OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Missatge retornat

Un missatge retornat (bounce message), o d'error, també Non-Delivery Report/Receipt (NDR), Non-Delivery Notification (NDN), o simplement un rebot és un missatge automatitzat de correu electrònic d'un sistema de correu que informa el remitent d'un altre missatge amb un problema de lliurament. De vegades es diu que el missatge original ha rebotat. En el correu electrònic, un Delivery Status Notification és un missatge electrònic enviat automàticament pel sistema de missatgeria per assenyalar un problema.
Durant el procés de lliurament de correu poden haver-hi diversos tipus d'errors en moltes circumstàncies diferents. De vegades, un remitent pot rebre un missatge de rebot del servidor de correu del remitent i d'altres vegades del servidor de correu del receptor. Un missatge de rebot del servidor de correu del receptor s'envia quan un servidor de correus accepta un missatge que no es pot lliurar. Però quan un servidor accepta lliurar un missatge, també està acceptant la responsabilitat de repartir un DSN en el cas que el lliurament fracassés. Actualment amb l'augment dels virus i el correu brossa, freqüentment els usuaris reben missatges de rebot erronis enviats en resposta a un missatges que ells mai no han enviat. Els servidors moderns intenten veure si es pot entregar un missatge abans d'acceptar-lo.

## Enllaços externs

* Recull softcatalà
# Banu Shihab

«Banu Shihab» té aquests significats:
Nom de dues dinasties musulmanes:
* Banu Shihab del Iemen, vegeu Història del Iemen
* Banu Shihab del Líban, vegeu Xihàbida
# Sènior

«Sènior» té aquests significats:
* Sènior, abreujat sr, de dues parents amb el mateix nom i cognom, dit del més gran.
* Sènior, categoria d'esportistes superior a 21 anys
* Senior i el Cor Brutal, grup valencià de rock alternatiu
* Bultaco Senior, motocicleta fabricada entre el 1966 i el 1971
# Chama

* Aquest article tracta sobre la vila a l'estat de Nou Mèxic. Si cerqueu la ciutat de Ghana, vegeu «Shama».
Chama és una vila del Comtat de Rio Arriba a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.199 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chama tenia 1.199 habitants, 467 habitatges, i 312 famílies. La densitat de població era de 180,8 habitants per km².
Dels 467 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 28,2% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.513 $ i la renda mediana per família de 31.983 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.167 $ mentre que les dones 20.054 $. La renda per capita de la població era de 16.670 $. Aproximadament l'11,9% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chama». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chama». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tiñosillos

Tiñosillos és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 747 | 765 | 766 | 787 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Morinita

La morinita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom d'E. A. Morineau, director de la mina d'estany en Montebras, França, on va ser descoberta.

## Característiques

La morinita és un fosfat de fórmula química NaCa₂Al₂(PO₄)₂(OH)F₄·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de cristalls prismàtics tabulars, de fins a 1 centímetre, aplanats en {100} i allargats al llarg de [010]. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la morinita pertany a «08.DM - Fosfats, etc. amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ > 2:1» juntament amb els següents minerals: esperanzaïta, clinotirolita, tirolita, betpakdalita-CaCa, melkovita, betpakdalita-NaCa, fosfovanadilita-Ba, fosfovanadilita-Ca, yukonita, uduminelita, delvauxita i santafeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1891 a les mines de Montebras, a Soumans, Creuse (Limousin, França), en druses de granit, on sol trobar-se associada a altres minerals com: wavel·lita, wardita, roscherita, cassiterita i apatita.

## Referències

* ↑ «Morinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 setembre 2016].
* ↑ «Morinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 16 setembre 2016].
# Banu Sarraj

La Sala dels Abenserraigs és una sala del palau de l'Alhambra, peculiar per la seva cúpula al sostre. Aquesta sala és anomenada així, perquè el darrer rei de Granada Muhàmmad XI, més conegut com a Boabdil, va ordenar l'assassinat dels seus enemics, els principals membres del clan Banu Sarraj, que eren 36 cavallers.
Segons conta la llegenda, Boabdil va ordenar l'assassinat dels principals membres del clan, trenta-sis cavallers de la tribu Banu Hud, bé fos per un incident amorós (un dels abencerraigs va ser sorprès escalant els murs cap a la finestra de la seva estimada, membre de la família reial); més prosaicament, per evitar així les intrigues polítiques i enfortir la corona. Va cridar a tots els seus rivals a un saló contigu al Pati dels Lleons de l'Alhambra i allà els va fer assassinar; des d'aquest moment aquest saló rep el nom dels Abenseraigs, i es deia que l'aigua dels sortidors va córrer tintada en sang, les taques no s'han pogut esborrar.

