OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colònia Llaudet

La Colònia Llaudet és una colònia tèxtil del municipi de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès), al peu del riu Ter, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya

## Descripció

La colònia està formada, a més de la fàbrica, per la casa del director, dos conjunts de blocs d'habitatges dels treballadors (Llaudet i el Pagès), l'església i el cafè sala de ball.
El conjunt és format per tres grups d'edificis alineats i consten de planta baixa i tres pisos, amb cobertes a dues vessants. Els serveis de què disposava la colònia (una cooperativa de consum, cafè teatre o sala de ball, entre altres) configuren una estructura de colònia desenvolupada.
Només part dels blocs d'habitatges segueixen en funcionament. La resta està abandonada i en procés de degradació.

## Història

La fàbrica i la primera colònia foren construïdes al final del segle xix per Tomás Alexandre. El 1901 l'arrendà a la raó social José M. Llaudet, Sociedad en Comandita, dedicada a la fabricació de filats de cotó. Posteriorment, els Llaudet van comprar la fàbrica, la colònia i el salt d'aigua el 1924 i ampliaren la colònia amb la construcció d'un edifici de serveis (bar, teatre i cooperativa) i una residència per al director de la colònia. Entre 1944 i 1952 s'amplià la fàbrica i la colònia amb la construcció d'un nou nucli, el Pagès, on es construïren nous habitatges i una església.
El 1939, durant la retirada de les tropes republicanes, la fàbrica va ser incendiada i va caldre reconstruir-la. El 1940 es va traspassar la titularitat a una societat anònima, Josep Llaudet, SA, i el 1957 va canviar la denominació per la d'Hilaturas Llaudet, SA.
El fill de Josep Maria Llaudet, Enric Llaudet i Ponsa, que fou el màxim dirigent d'Hilaturas Llaudet a la segona meitat del segle xx, fou president del FC Barcelona entre 1961 i 1967.

## Galeria

* Vista des de la Batllia

## Referències

* 1 2 3 «Colònia Llaudet». Consorci del Ter. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Colònia Llaudet». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ Serra Rotés, Rosa «El patrimoni industrial de l'Alt Ter». Revista de Girona, 213, juliol-agost 2002, pàg. 52-57.
* ↑ «La Colonia Llaudet (Sant Joan de les Abadesses)». Sudor, vapor y lágrimas. Patrimonio Industrial. Chimevapor.
* ↑ Sàpiens, 184, 01-08-2017, pàg. 16.
# Cleptotypodes

Cleptotypodes és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté una sola espècie, Cleptotypodes ledereri, que es troba a França, Itàlia, Romania i Rússia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 desembre 2019].
* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 6 desembre 2019].
# Club Voleibol Esplugues

El Club Voleibol Esplugues és un club de voleibol femení amb seu a Esplugues de Llobregat (Barcelona). Va ser fundat el 1989 i la temporada 2023-24 el seu primer equip juga a la Superliga 2 femenina, categoria a la que ascendí l'any 2017.

## Palmarès

* 2021
** 3a posició Superlliga 2

## Referències

* ↑ adminentitats. «L’ENTITAT DEL MES: CLUB VOLEIBOL ESPLUGUES» (en castellà), 13-09-2019. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «RFEVB - Superliga Femenina 2 Grupo B Clasificación». [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «El Club Voleibol Esplugues, campió de Primera Nacional». lapremsadelbaix.es, 05-04-2017. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ «El Club Voleibol Esplugues ja coneix als seus rivals». lapremsadelbaix.es, 02-09-2017. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ «Premiats pel Mundo Deportivo». CV Esplugues/Mundo Deportivo, 30-10-2017. [Consulta: 25 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Club Voleibol Esplugues - Lloc web oficial
# Club Vasconia

El Club Vasconia és un club de pilota basca de Barcelona, fundat l'any 1924. Impulsat per un grup de bascos residents a la ciutat, l'entitat es creà per solucionar el problema del trasllat del Real Sociedad Sport Vasco, un altre club de pilota basca de Barcelona, a un altre frontó de difícil accés. Durant moltes temporades, sobretot en la dècada dels 70, va aconseguir diversos campionats d'Espanya així com dominà els campionats d'afeccionats. Al llarg de la seva història ha tingut diverses seus: el Frontó Novetats, el Principal Palació i el Pavelló Municipal d'Esports de la Vall d'Hebron, construït per acollir competicions dels Jocs Olímpics de Barcelona. Molts dels seus jugadors han sigut campions d'Espanya, com per exemple, Joaquim i Manuel Balet, Josep Maria i Eduard Mirapeix o Josep Lluís i Carles Pedragosa. Avui dia, és l'únic club català dedicat a l'especialitat de cesta punta, tant en categoria masculina i femenina.

