OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kita-dake

Kita-dake (北岳, kita-dake que vol dir Mont Kita) és una muntanya de 3.193 metres sobre el nivell del mar, la segona més alta al Japó després del Mont Fuji. Es coneix com la "líder dels Alps Japonesos", un massís de roques metamòrfiques i sedimentàries, i s'inclou en la llista de les 100 muntanyes més famoses del Japó. Es part de la serralada de les muntanyes Akaishi (o "Alps del Sud") a la Prefectura de Yamanashi.

## Geografia

El contrafort del Kita-dake (北岳バットレス, kitadakebattoresu), té un front de 600 metres de roca i es troba a l'est de la muntanya.
Les plantes alpines creixen abundantment especialment sobre el vessant sud-est al costat de la ruta a Nakashiranesan (中白峰山), i també propera als cursos d'aigua de Kusasuberi (草すべり) i Migimata (右俣) a Shiraneoike (白根御池), al costat nord de la muntanya.
Es va calcular inicialment que la muntanya mesurava 3.195 metres d'alt, però una nova mesura per l'Institut d'Investigació Geològica del Japó va resultar en un metre més de diferència amb la mesura anterior.
# Juan Roldán Ros

Juan Roldán Ros (Màlaga, 1942 - Madrid, 25 de juliol de 2015) va ser un periodista espanyol.

## Biografia

Llicenciat en Dret i graduat en Periodisme, la seva trajectòria professional va estar en principi vinculada a Televisió espanyola. Abans d'ingressar en la cadena de TV va ser corresponsal de l'Agencia EFE a Nova York. Ja an TVE, va assumir les corresponsalies de Washington i Londres. Posteriorment dirigiria el programa informatiu Crónica de siete dias.
D'altra banda, va ser membre de la redacció fundacional del Diario 16 (1976), del qual va ser Subdirector de la secció d'Internacional i arriba a convertir-se, a la fi dels anys setanta en Cap de Premsa de Unió de Centre Democràtic. En l'últim Govern d'UCD i sent Eugenio Nasarre Goicoechea Director General de RTVE, va ser nomenat Director d'Informatius de TVE, càrrec que va exercir durant uns mesos el 1982, fins a l'arribada a l'ens de José María Calviño.
En aquest moment, gener de 1983, s'incorpora a la redacció del diari El País. Un any després arribaria a ser nomenat director de la posteriorment clausurada Radio El País.
A la fi dels anys vuitanta va ser portaveu del Centre Democràtic i Social i candidat per aquest partit a les eleccions al Parlament Europeu de 1989.
Amb posterioritat ha exercit com a comentarista d'Internacional per a la Cadena COPE. El 1992 va presidir l'Associació de la Premsa de Madrid.
Més endavant, durant el mandat de Marcelino Oreja (1995-1999) va ser portaveu de la Comissaria d'Assumptes Institucionals, Comunicació Audiovisual i Cultura, de la Comissió Europea.
Entre altres llibres, ha publicat La nueva revolución americana i Un nuevo equilibrio de poder en la Unión Europea.
En 2014 se li va concedir el Premi Antena de Oro per la seva trajectòria professional.
Va estar casat amb la també periodista Curri Valenzuela.

## Referències

* ↑ Fallece Juan Roldán, periodista prolífico en diferentes medios. La Vanguardia, 27 de juliol de 2015
* ↑ Juan Roldán, un periodista de todas partes. El País, 27 de juliol de 2015
* ↑ Fallece el expresidente de la Asocación de la Prensa de Madrid, Juan Roldán. Diari ABC, 27 de juliol de 2015
# Julio de Amado y Reygondaud de Villebardet

