OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leverkusen

Leverkusen és una ciutat alemanya situada a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia. És a la riba oriental del Rin, a mig camí entre Colònia i Düsseldorf. El 2017 la seva població era de 163.577 habitants. La ciutat de Leverkusen és producte de la industrialització de la Regió del Ruhr. La ciutat es va formar per la fusió de quatre municipis el 1930, territori al qual el 1975 es van afegir les ciutats d'Opladen, Bergisch Neukirchen i el poble de Hitdorf.
Era un sector rural cap a mitjan segle xix. El nucli de la ciutat nova està format per la conurbació progressiva dels pobles de Wiesdorf, Schlebusch, Lützenkirchen, Steinbüchel i Rheindorf. Wiesdorf, jdel qual el primer esment ja data del segle xii. El boticari Carl Leverkus (1804-1889) hi va establir el 1860 una fàbrica del tint blau ultramarí per explotar la patent que va obtenir per la seva invenció el que va ser l'inici de la industrialització i urbanització de la zona. Va anomenar la fàbrica i la colònia que formaven un barri aïllat «Leverkusen» igual que la masia familiar a prop de Remscheid. La fàbrica va ser comprada per la companyia Bayer el 1891, que va traslladar les seves oficines centrals a Wiesdorf, el que va convertir la ciutat en un pol de desenvolupament de la indústria química, però el nom va romandre.
Actualment, la ciutat és la llar de l'equip de futbol alemany Bayer Leverkusen.

## Llocs d'interès

* BayArena: estadi poliesportiu
* Creu de Bayer: un dels avisos lluminosos més grans del món
* Schloss-Morsbroich: castell d'estil barroc
* Neuland Park: gran parc riberenc del Rin

## Persones nascudes a Leverkusen

* Jorg Bergmeister, automobilista
* Bärbel Dieckmann, alcaldessa de Bonn
* Danny Ecker, atleta
* Dietmar Mögenburg, atleta
* Felix Sturm, boxador
* Wolf Vostell, pintor
* Werner Wenning, president de Bayer AG

## Referències

* ↑ «Leverkusen». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Statistisches Bundesamt. Historisches Gemeindeverzeichnis für die Bundesrepublik Deutschland : Namens-, Grenz- und Schlüsselnummernänderungen bei Gemeinden, Kreisen und Regierungsbezirken vom 27.5.1970 bis 31.12.1982 (en alemany). Stuttgart: Kohlhammer, 1983, p. 291. ISBN 3170032631.
* 1 2 John, Gabriele. «Carl Leverkus» (en alemany). Portal Rheinische Geschichte. [Consulta: 17 octubre 2018].
# Anacroneuria canchi

Anacroneuria canchi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú i Bolívia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:16.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):150.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Significance of glutathione to plant adaptation to the environment (anglès)
# STS-124

La STS-124 és una missió de la NASA, amb el transbordador espacial Discovery, desplaçant-se fins a l'Estació Espacial Internacional per instal·lar nous mòduls, substituir i aprovisionar als astronautes d'aquesta plataforma espacial. El seu llançament es va produir el 31 de maig de 2008.

## Tripulació

* Mark E. Kelly (3) - Comandant
* Kenneth Ham (1) - Pilot Estats Units
* Karen L. Nyberg (1) - Especialista de la missió 1 Estats Units
* Ronald J. Garan, Jr (1) - Especialista de la missió 2 Estats Units
* Michael E. Fossum (2) - Especialista de la missió 3 Estats Units
* Akihiko Hoshide (1) - Especialista de la missió 4 - Japó JAXA
* * Els nombres entre parèntesis indiquen les missions STS realitzades fins a la data incluyedo aquesta.

### Enlairament de membres de l'Expedició 17

* Gregory Chamitoff (1) - Enginyer de vol

### Aterratge de membres de l'Expedició 17

* Garrett Reisman (1) - Enginyer de vol

## Objectiu de la missió

La missió STS-124 fou el segon vol de tres encarregat de muntar el mòdul japonès Kibo a l'Estació Espacial Internacional A més, col·locaren en la posició definitiva el mòdul de logística del labotori que va al costat del mòdul japonès, ja que durant la missió STS-123 aquest va ser col·locat en un emplaçament provisional.