## Palmarès

* 1 Campionat de Catalunya de beisbol: 1942

## Referències

* ↑ «Club Vasconia». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Saque. «Real Sociedad Sport Vasco crisis resuelta». El Mundo Deportivo, 17-10-1924. [Consulta: 24 juny 2019].

## Enllaços externs

* Club Vasconia - Lloc web oficial
# Comitè d'Unitat d'Acció i Coordinació Sindical d'Angola

Comitè d'Unitat d'Acció i Coordinació Sindical d'Angola (Comité de Unidade de Acção e Coordenação Sindical de Angola, CUACSA) era una aliança sindical angolesa a l'exili, formada de la unió de la Unió Nacional dels Treballadors d'Angola (UNTA) i la Confederació dels Sindicats Lliures d'Angola (CSLA). El CUACSA va ser fundat el 2 de juny de 1964. L'organització tenia la seva base a Kinshasa. La CUACSA tenia al voltant de 200 membres. Overall, the organization had little activity. En juliol de 1966 CUACSA es va dissoldre perquè el CSLA se'n va retirar.

## Vegeu també

* Sindicats d'Angola

## Referències

* 1 2 United States. Labor Digests on Countries in Africa. Washington, D.C.: U.S. Dept. of Labor, Bureau of Labor Statistics, 1966. p. 4
* 1 2 3 Marcum, John A. The Angolan Revolution. Vol. 2, Exile Politics and Guerrilla Warfare (1962-1976). Cambridge, Mass: MIT, 1978. pp. 159-160
* 1 2 Mielke, Siegfried. Internationales Gewerkschaftshandbuch. Opladen: Laske + Budrich, 1983. p. 205
# Chieti

Chieti és un municipi italià, situat a la regió dels Abruços i a la província de Chieti. L'any 2006 tenia 55.260 habitants.
A Chieti hi ha un dels campus de la Universitat Gabriele d'Annunzio.

## Fills il·lustres

* Guido Maggiorini Gatti (1892-1973) critic i editor musical.
* Alessandro Valignano (1539 - 1606) jesuïta, missioner a la Xina i al Japó.
* Vegeu també: Categoria:Persones de Chieti
# Chignik Lagoon

Chignik Lagoon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 103 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chignik Lagoon tenia 103 habitants, 33 habitatges, i 22 famílies La densitat de població era de 3 habitants/km².
Dels 33 habitatges en un 48,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 16,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones hi havia 134,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 184 homes.
La renda mediana per habitatge era de 92.297 $ i la renda mediana per família de 99.054 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 38.750 $. La renda per capita de la població era de 28.941 $. Cap de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chignik Lagoon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chignik Lagoon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Copa Houphouët-Boigny

La Copa Houphouët-Boigny o Supercopa ivoriana de futbol (Coupe Houphouët-Boigny o Super Coupe Félix Houphouët-Boigny) és una competició futbolística de Costa d'Ivori que enfronta els campions de lliga i copa del país.

