OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eduardo dos Reis Carvalho

Eduardo dos Reis Carvalho (pronunciació portuguesa: [eðwaɾðu kɐɾvaʎu]; Mirandela, el 19 de setembre de 1982), conegut simplement com a Eduardo, és un jugador professional de futbol portuguès que com a porter pel Chelsea FC i la Selecció de futbol de Portugal.
Va participar en 138 partits de la Lliga portuguesa de futbol Primeira Liga durant 11 temporades, gairebé sempre representant al Braga. També va jugar professionalment a Itàlia, Turquia, Croàcia, Anglaterra i Països Baixos.
Després de guanyar el primer dels seus 36 partits amb Portugal l'any 2009, Eduardo va formar part de les convocatòries en dos Mundials i dels Campionats d'Europa, començant en l'edició 2010 i guanyant la del 2016.

## Referències

* ↑ «Eduardo - Player profile» (en anglès). transfermarkt.com. [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ Nolé, José Maria. «Tres partidos de... Eduardo dos Reis Carvalho» (en castellà). futbolportuguesdesdeespana.com, 15-08-2022. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Portugal - Eduardo - Perfil con noticias, estadísticas de carrera e historia - Soccerway». es.soccerway.com. [Consulta: 16 octubre 2022].
Eduardo amb Portugal - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Portugal – Copa del Món de futbol 2010
1 Eduardo •
2 B. Alves •
3 P. Ferreira •
4 Rolando •
5 Duda •
6 R. Carvalho •
7 Ronaldo •
8 P. Mendes •
9 Liédson •
10 Danny •
11 Simão •
12 Beto •
13 Miguel •
14 Veloso •
15 Pepe •
16 Meireles •
17 Amorim •
18 H. Almeida •
19 Tiago •
20 Deco •
21 R. Costa •
22 Fernandes •
23 Coentrão •
Entrenador: Queiroz
Selecció de futbol de Portugal – Eurocopa 2012
1 Eduardo •
2 B. Alves •
3 Pepe •
4 Veloso •
5 Coentrão •
6 Castro •
7 Ronaldo •
8 Moutinho •
9 H. Almeida •
10 Quaresma •
11 Oliveira •
12 R.Patrício •
13 Ricardo Costa •
14 Rolando •
15 Micael •
16 Meireles •
17 Nani •
18 Varela •
19 Lopes •
20 Hugo Viana •
21 João Pereira •
22 Beto •
23 H. Postiga •
Entrenador: Paulo Bento
Selecció de futbol de Portugal – Copa del Món de futbol 2014
1 Eduardo •
2 B. Alves •
3 Pepe •
4 Veloso •
5 Coentrão •
6 William •
7 Ronaldo  •
8 Moutinho •
9 H. Almeida •
10 Vieirinha •
11 Éder •
12 Patrício •
13 Ricardo Costa •
14 Neto •
15 Rafa •
16 Meireles •
17 Nani •
18 Varela •
19 A. Almeida •
20 Amorim •
21 João Pereira •
22 Beto •
23 H. Postiga •
Entrenador: Bento
Selecció de futbol de Portugal – Eurocopa 2016
1 Patrício •
2 B. Alves •
3 Pepe •
4 Fonte •
5 Guerreiro •
6 Carvalho •
7 Ronaldo (c) •
8 Moutinho •
9 Éder •
10 J. Mário •
11 Vieirinha •
12 Lopes •
13 Danilo •
14 William •
15 Gomes •
16 Sanches •
17 Nani •
18 Rafa •
19 Eliseu •
20 Quaresma •
21 Cédric •
22 Eduardo •
23 Adrien •
Entrenador: Santos :
# Boulanger (cràter)

Boulanger és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 71,5 km de diàmetre. Porta el nom de Nadia Boulanger (1881-1979), pianista i compositora francesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Boulanger». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# West Orange (Texas)