Julio de Amado y Reygondaud de Villebardet (Alacant, 1873 – Madrid, 1936) fou un polític i militar valencià, diputat al Congrés dels Diputats i governador civil de Barcelona, germà d'Andrés Amado y Reygondaud de Villebardet.
En 1889 va ingressar a l'Acadèmia General Militar. En 1896 fou director de l'Escola Superior de Guerra, però deixà el càrrec per lluitar a la guerra hispano-estatunidenca de 1898, després de la qual fou ascendit a capità. En tornar a la Península va col·laborar als diaris El Imparcial i La Correspondencia Militar, on publicava articles sobre problemes militars i que va adquirir en 1906. En 1900 va ser president de l'Associació de la Premsa de Madrid i en 1903 va ingressar en la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació amb el discurs España ante las futuras contingencias internacionales.
En 1901 va publicar amb José Martos O'Neale, que havia estat governador civil de Lleida l'opuscle Peligro nacional : estudios é impresiones sobre el Catalanismo on alerta del perill que Catalunya es converteixi en una nova Cuba i com a solucions no sols proposaven lleis repressives i bandejament dels catalanistes, sinó la prohibició absoluta del "dialecto catalán" en públic, substituir tots els clergues catalans, impossibilitar als catalans a exercir qualsevol càrrec públic a Catalunya, i castigar la burgesia catalana suprimint els aranzels proteccionistes.
En gener de 1910 fou detingut juntament amb Gonzalo Queipo de Llano i el diputat Procopio Pignatelli de Aragón y Padilla a causa d'una sèrie d'articles al seu periòdic on criticava el sistema d'ascens en l'escalafó militar i la política militar del ministre Agustín de Luque y Coca. Quan fou alliberat fou elegit diputat com a monàrquic independent pel districte de Purchena (província d'Almeria) a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918, 1919, 1920 i 1923. Entre agost i desembre de 1919 fou governador civil de Barcelona. La seva arribada coincidí amb la vaga de la Canadenca i intentà consolidar un sistema d'arbitratge laboral amb una Comissió Mixta amb patrons i empresaris, però la mesura finalment fou boicotejada pels mateixos empresaris amb la convocatòria d'un lock-out.

## Referències

* ↑ Amado Reygondaud y de Villebardet, Julio al web de la RAH
* ↑ Indice Historico Espanol, Volum 2, p. 171
* ↑ "La ingrata conducta del pueblo catalán...", per Joan B. Culla, El País, 28 de juliol de 2009
* ↑ PADRINO Y PATRÓN. ALFONSO XIII Y SUS OFICIALES. (1902-1923), Alberto BRU SÁNCHEZ-FORTÚN, Hispania Nova, 6 2006.
* ↑ AMADO Y REYGONDAUD DE VILLEBARDET, JULIO, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Murray Bookchin, Los anarquistas españoles: los años heroicos, 1868-1936,
# La Crosse

«La Crosse» té aquests significats:
* No s'ha de confondre amb LaCrosse o Lacrosse.
* Toponímia:
** La Crosse (Florida), població estatunidenca a l'estat de Florida
** La Crosse (Kansas), població estatunidenca a l'estat de Kansas
** La Crosse (Virgínia), població estatunidenca a l'estat de Virgínia
** La Crosse (Washington), població estatunidenca a l'estat de Washington
** La Crosse (Wisconsin), població estatunidenca a l'estat de Wisconsin
** Comtat de La Crosse, comtat estatunidenc a l'estat de Wisconsin
** LaCrosse, població estatunidenca a l'estat d'Indiana
* Automoció: Buick LaCrosse, cotxe de la marca Buick
# Kalmaki

Kalmaki (en rus: Калмаки) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2015 tenia 253 habitants.

## Referències

* ↑ Реестр административно-территориальных единиц Томской области (по состоянию на 1 января 2015 года) (en rus).
# Kalmthout

Kalmthout és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Limita al nord amb Essen, al nord-est amb Zundert, a l'oest amb Woensdrecht, a l'est amb Wuustwezel i al sud amb Kapellen.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 1897 | 1949 | 2258 | 2748 | 2889 | 3090 | 3325 | 3396 | 3625 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 4058 | 5015 | 5636 | 6808 | 8592 | 11.006 | 12.724 | 13.941 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 |
| Població | 14.376 | 14.845 | 15.182 | 15.639 | 16.746 | 17.260 | 17.440 | 17.486 |
| Font: NIS |||||||||

