OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llenguado pelut

El llenguado pelut o peluda (Microchirus variegatus) és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

* La talla màxima és de 20 cm.
* És un peix pla amb el cos relativament llarg, oval i deprimit.
* La línia lateral apareix a la cara oculada i és recta.
* El cap és petit.
* Els ulls es troben al costat dret i el superior es troba per davant de l'inferior.
* El morro és arrodonit i la boca es troba en posició una mica ínfera i és petita i obliqua.
* Les dents són petites.
* El preopercle no és visible (es troba recobert per la pell).
* Tant l'aleta dorsal com l'anal són bastant llargues.
* La pectoral de la cara oculada és un poc més grossa que la de la cara no oculada.
* És de color groc grisós amb bandes transversals amples i fosques que apareixen també a les aletes.
* La cara no oculada és blanca.

## Reproducció

Es reprodueix durant l'hivern i la primavera al Mediterrani occidental.

## Alimentació

Menja petits invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És bentònic de fons sorrencs i fangosos entre els 20 i 400 m. Pot aparèixer a vaires (zones sorrenques) de les praderies submarines.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'atlàntic nord-oriental (des de les Illes Britàniques fins al Senegal) i a la Mediterrània.

## Pesca

Es captura amb xarxes de ròssec.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'Introducció a la Naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Planes 269-270.
* ↑ FishBase (anglès)
# Llista de rectors de la Universitat Complutense de Madrid

La Universitat Complutense de Madrid, que fins a 1970 va ser coneguda com a Universitat Central de Madrid, ha tingut al llarg de la història els següents rectors:
                Rector Inicio Final Carlos Andradas Heranz2015 José Carrillo Menéndez20112015 Carlos Berzosa Alonso-Martínez20032011 Rafael Puyol Antolín19952003 Gustavo Villapalos Salas19871995 Amador Schüller Pérez19831987 Francisco Bustelo García del Real19811983 Ángel Vian Ortuño19761981 Ángel González Álvarez19731976 Adolfo Muñoz Alonso19721973 José Botella Llusiá19681972 Isidoro Martín Martínez19671968 Enrique Gutiérrez Ríos19641967 Segismundo Royo-Villanova y Fernández-Cavada19561964 Pedro Laín Entralgo19511956 Pío Zabala y Lera19391951 José Gaos y González de Pola19361939 Fernando de los Ríos Urruti19361936 León Cardenal Pujals19341936 Claudio Sánchez-Albornoz y Menduiña19321934 José Giral y Pereira19311932 Pío Zabala y Lera19311931 Blas Cabrera Felipe19301931 Elías Tormo Monzó19291930 Luis Bermejo Vida19271929 José Rodríguez Carracido19161927 Rafael Conde y Luque19031916 Francisco Fernández y González18951903 Francisco de Pisa y Pajares18941895 Miguel Colmeiro y Penido18901894 Francisco de Pisa y Pajares18851890 Juan Creus y Manso18841885 Francisco de Pisa y Pajares18811884 Manuel Rioz y Pedraja18771881 Vicente de la Fuente y Condón18751877 Francisco de Pisa y Pajares18751875 Juan Antonio Andonaegui y Aguirre18741875 José Moreno Nieto18721874 Juan Antonio Andonaegui y Aguirre18711872 Lázaro Bardón Gómez18701871 Fernando de Castro y Pajares18681870 Diego Bahamonde y Jaime18661868 Juan Manuel Montalbán y Hernanz18651866 Diego Bahamonde y Jaime18651865 Juan Manuel Montalbán y Hernanz18621865 Tomás del Corral y Oña18541862 Joaquín Gómez de la Cortina18511854 Claudio Moyano Samaniego18501851 Nicomedes Pastor Díaz18461850 Florencio Rodríguez Vaamonde18451846 Fermín Arteaga y Sesta18451845 Pedro Sabau y Larroya18431845 Eusebio María del Valle18421843 Joaquín Gómez de la Cortina18411842 Pedro Gómez de la Serna18401841 Vicente González Arnao18401840 Francisco de Paula Novar18371840 Aniceto Moreno18341837 Francisco de Paula Novar18321834 Juan Miguel de Iriarte18301832 José García Sánchez Abad18271830 Pascual de la Puerta Martínez18251827 Francisco García Casarrubio18241825 José Ropero Molina18231824 Andrés Navarro18221823 José Ropero Molina18201822