West Orange és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Orange tenia 4.111 habitants, 1.672 habitatges, i 1.183 famílies. La densitat de població era de 500,7 habitants per km².
Dels 1.672 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.224 $ i la renda mediana per família de 40.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.225 $ mentre que les dones 19.286 $. La renda per capita de la població era de 15.850 $. Aproximadament l'11,2% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Orange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Orange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Ca l'Espardenyer

Ca l'Espardenyer és una obra del municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular orientada a migdia. Té un cos adossat al darrere i dos cossos adossats al costat de llevant. L'edifici principal és format per dues crugies paral·leles, cobertes per teulada de teules àrabs a dues vessants. Darrere aquestes crugies n'hi ha una altra de transversal més antiga, coberta per la mateixa teulada. Consta de planta baixa i pis. Els murs tenen afegits de diverses èpoques perquè sembla que aprofiten construccions més antigues. La façana principal té un portal dovellat fet amb peces grans de totxo i carreus als brancals. L'altra porta ha sofert reformes posteriors. Entre les dues finestres del pis, al centre de la façana, hi ha el rellotge de sol. El cos transversal té una porta que s'obre al mur de llevant, amb brancals i arc rebaixat de totxo. Aquesta porta, que donava accés a la casa primitiva, ara és tapiada.

## Història

No hi ha cap referència de la construcció de la casa. Hi ha diferents etapes constructives i ampliacions difícils de precisar. A l'interior hi ha molts elements constructius que denoten molta antiguitat. Els amos actuals procedeixen dels Rosàs, però antigament la masia havia estat de la família Prims i durant el segle xix va ser dels Mas. L'edifici actual sembla fet del segle xvi sobre una altra masia més antiga que es conserva gairebé intacta en el cos transversal. Es tracta d'una construcció que es pot datar en el segle xiv. El nom li ve d'haver-hi viscut Joan Rosàs Duran, que fa cent anys tenia en aquesta casa l'espardenyeria del poble.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Espardenyer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Emotion Pictures

Emotion Pictures és el segon àlbum de vídeos publicat per la banda australiana Silverchair. S'hi detalla el procés de creació del seu tercer àlbum, Neon Ballroom, i també conté material sobre la gira, alguns directes i els videoclips dels senzills. El material no musical fou seleccionat dels reportatges "Inside The Neon Ballroom" i "The West Coast Tour Diary" emesos per les SBS i ABC respectivament. Ambdós documentals foren dirigits per Robert Hambling i produïts per Amanda Duthie. Només estigué disponible mitjançant el web oficial del grup.
# Eldjarn Kambhøttur

Eldjárn Kambhøttur (segle X) va ser un viking de les illes Fèroe. Apareix com a personatge històric a la Saga dels feroesos.
Eldjarn era un partidari del poderós gódi Havgrímur i estava enfrontat a Einar Suðringur. Einar era parent dels dos germans Brestir Sigmundsson i Beinir Sigmundsson, els quals mantenien un llarg litigi de 65 anys per l'autoritat de la petita illa de Stóra Dímun. L'afer es va dur al Løgting (el parlament feroès) el 970 que va fallar finalment a favor d'Einar. Aquesta decisió va desembocar en tragèdia quan Eldjarn i Havgrímur van preparar una emboscada on hi van morir els germans i el propi Havgrímur.
Eldjarn va buscar suport en el sogre de Havgrímur Snæúlvur, que es va mantenir neutral jperquè considerava que Einar tenia raó i per això la justícia havia fallat al seu favor, avisant així al seu gendre perquè considerava que no estava bé el que estaven tramant. Havgrímur per la seva banda va buscar el favor de el poderós Tróndur í Gølu que va ser favorable a l'atac a canvi de rebre dues vaques cada primavera i 300 metres de llana d'ovella cada tardor com a tribut, de per vida i de manera hereditària; però Tróndur no va voler participar directament en la conspiració i va sol·licitar al seu oncle Svínoyar-Bjarni que hi participés en nom seu.