## Historial

Font:
* 1975: ASEC Mimosas
* 1976: Sporting Club de Gagnoa
* 1977: Stella Club d'Adjamé
* 1978: Sporting Club de Gagnoa
* 1979: Africa Sports
* 1980: ASEC Mimosas
* 1981: Africa Sports 1-0 Stella Club d'Adjamé
* 1982: Africa Sports
* 1983: ASEC Mimosas
* 1984: Stella Club d'Adjamé
* 1985: Stade d'Abidjan
* 1986: Africa Sports
* 1987: Africa Sports
* 1988: Africa Sports
* 1989: Africa Sports
* 1990: ASEC Mimosas
* 1991: Africa Sports
* 1992: no es disputà
* 1993: Africa Sports
* 1994: ASEC Mimosas 4-2 Stade d'Abidjan [aet]
* 1995: ASEC Mimosas 4-4 Stade d'Abidjan [ASEC on pen]
* 1996: SO de l'Armée
* 1997: ASEC Mimosas 3-0 Africa Sports
* 1998: ASEC Mimosas 2-0 Africa Sports
* 1999: ASEC Mimosas 2-1 Africa Sports
* 2000-02: no es disputà
* 2003: Africa Sports 1-1 Stella Club d'Adjamé [4-2 pen]
* 2004: ASEC Mimosas 2-1 Stella Club d'Adjamé
* 2005: Séwé Sport 4-1 Jeunesse Club d'Abidjan
* 2006: ASEC Mimosas 1-0 Denguélé Sport
* 2007: ASEC Mimosas 3-0 Issia Wazi FC
* 2008: ASEC Mimosas
* 2009: ASEC Mimosas
* 2010: Jeunesse Club d'Abidjan 1-1 ASEC Mimosas [4-3 pen]
* 2011: ASEC Mimosas 2-1 Africa Sports
* 2012: Séwé Sport 4-0 Stella Club d'Adjamé
* 2013: Séwé Sport 1-0 ASEC Mimosas
* 2014: Séwé Sport 2-0 ASEC Mimosas
* 2015: Africa Sports 1-0 AS Tanda
* 2016: AS Tanda 2-1 Séwé Sport
* 2017: ASEC Mimosas 1-0 Africa Sports

## Referències

* ↑ «Ivory Coast - List of supercup finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Sewe San Pedro wins Ivorian Super Cup
# Columna Uribarri

La Columna Uribarri fou un grup de milicians republicans valencians que participà en la Guerra Civil espanyola comandat per Manuel Uribarri. La columna, formada per entre quatre-cents i cinc-cents homes, la componien guàrdies civils de València i un grup d'anarquistes valencians, és coneguda la seua participació en la reconquesta d'Eivissa i Formentera, una operació desenvolupada en els primers dies de la guerra, entre agost i setembre de 1936, per a impedir que les tropes italianes tingueren una base tan a prop de la península Ibèrica i capturar l'armament que es dipositava al castell d'Eivissa. El 7 d'agost de 1936 Formentera fou presa per la Columna Uribarri i, en pocs dies, amb l'ajuda de la Columna de Baleares d'Alberto Bayo conquerí Eivissa, desplegant una Bandera del País Valencià, cedida pel Partit Valencianista d'Esquerra, i formà el Comité Antifeixista d'Eivissa poc defensada pels rebels.
El 13 d'agost, la Columna tornà a València per manca d'acord amb Bayo sobre els passos a seguir a continuació.

## Referències

* ↑ El escudo del Valencia también fue símbolo republicano notícia a Superdeporte del 23 de març de 2011 (castellà)
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. El desembarcament de Bayo a Mallorca: agost-setembre de 1936. L'Abadia de Montserrat, 1987, p.103. ISBN 8472028356.
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. El desembarcament de Bayo a Mallorca: agost-setembre de 1936. L'Abadia de Montserrat, 1987, p.117. ISBN 8472028356.
# Connersville

Connersville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 15.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Connersville tenia 15.411 habitants, 6.382 habitatges, i 4.135 famílies. La densitat de població era de 731,9 habitants per km².
Dels 6.382 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.911$ i la renda mediana per família de 40.833$. Els homes tenien una renda mediana de 31.239$ mentre que les dones 21.836$. La renda per capita de la població era de 16.839$. Entorn del 7,9% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Connersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Connersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chiloglanis batesii

Chiloglanis batesii és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 4,7 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: conques dels rius Níger i Congo, República Centreafricana i Camerun.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Compra d'Alaska

La compra d'Alaska pels Estats Units a l'Imperi Rus va tenir lloc l'any 1867. Als Estats Units l'assumpte es va conèixer com a Seward's Folly (el capritx de Seward). La compra es va fer a instàncies del secretari d'estat William H. Seward. Gràcies a aquesta adquisició el territori dels Estats Units augmentà en 1.518,800 km² més. Al principi Alaska es va organitzar com un Departament i successivament com a Districte, Territori i finalment, el 1959, com un dels estats dels Estats Units.

