OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cèl·lula beta

Les cèl·lules beta (cèl·lules β) són un tipus de cèl·lules que es troben als illots pancreàtics que sintetitzen i secreten insulina i amilina. Les cèl·lules beta constitueixen entre el 50 i el 70% de les cèl·lules dels illots humans. En pacients amb diabetis de tipus 1, la massa i la funció de les cèl·lules beta es redueixen, provocant una secreció insuficient d'insulina i hiperglucèmia.

## Referències

* ↑ «Structural similarities and differences between the human and the mouse pancreas». Islets, 7, 1, 02-01-2015, pàg. e1024405. DOI: 10.1080/19382014.2015.1024405. PMC: 4589993. PMID: 26030186.
* ↑ «Human beta cell mass and function in diabetes: Recent advances in knowledge and technologies to understand disease pathogenesis». Molecular Metabolism, 6, 9, 01-09-2017, pàg. 943–957. DOI: 10.1016/j.molmet.2017.06.019. PMC: 5605733. PMID: 28951820.

## Vegeu també

* Cèl·lula alfa
* Illot de Langerhans
# Arquebi

Arquebi (segle II aC - Tàxila, segle I aC)Arquebi fou un rei indogrec que va governar a Tàxila. Osmund Bopearachchi el situa vers el 90–80 aC, i R. C. Senior vers el mateix període. Fou probablement el darrer rei indogrec abans que l'escita Maues conquerís Tàxila, i contemporani d'Hermeu que governava més a l'oest. Es creu que podia ser parent d'Heliocles II, ja que va utilitzar un revers similars a les monedes i el mateix títol de Dikaios (el Just).

## Monedes

Arquebi va encunyar moneda de plata on apareix amb diadema o amb casc, i a vegades amb posició de tirar la llança; al revers Zeus portant un rellamp i a vegades un aegis. Se li coneixen algunes sèries (rares) de tetradracmes àtics, trobats a Bactriana. Les seves monedes de bronze tenen a un costat un mussol i a l'altra a Nice. Se sap que va regravar algunes monedes de Peucolau.

## Galeria d'imatges

* Moneda d'Arquebi.

## Bibliografia

* "The Shape of Ancient Thought. Comparative studies in Greek and Indian Philosophies" per Thomas McEvilley (Allworth Press and the School of Visual Arts, 2002) ISBN 1-58115-203-5
* "Buddhism in Central Asia" per B. N. Puri (Motilal Banarsidass Pub, January 1, 2000) ISBN 81-208-0372-8
* "The Greeks in Bactria and India", W. W. Tarn, Cambridge University Press.

## Enllaços externs

* Monedes d'Arquebi
# Sonora (Texas)

Sonora és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del juliol de 2005 tenia 3.008 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sonora tenia 2.924 habitants, 1.043 habitatges, i 808 famílies. La densitat de població era de 576 habitants per km².
Dels 1.043 habitatges en un 42,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 22,5% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.272$ i la renda mediana per família de 38.106$. Els homes tenien una renda mediana de 31.728$ mentre que les dones 17.935$. La renda per capita de la població era de 16.128$. Aproximadament el 13% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sonora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sonora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pentadecàgon

En geometria, un pentadecàgon o quindecàgon és un polígon de quinze costats i, per tant, de quinze vèrtexs.
El nom "pentadecàgon" prové del grec antic penta "cinc" + deca "deu" + gon "angle".
Els angles interns d'un pentadecàgon sumen 2340º.

## Pentadecàgon regular

Cada angle intern d'un pentadecàgon regular té un valor de 2340º / 15 = 156º.
L'àrea d'un pentadecàgon regular, en funció del la longitud a del seu costat, és:${\begin{aligned}A&={\frac {15}{4}}a^{2}\cot {\frac {\pi }{15}}\\&={\frac {15a^{2}}{8}}\left({\sqrt {3}}+{\sqrt {15}}+{\sqrt {2}}{\sqrt {5+{\sqrt {5}}}}\right)\\&\simeq 17.6424\,a^{2}.\end{aligned}}$

### Construcció d'un pentadecàgon regular

El pentadecàgon regular és construïble amb regle i compàs. A continuació es presenta un mètode per construir-lo amb regle i compàs en 36 passos. Cal tenir en compte que entre els passos 14 i 21 no es modifica l'obertura del compàs.