## Vegeu també

* Les Abencérages (òpera)
# Sèpids

* No s'ha de confondre amb Sèpides.
Els sèpids (Sepiidae) són una família de mol·luscs cefalòpodes de l'ordre Sepiida.

## Classificació

* Família Sepiidae
** Gènere Metasepia
*** Metasepia pfefferi
*** Metasepia tullbergi
** Gènere Sepia
*** Subgènere indetermintat
**** ? Sepia bartletti
**** ? Sepia baxteri *
**** ? Sepia dannevigi *
**** ? Sepia elliptica
**** Sepia filibrachia
**** Sepia mira
**** Sepia plana
**** Sepia senta
**** Sepia subplana
**** ? Sepia whitleyana
*** Subgènere Acanthosepion
**** Sepia aculeata
**** Sepia brevimana
**** Sepia esculenta
**** Sepia lycidas
**** Sepia prashadi
**** Sepia recurvirostra
**** Sepia savignyi
**** Sepia smithi
**** Sepia stellifera
**** Sepia thurstoni
**** Sepia vecchioni
**** Sepia zanzibarica
*** Subgènere Anomalosepia
**** Sepia australis
**** Sepia omani
**** Sepia sulcata
*** Subgènere Doratosepion
**** Sepia adami
**** Sepia andreana
**** Sepia appellofi
**** Sepia arabica
**** Sepia aureomaculata
**** Sepia bathyalis
**** Sepia bidhaia
**** Sepia braggi
**** Sepia burnupi
**** Sepia carinata
**** Sepia confusa
**** Sepia cottoni
**** Sepia elongata
**** Sepia erostrata
**** Sepia foliopeza
**** Sepia incerta
**** Sepia ivanovi
**** Sepia joubini
**** Sepia kiensis *
**** Sepia kobiensis
**** Sepia koilados
**** Sepia limata
**** Sepia longipes
**** Sepia lorigera
**** Sepia mascarensis
**** Sepia mirabilis
**** Sepia murrayi
**** Sepia pardex
**** Sepia peterseni
**** Sepia rhoda
**** Sepia saya
**** Sepia sewelli
**** Sepia sokotriensis
**** Sepia subtenuipes
**** Sepia tala
**** Sepia tanybracheia
**** Sepia tenuipes
**** Sepia tokioensis
**** Sepia trygonina
**** Sepia vercoi
**** Sepia vietnamica
*** Subgènere Hemisepius
**** Sepia dubia
**** Sepia faurei
**** Sepia pulchra
**** Sepia robsoni
**** Sepia typica
*** Subgènere Rhombosepion
**** Sepia acuminata
**** Sepia cultrata
**** Sepia elegans
**** Sepia hedleyi
**** Sepia hieronis
**** Sepia madokai
**** ? Sepia opipara
**** Sepia orbignyana
**** Sepia reesi
**** Sepia rex
**** Sepia vossi
*** Subgènere Sepia
**** Sepia angulata *
**** Sepia apama
**** Sepia bandensis
**** Sepia bertheloti
**** Sepia chirotrema
**** Sepia dollfusi
**** Sepia elobyana
**** Sepia gibba
**** Sepia hierredda
**** Sepia insignis
**** Sepia irvingi
**** Sepia latimanus
**** Sepia mestus
**** Sepia novaehollandiae
**** Sepia officinalis
**** Sepia papillata
**** Sepia papuensis
**** Sepia pharaonis
**** Sepia plangon
**** Sepia plathyconchalis
**** Sepia ramani
**** Sepia rozella
**** Sepia simoniana
**** Sepia tuberculata
**** Sepia vermiculata
*** Gènere Sepiella
**** Sepiella cyanea
**** Sepiella inermis
**** Sepiella japonica
**** Sepiella mangkangunga
**** Sepiella ocellata
**** Sepiella ornata
**** Sepiella weberi

