OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions legislatives luxemburgueses de 1919

Les eleccions legislatives luxemburgueses de 1919 se celebraren el 26 d'octubre de 1919, per a renovar els 47 membres de la Cambra de Diputats de Luxemburg, després que la reforma de la constitució del Gran Ducat establís el sufragi universal i la representació proporcional. Guanyà per majoria absoluta el Partit de la Dreta, i fou nomenat primer ministre el seu cap, Émile Reuter.

## Resultats

← Eleccions legislatives luxemburgueses, 1919 → :
| Partit | Partit | Escons | Diferència |
| | Partit de la Dreta | 27 | |
| | Partit Socialista | 8 | |
| | Lliga Liberal de Luxemburg | 7 | |
| | Partit Nacional Independent | 3 | |
| | Partit Popular Independent | 2 | |
| | Esquerra independent | 1 | |
| Total | Total | 47 | — |

## Referències

* (francès) Périodes parlementaires
* (francès) Guy Thewes [ http://www.gouvernement.lu/publications/download/gouvernements_1848_2.pdf Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848] PDF Édition limitée, 2003 Service Information et Presse, Luxembourg City, ISBN 2-87999-118-8
# Ondrašová

Ondrašová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1252.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Bora (vent)

La bora és un vent catabàtic que bufa del nord al nord-est al mar Adriàtic, Croàcia, Itàlia, Grècia, Eslovènia i Turquia. El seu nom deriva de la mitologia grega: Boreas/Βορέας, el vent del nord.

## Característiques

La bora és molt canviant; sovint s'experimenta a Dalmàcia, Ístria, el litoral d'Eslovènia, Trieste, i la resta de la costa adriàtica est. Bufa a ràfegues. És un vent més comú durant l'hivern, quan les altes pressions polars se situen sobre les muntanyes cobertes de neu de l'altiplà interior darrere de les muntanyes dinàriques i una zona de baixa pressió es troba més al sud sobre el més càlid mar Adriàtic. A mesura que l'aire es va fent més fred i dens, a la nit, la bora s'incrementa. La seva temperatura inicial és tan baixa que fins i tot amb l'escalfament produït per la baixada de la muntanya arriba fred a la costa.
La zona on la bora bufa més fort és a les muntanyes Velebit de Croàcia, on amb freqüència afecta el trànsit rodat. El 15 de març de 2006 arribà a la velocitat de 235 km/h a l'illa Pag.

## Referències

* ↑ v. Hann 1903.

## Bibliografia

* Hann, Julius. (1903). Handbook of Climatology (Robert DeCourcy Ward, tr.). New York: MacMillan. OCLC 3592809.

## Enllaços externs

* Vents locals mediterranis Arxivat 2007-09-22 a Wayback Machine..
* Nom dels vents.
* Il Libro della Bora. Arxivat 2008-11-19 a Wayback Machine.
Viccionari
# Simaixki

Simaixki va ser un regne de la regió d'Elam, a l'oest de Susa (a l'actual Iran), també anomenat Simaix o Kimaix. La dinastia de Simaixki o Shimaix o Ximaixki que va regnar potser de l'any 2100 aC al 1970 aC, governava Elam (Anxan), Susa, Simaixki i Awan. Dels dotze reis de la llista trobada a Susa, nou estan documentats també per altres fonts.
Al començament hi va haver durs enfrontaments amb els sumeris d'Ur, que es van alternar amb períodes de pau i enllaços matrimonials com el de 2063 aC entre una filla de Xulgi i el rei d'Anxan, o un altre celebrat potser el 2035 aC entre una filla de Xu-Sin d'Ur i un príncep d'Anxan, trencat aviat quan Ur va fer expedicions (dues almenys) en direcció a la regió de la mar Càspia. Cap a l'any 2028 aC va pujar al tron d'Ur Ibbi-Sin (o Ibbisin) i la Tercera dinastia d'Ur va començar a perdre territoris. Al començament Ur encara va poder mantenir la influència en un territori en la línia entre Arbela i el golf Pèrsic. El 2004 aC, el sisè rei elamita de Simaixki i Kindattu es van aliar amb el rei de Susa i conjuntament van conquerir Ur cap al 2003 aC i es van emportar presoner al rei Ibbi-Sin. Poc després Eridu i Uruk van ser conquerides però circa el 1998 aC Simaixki va perdre Uruk, Ur i Eridu a mans d'Isin.
El rei de Simaixki que formava part d'una anomenada dinastia de Simaix o simàixquides, va governar Elam un temps però una branca que governava els territoris occidentals, establerta a Susa, els epàrtides, el van derrocar. Aquesta branca va acabar governant també a Simaixki, reunint tot Elam fins gairebé al final del 1600 aC.