## Composició dels consistoris des de 1977

| Partit | 10 d'octubre de 1976 23 regidors | 10 d'octubre de 1982 23 regidors | 9 d'octubre de 1988 23 regidors | 9 d'octubre de 1994 25 regidors | 8 d'octubre de 2000 25 regidors | 8 d'octubre de 2006 25 regidors |
| VB | | | | 1 | 3 | 4 |
| Agalev | | | 1 | 2 | 3 | |
| Groen! | | | | | | 1 |
| SP | 3 | 3 | 2 | 1 | 2 | |
| sp.a - spirit | | | | | | 2 |
| CVP | 12 | 8 | 12 | 13 | 10 | |
| CD&V - N-VA | | | | | | 16 |
| PVV | 1 | | 1 | | | |
| VLD | | | | | 6 | 2 |
| NK | | 1 | | | | |
| VU | 2 | 2 | | | | |
| VU&ID | | | | | 1 | |
| KD | 5 | 4 | | | | |
| NDC | | 5 | | | | |
| NCD82 | | | 7 | | | |
| Kartel | | | | 8 | | |

## Llocs d'interès

* El parc natural de la landa Kalmthoutse Heide
# Karl V

Karl V, op. 73, és una òpera amb música i llibret d'Ernst Křenek. Composta entre 1931 i 1933, es va estrenar el 22 de juny de 1938 a Praga. Drama musical basat en la música serial i prohibida el 1934 en l'Alemanya nazi, combina música, pantomima, cinema i teatre parlat.
Inspirada en la figura de l'emperador Carles V, Karl V és la primera òpera íntegrament escrita seguint les regles del dodecafonisme. Krenek va ser un dels compositors represaliats i sancionats pel nazisme i les seves composicions van ser qualificades de música degenerada (Entartete Musik).

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 22 de juny de 1938 (Director: Karl Rankl) |
| Karl V | baríton | Pavel Ludikar |
| Joana de Castella, la seva mare | contralt | |
| Leonor d'Àustria, la seva germana | soprano | |
| Ferran I, el seu germà | tenor | |
| Isabel de Portugal, la seva esposa | soprano | |
| Juan de Regla, el seu confessor | paper parlat | |
| Henri Mathys, el seu metge | | |
| Francesc de Borja | tenor | |
| Alarcón, capità | paper parlat | |
| Fernando Álvarez de Toledo, tercer duc d'Alba | paper parlat | |
| Georg von Frundsberg, capità | papi parlat | |
| Canceller imperial | | |
| Francesc I, rei de França | tenor | |
| Frangipani | tenor | |
| Papa Climent VII | paper parlat | |
| Un cardenal | paper parlat | |
| Martí Luter | baríton | |
| Un servidor de Luter | tenor | |
| Maurici, elector de Saxònia | paper parlat | |
| Solimà el Magnífic | baix | |
| El seu astròleg | tenor | |

## Bibliografia

* John Warrack, Harold Rosenthal, Guide de l'opéra ed.Fayard 1986 p.429

## Referències

* ↑ «La Bayerische Staatsoper recupera el Karl V de Ernst Krenek, en una producción de Carlus Padrissa» (en castellà). Platea Magzine. [Consulta: 30 gener 2020].
# Juan José Ortiz Pérez

Juan José Ortiz Pérez (Fontcobèrta, Aude, 1945) és un polític valencià, diputat i senador a les Corts Espanyoles en diverses legislatures.
Agent de la Propietat Immobiliària i membre del Partit Popular des de 1983, ha estat coordinador Provincial de l'Àrea d'Acció Territorial i secretari provincial del Partit Popular fins a 1990. Resident a Orpesa, ha estat portaveu del PP a l'ajuntament del 1983 al 1990.
Ha estat senador per la província de Castelló a les eleccions generals espanyoles de 1989, 1993, 2004, 2008 i 2011, i diputat per la mateixa circumscripció a les eleccions generals espanyoles de 1996 i 2000.
En el Congrés dels Diputats ha estat membre de les Comissions d'Indústria, Comerç i Turisme; Obres Públiques, Transports i Comunicacions i Mixta per a les Relacions amb el Tribunal de Comptes. També ha estat president del consell d'administració de la societat OROPESA 2000. Dins del Senat ha estat portaveu adjunt del grup popular, portaveu de la Comissió de Foment i Habitatge i membre de la Diputació Permanent.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VI Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés de Diputats, VII Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat
# Juan José Pérez Rangel