## Referències

* ↑ NASA. «"La NASA assigna la tripulació per instal·lar el mòdul japonès Kibo"». NASA, 2007. Arxivat de l'original el 2007-11-20. [Consulta: 27 juny 2013].
* ↑ Missió STS-124 (anglès)
# Castí de Bizanci

Castí de Bizanci (segle II - 237 $^{(Gregorià)}$) en grec antic: Καστίνος Α', va ser bisbe de Bizanci de l'any 230 al 237. Nicèfor Cal·list Xantòpul l'anomena Constantinus.
Era senador a Roma i de religió pagana, i el bisbe Ciril·lià (probablement Ciríac I) el va convertir al cristianisme. Va repartir totes les seves riqueses entre els pobres i es va consagrar a l'església. Nomenat bisbe de Bizanci, va traslladar la catedral, que fins llavors estava situada al barri anomenat Gàlata, al centre de la ciutat, i va dedicar el nou temple a Eufèmia de Calcedònia.

## Referències

* ↑ «Castinus» (en anglès). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 23 juny 2023].
# Fernando Hernández Sánchez

Fernando Hernández Sánchez (n. 1961) és un historiador espanyol, especialitzat en l'estudi de la Guerra Civil espanyola i el Partit Comunista d'Espanya i professor de la Universitat Autònoma de Madrid.
És autor d'obres com Comunistas sin partido: Jesús Hernández, ministro en la Guerra Civil, disidente en el exilio (Raíces, 2007), sobre el polític comunista Jesús Hernández Tomás; Guerra o revolución. El partido comunista de España en la Guerra Civil (Crítica, 2010); El desplome de la República (Crítica, 2010), junt a Ángel Viñas, complement a la trilogia d'obres sobre la Segona República d'aquest últim; o Los años de plomo. La reconstrucción del PCE bajo el primer franquismo (1939-1953) (Crítica, 2015).

## Referències

* ↑ Hernández, Mikel. «El papel de Santiago Carrillo en la práctica política y los cambios ideológicos en el PCE». Mundo Obrero, 21-09-2012.
* ↑ BNE. «Comunistas sin partido».
* ↑ Viñas, 2011, p. 15-16.
* ↑ Núñez Florencio, 2011.
* ↑ Vaquero Iglesias, 2011.
* ↑ Hernández Sandoica, 2011.
* ↑ López Arnal, 2011, p. 29-33.
* ↑ Álvarez Tardío, 2011.
* ↑ Ruiz, 2015.

## Bibliografia

* Álvarez Tardío, Manuel «Controversias sobre el final de la Guerra Civil». Revista de Libros. Fundación Caja Madrid, 172, 2011, pàg. 5-7. Arxivat de l'original el 2016-03-05. ISSN: 1137-2249 [Consulta: 19 febrer 2019].
* Hernández Sandoica, Elena «Guerra o revolución. El Partido Comunista de España en la guerra civil. Fernando Hernández Sánchez». El País, 02-07-2011.
* López Arnal, Salvador «Perder la guerra fue perder la revolución, entrevista a Fernando Hernández Sánchez». El Viejo Topo. Ediciones de Intervención Cultural, 284, 2011, pàg. 29-33. ISSN: 0210-2706.
* Núñez Florencio, Rafael «Guerra o revolución. El PCE en la guerra civil. Fernando Hernández Sánchez. Crítica. Barcelona, 2011. 576 páginas. 29'90 euros». El Cultural, 04-03-2011.
* Ruiz, Julius «Al servicio de Stalin. Fernando Hernández Sánchez. Los años de plomo. La reconstrucción del PCE bajo el primer franquismo. Barcelona, Crítica, 2015. 424 pp.». Revista de Libros, 14-12-2015.
* Vaquero Iglesias, Julio Antonio «El PCE en la Guerra Civil». La Nueva España, 17-02-2011.
* Viñas, Ángel «La guerra del PCE. Fernando Hernández Sánchez Guerra o revolución. El Partido Comunista de España en la guerra civil. Crítica, Barcelona - 574 pp.». Revista de Libros. Fundación Caja Madrid, 175-176, julio-agosto 2011, pàg. 15-16. Arxivat de l'original el 2016-03-05. ISSN: 1137-2249 [Consulta: 19 febrer 2019].
# Fernando Gómez de Butrón

Fernando Gómez de Butrón (San Cebrián de Castro, província de Zamora, 1770 - Burgos, 15 de juliol de 1852) fou un militar espanyol, Capità general de Catalunya durant el trienni liberal.