## Antecedents

Rússia es trobava en dificultats financeres i temia perdre Alaska sense cap compensació econòmica a través d'un possible enfrontament contra el Regne Unit amb qui ja havia lluitat una dècada abans en la Guerra de Crimea. A més el territori, fronterer amb Alaska i pertanyent a l'Imperi Britànic, de la Colúmbia Britànica estava augmentant ràpidament en població essent un perill per a Rússia en cas de guerra contra el Regne Unit. Per això el tsar Alexandre II de Rússia decidí vendre Alaska.
El Tsar va donar instruccions al seu ambaixador als Estats Units Eduard de Stoeckl, per iniciar les negociacions amb Seward. Aquestes negociacions començaren a principi de març de 1867 i acabaren negociant fins a les quatre de la matinada del 30 de març del mateix any. El preu total es va establir en 7,2 milions de dòlars (representant uns 1,9 centaus de dòlar per acre). Si es calcula segons com ha evolucionat l'índex de preus al consum dels Estats Units des de 1867 fins al 2007 el resultat serien 100 milions de dòlars. Tanmateix és més apropiat fer el càlcul considerant el producte interior brut dels Estats Units i aleshores seria equivalent a 11 bilions de dòlars d'avui cosa que indica que la compra va tenir un cost molt més elevat del que aparenta.
L'opinió pública dels Estats Units va ser favorable a la compra però alguns diaris com el New York Tribune van fer campanyes en contra.
El cost de la compra va ser retornat amb escreix gràcies a les riqueses d'Alaska i fins i tot en la Guerra Freda els Estats Units van tenir, per això, un gran avantatge.

## Referències

* ↑ Seward, Frederick W. Seward at Washington as Senator and Secretary of State (en anglès). Volume: 3, 1891, p. 348.
* ↑ Aira, Toni. «Per quants dòlars van comprar Alaska els Estats Units?». Sapiens, 03-01-2020. [Consulta: 6 febrer 2020].

## Bibliografia

* Alaska. Speech of William H. Seward at Sitka, August 12, 1869 (1869; Digitized page images & text).

## Vegeu també

* Conflicte fronterer d'Alaska
* Territori d'Alaska
* Departament d'Alaska

## Enllaços externs

* Britannica article
* Treaty with Russia for the Purchase of Alaska and related resources at the Library of Congress
* Text of Treaty with Russia
* Meeting of Frontiers, Library of Congress Arxivat 2008-11-02 a Wayback Machine.
# Coll de la Closa d'en Joan Pere

El Coll de la Closa d'en Joan Pere és un coll de muntanya de 733,6 m alt dels Pirineus que uneix les comarques de l'Alt Empordà i el Vallespir. Es troba a cavall de la comuna vallespirenca de Morellàs i les Illes, a l'antic terme de les Illes, i del municipi alt-empordanès d'Agullana.
És a 4 km de la Vajol i a 1 km de les Illes, del terme comunal de Morellàs i les Illes.
En el coll hi ha la fita transfronterera número 561, una fita cúbica d'obra, grossa, capçada per una forma piramidal. És al bell mig del coll.

## Referències

* ↑ El Coll de la Closa d'en Joan Pere en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Mojones de los Pirineos.com». info@mojonesdelospirineos.com. [Consulta: 5 agost 2016].
# Coll de la Clapa

El Coll de la Clapa és un coll de muntanya dels Pirineus situat a 1.586 m alt que uneix les comarques del Ripollès i el Vallespir, entre els termes municipal de Molló i comunal de Prats de Molló i la Presta.
És a la zona sud-oest del terme, al sud-est de la Presta. Queda a llevant del Coll Pregon, a prop i a ponent del Puig de la Clapa.
El Coll de la Clapa és un destí freqüent en les rutes de senderisme del sud del Massís del Canigó.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «125 - Prats de Molló i la Presta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Prats de Molló». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Coll de la Clapa en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Ruta de senderisme des d'Espinavell
# Coll de la Comtessa

El Coll de la Comtessa és una collada situada a 511,5 m alt a la carena de la Serra de l'Albera que separa els termes comunals del Pertús, a la comarca del Vallespir, a la Catalunya Nord i de la Jonquera, que pertany a l'Alt Empordà.
És a la zona sud-est del terme del Pertús, al nord-oest del Pic de la Puja i al sud-est del Puig Moll.
En aquest coll hi ha la fita de frontera número 580: una altra de les fites piramidals construïdes el 1764, amb el número en negre dins del marc blanc que el sol envoltar en la majoria de fites. És 3 metres al sud del camí.