Juan José Pérez Rangel (Barcelona, 20 abril del 1978), conegut com a assassí del Putxet o assassí del parking, va ser declarat culpable de la mort a cops de martell de dues dones en un aparcament privat del barri barceloní del Putxet al gener de 2003. Les víctimes van ser Maria Àngels Ribot i María Teresa de Diego. Tenia 24 anys en el moment dels fets i els metges van considerar que va actuar amb sadisme. Va ser condemnat a una pena màxima de 52 anys de presó per robatori i assassinat. Els fets esdevinguts van inspirar el guió de la pel·lícula El asesino del parking.

## Crims

Els crims van succeir en l'aparcament del carrer de Bertran de Barcelona, al barri del Putxet. La primera víctima, María Àngels Ribot de 49 anys, va ser assassinada l'11 de gener de 2003. Aquesta presentava ferides de martell al cap i punyalades en diferents parts del cos. A més li va robar la targeta de crèdit per treure diners.
María Teresa de Diego va ser assassinada el dia 22 de gener del mateix any. Una vegada immobilitzada l'assassí li va assestar 12 cops de martell al crani, la qual cosa li va provocar la mort. Igualment va intentar treure diners amb la targeta de crèdit.

## Referències

* ↑ «El jurado popular declara culpable al único acusado por el crimen del Putxet». .
* ↑ Los médicos sostienen que el asesino del Putxet es un "sádico", El Periódico de Aragón
* ↑ «El asesino del Putxet no saldrá de la prisión antes del año 2035». .
* ↑ Álvarez, Mónica G. «El ‘Asesino del parking’ que se ensañó con sus víctimas a martillazos 2 Juan José Pérez Rangel tenía 24 años cuando mató a dos mujeres en el barrio barcelonés del Putxet». La Vanguardia, 15-11-2019 [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ el asesino del parking

## Enllaços externs

* Juan José Pérez Rangel entrevista a la Cadena Ser
* Juan José Pérez Rangel habla en exclusiva para 'El Puzzle Blanco' a Telecinco
* L'assassí del Putxet - Crims a TV3
* Ciencia forense: El asesino del Putxet a RTVE
* Els crims del Putxet a alacarta.cat
# Kiniaus

Kiniaus (en rus: Киняусь) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 52. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Kinichilita

La kinichilita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor del Dr. Kin-ichi Sakurai (Tòquio, 11 de desembre de 1912 - 6 d'octubre de 1993), mineralogista amateur de Tòquio, qui va descriure i/o proporcionar el material tipus de mitja dotzena d'espècies. La sakuraiïta també rep el nom en el seu honor.

## Característiques

La kinichilita és un òxid de fórmula química (Fe,Mg,Zn)₂(TeO₃)₃(Na$_x$H$_{2-x}$)·3H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kinichilita pertany a «04.JM - Tel·lurits sense anions addicionals, amb H₂O» juntament amb els següents minerals: keystoneïta, blakeïta, emmonsita, zemannita, graemita, teineïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Kawazu, situada a la ciutat de Shimoda, dins la prefectura de Shizuoka (Chubu, Japó). També ha estat descrita a la mina Bambolla, a la localitat de Moctezuma (Sonora, Mèxic). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kinichilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juny 2019].
# La Pietat (Ribera, Madrid)

La Pietat és un quadre del pintor valencià Josep de Ribera, «Lo Spagnoletto», pintat a l'oli sobre llenç i amb unes dimensions de 157 × 210 cm. Signat i datat en 1633, actualment es conserva en el Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid.
De la mateixa temàtica i títol es conserven altres dues teles del pintor. Una en el Museu Sant Martino de Nàpols i una altra en la National Gallery de Londres.