## Referències

* ↑ Trap, 1954, p. 334.
* ↑ «Fragment de la Saga dels feroesos» (en feroès). Ajuntament d'Hov. [Consulta: 19 octubre 2021].

## Bibliografia

* Küchler, Carl Gottlob Friedrich. Die Faeröer: Studien un Wanderfahrten (en alemany). G. Müller, 1913.
* Trap, Jens Peter. Danmark (en anglès). v. 13. G. E. C. Gad., 1954.

## Enllaços externs

* La Saga dels feroesos en anglès. Traduida per Anthony Faulkes.
# Eldora (Colorado)

Eldora és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldora tenia 170 habitants, 89 habitatges, i 42 famílies. La densitat de població era de 15,6 habitants per km².
Dels 89 habitatges en un 20,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 51,7% no eren unitats familiars. En el 42,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,3% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 50,6% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.875 $ i la renda mediana per família de 55.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.563 $ mentre que les dones 29.583 $. La renda per capita de la població era de 22.191 $. Cap de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Eldorado (Ohio)

Eldorado és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 543 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldorado tenia 543 habitants, 212 habitatges, i 156 famílies. La densitat de població era de 911,5 habitants per km².
Dels 212 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.396 $ i la renda mediana per família de 45.694 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.813 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.259 $. Aproximadament el 0,6% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Enneapterygius fasciatus

Enneapterygius fasciatus és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 1-25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Papua Nova Guinea, Salomó i Taiwan.

## Referències

* ↑ «Enneapterygius fasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Ernst Kniepkamp

Heinrich Ernst Kniepkamp (5 de març de 1895 a Elberfeld - 30 de juliol de 1977 a Heilbronn) va ser un enginyer i oficial de l'exèrcit alemany al Ministeri de Guerra del Reich (Heereswaffenamt, HWA, Oficina d'Armes de l'Exèrcit), que va tenir un paper decisiu en el desenvolupament dels tancs alemanys durant dècades.

## Biografia

Després de la Primera Guerra Mundial, Kniepkamp va obtenir un títol d'enginyer a la Universitat Tècnica de Karlsruhe. Després va treballar en el disseny de la caixa de canvis a MAN des de 1923 fins a 1926. El 1926 es va traslladar a l'HWA al departament Wa Prüf 6 que s'ocupava de l'especificació, desenvolupament i prova de disseny dels tancs i els seus motors. Més tard hi esdevingué el desenvolupador en cap i tingué una influència decisiva en el desenvolupament dels tancs. El seu treball es va centrar en el xassís, el tren de transmissió i la motorització
Al final de la guerra va ser fet presoner de guerra, però va ser alliberat al cap de poc temps. Va ser exonerat en el procediment judicial davant la "Sprechkammer 24 Heilbronn am Neckar". El 1946 va obrir una oficina d'enginyeria a Heilbronn, que es va especialitzar en el desenvolupament de transmissions per a cotxes de passatgers, vehicles d'eruga, màquines autopropulsades i tractors. A la dècada de 1960 es va convertir en consultor per al desenvolupament del Leopard 1.
El 1973 es va jubilar i va morir a Heilbronn el 1977.

## Referències

* ↑ «Benzin oder Diesel? Die Panzermotoren der Wehrmacht. Folge 2: Technische Aspekte beider Systeme». [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Kniepkamp, Heinrich Ernst - Deutsche Digitale Bibliothek» (en alemany). [Consulta: 2 març 2023].
# Erbéviller-sur-Amezule

Erbéviller-sur-Amezule és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 86 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Erbéviller-sur-Amezule era de 86 persones. Hi havia 30 famílies, de les quals 15 eren parelles sense fills i 15 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 10 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Erbéviller-sur-Amezule el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 12 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 43 eren actives i 16 eren inactives. De les 43 persones actives 42 estaven ocupades (25 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 16 persones inactives 12 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 2 fusteries.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Erbéviller-sur-Amezule a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Erbéviller-sur-Amezule a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Estadi Mustapha Ben Jannet