## Referències

* ↑ «Pentadecàgon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pentadecàgon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «pentadecagon». Dictionary.com. [Consulta: 19 maig 2010]. (anglès)
* ↑ «pentadecagon». Wolfram MathWorld. [Consulta: 19 maig 2010]. (anglès)
# Anacroneuria caraja

Anacroneuria caraja és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'exemplar adult presenta el cap, els palps, els cercs i el pronot blanquinosos, les antenes marrons i les ales anteriors d'un tint groc clar amb la nervadura marró clar.
* Les ales anteriors del mascle fan 10,6 mm de llargària.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Pará (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2002. Proc.Biol.Soc.Wash. 115(1):100.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):150.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 14 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Petromyscus shortridgei

Petromyscus shortridgei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. Viu a Angola i Namíbia a altituds d'entre 100 i 1.500 msnm. El seu hàbitat natural són les zones rocoses amb matollars situades als semideserts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg britànic Guy Chester Shortridge.

## Referències

* ↑ Coetzee, N.; Schlitter, D. Petromyscus shortridgei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 febrer 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 378-379. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Torrent de les Roquetes (Sant Martí de Centelles)

El torrent de les Roquetes és un torrent termenal al llarg de tot el seu recorregut entre els termes municipals de Sant Martí de Centelles i Sant Quirze Safaja, a la comarca d'Osona el primer, i a la del Moianès el segon.
Pel seu costat meridional, a diferents alçades del coster que limita pel sud la seva vall, discorren el Camí del Mas Bosc i el Camí de les Roquetes, i s'hi troba l'Obaga Negra.

## Enllaços externs

* El torrent de les Roquetes i el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Antimalàric

Un antipalúdic o antimalàric és un antiparasitari per tractar o prevenir la malària o paludisme. En la prevenció el més freqüent és dirigir-se a dos grups objectiu susceptibles, els nens petits i les dones embarassades. A partir del 2018, els tractaments moderns, inclosa la malària greu, continuaven depenent de les teràpies derivades històricament de la quinina i l'artesunat, ambdós medicaments parenterals (injectables). S'espera que la incidència i la distribució de la malaltia ("càrrega de la malària") siguin elevades a nivell mundial durant molts anys; a més, s'han observat repetidament que els fàrmacs antipalúdics coneguts provoquen resistència al paràsit de la malària, incloses les teràpies combinades amb artemisinina, un medicament d'últim recurs, on ara s'ha observat resistència al sud-est asiàtic. Com a tal, les necessitats de nous agents antipalúdics i noves estratègies de tractament (per exemple, noves teràpies combinades) segueixen sent importants prioritats en la medicina tropical. A més, malgrat els resultats molt positius de molts tractaments moderns, els efectes secundaris greus poden afectar algunes persones que prenen dosis estàndard (per exemple, retinopatia amb cloroquina, anèmia hemolítica aguda amb tafenoquina).

## Plantes antimalàriques

El quebratxo blanc s'utilitza com antimalàric.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Ashley, Elizabeth A.; Phyo, Aung Pyae «Drugs in Development for Malaria». Drugs, 78, 9, 25-05-2018, pàg. 861–879. DOI: 10.1007/s40265-018-0911-9. PMC: 6013505. PMID: 29802605.
* ↑ Mittra, Robert A.; Mieler, William F. «Drug Toxicity of the Posterior Segment». A: Retina, 2013, p. 1532–1554. DOI 10.1016/B978-1-4557-0737-9.00089-8. ISBN 978-1-4557-0737-9.
* ↑ «Updating the WHO G6PD classification of variants and the International Classification of Diseases», 2019.
# Pentadi

Pentadi, en llatí Pentadius, va ser un poeta romà, autor d'almenys deu elegies breus o epigrames titulats:
* 1. De Fortuna
* 2. De Advent Venis
* 3, 4, 5, 6. De Narcisso
* 7. Tuimulus Acidis
* 8. Tumulus Hectoris
* 9. De Chrysocome
* 10. In Viryilium
Els poemes estan recollits a l'Antologia llatina. De la vida de l'autor i de l'època en què va viure no es coneix res, però pel llenguatge utilitzat sembla al final de l'imperi, cap al segle iv. Per una expressió se suposa que potser era cristià. Podria ser la persona a la que Lactanci dedica l'epítom de les Divinarum Institutionum i a qui considera "germà", però més enllà del nom, poc es pot afirmar.