## Referències

* ↑ El Coll de la Comtessa en els ortofotomapes de l'IGN (al nord-oest d'on passa la pista)
* ↑ Pàgina web de les fites frontereres
# Constància de color

La constància de color és un exemple de constància subjectiva i una característica del sistema de la percepció del color de l'ésser humà que garanteix que el color percebut dels objectes es mantingui relativament constant en diferents condicions d'il·luminació. Una poma verda, per exemple, ens sembla verda al migdia, quan la il·luminació principal és la llum solar blanca i també al capvespre, quan la il·luminació principal és vermella. Això ens ajuda a identificar objectes.

## Referències

* ↑ Foster, David H. «Color constancy». Vision Research, 51, 7, 13-04-2011, pàg. 674–700. DOI: 10.1016/j.visres.2010.09.006.

## Enllaços externs

* Color constancy - McCann
* Color constancy - Illuminant Estimation
* Retinex Image Processing Arxivat 2017-01-30 a Wayback Machine.
* Retinex implemented via a partial differential equation and Fourier transform, with code and on-line demonstration
# Juan Chabret Bru

Juan Chabret Bru fou un advocat i polític valencià, fill d'Antonio Chabret Fraga, originari de Sagunt. EL 1910 fou nomenat curador del teatre romà de Sagunt. Militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA), fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 1933. També fou alcalde de Sagunt entre 1931 i 1936.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ La Sagunt Republicana Arxivat 2015-10-07 a Wayback Machine. a morvedre.info
# Chignik Lake

Chignik Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 145 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chignik Lake tenia 145 habitants, 40 habitatges, i 34 famílies La densitat de població era de 4,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 44,8% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 4,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones hi havia 93,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.458 $ i la renda mediana per família de 40.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 38.750 $. La renda per capita de la població era de 13.842 $. Aproximadament el 21,2% de les famílies i el 22% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Chignik Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chignik Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Bourogne

Bourogne és un municipi francès del departament del Territori de Belfort i de la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2006 tenia 1887 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 838 | 845 | 906 | 1216 | 1353 | 1422 | 1887 |
# Descoberta i conquesta catalana d'Amèrica

El llibre Descoberta i conquesta catalana d'Amèrica és un assaig en què, seguint el lema del títol, l'autor (Enric Guillot) exposa amb metodes pseudohistòrics algunes de les proves documentals que ha trobat de la presència dels catalans en les gestes de la descoberta d'Amèrica.
És una edició trilingüe (català, castellà i anglès) i en gran format il·lustrat a tot color, i permet veure d'una forma clara i concisa gran part de la iconografia i cartografia en què es basa l'autor. Conté 54 mapes, portolans i gravats (s. XV-XVIII) de museus de tot el món, així com diversos mapes històrics per a poder situar-los en el seu context.
El llibre revisa les teories tradicionals que plantegen l'origen català de Cristòfor Colom (teoria de Luis de Ulloa i Cisneros), com també d'altres conqueridors, i la major o menor contribució catalana a la magna empresa de la colonització d'Amèrica. La gran novetat d'aquest llibre és que la investigació s'ha fet íntegrament emprant internet com a eina de recerca, i sense cap formació o coneixement. Així ho explica l'autor en el pròleg: "...navegant per la xarxa, vaig trobar un mapa antic amb una senyera catalana sobre el continent americà. El mapa anava acompanyat del següent text explicatiu: Mapa de l'Atlàntic nord, cartografia portuguesa del segle xvi...".

## Vegeu també

* Angelino Dulcert
* Cartografia portolana
* Teoria de la descoberta portuguesa d'Austràlia
* Mapes de Dieppe

## Referències

* ↑ Isabel-Clara Simó. ULL DE PEIX: Amèrica, catalana. El punt-avui, 10 d'abril de 2012 [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ «Un robatori històric». el Punt Avui, 17-04-2012.
* ↑ TV3. Presentació Descoberta i conquesta catalana d'Amèrica. TV3.cat, 10 d'abril de 2012-tall del minut-24:11 [Consulta: 11 abril 2012]. Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine.
* ↑ Vilaweb. Descoberta i conquesta d'Amèrica. Vilaweb.cat, 15 d'abril de 2012 [Consulta: 16 abril 2012].