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Sepiidae Leach, 1817». [Consulta: 6 abril 2021].
# Campionat d'Espanya de motocròs 1966

La temporada de 1966 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 8a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Pere Pi | Montesa | ? |
| 2 | José Sánchez | Bultaco | ? |
| 3 | Oriol Puig Bultó | Bultaco | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

### Trofeu Nacional 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | José Angel Mendívil | Bultaco | ? |
| 2 | ? | ? | ? |
| 3 | ? | ? | ? |

## Referències

* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
* ↑ «RFME Campeonatos de España de Motocross / Supercross / Freestyle» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 05-11-2019. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2021. [Consulta: 18 gener 2020].
# Durango (Iowa)

Durango és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 24 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Durango tenia 24 habitants, 11 habitatges, i 7 famílies. La densitat de població era de 308,9 habitants/km².
Dels 11 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 27,3% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 0% entre 25 i 44, un 0% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.188 $ i la renda mediana per família de 55.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 19.827 $. Entorn del 22,2% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Durango». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Durango». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moringa ovalifolia

Moringa ovalifolia és una espècie d'arbre dins la família Moringaceae. És originari dels terrenys més secs de Namíbia i d'Angola.
És una planta suculenta que fa de 2 a 6 m d'alt i el seu tronc, que és molt inflat i tou amb un diàmetre d'1 metre, emmagatzema aigua.
La seva escorça és llisa i de color gris pàl·lid. Cada fulla està doblement pinnada. La seva inflorescència és una gran panícula de 40 a 50 cm de llarg. Les seves flors ´fan només 2 mm. El fruit que fa 1 cm és en càpsula.

## Enllaços externs

* Moringa ovalifolia sur the Moringa Home Page
# Banu Sakhr

Els Banu Sakhr són una tribu àrab de Jordània formada per sis clans. La tribu es va originar al segle xviii quan van emigrar des de l'Hijaz vers 1800. Es van establir al sud de Jordània i després van emigrar al nord; una part es va instal·lar a Ajlun. Allí van arribar a cobrar els seus propis impostos. Progressivament es van integrar a les estructures de l'estat jordà.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 912 i 913
# Suimanga de Palestina

El suimanga de Palestinao suimanga palestina (Cinnyris osea) és una espècie d'ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae) que habita sabanes espinoses de la Península del Sinaí, Palestina, Jordània, Israel, sud i oest de la Península Aràbiga, centre del Sudan i Sudan del Sud.
L'any 2015, l'Autoritat Nacional Palestina va adoptar l'espècie com a símbol nacional del país.

## Comportament

Construeix nius en forma de bossa penjat a les branques d'arbres i arbustos. El niu sol fer uns 18 cm de llarg i 8 cm d'ample a la base. Està fet de fulles, herba i altres materials vegetals lligats amb cabells i teranyines i folrat amb llana i plomes.
Pon ous de tons blancs o grisos. La incubació dura entre 13 i 14 dies i les cries triguen entre 14 i 21 dies a desenvolupar-se.
La seva dieta és principalment d'insectes i nèctar. La seva llengua és llarga, tubular i amb punta en forma de pinzell per extreure nèctar de les flors.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Palestina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ Fitxa de la suimanga palestina a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 23/12/2012 (anglès)
* ↑ «Bird keeps Palestine name despite campaign» (en anglès). Gulfnews, 30-06-2013. [Consulta: 22 gener 2024].
* ↑ «Palestine Sunbird». Anglès, 04-03-2020. [Consulta: 22 gener 2024].
# Can Bacardí

«Can Bacardí» té aquests significats:
* Can Bacardí (Barcelona), habitatge de segona residència en el que avui és el barri d'Horta a Barcelona
* Can Bacardí (Bigues), masia a Bigues (poble del Vallès)
* Can Bacardí (Sant Andreu de Llavaneres), edifici a Sant Andreu de Llavaneres (Maresme)
# Castell d'Ormonde

