OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Facundo de los Ríos Portilla

Facundo de los Ríos Portilla (Laredo, Cantàbria, 1832 - València, 1898) fou un advocat i polític espanyol, diputat a Corts durant el sexenni democràtic i governador civil de Barcelona.

## Biografia

Es llicencià en dret a la Universitat de Madrid, on fou deixeble de Julián Sanz del Río, introductor del krausisme a Espanya, i membre del grup democràtic los cimbrios. Participà activament en la revolució de 1868 com a secretari de la Junta Revolucionària de Madrid.
El 13 d'octubre de 1868 fou nomenat governador civil de la província de Castelló, càrrec que deixà el 1870 quan fou nomenat governador civil de la província de Barcelona. Fou elegit diputat del Partit Radical pel districte de Llucena a les eleccions generals espanyoles de 1871 i pel de Vinaròs a les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872. Durant aquests anys va formar part del grup de Cristino Martos Balbi i fou nomenat director general de duanes.
Durant la restauració borbònica formà part del Partit Republicà Progressista, amb el que fou escollit membre de la Diputació de València pel districte de Xiva-Carlet (1888-1892). També fou membre de la Societat Valenciana de Tramvies.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.471. ISBN 9788495484802.
# Gila pulchra

Gila pulchra és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al riu Chihuahua i els seus afluents (Chihuahua, Mèxic).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cal Frare (la Nou de Berguedà)

Cal Frare és una masia del municipi de la Nou de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia construïda al segle xviii seguint l'esquema clàssic. Consta de dos pisos i planta baixa i, aprofitant el desnivell del terreny, d'uns soterranis a ponent. Els materials constructius, com bona part de les masies de muntanya són pobres, i les finestres i portes estan emmarcades amb obra. La façana principal està arrebossada i conserva les finestres superiors amb les llindes de pedra.

## Història

Documentada des del segle xviii, quan era coneguda amb el nom de Mas Barbarà, fou una de les propietats del monestir de Santa Maria de Ripoll on hi tenia pagesos emfiteutes que pagaven censos.

## Referències

* 1 2 «Cal Frare». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Castil de Peones

Castil de Peones és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 55 | 37 | 30 | 28 |
# Bolo

* Per a altres significats, vegeu «Bolo (desambiguació)».
El bolo (o haka, o libolo, o lubolo) és una llengua que es parlen els bolos a Angola. El seu codi ISO 639-3 és blv Es parla al sud-est de Luanda i a la província de Kwanza-Sud.
Hi ha 2.627 parlants al sud-est de Luanda. també s'anomena Libolo, Lubolo o Haka. És una llengua propera al kimbundu. Té els dialectes Nsongo i Sama. Segons el joshuaproject hi ha 4.300 parlants de bolo.

## Classificació

És una llengua Bantú. La seva classifificació és: Niger-Congo, Atlantic-Congo, Benue-Congo, Bantoid, Meridional, Narrow Bantu, Central, H, Mbundu (H.20)

## Família lingüística

El bolo, segons l'ethnologue, és una llengua bantu central del grup H (H.21) que forma part del subgrup de les llengües kimbundus, juntament amb el sama, el kimbundu i el songo. En el glottolog apareix com una de les llengües kimbundus, que són llengües bantus central-occidentals, juntament amb aquestres mateixes tres llengües.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El bolo és una llengua vigorosa (EGIDS 6a). Tot i que no està estandarditzada és utilitzada per persones de totes les generacions i té una situació sostenible. És utilitzada a la llar, a l'església i al comerç. Gaudeix d'actituds positives i també és parlada com a segona llengua per alguns mbundus septentrionals (que parlen el kimbundu). Els bolos també parlen portuguès i kimbundu. No existeix escriptura en bolo.

## Referències

* ↑ Bolo al SIL International
* ↑ «Bolo, haka in Angola». joshuaproject. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Language:Bolo». joshuaproject. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «H» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 21 gener 2015].
* ↑ «Language: Kimbundu». glottolog. [Consulta: 21 gener 2014].
* ↑ «Bolo in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 22 gener 2015].
Viccionari
# Duc africà

El duc africà (Bubo africanus) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita sabanes i boscos de l'Àfrica subsahariana, principalment al sud de l'Equador, i el sud de la Península Aràbiga. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Duc africà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 264. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Spotted Eagle-owl. Bubo africanus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2022. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Farinera d'en Jordà

La Farinera d'en Jordà és una instal·lació industrial protegida com a bé cultural d'interès local del municipi de Pont de Molins (Alt Empordà).