## Biografia

En 1786 va ingressar a la guàrdia de corps, i va lluitar al front de Guipúscoa en la Guerra Gran (1794-1795) i a la guerra de les Taronges (1801). Durant el motí d'Aranjuez era ajudant del marquès de Castelar. Amic personal de José de Palafox y Melci, en començar la guerra del francès el va acompanyar al setge de Saragossa, on va ascendir a coronel d'hússars i a mariscal de camp en 1809. Fet presoner pels francesos, fou conduït a França però l'abril de 1809 aconsegueix fugar-se i arriba a Sevilla, on es reincorpora al combat. En 1811 va participar en la batalla de Talavera de la Reina i fou nomenat Inspector general de les tropes de l'Exèrcit de l'Esquerra. En 1814 fou nomenat comandant militar de Ceuta, però poc després Ferran VII d'Espanya el va destituir i marxà cap a l'exili.
Després del pronunciament de Rafael del Riego va tornar a Espanya. De 1820 a 1822 fou comandant militar i polític de Ceuta. De 1822 a abril de 1823 fou nomenat Capità general de Catalunya president de la Diputació de Barcelona. Es va enfrontar amb les seves tropes als Cent Mil Fills de Sant Lluís, fou fet presoner i es va exiliar a Londres, on hi va formar part de la Junta Revolucionària. A la mort de Ferran VII d'Espanya en 1833 va tornar a Espanya, fou reuabilitat i fou nomenat Comandant general de Guipúscoa i de Zamora. En 1836 fou nomenat Capità general d'Extremadura, i de 1837 a 1839 fou comandant del camp de Gibraltar. L'octubre de 1841 fou nomenat President del Consell de Guerra Permanent d'oficials generals. En 1843 fou escollit senador per Màlaga i Inspector general de Cavalleria. En 1847 fou nomenat senador vitalici.

## Referències

* ↑ DIRECTORES / INSPECTORES GENERALES DEL ARMA DE CABALLERIA (22) FERNANDO GÓMEZ DE BUTRÓN
* ↑ GÓMEZ DE BUTRON, FERNANDO a mcnbiografias
* ↑ Fitxa del Senat
# Levern Spencer

Levern Spencer (Castries, 23 de juny de 1984) és una atleta de Saint Lucia de salt d'altura. És considerada la primera professional d'aquest esport, en la història del seu país,i en la seva carrera esportiva ha ostentat una medalla d'or als Jocs Panamericans.

## Trajectòria

Des de molt jove, Spencer ha tingut participació en diferents esdeveniments d'atletisme. En 2001, va prendre part dels jocs Carifta per a menors de vint anys, en el qual va ser primer lloc (1,19 m); i aquest mateix any, en el Campionat Juvenil d'Atletisme, desenvolupat a Debrecen, Hongria, va aconseguir el tercer lloc (1,81 m). Per 2002, va aconseguir el vuitè lloc en el Campionat Mundial Junior d'Atletisme (1,83 m).
L'any 2003, va representar al seu país als Jocs Panamericans, i va aconseguir un cinquè lloc (1,83 m). Va obtenir el mateix resultat en els Jocs de la Mancomunitat de 2006. L'any 2007, va acudir als Jocs Panamericans de Rio de Janeiro, i va conquistar medalla de bronze (1,87 m).
En campionats mundials, va participar per primera vegada en Hèlsinki 2005, en el qual no va passar l'etapa de classificació (1,84 m); a Osaka 2007, va acabar en el dècim cinquè lloc (1,90 m). A Berlín 2009, va ser desena tercera (1,89 m); en Daegu 2011, va acabar també desè tercera en la fase de classificació (1,92 m); en Moscou 2013 va obtenir el décimoprimer posat amb registre d'1,89 m,i en Pequín 2015 va ser desè segona amb marca d'1,88 m.
El seu més ressonant triomf ho va aconseguir en la seva quarta presentació als Jocs Panamericans, aquesta vegada realitzats en Toronto, quan es va agenciar la medalla d'or amb un salt d'1,94 m.
Spencer ha participat en tres Jocs Olímpics. No va aconseguir superar l'etapa de classificació en Pequín 2008 on va tenir una marca d'1,85 m; i en Londres 2012 on va registrar 1,90 m. No obstant això, als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, en la qual va ser banderera de la delegació santalucense en la cerimònia d'obertura, va ser sisena amb una marca d'1,93 m. Aquest mateix any va acabar en la segona posició de la Lliga de Diamant en l'especialitat, i va aconseguir una victòria en la reunió de Xangai, la primera en la seva carrera en aquest esdeveniment.
D'altra banda, ha estat reconeguda com la millor esportista de l'any en diverses ocasions al seu país.