El Castell d'Ormonde (en anglès Ormonde Castle, en irlandès Caisleán Urmhumhan) és un castell situat a la ribera del riu Suir al costat est de Carrick-on-Suir, comtat de Tipperary a Irlanda.
La part més antiga que es conserva és de mitjan segle xv. El castell va ser construït com a element defensiu si bé es va convertir en mansió d'estil Tudor sent l'exemple d'aquest estil més important que es troba a Irlanda

## Història

Construït abans de l'any 1315 el castell va ser adquirit en aquest any per la família Butler.
Al segle xvii la mansió es va convertir en la residència favorita de James Butler primer duc d'Ormonde però la família va abandonar la casa després de la mort d'aquest l'any 1688. La mansió va continuar en possessió de la família fins a mitjan Segle XX. L'any 1947 va ser donada per a la seva conservació al govern.

## Referències

* ↑ «Ormond Castle». www.heritageireland.ie. [Consulta: 10 December 2012].
* ↑ Capítol, Carrick-on-Suir, Guía Visual de Irlanda, Ediciones El País, 2001 ISBN 84-03-59439-9
* ↑ «The Ormond Castle». www.discoverireland.ie. [Consulta: 10 December 2012].
* ↑ «The Ormond Castle». www.carrickonsuir.ie. Arxivat de l'original el 23 d’abril 2014. [Consulta: 10 December 2012].
* ↑ «ORMONDE CASTLE». www.tipperary.ie. Arxivat de l'original el 29 de març 2014. [Consulta: 10 December 2012].

## Enllaços externs

* Informació del Ormond Castle Arxivat 2012-11-29 a Wayback Machine. a Heritage Ireland
# Torre de l'Ortigós

La torre de l'Ortigós és un edifici de la Bisbal del Penedès declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una torre circular, amb filades d'opus spicatum, al centre del petit nucli, dintre d'una casa. És composta per pedres grosses i irregulars unides amb fang. L'alçada és d'uns 6-8 m.
La torre dels moros, nom popular amb què se la coneix, no es veu al primer cop d'ull, ja que està amagada per la caseria de l'agregat de l'Ortigós.
Actualment només es pot veure de lluny, ja que un veí l'ha tancada dins la seva propietat, cosa que ha originat el corresponent plet.

## Història

Era un castell termenat documentat el 1301.
Les notícies històriques de la torre de l'Ortigós són molt minses. Es desconeix el seu origen i la data de construcció. Es creu, segons la gent del poble, que es pot fer una analogia amb les altres torres existents a la comarca (la torre del Lleger, la torre de Banyeres). També existeix la hipòtesi que era una torre de vigilància en els temps sarraïns, hipòtesi corroborada en part pel nom popular de la "torre dels moros".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre de l'Ortigós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Torre de l'Ortigós». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 - 4x400 metres relleus masculins

Els 4x400 metres relleus masculins va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics de París de 1924. La prova es va disputar el 12 i 13 de juliol de 1924 i hi van prendre part 38 atletes de 21 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Estats UnitsCommodore Cochran Alan Helffrich Oliver MacDonald William Stevenson | SuèciaArtur Svensson Erik Byléhn Gustaf Weijnarth Nils Engdahl | Regne UnitEdward Toms George Renwick Richard Ripley Guy Butler |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1924.
| Rècord del Món | 3' 16.6" | Mel Sheppard Edward Lindberg Ted Meredith Charles Reidpath | Estocolm (SWE) | 15 de juliol de 1912 |
| Rècord Olímpic | 3' 16.6" | Mel Sheppard Edward Lindberg Ted Meredith Charles Reidpath | Estocolm (SWE) | 15 de juliol de 1912 |
En la final els Estats Units va establir un nou rècord del món amb un temps de 3' 16.0".