## Referències

* Rectors de la Universitat Complutense de Madrid
# Lleòncia (filla de Lleó I)

Lleòncia, en llatí Leontia Porphyrogenita, nascuda el 457 i morta el 479 amb 22 anys, era filla de l'emperador romà d'Orient Lleó I el Traci i de la seva esposa Èlia Verina. Era la germana petita d'Èlia Ariadna, però, a diferència de la seva germana, podia reclamar el tron reial perquè era porfirogènita, ja que va néixer durant el primer any del regnat del seu pare.
Lleó I, que havia ascendit al tron per mèrits militars, no tenia lligams familiars amb l'aristocràcia, i va utilitzar el matrimoni de les seves filles per reforçar la seva posició. Èlia Ariadna s'havia casat amb el general isàuric Tarasikodissa (el futur emperador Zenó). El casament de Lleòncia es va acordar amb un altre membre de l'exèrcit, el fill del magister militum l'alà Flavi Ardabur Aspar. Però amb l'anunci del matrimoni entre Lleòncia i Flavi Juli Patrici, el fill d'Aspar, van esclatar disturbis populars l'any 470. Per al clergat i el poble de Constantinoble, el fet que de Patrici que era arrià es pogués convertir en emperador era inacceptable. Els disturbis només van cessar quan Aspar i Lleó I van prometre als bisbes de la ciutat que Patrici es convertiria a la religió ortodoxa abans de ser emperador i que només després de la conversió es casaria amb Lleòncia.
El 471, Juli Patrici va desaparèixer de les cròniques. El seu pare Flavi Ardabur Aspar i el seu germà Ardabur van ser assassinats aquell any a instàncies de Lleó I. Lleòncia es va casar llavors amb Marcià, fill de l'emperador romà d'Occident Procopi Antemi. El matrimoni va posar en relació les dues cases reials d'Orient i d'Occident. Però Procopi Antemi va morir l'any 472, i va ser succeït per Olibri. Amb la mort de Lleó I el Traci el 474, Zenó va ascendir al tron oriental amb el seu fill i hereu legítim Lleó II. Marcià i Lleòncia van organitzar una revolta contra Zenó l'any 479, impulsada pel dret de successió de Lleòncia sobre Èlia Ariadna ja que era porfirogènita, mentre que la seva germana hauria nascut abans que el seu pare fos emperador, però la revolta va ser sufocada i Marcià i Lleòncia es van exiliar a Isàuria.

## Referències

* ↑ Martindale, J. R.. The prosopography of the later Roman Empire. vol. 2B, A.D. 395-527. Cambridge: Cambridge University Press, 2018, p. 782. ISBN 9781107119208.
# Lleïr Daban Hurtós

Lleïr Daban Hurtós (Girona, 1984) és un consultor, professor d'universitat i diplomàtic català.
És el primer delegat de Catalunya a Mèxic, en ser nomenat 8 d’octubre de 2019, poc més de tres mesos després de la creació de la Delegació per decret. Si bé actualment encara continua sent el representant màxim català a Mèxic i altres països de la regió, la delegació va haver de suspendre la seva activitat entre novembre de 2019 i gener de 2020 després que el TSJC acceptés el recurs presentat pel govern espanyol.

## Referències

* ↑ Badia, Enric. ««El retorn depèn en aquest moment de vols de repatriació»», 26-04-2020. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «ENTREVISTA: Lleir Daban, delegat de la Generalitat a Mèxic i l'Amèrica Central» (en castellà). [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ DdG. «Nomenen el gironí Lleïr Daban nou delegat de la Generalitat a Mèxic», 09-10-2019. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Les delegacions del Govern a l'exterior». Departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, 30-01-2020.
# Lockheed P-80 Shooting Star

El Lockheed P-80 Shooting Star va ser el primer avió de caça propulsat amb motor de reacció emprat operativament per les forces aèries dels Estats Units (USAAF). Va ser dissenyat i construït per Lockheed el 1943 en un temps rècord: 143 dies van separar l'inici del disseny de l'entrega del primer prototip. Tot i això només alguns models de pre-producció van entrar en servei en missions limitades a Itàlia abans del final de la Segona Guerra Mundial. El model sí que es va utilitzar àmpliament durant la Guerra de Corea ja amb la denominació F-80. Tot i això el disseny va quedar superat pels nous models amb ala en fletxa com el MiG-15 i va ser substituït ràpidament pel caça F-86 Sabre.