## Marques personals

| Prova | Marca | Vent | Lloc | Data |
| Salt d'altura | 1,98 m | | Athens (USA) | 08/05/2010 |
| Salt de longitud | 5,85 m | + 0,7 | Tallahassee (USA) | 07/05/2005 |
| Salt d'altura (pista coberta) | 1,92 m | | Estocolm (SWE) | 10/02/2010 |

## Referències

* 1 2 Jo! Magazine: Levern Spencer: Is it safe to call her the best? Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
* ↑ IAAF: High Jump Women - Qualification
* ↑ IAFF: High Jump Women-Final
* ↑ sportsmax: St. Lucia?s Spencer claims first ever Diamond League win

## Enllaços externs

* Focus on Athletes - Levern Spencer
* Iaaf: Levern Spencer
# Anacroneuria camposi

Anacroneuria camposi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1920. Bull. Mus. Comp. Zool. 64(3):322.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):150.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:482.
* Stark, 2001. Scopolia 46:9.
* Stark & Zúñiga, 2003. A: Gaino (Ed.). Research update on Ephemeroptera and Plecoptera, 229-237.
* Stark, 2007. Illiesia 3(17):171.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Caulaincourt

Caulaincourt és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 118 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Caulaincourt era de 118 persones. Hi havia 47 famílies de les quals 14 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 11 parelles sense fills, 18 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 63 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 61 eren cases i 1 era un apartament. Dels 46 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Caulaincourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 16 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 57 eren actives i 16 eren inactives. De les 57 persones actives 54 estaven ocupades (31 homes i 23 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 16 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Caulaincourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Caulaincourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sachem

El Sachem és el cap suprem entre la tribu indígena algonquina i altres tribus del Nord-est Americà.
Segons el Capità John Smith, un conqueridor del segle xvii, que va explorar Anglaterra (1614) les tribus de Massachusetts van dir als seus reis “Sachems", mentre que els Penobscots (de Maine) van utilitzar “Sagamos”, que significa lord subordinat. I com que aquests dos mots són variants del mateix dialecte, es diu que signifiquen el mateix: lord o senyor subordinat.

## Referències

* Les aventures de Tintín
* Tintín a l'editorial Juventud Arxivat 2017-03-24 a Wayback Machine.
# Castello di Annone

Castello di Annone (Castel d'Anon o Anon en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Asti, Cerro Tanaro, Quattordio, Refrancore, Rocca d'Arazzo i Rocchetta Tanaro.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Alberoni, Bordoni, Crocetta, Monfallito i Poggio.

## Galeria fotogràfica

* Ajuntament
# Aldo Olivieri

Aldo Olivieri (San Michele Extra, 2 d'octubre de 1910 - Lido di Camaiore, 5 d'abril de 2001) fou un futbolista italià de la dècada de 1930 i entrenador.
Pel que fa a clubs, va jugar al Torino FC a primera divisió, i a Hellas Verona, Lucchese, i Brescia Calcio a segona divisió.
Fou internacional amb Itàlia, amb la qual disputà 24 partits i participà en el Mundial de 1938 on es proclamà campió.

## Referències

* 1 2 «I PIU' GRANDI NUMERI UNO» (en italià). Storie di Calcio. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ «Aldo Olivieri, il Gatto Magico e il meteo nella testa» (en italià), 17-01-2014. [Consulta: 19 agost 2016].
* ↑ «Perfil a enciclopediadelcalcio». Arxivat de l'original el 2008-11-21. [Consulta: 23 maig 2017].
# Federación Estatal de Foros por la Memoria

La Federación Estatal de Foros por la Memoria és una organització espanyola de esquerres i oberta fundada en 2002 que té per objectiu la localització, senyalització i excavació de fosses comunes per a retornar les restes mortals dels caiguts a les famílies que així ho desitgin, l'ajuda i el reconeixement a expresos, represaliats, exiliats, excombatents, exguerrillers i als seus familiars, així com l'organització d'actes de divulgació i homenatges a tots els que van sofrir a conseqüència del cop d'estat del 18 de juliol de 1936, per a la recuperació de la memòria per a arribar a la veritat de l'ocorregut i que la societat "pugui mirar al futur sense complexos i sense més mentides".
El 2012 va rebre el Premi Especial de la Unión de Actores y Actrices.