## Referències

* ↑ Pentadius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 184
# Torrent de les Gavinetes

El torrent de les Gavinetes és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a prop de l'extrem oriental del terme, molt a prop del límit amb Castellterçol. Es forma a les Gavinetes, a una certa distància a llevant de la masia de Puigdomènec, des d'on davalla cap al nord i en un breu recorregut s'ajunta amb el torrent de les Sorreres per formar el torrent del Sot del Calbó al sud-est i dessota de la masia del Carner.

## Enllaços externs

* El Torrent de les Gavinetes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kai

«Kai» té aquests significats:
* Kai (nom)
* Kai o Kayı, tribu turquesa
* Kai (ciutat), ciutat japonesa
* Prefectura de Yamanashi, que abans s'anomenava Província de Kai
* Illes Kai, arxipèlag d'Indonèsia
* KAI o Korea Aerospace Industries Ltd
* Kai (Mortal Kombat), personatge
Viccionari
# Antimetabòlit

Un antimetabolit és una substància química que la inhibeix l'ús d'un metabolit, que és una altra substància química que forma part del metabolisme.
Aquestes substàncies solen tenir una estructura similar al metabòlit amb el qual interfereixen, com els antifolatss que interfereixen amb l'ús de l'àcid fòlic; així, es pot produir inhibició competitiva i la presència d'antimetabolits pot tenir efectes tòxics sobre les cèl·lules, com ara aturar el creixement cel·lular i la divisió cel·lular, de manera que aquests compostos són utilitzat en quimioteràpia per al càncer.

### Tractament del càncer

Els antimetabòlics es poden utilitzar en el tractament del càncer, ja que interfereixen amb la producció d'ADN i, per tant, amb la divisió cel·lular i el creixement del tumor. Com que les cèl·lules canceroses passen més temps dividint-se que altres cèl·lules, la inhibició de la divisió cel·lular perjudica les cèl·lules tumorals més que altres cèl·lules. Els fàrmacs antimetabòlics s'utilitzen habitualment per tractar la leucèmia, els càncers de mama, d'ovari i del tracte gastrointestinal, així com altres tipus de càncers. En el Sistema de classificació química anatòmica terapèutica els fàrmacs contra el càncer antimetabòlits es classifiquen sota L01B.
Molts antimetabòlits són útils en el tractament de Malalties, com les sulfonamides, el metabolisme Bacterià s'aplica en patiments microbians i altres afeccions com diversos tipus de càncer, on es fan servir els antimetabòlits metotrexat i Fluorouracil.

## Referències

* ↑ Oxford University Press. Diccionari d'Oxford de bioquímica i biologia molecular, 1997, p. 43. ISBN 978-0-19-854768-6.
* ↑ Pharmacology & Therapeutics, 87, 2000, pàg. 227–253. DOI: 10.1016/S0163-7258(00)00086-3. PMID: 11008002.
* ↑ «Antimetabòlit» (en anglès). Medical Subject Headings.
* ↑ «How Chemotherapy Drugs Work». American Cancer Society.
# Soča

El Soča (en eslovè), Lusinç (en furlà) o Isonzo (en italià) és un riu del nord d'Itàlia, al Friül, que neix a Eslovènia. El seu nom antic era Sontius. És un riu que travessa l'oest d'Eslovènia i el nord-est d'Itàlia. Amb el caràcter d'un riu alpí, el Soča-Lusinç neix a 1.100 metres d'altitud als Alps julians, a l'oest de la muntanya Triblav (2.864 metres) a la vall de Trenta. Baixant cap al sud 140 km després de Bovec, Kobarid, Tolmin, Nova Gorica i Gurize, entra a la mar Adriàtica prop de Monfalcòn, a Itàlia. Són conegudes la subespècie de truites del riu, Salmo trutta marmotarus, que viuen a la part superior del riu d'aigua cristal·lina. Actualment, estan en perill d'extinció a causa de la introducció d'unes altres truites durant el període entre les dues guerres mundials.
La vall del Soča-Lusinç fou l'escenari de grans operacions militars, com dotze batalles del Front italià a la Primera Guerra Mundial entre el maig del 1915 i el novembre del 1917. Cap a 300.000 soldats austríacs i italians hi perderen la vida.