## Especificacions (P-80C/F-80C)

Dades de Quest for Performance
Característiques generals
* Tripulació: 1
* Longitud: 10,49 m
* Envergadura: 11,81 m
* Alçada: 3,43 m
* Superfície de l'ala 22,07 m²
* Relació d'aspecte: 6,37
* Pes buit: 3.819 kg
* Pes carregat: 5.738 kg
* Pes màxim d'enlairament: 7.646 kg
* Motor: 1× turbojet de compressor centrífug Allison J33-A-35 , 20,46 kN (24,02 kN amb injecció d'aigua)
Rendiment
* Velocitat màxima: 965 km/h, Mach 0,76
* Velocitat de creuer: 660 km/h
* Abast: 1.930 km
* Sostre de servei: 46.000 peus (14.000 m)
* Ràtio d'ascens: 23,3 m/s 5,5 min fins a 20.000 peus (6.100 m)
* Càrrega alar: 260 kg/m²
* Impuls/pes: 0,364 (0,427 amb injecció d'aigua)
Armament
* Metralladores: 6 × metralladores de calibre 12,7 mm (300 cartutxos per arma)
* Coets: 8 × coets no guiats de calibre 127 mm
* Bombes: 2 × bombes de 1.000 lliures (454 kg)

## Vegeu també

Aeronaus coetànies amb un disseny o rol semblants:
* Bell P-59 Airacomet
* de Havilland Vampire
* Gloster Meteor
* Heinkel He 280
* Messerschmitt Me 262
* Mikoian-Gurévitx MiG-9
* Iàkovlev Iak-23

## Referències

* ↑ Swanborough, William Green, Gordon. The great book of fighters : an illustrated encyclopedia of every fighter aircraft built and flown. Osceola: MBI Pub. Co., 2001, p. 345. ISBN 0-7603-1194-3.
* ↑ Webb, Alan. Project Management for Successful Product Innovation. Taylor & Francis, 2017, p. 4. ISBN 9781351908450 [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ Loftin, L.K. Jr. "Quest for Performance: The Evolution of Modern Aircraft NASA SP-468." NASA. Retrieved: 22 April 2006.
# Horcotes

Horcotes és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per C. R. Crosby i S. C. Bishop l'any 1933.

## Distribució

Es poden trobar a la zona holàrtica: Canadà, Rússia i els Estats Units.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Horcotes quadricristatus (Emerton, 1882) (Espècie tipus)
* Horcotes strandi (Sytshevskaja, 1935)
* Horcotes uncinatus Barrows, 1945

## Referències

* ↑ Crosby, C. R.; Bishop, S. C. «American spiders: Erigonae, males with cephalic pits». Annals of the Entomological Society of America, vol. 26, 1933, pàg. 105–172. DOI: 10.1093/aesa/26.1.105.
* ↑ «Gen. Horcotes Crosby & Bishop, 1933». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Sant Fruitós del Mas d'en Pere

Sant Fruitós del Mas d'en Pere, o Sant Josep, és una capella situada en el Mas d'en Pere, al municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell), i inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Abans dedicada a sant Fruitós i després a sant Josep, es troba actualment entre camps abandonats. Prop del mateix mas també hi ha l'antiga capella romànica en ruïnes de Sant Pere de Castellbò.

## Capella de Sant Fruitós

És una petita capella d'una nau rectangular, capçada amb capçalera plana orientada a ponent. La coberta és de fusta amb llosat de pissarra a doble vessant. La porta d'accés, que es troba a la façana de llevant, presenta un arc rebaixat i està coronada per un òcul circular. Aquesta façana està construïda amb tàpia, la qual es reforça amb entramat de fusta. L'accés al temple és precedit per un petit recinte de planta rectangular amb un pilar quadrat, que fa suposar l'existència d'un pòrtic. La construcció és rústega de pedres sense fer filades i arrebossada.

