# Salvia sclarea

La sàlvia romana, cresta de gall, herba de la coltellada, herba madrona, herba santa, madrona, ormí o orval (Salvia sclarea), és una planta herbàcia biennal o perenne del gènere Salvia dins la família de les lamiàcies. És originària de la regió del Mediterrani fins al centre d'Àsia.
Addicionalment pot rebre els noms d'herba Santa Madrona, orpesa i tàrrec. També s'ha recollit la variant lingüística oropesa.

## Descripció

Arriba a mesurar fins a 1 m d'alçada quan està en flor. A l'hivern, es mor i torna a ser una roseta basal. Les fulles tenen una textura llanosa i arriben als 10-20 cm de longitud i 6-12 cm d'ample. Les seves flors apareixen en grups de 2-6 a la tija, mesurant 2,5-3,5 cm de llarg i són de color blanc, rosa o porpra pàl·lid. Les bràctees de les tiges florals tenen colors similars a les flors. Les glàndules de les tiges florals produeixen olis essencials.

## Usos

Es destil·la el seu oli essencial que conté el compost químic aromàtic esclareol. Aquest es troba ocasionalment en botigues especialitzades i botigues de perfums. La seva olor és descrita com a picant, que és considerada per alguns desagradable i molt atractiu per a altres.
Les llavors tenen una capa mucilaginosa, de manera que a vegades s'ha fet servir col·locant una a l'ull d'una persona amb el propòsit de treure objectes estranys. Aquesta pràctica s'observa per Nicholas Culpeper al seu Complete Herbal (1653), qui es va referir a la planta com a "ulls clars".
El destil·lat d'oli essencial s'utilitza àmpliament en perfumeria i com a saboritzant per a moscatell, vermuts, vins i licors. També s'utilitza en aromateràpia per alleujar l'ansietat i la por, els problemes relacionats amb la menstruació, com el síndrome premenstrual i les rampes, i ajudant amb l'insomni.
Avui dia és conreada principalment a Anglaterra, França i el sud de Rússia per a la indústria del perfum.

### Principis actius

L'oli essencial és ric en linalool (10-20%) i en acetat de linanil (45-75%) acompanyats de germacrè D i cariofilè. També és una bona font d'àcid linolènic (omega-3).

### Ús medicinal

S'utilitza com estomacal, astringent, antiespasmòdic, estimulant, emmenagog, antisèptic i contra el refredat i la suor. En medicina popular per a trastorns gàstrics, rampes, timpanitis i diarrees.

### Altres usos

Sovint es cultiva com una planta ornamental als jardins.

## Taxonomia

Salvia sclarea va ser descrita per Linné i publicada a Species Plantarum 1: 27, l'any 1753.

### Citologia

Nombre de cromosomes de Salvia sclarea i tàxons infraespecífics: 2n = 22.

### Etimologia

* Salvia: prové de la paraula llatina "salvus", que significa "salut", per les virtuts medicinals que tenen les plantes d'aquest gènere.
* sclarea: epítet específic, del grec sklêros, σκληρός, "dur".

### Sinonímia

* Aethiopis sclarea (L.) Fourr.
* Salvia altilabrosa Pan
* Salvia calostachya Gand.
* Salvia coarctata Vahl
* Salvia foetida Lam.
* Salvia haematodes Scop.
* Salvia lucana Cavara & Grande
* Salvia pamirica Gand.
* Salvia sclarea var. calostachya (Gand.) Nyman
* Salvia sclarea var. turkestanica (Noter) Mottet
* Salvia simsiana Schult.
* Salvia turkestanica Noter
* Sclarea vulgaris Mill.

## Referències

* 1 2 «Salvia sclarea». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «Salvia sclarea» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ Clebsch: the New Book of Salvias
* ↑ The Complete Herbal at Bibliomania, with link to entry for Clary, or More Properly Clear-Eye.
* ↑ Clebsch, Betsy; Barner, Carol D. The New Book of Salvias. Timber Press, 2003, p. 261. ISBN 978-0-88192-560-9.
* ↑ Kintzios, Spiridon E. Sage: The Genus Salvia. CRC Press, 2000, p. 20. ISBN 978-90-5823-005-8.
* 1 2 Dr. Berdonces I Serra. «Salvia sclarea». A: Gran Enciclopecia de las Plantas Medicinales. Tikal ediciones ISBN 84-305-8496-X, p. 856.
* ↑ Nativ, Dudai et al. «COMPOSITIONS CONTAINING AS THE ACTIVE INGREDIENT COMPONANTES FROM SALVIA SCLAREA SEED». Free Patents Online, gener 2010 [Consulta: 27 juny 2012].
* ↑ «Salvia sclarea». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 8 desembre 2012].
* ↑ Salvia sclarea L. Proves Revisión del género Salvia L. sect. Aethiopis Benth. (Lamiaceae) en el Mediterráneo Occidental. Rosúa, J. L. & G. Blanca (1989) Collect. Bot. (Barcelona) 17(2): 205-236
* ↑ «Salvia sclarea». Real Jardín Botánico: Proyecto Anthos. [Consulta: 15 abril 2010].
* ↑ «Salvia sclarea a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 1r agost 2017].

## Bibliografia

* Huxley, A; et al., (Eds). New RHS Dictionary of Gardening. Macmillan, 1992.