## Descripció

Està situada a ponent del nucli urbà de la població de Pont de Molins, a la riba nord del riu Muga, al peu de la carretera GIV-5041 a les Escaules.
És un edifici aïllat de planta rectangular envoltat de construccions adossades, amb la coberta de teula de dues vessants i distribuït en planta baixa i tres pisos. La façana principal presenta només dos nivells d'obertures visibles, donat que la construcció està bastida en un marge. Les obertures de la planta baixa presenten el mateix tipus d'emmarcament, a manera de gran portal d'arc de mig punt amb l'emmarcament arrebossat i en relleu. Al pis hi ha finestres rectangulars, de la mateixa tipologia que les de la planta inferior. La façana està rematada per una cornisa motllurada. Els accessos a l'interior de l'edifici estan a la façana posterior. Hi ha un portal d'arc rebaixat emmarcat amb carreus de pedra i, al pis, finestres rectangulars. A la banda de ponent de la construcció hi ha dos cossos més adossats, amb cobertes d'un sol vessant, i una petita volta de maó situada a terra.
La construcció, bastida en pedra lligada amb morter, presenta el parament de la façana principal arrebossat i pintat.

## Història

És una construcció industrial del segle xix que engloba tant la farinera com l'habitatge on habita la família que el feia servir. Correspon a l'etapa de creixement de Pont de Molins entre el final del segle xix i el segle XX degut a les bones vies de comunicació i a la seva proximitat amb Figueres. Històricament, les masies disperses aprofitaven els recursos hidràulics de la Muga.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí-farinera d'en Jordà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 abril 2012].
# Girísens

Els girísens (en llatí gyrisoeni, en grec antic Γυρισοίνοι) eren un poble iber de la Bètica, a Hispània, que vivien a la rodalia de Castulo. Els esmenta Plutarc.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gyrisoeni». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 març 2021].
# Banc Central de Malta

El Banc Central de Malta (en: Central Bank of Malta, mt: Bank Ċentrali ta’ Malta) és el banc central de la República de Malta. Va ser fundat el 17 d'abril de 1968. Al maig de 2004, Malta va entrar en la Unió Europea, i el Banc es va convertir en una entitat integrant del Sistema Europeu de Bancs Centrals. Era responsable de, entre altres coses, la producció de moneda i paper moneda de curs legal de lira maltesa, abans que Malta adoptés l'euro en 2008. El governador actual és Mario Vella, des de l'1 de juliol de 2016.

## Vegeu també

* Eurozona
* Lira maltesa

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Banc Central de Malta Arxivat 2004-09-19 a Wayback Machine. (en anglès)
# Collet dels Colls

«Collet dels Colls» té aquests significats:
* Collet dels Colls (Catalunya), Serra situada als municipis d'Arbolí al Baix Camp i Cornudella de Montsant al Priorat, amb una elevació màxima de 718 metres
* Collet dels Colls (Andorra), Port de muntanya situat a 1393 metres a la Parròquia de La Massana al Principat d'Andorra.
# Bussyita-(Y)

La bussyita-(Y) és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor d'Antoine Alexandre Brutus Bussy (Marsella, França, 29 de maig de 1794 - París, 1 de febrer de 1882), químic, una de les primeres persones en aïllar el beril·li, un dels components d'aquest mineral.

## Característiques

La bussyita-(Y) és un òxid de fórmula química (Y,REE,Ca)₃(Na,Ca)₆MnSi$_9$Be₅(O,OH,F)$_{34}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. És l'anàleg amb itri de la bussyita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, a la localitat de Mont Saint-Hilaire, a Montérégie (Quebec, Canadà). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bussyite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 maig 2019].
# Castell de Rubió

«Castell de Rubió» té aquests significats:
* Castell de Rubió (Anoia), al municipi de Rubió, comarca de l'Anoia
* Castell de Rubió de Sòls, al municipi de Foradada, comarca de la Noguera
# Bombardeig de Peníscola (1937)

El principal bombardeig de Peníscola durant la Guerra Civil va tindre lloc el 20 d'octubre de 1937.
Des del cop d'estat del 18 de juliol de 1936 la població va restar en domini republicà i va sofrir diversos atacs de l'exèrcit sublevat. El més mortífer va ser el del 20 d'octubre de 1937, quan cinc avions de l'aviació legionària italiana, comandada per Bruno Mussolini (fill del dictador italià Benito Mussolini) va bombardejar Peníscola i el seu port. L'atac va afectar també a una torre del castell de Peníscola, que va quedar en estat ruïnós i hagué de ser reconstruïda durant els anys 70.
El bombardeig formava part d'una sèrie d'atacs contra diverses ciutats costaneres valencianes, que tingueren lloc entre l'1 i el 20 d'octubre de 1937 i estaven liderats pel feixista Bruno Mussolini. Un grup d'avions trimotors Savoia-Marchetti SM.79 comandats pel feixista Bruno Mussolini, que tenia 19 anys, van realitzar cinc incursions aèries sobre València, Alacant, Dénia i finalment Peníscola, llançant fins a 5.250 kg de bombes. Els bombardejos van tindre com a resultat l'assassinat de mig centenar de persones i vora 100 ferits.