## Capella de Sant Pere

Prop del Mas d'en Pere, al nord en un indret anomenat Prat del Veïnat, hi ha una altra capella romànica en ruïnes. Té la nau força sencera i l'absis visible, fins a la finestreta central. Es tracta d'una obra molt arcaica, de lloses planes, un edifici religiós d'una sola nau, amb absis i campanar de torre, construït amb carreuons i amb un rengle d'opus spicatum a l'interior del mur nord. La porta era a migdia.

## Referències

* ↑ «Capella de Sant Fruitós de Mas d'en Pere». Pla d'ordenació urbanística municipal: Catàleg de béns protegits p. 53-54. Ajuntament de Montferrer i Castellbò. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 9 maig 2012].
* ↑ «Capella de Sant Fruitós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ «Capella de Sant Pere de Castellbó». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2012].
# M-Bus

M-Bus (o Meter-Bus, són acrònims anglesos de bus Bus de mesura de comptadors) és un bus per a la lectura remota de compatdors d'electricitat, gas, aigua i altres. Està especificat pel CEN amb un estàndard europeu EN 13757. Fou creat el 1990.

## Arquitectura del protocol

M-Bus no és un protocol que pugui formar xarxes, per tant, la capa de xarxa no està definida en el model OSI:
| Capa | Funció | Unitat de dades | Estàndard |
| 7 | Aplicació | Dada | EN1434-3 |
| 6 | Presentació | Dada | - |
| 5 | Sessió | Dada | - |
| 4 | Transport | Datagrama | - |
| 3 | Xarxa | Paquet | - |
| 2 | Enllaç (MAC) | Trama | M-Bus i IEC 60870 |
| 1 | Física (PHY) | bit | M-Bus |

## Parts de la norma

Es pot consultar la darrera versió:
* EN 13757-1:2003: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 1 : Intercanvi de dades
* EN 13757-2:2004: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 2: Capes física (PHY) i d'enllaç de dades
* EN 13757-3:2004: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 3: Capa d'aplicació dedicada
* EN 13757-4:2005: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 4: Lectura de comptadors sense fils (Lectura de comptadors via ràdio en la banda SRD de 868 MHz a 870 MHz)
* EN 13757-5:2008: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 5: Retransmissió sense fils
* EN 13757-6:2008: Sistemes de comunicació per a comptadors i lectura remota de comptadors - Part 6: Bus local

## Vegeu també

* Altres busos de comunicació sèrie : I2C, I2S, SPI, SMBus, MIDI, Modbus
* Busos de comunicació en paral·lel : IEEE 488, PXI (PCI eXtensions for Instrumentation), IEEE 1284, PCMCIA, PCI Express

## Referències

* ↑ «M-Bus» (en anglès). m-bus. [Consulta: 9 febrer 2017].
* ↑ «Anybus products and solutions for M-Bus connectivity» (en anglès). anybus. [Consulta: 9 febrer 2017].
* ↑ «Definició M-Bus» (en anglès). m-bus. Arxivat de l'original el 2019-08-19. [Consulta: 8 febrer 2017].
* ↑ «[up.org/normen-und-quellen/ Part de la norma EN 13757]» (en anglès). up.org. [Consulta: 9 febrer 2017].
# Ardesc

En la mitologia grega, Ardesc (en grec antic: Ἄρδησκος) va és una divinitat fluvial, fill d'Oceà i Tetis. Es desconeix el riu amb què s'identifica; és possible que la seva localització fos a Escítia.

## Referències

* ↑ Hesíode, Teogonia, 345.
* ↑ «Ardeskos». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Lana Parrilla

Lana Maria Parrilla (Brooklyn, Nova York, 15 de juliol de 1977) és una actriu estatunidenca d'ascendència porto-riquenya, coneguda pels seus papers a Spin City, Boomtown, Swingtown o Miami Medical. Actualment, encarna a la Reina Malvada i a Regina Mills a la sèrie d'ABC, Once Upon a Time.