## Llista de reis

Es coneix una llista amb el nom de dotze reis de Simaixki, que es troba entre la llista de reis d'Elam. No se sap amb certesa en quins anys van regnar aquests reis ni si l'ordre donat és el que van tenir en els seus regnats. L'època de la dinastia es correspon amb la part mitjana del període antic elamita (c. 2700 aC - c. 1600 aC).
* Girnamme o Gir-Namme (segle xxi aC)
* Lurak-lukhkhan o Enpi-Luhhan (segle XXI aC)
* Eparti I
* Tazitta II
* Tan-Ruhurater I (Tan-Rukhurater)
* Kindattu (Khubasiumti)
* Hutran-tepti I o Khutrantemti
* Idaddu I (Indattu-Inshuixinnak I)
* Tan-Ruhurater II (cap a l'any 2000 aC)
* Idaddu II o Indattu-Inxuixinnak II (segle xix aC)
* Idaddu-Napir o Indattu-Napir (segle XIX aC)
* Idaddu-Temti o Indattu-Tempt (segle XIX aC)

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo Oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 131, 136-137, 165. ISBN 8432301183.
* ↑ Cameron, G. History of early Iran. Ann Arbor, Mich.: UMI, 1994, p. 3-6. ISBN 9780226092263.
# Colin Blakely

Colin George Blakely (Bangor (Irlanda del Nord), 23 de setembre de 1930 - Londres, 7 de maig de 1987) va ser un actor irlandès.

## Biografia

Nascut a Irlanda del Nord, va estudiar al Yorkshire. Va començar a treballar des dels 18 anys com a venedor d'articles d'esport, a continuació com carregador de fusta per la companyia de ferrocarril. El 1957, després d'un període com a actor aficionat en el Bangor Operatic Society, esdevé actor professional amb el grup de teatre de Belfast. El 1961, entra a la Royal Shakespeare Company. És a partir de 1969 que arrenca la seva notorietat després d'un paper controvertit de Jesucrist. Se'l veurà a continuació en sèries a la BBC.
Es pot citar, entre els seus papers més cèlebres, el del doctor Watson en La vida privada de Sherlock Holmes (1970) o en Assassinat a l'Orient Express(1974).
Casat durant 26 anys amb l'actriu Margareth Whiting, tindrà tres fills.
Mor d'una leucèmia en l'apogeu de la seva carrera, a l'edat de 56 anys.

## Filmografia

Filmografia:
* 1961: Saturday Night and Sunday Morning de Karel Reisz
* 1961: Els Hellions (The Hellions) de Ken Annakin
* 1963: This Sporting Life de Lindsay Anderson
* 1963: The Informers de Ken Annakin
* 1964: Allez France! de Robert Dhéry
* 1964: Els invasors de Jack Cardiff
* 1966: The Legend of Young Dick Turpin
* 1966: Un home per a l'eternitat (A Man for All Seasons) de Fred Zinnemann
* 1967: Charlie Bubbles d'Albert Finney
* 1968: La deessa de les sorres de Cliff Owen
* 1970: La vida privada de Sherlock Holmes (The Private Life of Sherlock Holmes) de Billy Wilder
* 1972: Young Winston de Richard Attenborough
* 1974: Assassinat a l'Orient Exprés (Murder on the Orient Express) de Sidney Lumet
* 1975: Galileo de Joseph Losey
* 1976: La pantera rosa torna a atacar (The Pink Panther Strikes Again) de Blake Edwards
* 1977: Equus de Sidney Lumet
* 1978: La gran dormida (The Big Sleep) de Michael Winner
* 1980: Nijinski de Herbert Ross
* 1980: Little Lord Fauntleroy de Jack Gold
* 1981: The Dogs of War de John Irvin
* 1982: Evil Under the Sun de Guy Hamilton
* 1983: Darrere la pista de la Pantera Rosa (Trail of the Pink Panther) de Blake Edwards
* 1983: Don Camillo de Terence Hill