## Resultats
### Semifinals

Les semifinals es van disputar el 12 de juliol de 1924. Els dos primers de cada sèrie passen a la final, per la qual cosa sols un equip, Finlàndia, queda eliminat.
Semifinal 1
| Posició | Atleta | Temps | Qual. |
| 1 | Raymond Fritz, Gaston Féry, Francis Galtier, Barthélémy Favodon (FRA) | 3:30.0 | Q |
| 2 | Artur Svensson, Erik Byléhn, Gustaf Weijnarth, Nils Engdahl (SWE) | 3:37.5 | Q |
Semifinal 2
| Posició | Atleta | Temps | Qual. |
| 1 | Edward Toms, George Renwick, Richard Ripley, Guy Butler (GBR) | 3:22.0 | Q |
| 2 | Guido Cominotto, Luigi Facelli, Alfredo Gargiullo, Ennio Maffiolini (ITA) | 3:30.0 | Q |
| 3 | Erik Åström, Hirsch Drisin, Eero Lehtonen, Erik Wilén (FIN) | 3:32.2 | |
Semifinal 3
| Posició | Atleta | Temps | Qual. |
| 1 | Commodore Cochran, William Stevenson, Oliver MacDonald, Alan Helffrich (USA) | 3:27.0 | Q |
| 2 | Horace Aylwin, Alan Christie, Don Johnson, Billy Maynes (CAN) | 3:34.5 | Q |

### Final

La final es va disputar 13 de juliol de 1924.
| Place | Athletes | Time |
| 1 | Commodore Cochran, William Stevenson, Oliver MacDonald, Alan Helffrich (USA) | 3:16.0 WR |
| 2 | Artur Svensson, Erik Byléhn, Gustaf Weijnarth, Nils Engdahl (SWE) | 3:17.0 |
| 3 | Edward Toms, George Renwick, Richard Ripley, Guy Butler (GBR) | 3:17.4 |
| 4 | Horace Aylwin, Alan Christie, Don Johnson, Billy Maynes (CAN) | 3:22.8 |
| 5 | Raymond Fritz, Gaston Féry, Francis Galtier, Barthélémy Favodon (FRA) | 3:23.4 |
| — | Guido Cominotto, Luigi Facelli, Alfredo Gargiullo, Ennio Maffiolini (ITA) | 3:28.0 |

## Referències

* ↑ «Athletics at the 1924 Paris Summer Games: Men's 4x400 metres relay». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 22 juliol 2018].

## Bibliografia

* Olympic Report
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 17 març 2008].
# Aiatol·là

Aiatol·là (persa: آيت‌الله, ayatollah; àrab: آية الله, āyat Allāh) és un títol de distinció donat a un clergue xiïta. La paraula aiatol·là significa literalment ‘senyal de Déu’, ‘signe de Déu’. Els que porten aquest títol són experts en estudis islàmics com ara jurisprudència, ètica, filosofia i misticisme, i acostumen a dedicar-se a l'ensenyament a les hawza, les escoles de ciència islàmica.
El títol d'aiatol·là es concedeix per consens més que no pas per mitjà d'una cerimònia: a un imam amb prestigi, admirat i respectat per un gran nombre de seguidors, se li acosta un membre de la congregació i el nomena aiatol·là; d'altres donen notícia del fet. Si tothom hi està d'acord, l'imam passa a ser un aiatol·là, si no, hom continua dient-li imam.

## Gran aiatol·là

Uns quants d'aquests aiatol·làs són distingits amb el títol de gran aiatol·là o aiatol·là al-uzmà (àrab: آية الله العظمى, āyat Allāh al-ʿuẓmà) o marja (àrab: مرجع, marjaʿ o marjiʿ, ‘referència’ o ‘font de documentació’). Normalment hi ha un gran aiatol·là a l'Iraq i uns quants a l'Iran. Alguns grans aiatol·làs coneguts són Ali Khamenei, Ruhol·lah Khomeini, Ali al-Sistani, Kazem al-Haeri, Muhammad Fazel Lankarani o Mohammad Taqi al-Modarresi.

## Referències

* ↑ «Aiatol·là». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 6 febrer 2023]
* ↑ «Aiatol·là» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 6 febrer 2023]
* 1 2 «Aiatol·là». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «آية». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «رجع». ISBN 978-84-412-1546-7.

## Enllaços externs

* Slate Magazine's "So you want to be an Ayatollah" Arxivat 2007-02-07 a Wayback Machine., on s'explica com els aiatol·làs aconsegueixen llur títol.
# Bannalec

Bannalec (en bretó Banaleg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 5.061 habitants. A l'inici del curs 2007 el 9,7% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.034 | 1.053 | 1.759 | 2.112 | 2.383 | 2.313 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yvon Le Bris | PS |
| 2008- | Yves André | PS |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue