto Raptors entre d'altres.
Va acudir a la Universitat d'Arkansas. És un jugador rares vegades vist pels seus bons tirs de triple, Pargo va tenir un gran rol en l'aparició de Chicago en la primera ronda dels playoffs del 2005 quan van enfrontar als Washington Wizards. Va fer un triple mancant cinc segons per a finalitzar la trobada havent estat els Bulls endarrere per 10 punts quan faltava un minut de joc. Els tres punts de Pargo van posar als Bulls davant en el marcador per després perdre per una cistella de Gilbert Arenas.

## Enllaços externs

* http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?clubcode=oly&pcode=001276
# Baltiïski

Baltiïski (en rus: Балтийский) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.632 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Madeleine de Scudéry

Madeleine de Scudéry (Le Havre, 15 d'octubre de 1607 - París, 2 de juny de 1701) va ser una escriptora i literata francesa.
Va col·laborar durant anys amb el seu germà, Georges de Scudéry, i fins i tot va signar algunes obres amb el seu nom. Entre els seus treballs destaquen Ibrahim ou l'Illustre Bassa (1642) i Artamène ou le Gran Cyrus (1649-53), probablement la novel·la més extensa de la història de la literatura. També va escriure Clélie (1654) i Célinte (1661).

## Referències

* ↑ «Madeleine de Scudéry». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Madeleine de Scudéry». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 2 abril 2020].
# Jordi Samsó Huerta

Jordi Samsó Huerta (Barcelona, 1961) és un jurista català i professor de l'Escola de Policia de Catalunya des de 1995. També és exdirector dels Mossos d'Esquadra.
Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona i diplomat en Funció Pública Gerencial per ESADE, va ser director general d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil i director general de Seguretat Ciutadana. Des de 1995, Samsó és professor i coordinador de sistemes de Seguretat i funció Pública de l'Escola de Policia de Catalunya i ha estat director de l'Escola de Policia de Mataró i cap d'Àrea de Serveis de Ciutat, Seguretat Ciutadana i Medi Ambient de l'Ajuntament de Sant Boi de Llobregat. El juliol del 2015 va ser nomenat gerent de Seguretat i Prevenció de l'Ajuntament de Barcelona i el mateix mes del 2019 va ser destituït i succeït per Maite Casado.

## Referències

* 1 2 «La Generalitat nomena Jordi Samsó director general d'Execució Penal i de Justícia Juvenil». VilaWeb, 23-01-2007. [Consulta: 26 abril 2023].
* 1 2 «Un exdirector dels Mossos, nou gerent de la policia de BCN». El Periódico, 02-07-2015. [Consulta: 26 abril 2023].
* 1 2 «Jordi Samsó serà el nou gerent de Seguretat de Barcelona». Ara, 01-07-2015. [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «Colau ya tiene nuevo gerente de Seguridad de Barcelona, Jordi Samsó» (en castellà). El Economista, 01-07-2015. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «Jordi Samsó será el nuevo gerente de Seguridad de Barcelona» (en castellà). La Vanguardia, 01-07-2015. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «Albert Batlle elige a una nueva gerente para la Guardia Urbana» (en castellà). El Periódico, 15-07-2019. [Consulta: 15 juliol 2019].
# Adolf II de Waldeck

Adolf II de Waldeck (Waldeck (?), 1250 – Lieja, 13 de desembre de 1302) fou comte de Waldeck des de 1270 fins a 1276 i príncep-bisbe del principat de Lieja de 1301 a 1302.
Adolf II fou el fill gran del comte Enric III de Waldeck i de Mectildis de Cuijk-Arnsberg. L'any 1270 succeí al seu avi el comte Adolf I de Waldeck. Pactà amb son germà petit Otó I de Waldeck que el que cases amb Sofia de Hessen, esdevindria comte. Va complir la paraula i abdicar el 1276 per a triar una carrera eclesiàstica: canonge a Lieja, prebost a Trèveris i Utrecht. L'1 de setembre de 1301 va ser elegit príncep-bisbe de Lieja.
El seu regne força curt es passava a un període molt mogut a Lieja com als feus veïns, el ducat de Brabant i el comtat de Flandes (Batalla de les esperons d'or) quan el tercer estat començà a revoltar-se. Al principat, Huy i Fosses-la-Ville van insurgir-se al mateix any i les forces bisbals van haver de restablir l'orde.
El papa Bonifaci VIII va dictar una butlla contra la usura. En veure el poc de zel dels regidors de la ciutat que semblaven protegir els llombards, Adolf hauria intervingut personalment amb una seva milícia per a caçar-les fora de la vila. Segons certes fonts, seria mort enverinat pels llombards.

## Referències

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
* ↑ «Mittelalterliche Genealogie im Deutschen Reich bis zum Ende der Staufer». Arxivat de l'original el 2010-02-08. [Consulta: 29 maig 2008].
* ↑ André Henri Constant van Hasselt, L'Univers: histoire et description de tous les peuples: Belgique et Hollande, 1844
# Jennifer Beattie

Jennifer Beattie (Glasgow, 13 de maig de 1991) és una futbolista escocesa, que generalment juga de defensa o migcampista, tot i que també ha jugat de davantera.
Internacional per Escòcia des del 2008, a la Lliga de Campions ha arribat tres vegades a semifinals amb l'Arsenal.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 06/07 - 07/08 | D1 | Queen's Park |
| 08/09 | D1 | Glasgow Celtics |
| 09/10 - 2013 | D1 | Arsenal FC | 024 | 07 |
| 13/14 - 14/15 | D1 | Montpellier HSC | 029 | 05 |
| 2015 - act. | D1 | Manchester City | 026 | 03 | 19/11/2016 |
| 15/16 | D1 | Melbourne City (cessió) | 012 | 02 |
| 2008 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 102 | 22 | 19/11/2016 |

## Títols

* Competició
* Títols — Clubs ||||||||||
* 4 Lligues
* 2 Copes
* 4 Copes de la Lliga
* 1 Lliga

## Referències

* ↑ Wayne Harrison & Martins Hartmanis. «Beattie despondent but unbowed». UEFA, 29-05-2010. Arxivat de l'original el 1 juny 2010.
* ↑ «14. Jennifer Beattie». Arsenal F.C.. Arxivat de l'original el 17 agost 2009.
* ↑ Scottish Football Association
* ↑ UEFA
# Archaeomylodon sampedrinensis

Archaeomylodon sampedrinensis és una espècie extinta de mamífer pilós de la família dels milodòntids que visqué a Sud-amèrica durant el Plistocè mitjà, fa més de 700.000 anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Buenos Aires. Es tracta de l'única espècie del gènere Archaeomylodon. És un dels milodòntids més grossos que es coneixen, atès que la mida del seu crani només és superada per alguns espècimens de Lestodon armatus. El nom genèric Archaeomylodon significa ‘Mylodon antic’, mentre que el nom específic sampedrinensis significa ‘de San Pedro’ i es refereix a la localitat tipus.

## Referències

* ↑ Brambilla i Ibarra, 2019, p. e1542308-3.
* ↑ Brambilla i Ibarra, 2019, p. e1542308-10.
* ↑ Brambilla i Ibarra, 2019, p. e1542308-3 i e1542308-4.

## Bibliografia

* Brambilla, L.; Ibarra, D. A. «Archaeomylodon sampedrinensis, gen. et sp. nov., a new mylodontine from the middle Pleistocene of Pampean Region, Argentina» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 38, 6, 2019. DOI: 10.1080/02724634.2018.1542308.
# Madeline Zima

Madeline Rose Zima és una actriu estatunidenca nascuda el 16 de setembre de 1985 a New Haven, a l'estat de Connecticut. És coneguda per la sèrie de televisió "The Nanny" on interpretava a la petita Grace Sheffield quan tenia sis anys.
Filla de Marie i Dennis Zima, té dues germanes més que també són actrius, Vanessa i Yvonne.
Als sis anys, el 1993, va aconseguir el paper de Grace Sheffield en la sèrie de televisió estatunidenca "The Nanny". Ràpidament va adquirir força popularitat a nivell mundial per aquest paper, ja que la sèrie va tenir força èxit a molts països durant les sis temporades que va durar, i va poder treballar en diverses pel·lícules. Ja adolescent, va aparèixer en la pel·lícula "A Cinderella Story" juntament amb Hilary Duff.
Actualment està treballant en la sèrie "Californication" on interpreta a una noia de setze anys sexualment força precoç. Aquest paper contrasta amb els realitzats anteriorment, ja que la sèrie inclou una relació sexual amb el protagonista, David Duchovny. També està a punt d'estrenar-se la pel·lícula "Legacy", on torna a treballar amb Hilary Duff.

## Filmografia
### Pel·lícules

* The Hand That Rocks the Cradle (1992)
* The Last Supper (1993)
* Un cangur molt especial (Mr. Nanny) (1993)
* Una Ventafocs moderna (A Cinderella Story) (2004)
* Dimples (2006)
* Legacy (2008)

### Sèries de televisió

* The Nanny (1993)
* Californication (2007)

## Referències

* ↑ «Madeline Zima on zima-sisters.net». Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 17 febrer 2007].