## Referències

* ↑ «Biografia de Colin Blakely». The New York Times.
* ↑ «Filmografia de Colin Blakely». The New York Times.
# Ridge Racer Revolution

Ridge Racer Revolution és un videojoc de curses d'estil màquina recreativa desenvolupat i publicat per Namco per a la Playstation el 1995. Es tracta de la seqüela de Ridge Racer per a la Playstation (com Ridge Racer 2 ho és per a màquines recreatives). S'hi pot jugar amb el controlador NeGcon de Namco. Igual que en el Ridge Racer original, el jugador competeix amb cotxes controlats per la consola per guanyar una sèrie de curses. Ridge Racer Revolution afegeix dos cotxes ocults i la possibilitat de jugar amb dos jugadors mitjançant el PlayStation Link Cable. El temps de producció fou més o menys el mateix que el del joc original. L'objectiu de Namco era donar més profunditat al joc i afegir-hi noves opcions.

## Notes

* ↑ Ridge Racer Revolution (リッジレーサーレボリューション, Rijji Rēsā Reboryūshon)

## Referències

* ↑ «Videojocs “Matrioskas”». Retroscroll, 6 juny 2016. [Consulta: 13 maig 2020].
# Embaràs múltiple

Un embaràs múltiple pot ser el resultat de la fecundació d'un únic òvul que després es divideix per crear fetus idèntics, o pot ser el resultat de la fecundació de múltiples òvuls que creen fetus fraterns o pot ser una combinació d'aquests factors. Un embaràs múltiple d'un sol òvul fecundat (zigot) s'anomena monozigòtic, de dos zigots es diu dizigòtic, o de tres o més zigots s'anomena polizigòtic. De la mateixa manera, els germans mateixos de part múltiple es poden denominar monozigòtics si són idèntics o polzigòtic si són fraterns.
Un naixement múltiple és la culminació d'un embaràs múltiple, amb dos o més fills. El terme també és aplicable a espècies vertebrades, els naixements múltiples es produeixen en la majoria de mamífers, amb diferents freqüències. Aquests naixements s'anomenen sovint segons el nombre de fills, com en bessons i trigèmins. En no humans, a tot el grup també es pot denominar una ventrada (o ventregada), i els naixements múltiples poden ser més freqüents que els naixements simples. Els naixements múltiples en humans són l'excepció i poden ser excepcionalment rars en els mamífers més grans.

## Referències

* ↑ Termcat. «Diccionari de veterinària i ramaderia». [Consulta: 27 juny 2020].
# PM10

Les PM$_{10}$ són petites partícules sòlides o líquides disperses a l'atmosfera, amb un diàmetre d'entre 2,5 i 10 µm. Estan formades principalment per compostos inorgànics com els silicats, aluminats i metalls pesants, així com material orgànic associat a partícules de carboni (sutge). El nom prové de material particulat (PM, en anglès: 'particulate matter') i de 10, la mida màxima de les partícules en micròmetres. Les partícules poden ser de pols, cendra, sutge, partícules metàl·liques, ciment o pol·len.

## Fonts de PM$_{10}$

Les PM$_{10}$ poden provenir de:
* La contaminació generada per la combustió en motors de combustible fòssil (automòbils)
* La indústria, construcció i comerç
* Pols en suspensió
* Cremes agrícoles

## Escala de classificació

Les partícules es categoritzen segons la seva mida. Poden tenir qualsevol forma i poden ser sòlides o líquides. Les partícules grans mesuren entre 2,5 i 10 micròmetres (de 25 a 100 vegades més primes que un cabell humà). Les partícules petites són menors a 2,5 micròmetres. Aquestes partícules són conegudes com a PM$_{2.5}$
| Nom | Mida |
| PM$_{10}$ (partícules toràciques) | ≤ 10 μm |
| PM$_{2.5}$ (partícules respirables) | ≤ 2,5 μm |
| PM$_1$ | ≤ 1μm |
| Ultrafines (UFP o UP) | ≤ 0,1μm |
| PM$_{10}$-PM$_{2.5}$ (Partícules grolleres) | 2,5 μm - 10 μm |

## Efectes en la salut

Els nivells alts de partícules fines en suspensió a l'aire degudes a l'activitat humana, tenen un efecte advers sobre la salut, provocant malalties greus, com poden ser el càncer de pulmó, altres malalties del sistema respiratori, i malalties del sistema circulatori.