## Història

Es desconeix la persona que va encarregar el treball a Ribera encara que es creu que va ser un espanyol. La tela està signada sobre la roca de l'angle inferior dret segons la fórmula habitual amb la qual solia fer-ho per aquella època: «Jusepe de Ribera español 1633». Aquesta va ser una de les èpoques més prolífiques del pintor tant per la quantitat d'obres que van sortir del seu taller com per la seva qualitat.
El motiu de la Pietat ho va tractar en nombroses ocasions i amb molt diverses variacions al llarg de la seva vida. De les Pietat fetes per Ribera que encara es conserven la més antiga és la guardada en el National Gallery de Londres, de 1620. Després la seguiria La Pietat del Museu Thyssen de l'any 1663 i finalment la conservada en la Cartoixa de Sant Martino a Nàpols de 1637.
El quadre procedeix de la col·lecció del Marquès d'Heredia.

## Descripció

L'obra s'emmarca en un període de transició de l'artista en el qual, sense abandonar les ombres del tenebrisme, començava a experimentar amb nous colorits.
El cos de Crist en horitzontal és qui emmarca a la resta de personatges en l'obra. A la dreta Juan l'Apòstol subjecta l'esquena del jacent mentre que als seus peus, María Magdalena els hi besa amb aflicció. Al centre, vetllada per la tècnica del clarobscur, ens mostra una María amb un rostre destrossat pel dolor que mira al cel mentre ajunta les mans en una pregària. Finalment, al fons a la dreta, s'aprecia el rostre de José de Arimatea.
El focus de llum de la composició se centra sobre el cos jacent donant-li una aparença d'estàtua marmórea que ho realça aconseguint transmetre de manera magistral tant el dolor físic de les seves ferides (especialment la del seu costat) com el dolor anímic expressat en el seu rostre i la laxitud del seu cos.

## Referències

* 1 2 3 «Colección Thyssen-Bornemisza. Galería Online». La Piedad.

## Bibliografia

* Spinosa, Nicola. Obra pictórica completa de Ribera. Noguer, 1978. ISBN 8427987676 [Consulta: 18 setembre 2014]. Spinosa, Nicola. Obra pictórica completa de Ribera. Noguer, 1978. ISBN 8427987676 [Consulta: 18 setembre 2014]. |fechaacceso= requereix |url= (ajuda)

## Enllaços externs

* Fitxa de l'obra La Pietat de Ribera en el Museu Thyssen-Bornemisza
# Kinim

Kinim és un tractat de la Mixnà i el Talmud babilònic. La paraula "kinim" significa "nius", i es refereix a les aus que eren ofertes com a sacrifici al Temple de Jerusalem. El tractat es troba en l'ordre talmúdic de Kodaixim, ja que aquest ordre detalla les lleis relatives a un aspecte del servei que tenia lloc al Temple.
Aquest és el darrer tractat de l'ordre talmúdic de Kodaixim, degut a la seva brevetat, i perquè tracta sobre una àrea molt rara i inusual de la llei jueva. El tema del tractat és l'ofrena d'aus que havia de ser portada per certes persones (per exemple: els nazireus en completar els seus vots, i les dones després de donar a llum).
L'ofrena consistia en un parell d'ocells, una au era lliurada com una ofrena pel pecat, i l'altra era lliurada com una ofrena per la pau. Una pràctica comuna era comprar una gàbia amb dos ocells per al sacrifici. El sacerdot cohen, llavors solia designar a una au per a ser sacrificada. Aquestes lleis són el tema principal del tractat de Kinim. El tractat té tres capítols, i no té Guemarà, ni al Talmud de Babilònia, ni al Talmud de Jerusalem.

## Referències

* ↑ «Mishná Masejet Kinim» (en hebreu).
* ↑ «Introducció al ordre de Kodaixim» (en anglès).
# La Alegría

La Alegría és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al nord-est del departament de Durazno. Té una població aproximada de 150 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 36 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# La Almolda

La Almolda (L'Almolda en aragonès) és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca dels Monegres. En el nucli urbà es pot visitar l'antic castell àrab que data almenys de 1150 i diverses cases d'infants, així com dues esglésies i tres capelles.
# Labuntsovita-Mg

La labuntsovita-Mg és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la labuntsovita. Rep el nom pel seu contingut en magnesi i per la seva relació amb la labuntsovita-Mn.

## Característiques

La labuntsovita-Mg és un silicat de fórmula química Na₄K₄(Ba,K)₂Mg(Ti,Nb)₈(Si₄O₁₂)₄(O,OH)₈·10H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1998. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, pertany a «09.CE - Ciclosilicats amb enllaços senzills de 4 [Si₄O₁₂]$^8$- (vierer-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: papagoïta, verplanckita, baotita, nagashimalita, taramel·lita, titantaramel·lita, barioortojoaquinita, byelorussita-(Ce), joaquinita-(Ce), ortojoaquinita-(Ce), estronciojoaquinita, estroncioortojoaquinita, ortojoaquinita-(La), labuntsovita-Mn, nenadkevichita, lemmleinita-K, korobitsynita, kuzmenkoïta-Mn, vuoriyarvita-K, tsepinita-Na, karupmøllerita-Ca, labuntsovita-Fe, lemmleinita-Ba, gjerdingenita-Fe, neskevaaraïta-Fe, tsepinita-K, paratsepinita-Ba, tsepinita-Ca, alsakharovita-Zn, gjerdingenita-Mn, lepkhenelmita-Zn, tsepinita-Sr, paratsepinita-Na, paralabuntsovita-Mg, gjerdingenita-Ca, gjerdingenita-Na, gutkovaïta-Mn, kuzmenkoïta-Zn, organovaïta-Mn, organovaïta-Zn, parakuzmenkoïta-Fe, burovaïta-Ca, komarovita i natrokomarovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Kovdor Zheleznyi, situada al massís de Kovdor (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets propers, tant al massís de Kovdor com al massís de Khibini. Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Labuntsovite-Mg» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 gener 2020].
# Laeops kitaharae

Laeops kitaharae és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.
Pot arribar als 20 cm de llargària total. Es troba a les costes de l'Àfrica oriental i Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Laeops natalensis

Laeops natalensis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes. present a les costes de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica). Pot arribar als 14 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Laenly Phoutthavong

Laenly Phoutthavong (Vientiane, 4 de juny de 1996) és una atleta laosiana que competeix en el salt de llargada i triple salt. Va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 i als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 a la prova de 100 metres.

## Marques en competicions

Representant Laos :
| 2012 | Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 | Londres (Regne Unit) | 22a (pr) | 100m | 13,15 s |
| 2013 | Jocs del Sud-est asiàtic | Naypyidaw (Myanmar) | 8a | Salt de longitud | 5,41 m |
| 2013 | Jocs del Sud-est asiàtic | Naypyidaw (Myanmar) | 6a | Triple salt | 12,18 m |
| 2014 | Jocs Asiàtics | Incheon (Corea del Sud) | 14a | Triple salt | 12,26 m |
| 2015 | Jocs del Sud-est asiàtic | Singapur | 9a | Salt de longitud | 5,57 m |
| 2015 | Jocs del Sud-est asiàtic | Singapur | 6a | Triple salt | 12,27 m |
| 2016 | Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 | Rio de Janeiro, Brasil | 16a (pr) | 100 m llisos | 12,82 s |
| 2017 | Jocs del Sud-est asiàtic | Kuala Lumpur | 9a | Salt de longitud | 5,75 m |
| 2017 | Jocs del Sud-est asiàtic | Kuala Lumpur | 7a | Triple salt | 12,36 m |

## Referències

* ↑ «Laenluu Phoutthavong» (en anglès). Sports Reference. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 19 setembre 2020].