## Referències

* ↑ Faldella, Emilio. La grande guerra: Le battaglie dell'Isonzo (1915-1917) (en italià). Longanesi, 1965.

## Vegeu també

* Jalovec, cim on neix el Soča.

## Enllaços externs

* Jurij Pohar sobre la truita del riu Soča-Lusinç Arxivat 2006-02-11 a Wayback Machine.
# Angustalius

Angustalius és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Angustalius besucheti (Bleszynski, 1963)
* Angustalius casandra Bassi in Bassi & Trematerra, 2014
* Angustalius ditaeniellus Marion, 1954
* Angustalius malacelloides (Bleszynski, 1955)
* Angustalius malacellus (Duponchel, 1836)
* Angustalius philippiellus Viette, 1970

## Espècies antigues

* Angustalius hapaliscus (Zeller, 1852)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 17 gener 2019].
# Pierrefitte-sur-Seine

Pierrefitte-sur-Seine és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 25.789 habitants.
Forma part del cantó d'Épinay-sur-Seine i del districte de Saint-Denis. I des del 2016, de la divisió Plaine Commune de la Metròpoli del Gran París.

## Fill predilecte

* Jean-Aimé Dolidier, sindicalista i resistent, presoner del camp de concentració de Neuengamme
# David Jackson

David Nicholas George Jackson (Stamford, Lincolnshire, Anglaterra; 15 d'abril de 1947) és un saxofonista anglès vinculat principalment al rock progressiu per mitjà de la banda Van der Graaf Generator, de la qual ha estat membre els anys setanta.
Va començar la seva formació com a músic de petit, amb el piano i la flauta, i més tard el saxòfon. Va estudiar a la Universitat de St Andrews, i en aquella etapa va començar a tocar en un grup anomenat Heebalob, en el qual coincidí amb Christ Judge Smith gràcies a un amic en comú. Peter Hammill, amic de Judge Smith, fou seguidor del grup, després que es mudàs a Londres per formar el seu propi grup amb Judge Smith. L'estiu de 1969 el grup es disolgué, i Hammill es posà en contacte amb ell perquè s'incorporàs al grup.
Amb Van der Graaf Generator enregistrà quatre àlbums en dos períodes, fins que la banda es dissolgué el 1978. A partir de llavors, va treballar com a professor de matemàtiques i, més endavant, en una escola per infants amb trastorns d'aprenentatge. També ha estat membre del grup de rock progressiu italià Osanna, i va participar de la reunió de Van der Graaf Generator de 2005, tot i que se'n desvinculà l'any següent.

## Referències

* 1 2 3 4 Jackson, David «Music on my mind». , 23-10-2009 [Consulta: 11 febrer 2021].
* 1 2 «Interview with David Jackson by Mick Dillingham». , 01-07-1990 [Consulta: 9 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a Allmusic
# Torrent de les Sitges

El Torrent de les Sitges és un afluent per la dreta de la Rasa del Forn al Berguedà.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Torrent de les Sitges passa successivament pels següents termes municipals:
M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Montclar | 449 | 9,39% |
| Fent de frontera entre Montclar i l'Espunyola | 2.696 | 56,39% |
| Altre cop per l'interior del municipi de Montclar | 980 | 20,50% |
| Per l'interior del municipi de Viver i Serrateix | 656 | 13,72% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de les Sitges està integrada per 35 cursos fluvials que sumen una longitud total de 18.562 m.

### Distribució per termes municipals

Distribució municipal de la xarxa :
| Municipi | Longitud que hi transcorre |
| l'Espunyola | 6.811 m. |
| Montclar | 12.890 m. |
| Viver i Serrateix | 2.593 m. |

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals algun curs fluvial fa de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.
# Kahta

Kahta o Kâhta (turc) és una vila i districte de la província d'Adıyaman, Turquia. És famós pel mont Nemrut. La seva població (2015) és de 118.646 habitants, entre 72.145 metropolitans i 46.501 rurals i entre 59.914 homes 58.732 dones. Aquesta població va augmentar a 120.378 (61.071 homes i 59.307 dones) el 2016. Es troba a una distancià de 35 km del centre d'Adıyaman, la capital de la província.