## Referències

* ↑ "The global burden of disease due to outdoor air pollution". J. Toxicol. Environ. Health Part A 68 (13-14): 1301–7. 2005. doi:10.1080/15287390590936166.
* ↑ Dominici F, Peng RD, Bell ML, Pham L, McDermott A, Zeger SL, Samet JM. Fine particulate air pollution and hospital admission for cardiovascular and respiratory diseases. JAMA. 2006 Mar 8;295(10):1127-34. doi:10.1001/jama.295.10.1127

## Vegeu també

* Aerosol
* Canvi climàtic
* Contaminació atmosfèrica
* Enfosquiment global
* Escalfament global

## Enllaços externs

* Les partícules en suspensió (PM). Document informatiu de l'Agència de Salut Pública de Barcelona Arxivat 2013-07-11 a Wayback Machine.
* Air Pollution in World Cities (PM10 Concentrations) Arxivat 2008-09-06 a Wayback Machine. (anglès)
* European Environment Agency Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Raymond Brink

Raymond Brink (anglès: Raymond Woodard Brink) (Newark, 4 de gener de 1890 - La Jolla, 27 de desembre de 1973) va ser un matemàtic estatunidenc.

## Vida i Obra

Brink va estudiar a la universitat de Kansas on es va graduar el 1909. Després de dedicar-se un temps a l'ensenyament, va ingressar a la universitat Harvard en la qyal va obtenir el doctorat el 1916 amb una tesi dirigida per George Birkhoff. Després de doctorar-se, Brink va estar el curs 1916-1917 a París, ampliant estudis a Collège de France i la Sorbona.
El 1917 va ser nomenat professor de la universitat de Minnesota en la qual va romandre fins a la seva jubilació el 1957 dirigint el departament de matemàtiques. El curs 1919-1920 va estar a la universitat d'Edimburg i els cursos 1924-25 i 1932-33 van ser anys sabàtics que va destinar a estudiar a París.
El 1918 es va casar amb Carol Ryrie a qui havia conegut com a alumna quan donava classes de secundària a Moscow (Idaho). Amb el seu suport, Carol Ryrie Brink va arribar a ser una escriptora de literatura infantil i juvenil molt coneguda. En jubilar-se, i després de ser professor visitant a la universitat de Miami el curs 1958-59, la parella es va anar a viure a Califòrnia on van morir tots dos amb uns anys de diferència.
Brink és recordat, sobre tot, per una dotzena de llibres de text que van tenir molt ampla difusió per la seva claredat i rigor.

## Referències

* ↑ Olmsted, 1974, p. 873.
* ↑ Anònim, 1919, p. 65.
* ↑ Olmsted, 1974, p. 874.
* ↑ Monroe, 2003, p. 115.
* ↑ O'Connor and Robertson, 2015, p. web.

## Bibliografia

* Anònim «List of Members - Thirty-Eight Session 1919-1920» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 38, 1919, pàg. 65-72. DOI: 10.1017/S0013091500035677. ISSN: 0013-0915.
* Monroe, July R. Moscow: Living and Learning on the Palouse (en anglès). Arcadia Publishing, 2003. ISBN 0-7385-2425-5.
* Olmsted, J.M.H. «R. W. Brink - An Obituary» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 81, Num. 8, 1974, pàg. 873-875. DOI: 10.1080/00029890.1974.11993681. ISSN: 0002-9890.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Raymond Brink» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Raymond Woodard Brink, 1941-1942 MAA President». Mathematical Associarion of America. Arxivat de l'original el 26 de gener 2013. [Consulta: 22 setembre 2020]. (anglès)
* O'Connor and Robertson. «Raymond W Brink's books». University of St Andrews, 2015. [Consulta: 22 setembre 2020]. (anglès)
# Colin Arthur

Colin Hart Arthur (Gran Bretanya, 1943) és un cineasta britànic. especialista en efectes especials. Fou deixeble del maquillador Stuart Freeborn.