## Biografia

El seu pare, el porto-riqueny Sam Parrilla, fou jugador de beisbol professional, jugador del Philadelhia Phillies, a principi dels setanta.

## Carrera

Lana Parrilla ha actuat en diverses pel·lícules, entre elles Very Mean Men (2000), Spiders (2000) i Replicant (2001). Va fer la seva primera aparició a televisió quando es va unir al repartiment de Spin City, l'any 2000, donant vida durant una temporada a Angie Ordonez.
Més tard, el 2002, es va unir amb Donnie Wahlberh i Neal McDonough a la sèrie Boomtown, interpretant durant dues temporades a Teresa.
Posteriorment ha intervingut en sèries com JAG, NYPD Blue, Six Feet Under, 24, Lost i Medium, així mateix va formar part del repartiment de dues sèries de poca duració, Swingtown i Miami Medical.
L'any 2011 es va unir al repartiment de la sèrie Once Upon a Time on interpreta a la Reina Malvada i a Regina Mills.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper |
| 2000 | Very Mean Men | Teresa |
| 2000 | Spiders | Marci Eyre |
| 2001 | Replicant | Marci |
| 2003 | Frozen Stars | Lisa Vasquez |
| 2005 | One Last Ride | Antoinette |
| 2008 | The Double Life of Eleanor Kendall | Nellie |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1999 | Grown Ups | Cambrera | 2 episodis |
| 2000–2001 | Spin City | Angie Ordonez | 21 episodis; Repartiment principal |
| 2002 | JAG | Tinent Stephanie Donato | 1 episodi |
| 2002 | Vic Mackey | Sedona Tellez | 1 episodi |
| 2002–2003 | Boomtown | Teresa Ortiz | 24 episodis; Repartiment principal |
| 2004 | NYPD Blue | Oficial Janet Grafton | 3 episodis |
| 2004 | Six Feet Under | Maile | 2 episodis |
| 2005 | 24 | Sarah Gavin | 12 episodis; Recurrent, més tard ascendeix al repartiment principal |
| 2006 | Windfall | Nina Schaefer | 13 episodis; Repartiment principal |
| 2006 | Lost | Greta | 2 episodis |
| 2008 | Swingtown | Trina Decker | 13 episodis |
| 2010 | Miami Medical | Dr. Eva Zambrano | 13 episodis; Repartiment principal |
| 2010 | Covert Affairs | Julia Suarez | 1 episodi |
| 2010 | Medium | Lydia Halstrom | 1 episodi |
| 2010 | The Defenders | Betty | 1 episodi |
| 2011 | Chase | Isabella | 1 episodi |
| 2011-2018 | Once Upon a Time | La Reina Malvada/Regina Mills | Repartiment principal |
# Schweighouse-sur-Moder

Schweighouse-sur-Moder (en alsacià Schwaighüse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 4.595 habitants.
Forma part del cantó de Haguenau, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.640 | 3.203 | 3.813 | 4.134 | 4.354 | 4.595 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Marcel Schmitt | Schweighouse Autrement | |

## Personatges il·lustres

* Georges Wodli, resistent (1900-1943).
# Marcel Godivier

Marcel Godivier (Versalles, 17 de gener de 1887 - Dreux, 9 de febrer de 1963) va ser un ciclista francès que va córrer entre 1907 i 1922. Durant la seva carrera professional destaquen dues victòries d'etapa al Tour de França de 1911, edició que finalitzà en sisena posició.

## Palmarès

* 1909
** 1r a la París-Chateauroux
* 1911
** 1r a la París-Beaugency
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1913
** 3r a la Volta a Llombardia
* 1917
** 1r a la Le Mont St Michel-París
** 2n a la París-Tours

### Resultats al Tour de França

* 1910. Abandona (14a etapa)
* 1911. 6è de la classificació general i vencedor de dues etapes
* 1912. Abandona (10a etapa)
* 1913. Abandona (4a etapa)
* 1914. 30è de la classificació general

## Referències

* ↑ «GODIVIER Marcel». [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marcel GODIVIER» (en italià). [Consulta: 6 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcel Godivier a www.sitiodeciclismo.net
# Macroagelaius