## Història

Kahta té una fortalesa en ruïnes que ha estat identificada com l'antiga Arsània, Arsanea o Arsaneia, a l'antiga Commagena.
El nom Kahta (en algunes fonts en anglès Kakhta) no va aparèixer almenys fins al segle xii. Fou una fortalesa secundària que no es va desenvolupar fins al segle xi amb l'emigració armènia i dels turcmans; fou conquerida temporalment pel comtes d'Edessa. Aleshores tenia proper el monestir de Mar Barsawma, una de les principals residències monofisites (jacobites) cristianes.
El 1150 va passar del comtat d'Edessa a l'emir ortúquida Kara Arslan d'Hisn Kayfa i de Khartpert (1144-1174) i després al seu fill Nur-ad-Din Muhàmmad d'Hisn Kayfa i de Khartpert (1174-1185) d'Amida (1183-1185), Kutb al-Din Sukman II d'Hisn Kayfa i Amida (1185-1200), Nasir al-Din Mahmud d'Hisn Kayfa i Amida (1200-1222) i Rukn al-Dun Mawdud d'Hisn Kayfa i Amida (1222-1232); passà durant el govern d'aquest a mans del seljúcides de Rum (1226). El 1280 fou ocupada pel soldà mameluc Qalàwun, que la va reforçar i restaurar (obres acabades pel seu fill An-Nàssir Muhàmmad).
Els mamelucs al segle XV la van disputar amb els Aq qoyunlu. Els otomans se'n va apoderar el 1516.

## Referències

* ↑ http://www.nufusu.com/ilce/kahta_adiyaman-nufusu
* ↑ http://www.arasikackm.com/merkez-adiyaman_kahta-adiyaman_arasi Arxivat 2017-03-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kakhta-SIM_3801

## Bibliografia

* Bar Hebraeus, Chronography, traducció d'E. G. W. Budge.
* Cahen, Cl. "Kak̲h̲tā", Encyclopaedia of Islam, segona edició, 2012.
# Antil·lis

Antil·lis (Anthyllis) és un gènere de plantes de la família de les fabàcies.

## Particularitats

En general són plantes amb flor amb tija llenyosa pròpies de llocs àrids. Els fruits formen una beina.

## Taxonomia

Als Països Catalans són autòctones les espècies següents:Anthyllis hermanniae, A fulgarens, A. terniflora, A. cytisoides, A. montana, A.onobrychioides, A. gerardi, A. tetraphylla, A.lotoides i A. vulneraria.
Les espècies acceptades són:
| Anthyllis aurea Welden ex Host Anthyllis barba-jovis L. - barba de Júpiter Anthyllis circinnata (L.) D.D.Sokoloff Anthyllis cornicina L. Anthyllis × currasii P.P.Ferrer, R.Roselló & Guara Anthyllis cytisoides L. - albada Anthyllis × fortuita Guara & P.P.Ferrer Anthyllis × gamisansii Delage, Verlaque, Baumel, C.Piazza & Médail Anthyllis hamosa Desf. Anthyllis hermanniae L. Anthyllis hystrix (Willk. ex Barceló) Cardona, J.Cont. & E.Sierra - aspàlat Anthyllis lagascana Benedí - albada sedosa | Anthyllis lemanniana Lowe Anthyllis lotoides L. - cornicina Anthyllis montana L. - antil·lis de muntanya Anthyllis onobrychioides Cav. - antil·lis Anthyllis polycephala Desf. Anthyllis ramburei Boiss. Anthyllis rupestris Coss. Anthyllis splendens Willd. Anthyllis subsimplex Pomel Anthyllis tejedensis Boiss. Anthyllis terniflora (Lag.) Pau - albada Anthyllis vulneraria L. - vulnerària Anthyllis warnieri Emb. |

## Referències

* 1 2 «Anthyllis» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Flora dels Països Catalans Bolòs i Vigo Barcelona 1980
* ↑ «Anthyllis barba-jovis». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis cytisoides». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis hystrix». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis lagascana». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis lotoides». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis montana». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis onobrychioides». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis terniflora». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Anthyllis vulneraria». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 abril 2022].

## Enllaços externs

* Picture(anglès)
* Spatial Pattern in Anthyllis cytisoides Shrubland on Abandoned Land in Southeastern Spain(anglès)