## Biografia

El 1960 va començar a estudiar escultura a la Guildford School of Art i després en la City and Guilds de Londres. En 1967, mentre treballava al museu de ceres Madame Tussauds a Londres va ser convidat per Stanley Kubrick per elaborar les màscares dels simis a 2001: una odissea de l'espai. Durant la dècada del 1970 va treballar amb Ray Harryhausen i col·laborà a les pel·lícules Casino Royale, The Battle of Britain, Ryan's Daughter, Sinbad's Golden Voyage, On her Majesty's Secret Service, The Music Lovers, Sinbad and the Eye of the Tiger, Zardoz i Barry Lyndon. El 1984 esdevingué popular per la seva caracterització dels personatges de The NeverEnding Story (1984) de Wolfgang Petersen. El 1990 va establir el seu taller a Espanya i va obtenir el Goya als millors efectes especials pel seu treball a La grieta de Joan Piquer i Simón. Des d'aleshores ha treballat amb Juanma Bajo Ulloa i Alejandro Amenábar i dirigeix l'empresa Dream Factory Spain. El 2017 va rebre el Premi Honorífic del Festival Isla Calavera.

## Filmografia

* 2001: una odissea de l'espai (1968)
* La creu de ferro (1977)
* Alba zulú (1979)
* Conan el bàrbar (1982)
* The NeverEnding Story (1984)
* La grieta (1990)
* Las edades de Lulú (1990)
* Alas de mariposa (1991)
* Abre los ojos (1997)
* Sexy Beast (2000)
* Hable con ella (2002)

## Referències

* ↑ Colin Arthur Arxivat 2019-09-02 a Wayback Machine. a tedxmadrid.com
* ↑ «Colin Arthur. 50 Years of Creating Characters and Special Effects' Solutions». Arxivat de l'original el 2019-09-02. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ Colin Arthur: “El cine no acabó con el teatro, ni los efectos digitales con los físicos”, elespanol.com, novembre de 2017
* ↑ Colin Arthur a Internet Movie Database
# Resolució 1205 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1205 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 5 de novembre de 1998. Després de recordar totes les resolucions sobre Iraq, en particular les resolucions 1154 (1998) i 1194 (1998) quant al seu programes d'armes, el Consell va condemnar la decisió de l'Iraq de cessar la cooperació amb el Comissió Especial de les Nacions Unides (UNSCOM).
El 31 d'octubre de 1998, l'Iraq va decidir posar fi a la cooperació amb UNSCOM i va continuar posant restriccions a l'Agència Internacional de l'Energia Atòmica (AIEA). Es va exigir al país que complís les seves obligacions en virtut de la Resolució 687 (1991) i que la cooperació efectiva amb la UNSCOM i l'AIEA és essencial en aquest procés. Posteriorment, consideraria les mesures imposades a l'Iraq una vegada que s'hagués rescindit de la seva última decisió.
Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va condemnar la decisió de l'Iraq de no cooperar més amb la Comissió Especial i l'AIEA i va exigir que retirés immediatament la seva decisió. El país havia anunciat prèviament que suspendria la cooperació amb tots dos el 5 d'agost de 1998. Fins que l'Iraq complís, no es revisaria la durada de les restriccions imposades a la Resolució 687.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns Iraq's decision to cease cooperation with UNSCOM». United Nations, 05-11-1998.
* ↑ Wet, Erika De. The chapter VII powers of the United Nations Security Council. Hart Publishing, 2004, p. 288. ISBN 978-1-84113-422-2.
* ↑ Crossette, Barbara «U.N., Avoiding Talk of Force, Criticizes Iraq on Arms Team». The New York Times, 05-11-1998.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Futboll Klub Kukësi

El Futboll Klub Kukësi és un club de futbol albanès de la ciutat de Kukës.

## Història

El club va ser fundat el 4 de març de 1930 amb el nom Shoqëria Sportive Kosova. El 1932 es registrà amb el nom Sport Klub Kosova, però no participà en campionats nacionals fins 1953 a la tercera divisió. El 1958 ascendí a segona divisió i canvià el seu nom per Klubi Sportiv Përparimi. L'any 2010 adoptà el nom Futboll Klub Kukësi. No fou fins a la temporada 2012-13 en que ascendí per primer cop a la Superlliga Albanesa.