## Referències

* ↑ «Proyecto básico y de ejecución de restauración ambiental y adaptación para uso museográfico de espacios de planta baja y dependencias pontificias del primer nivel del Castillo de Peñíscola» (en castellà). Diputació de Castelló.
* ↑ «La guadaña de Mussolini» (en castellà). Diari Información, 22-06-2008.
# Ewald Banse

Ewald Banse (1883-1953) fou escriptor i professor de ciència militar al Tercer Reich. Plasmà seves creences i opinions al seu llibre Raum und Volk in Weltkrieg (Espai vital i raça a la Guerra Mundial): l'internacionalisme era degenerat i la guerra inevitable i desitjable com a mitjà del poble per a salvar els problemes nacionals, l'adquisició de Lebensraum espai vital i la unificació de les zones d'hàbitat nacionals.
# Garí

Garí (en rus: Гари) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Bolxessosnovski. El 2010 tenia 51 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Club Bàsquet Jovent

El Club Bàsquet Jovent d'Alaior nasqué l'any 1990. És, per tant, un club jove. Però, tot i això, el bàsquet al poble d'Alaior es remunta a l'any 1944, encara que no és fins a la dècada dels seixanta quan es comença a organitzar més seriosament amb l'impuls donat pel col·legi La Salle; l'any 1973 apareix un segon club, el CB Alaior. És a dir, que en una població de poc més de cinc mil habitants hi havia dos clubs de bàsquet.
Però, com hem dit al principi, és l'any 1990 quan els dos clubs existents, CB La Salle i CB Alaior, decideixen fusionar-se per impulsar l'esport del bàsquet al poble. És a partir d'aquest moment en què el nou club, el CB Jovent d'Alaior, creix i s'organitza per oferir a tota la joventut del poble una millor qualitat en la pràctica esportiva.
La primera Junta Gestora que es formà fou presidida per Silverio Juanico i tingué com a vicepresidents Emiliano Melià i Ramon Timoner. Els objectius que es proposaren van ser la creació d'una escola de bàsquet que impulsàs la formació i l'educació esportives fomentant l'esforç, la companyonia i l'amistat. En aquesta primera temporada, el club va comptar amb setze equips i un pressupost de quasi quatre milions de pessetes.
Actualment el CB Jovent milita en la categoria senior Balear

## Etapes presidencials

* De 1990 a 1992: Silverio Juanico.
* De 1992 a 1996: Miquel Subirats.
* De 1996 a 2002: Joan Marquès.
* De 2002 a 2004: Joan Mascaró.
* De 2004 a 2006: Bosco Ameller.
* I l'actual president: Xavier Saiz.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del CB Jovent
# Bussèiras de Pionçac

Bussières és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 108 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bussières era de 108 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 97 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 23 eren segones residències i 28 estaven desocupats. 93 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 46 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bussières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 12 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 16 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 42 eren actives i 21 eren inactives. Les 42 persones actives estaven ocupades(27 homes i 15 dones).. De les 21 persones inactives 7 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport i 2 d'empreses financeres.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Bussières hi havia 17 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.022 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bussières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bussières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bonduel

Bonduel és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.416 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bonduel tenia 1.416 habitants, 581 habitatges, i 392 famílies. La densitat de població era de 248,5 habitants per km².
Dels 581 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.625 $ i la renda mediana per família de 48.264 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.632 $ mentre que les dones 21.741 $. La renda per capita de la població era de 20.482 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bonduel» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bonduel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Garysburg

Garysburg és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.254 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garysburg tenia 1.254 habitants, 482 habitatges i 334 famílies. La densitat de població era de 504,3 habitants per km².
Dels 482 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,4% hi vivien parelles casades, en un 30,9% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.604 $ i la renda mediana per família de 27.386 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.333 $ mentre que les dones 20.682 $. La renda per capita de la població era de 14.172 $. Entorn del 22,9% de les famílies i el 28,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Garysburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Garysburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Balhargues

Balhargues (en francès Baillargues) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Club Bàsquet Institució Montserrat

El Club Bàsquet Institució Montserrat, conegut pel seu acrònim BIM, és un club de bàsquet amb seu al barri de Sants, al districte de Sants-Montjuïc de la ciutat de Barcelona.
El club va ser fundat amb el nom Agrupació Escolar de l'Institut Montserrat per alumnes de l'Institut Montserrat de Sants l'any 1930. Fou un dels clubs fundadors de l'Agrupació de Basquetbol de Catalunya on jugà quatre temporades. El 1934 adopta el nom Renaixement Basket Ball i l'any 1936 es proclamà campió del campionat de l'Agrupació.
L'any 1939 va haver de canviar el nom perquè el nom Renaixement no agradà a les autoritats franquistes, esdevenint Club Bàsquet Institució Montserrat. Els anys 1941 i 1942 organitzà un torneig, on es premiaven certes habilitats en el llançament a cistella, anomenat Competición de Ases. Durant les dècades de 1940 i 1950 fou un club habitual en la primera divisió del Campionat de Catalunya. Als anys seixanta incorporà la secció femenina, on destacà Neus Bartran. Les dècades posteriors passà a l'àmbit amateur i en el bàsquet de promoció.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Club Bàsquet Institució Montserrat». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pàgina 8». La Publicitat, 07-01-1933. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ «La II competición de Ases». Mundo Deportivo. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «Història». BIM. [Consulta: 20 febrer 2018].