## Vegeu també

* Asociación Archivo, Guerra y Exilio

## Referències

* 1 2 «Presentación Foros por la memoria». [Consulta: 29 enero 2012].
* ↑ «Ideario Foros por la memoria». [Consulta: 29 enero 2012].
* ↑ Europa Press «La Federación Estatal de Foros por la Memoria recupera los restos de 16 represaliados en Menasalbas (Toledo)». 20 minutos, 21-07-2010 [Consulta: 29 enero 2012].
* ↑ Concha Velasco, vitoreada en los Premios Unión de Actores, El País, 18 de juny de 2012

## Enllaços externs

* Web oficial
# Federación Progresista

La Federación Progresista va ser un partit polític espanyol fundat al desembre de 1984 per Ramón Tamames, després de la seva sortida del PCE. D'ideologia ecologista i d'esquerres, va formar part de la fundació d'Izquierda Unida en 1986. Va abandonar la coalició al desembre de 1987 i es va desintegrar a l'any següent.
Es va inscriure en el registre de partits polítics el desembre de 1984, i al febrer de 1985 va llançar a la ciutadania el seu manifest programàtic per una alternativa "verda, vermella i blanca". El juliol de 1985 va celebrar el seu Congrés Constituent, i l'any següent es va posicionar clarament contra l'ingrés d'Espanya en l'OTAN, participant activament en la Plataforma Cívica Anti-OTAN, que va agrupar a les organitzacions esquerranes contràries a l'Aliança Atlàntica. Després del referèndum i la convocatòria anticipada d'eleccions, les forces de la Plataforma Cívica van forjar la coalició Izquierda Unida, i la Federación Progresista es va veure obligada a decidir si participava en IU o presentar-se en aliança amb Els Verds, ideològicament més afins però amb expectatives electorals més modestes.
En la reunió del Comitè Federal del 26 d'abril de 1986, la direcció progressista va decidir integrar-se en el nou projecte d'Izquierda Unida, el que va motivar la dimissió del seu Coordinador General, Santos Ruesga, i la seva substitució per Pablo Martín Urbano. Al desembre de 1987 se celebrava a Madrid el III Congrés de la Federación Progressista, en la qual es va acordar la sortida de la formació de la coalició d'Izquierda Unida pel seguidisme d'aquesta respecte al PCE. Poc després, el líder Ramón Tamames abandonava el partit i el 1988 es dissolia la mateixa federació.
# Caulerpa

Caulerpa és un gènere d'alga verda de la família de les caulerpàcies. Són algues peculiars, ja que consisteixen en una única cèl·lula amb molts nuclis, la qual cosa en fa les cèl·lules úniques més grans del món.

## Taxonomia

Les espècies de Caulerpa actualment reconegudes són:
* C. agardhii
* C. alternans
* C. annulata
* C. antoensis
* C. articulata
* C. ashmeadii
* C. bartoniae
* C. bikinensis
* C. biserrulata
* C. brachypus
* C. brownii
* C. buginensis
* C. cactoides
* C. carruthersii
* C. cliftonii
* C. constricta
* C. crassifolia
* C. cupressoides
* C. cylindracea
* C. dichotoma
* C. diligulata
* C. distichophylla
* C. ellistoniae
* C. elongata
* C. falcifolia
* C. faridii
* C. fastigiata
* C. fergusonii
* C. filicoides
* C. filiformis
* C. flexilis
* C. floridana
* C. harveyi
* C. hedleyi
* C. heterophylla
* C. holmesiana
* C. imbricata
* C. juniperoides
* C. kempfii
* C. lagara
* C. lanuginosa
* C. lentillifera
* C. lessonii
* C. longifolia
* C. macrophysa
* C. manorensis
* C. matsueana
* C. mexicana
* C. microphysa
* C. murrayi
* C. nummularia
* C. obscura
* C. okamurae
* C. oligophylla
* C. ollivieri
* C. opposita
* C. papillosa
* C. parvula
* C. paspaloides
* C. peltata
* C. pickeringii
* C. pinnata
* C. plumulifera
* C. prolifera
* C. pusilla
* C. qureshii
* C. racemosa
* C. remotifolia
* C. reniformis
* C. reyesii
* C. scalpelliformis
* C. sedoides
* C. selago
* C. serrulata
* C. sertularioides
* C. seuratii
* C. simpliciuscula
* C. spathulata
* C. subserrata
* C. taxifolia
* C. trifaria
* C. urvilleana
* C. vanbossea
* C. veravalensis
* C. verticillata
* C. vesiculifera
* C. webbiana
* C. zeyheri