Macroagelaius és un gènere d'ocells, de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere conté dues espècies:
* Macroagelaius subalaris - federal de Colòmbia.
* Macroagelaius imthurni - federal dels tepuis.
# Maloiàblonovo

Maloiàblonovo - Малояблоново (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 201 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Malodorant

El Malodorant és un compost químic usat com arma atordidora que causa la incapacitació temporal en una persona. Els atacs amb malodorant afecten els nervis olfactius i els trigeminals lacrimals. El malodorant generalment es compon de dos ingredients: d'un líquid compost i del portador/reforçador. Les composicions malodorants tenen un grau de toxicitat III i fins i tot més alt.

## Components usats en els malodorants

* Sofre i compostos orgànics.
* Escatol, un reforçador de l'olor.

## Símptomes comuns quan s'aplica

* Nàusea immediata
* Vòmits
* Distints nivells de malestar.

## Exemples d'armes malodorants

* Dippel's oil (oli de Dippel)
* Skunk (arma)
* Who Me, (Qui, jo?)
* XM1063

## Referències

* ↑ US weapons research is raising a stink. David Hambling, The Guardian, Thursday 10 July 2008
# Margaret Oakley Dayhoff

Margaret Belle (Oakley) Dayhoff (Filadèlfia, Estats Units, 11 de març de 1925-Silver Spring, Maryland, ibidem, 5 de febrer de 1983) va ser una fisicoquímica pionera en el camp de la bioinformàtica. La doctora Dayhoff va ser professora al Centre Mèdic de la Universitat de Georgetown i una notable investigadora en la National Biomedical Research Foundation dels Estats Units, on va ser pionera en l'aplicació de mètodes matemàtics i computacionals en els camps de la bioquímica i la biotecnologia.

## Carrera i recerca

Va dedicar la seva carrera a l'aplicació de les tecnologies computacionals, en contínua evolució, per sunar suport als avanços en biologia i medicina, principalment mitjançant la creació de bases de dades de proteïnes i àcids nucleics, així com de les eines per accedir a tals bases de dades.
Es va doctorar en el Departament de Química de la Universitat de Colúmbia, on va dissenyar mètodes computacionals per calcular energies de ressonància molecular de diversos compostos orgànics. Va fer estudis postdoctorals a l'Institut Rockefeller (ara Universitat Rockefeller) de la Universitat de Maryland i es va afiliar l'any 1959 a la, aleshores, recentment creada National Biomedical Research Foundation. Va ser la primera dona a ocupar un càrrec en la Biophysical Society, primer com a Secretària i més tard com a Presidenta.
Va dissenyar una de les primeres matrius de substitució, la matriu PAM (Point Accepted Mutation), basada en les mutacions genètiques puntuals que han estat acceptades per la naturalesa. Va desenvolupar el codi d'una lletra que s'usa per designar als aminoàcids, cosa que reflecteix la seva intenció de reduir la grandària dels arxius usats per descriure les seqüències d'aminoàcids en l'era de la computació mitjançant targetes perforades.

## Referències

* ↑ Laura Lynn Windsor: Women in Medicine: An Encyclopedia.
* 1 2 3 «Professor Margaret Dayhoff». What is biotechnology? Biotechmet. [Consulta: 7 març 2020].
# Marne (Itàlia)

Marne, és una fracció del municipi de Filago, a la província de Bèrgam, regió de Llombardia, Itàlia, amb 250 habitants. La fracció era una municipalitat independent, tot i que a causa de la poca població, després de la Unificació italiana va ser absorbit per Filago.

## Personalitats marneses

* Mauricio Malvestiti, (1953) bisbe de Lodi

## Monuments i museus

* Església de Sant Bartomeu

## Referències

* ↑ Luini, Fabio. «Comune di Marne» (en italià). Regione Lombarda, 19-10-2003.
* ↑ D.P.R. N. 844 del 09/07/1958
# Marnes-la-Coquette

Marnes-la-Coquette és un municipi francès, situat al departament d'Alts del Sena i a la regió d'Illa de França.
Forma part del cantó de Saint-Cloud i del districte de Boulogne-Billancourt. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Seine Ouest de la Metròpolis del Gran París.