## Palmarès

* Lliga albanesa de futbol:
** 2016-17
* Copa albanesa de futbol:
** 2015-16
* Supercopa albanesa de futbol:
** 2016
* Segona divisió (tercera categoria) de la lliga albanesa de futbol:
** 1959, 1966-67, 1976-77, 1981-82, 2010-11

## Referències

* ↑ AlbaniaSoccer. «Kategoria e Parë/ Luftëtari kampion, Kukësi në Superligë». albaniasoccer.com. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ «Kukësi vs. Luftëtari Gjirokastër - 26 agost 2012 - Soccerway». soccerway.com. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ FK Kukësi a UEFA.COM
# Jerzy Płonka

Jerzy Płonka (Kończyce Małe, 7 de juny de 1930 - Breslau, 17 de setembre de 2020) fou un matemàtic algebrista polonès, creador de la construcció matemàtica coneguda com la suma de Płonka.

## Biografia

Va néixer l'any 1930 a Kończyce Małe. A vuit anys va emmalaltir d'una greu grip que li va provocar un deteriorament important, i en anys posteriors, pèrdua de visió. Es va graduar a l'escola secundària a Bytom (1949), i després durant quinze anys va treballar com a professor en una escola per a nens cecs de Breslau, ensenyant matemàtiques i cant. El 1953 es va graduar al departament vocal de l'Escola Superior de Música de Breslau. El 1956 va començar a estudiar matemàtiques a la Universitat de Wrocław.
En 1961, defensa la seva tesi de màster escrita sota la supervisió del professor Edward Marczewski, aleshores rector. El professor Marczewski també va ser el tutor de la seva tesi doctoral, defensada el 1964, sobre la noció d'independència algebraica introduïda per Marczewski. Płonka va definir i va descriure les anomenades àlgebres diagonals, que van trobar nombroses aplicacions en treballs d'àlgebra. També el 1964, va començar a treballar a l'Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia de Ciències de Polònia, on el 1967 va obtenir el títol d'habilitació. En la seva tesi d'habilitació, va presentar la construcció d'àlgebres anomenada més tard com la suma de Płonka. Esta construcció ha trobat nombroses aplicacions en les teories de la igualtat, les xarxes de congruència, les representacions d'àlgebres i la lògica.
Durant els anys 1981-2007 va treballar com a professor associat a l'Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia de Ciències de Polònia. De 1973 a 1994 va treballar a la Universitat Pedagògica d'Opole, més tard anomenada Universitat d'Opole.
És autor de 127 articles sobre àlgebra general i teoria de grafs, publicats a diferents revistes, com Fundamenta Mathematicae, Colloquium Mathematicum, Algebra Universalis, Pacific Journal of Mathematics, Mathematica Japonica. Ha estat director de 10 tesis doctorals.

## Publicacions

Principals publicacions:
* Jerzy Płonka, Diagonal algebras, Fund. Math., 58 (1966), 309–321;
* Jerzy Płonka, On the method of construction of abstract algebras, Fund. Math., 61 (1967), 183–189;
* Gratzer G., Lakser, H., Płonka J., Joins and direct Products of equational classes, Canad.Math.Bull., 12(1969), 741–744.
* Jerzy Płonka, On algebras with n distinct essentially n-ary operations, Algebra Universalis, 1/1 (1971), 73–79;
* J.Płonka, On the sum of a direct system of universal algebras with nullary polynomials, Algebra Universalis, 19 (1984), 197–207.
* Jerzy Płonka, On n-clone extensions of algebras, Algebra Universalis 40 (1998), 1–17
* Adam W. Marczak and Jerzy Płonka, Mapping Extension of an Algebra Algebra Colloq. 16, 479 (2009). DOI: 10.1142/S1005386709000455

## Referències

* ↑ «nvolutorial Płonka sums. Periodica Mathematica Hungarica», 01-02-2003.
* ↑ Jerzy Płonka, Wrocław, 24.09.2020 - kondolencje.
* ↑ «Henryk Szczepański – Z modlitwą, muzyką i algebrą». Opoka.