L'Estadi Mustapha Ben Jannet és un estadi esportiu de la ciutat de Monastir, a Tunísia.
Fou inaugurat l'any 1958. Va ser seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 2004. És la seu del club US Monastir, i té una capacitat per a 20.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «African Nations Cup 2004» (en anglès). The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 03-10-2013. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «Stade Moustapha Ben Jannet – StadiumDB.com».
# Elias Magnus Fries

Elias Magnus Fries (15 d'agost de 1794 – 8 de febrer de 1878) va ser un micòleg i botànic suec. Nasqué a Femsjö (Hylte) a Småland fill d'un clergue. El 1811 entrà a la Universitat de Lund on es doctorà el 1814 i el mateix any passà a ser professor de botànica. El 1834 era professor de botànica i economia pràctica a la Universitat d'Uppsala. El 1851 va ser nomenat director del Jardí botànic d'Uppsala. Anteriorment, el 1821, va ser elegit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències.
La seva obra més important va ser: Systema mycologicum (1821–1832), Elenchus fungorum (1828), els dos volums de Monographia hymenomycetum Sueciae (1857 i 1863) i Hymenomycetes Europaei (1874).
Fries és considerat després de Christian Hendrik Persoon, un fundador de la taxonomia moderna dels bolets. La seva taxonomia dels bolets va estar influenciada per Goethe i el Romanticisme alemany. Va fer servir les espores el color i la disposició dels himenòfors (porus, làmines, dents, etc.) com a característiques taxonòmiques principals.
Quan va morir el diari The Times va comentar que la seva obra era només era comparable a la de Linnaeus".

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ The Times, Thursday, Feb 21, 1878; pg. 6; Issue 29184; col C

## Enllaços externs

* "Elias Magnus Fries", Authors of fungal names, Mushroom, the Journal of Wild Mushrooming.
* Web site of the Descendants of Elias Fries Association
* Nordisk Familjebok Fries, Elias Magnus Consultat el 3 de setembre de 2010 1908 pàgines 1393–1397
* Fries, Elias Magnus «Elias Magnus Fries» a l'Encyclopædia Britannica (edició de 1911) en domini públic (anglès)
# Elias Loomis

Elias Loomis (1811 – 1889) va ser un matemàtic estatunidenc.
Loomis va ser nomenat professor dematemàtiques a Western Reserve College a Hudson, Ohio. Des de 1844 a 1860 va ser professor de filosofia natural i matemàtiques a la Universitat de la ciutat de Nova York, i finalment de filosofia natural a Yale.
Va estudiar el fenomen de les aurores boreals, en concret la de l'any 1859, en termes de magnetisme i corrents elèctrics.

## Enllaços externs

* Works by Elias Loomis at Google Books
* Papers by Elias Loomis at Google Scholar
# Far da Ponta do Sinó

El far da Ponta do Sinó és un far a l'extrem sud de l'illa de Sal, al nord-est de Cap Verd, que es troba a 400 metres al nord de Ponta do Sinó i al voltant de 2 km al sud-oest del centre de Santa Maria. Fins a 2003 a l'àrea no hi havia res més que petits arbustos i camins de terra, a principis dels anys 2010, nous hotels i viles (la més propera està hotel riu Funana (titulat com Riu funana, en forma criolla, el nom és d'etimologia africana) desemboca al nord del far i el límits municipals inclouen el far i la porció sencera.
La torre és quadrangular i de 9 metres d'alçada, i està feta de formigó, té una escala exterior i compta amb una llanterna. Tot l'exterior està pintat de blanc.

## Sobre el far

* Ús actual: Actiu a la navegació
* Accés: una petita carretera, secció que queda d'un camí de terra, lligat amb una carretera que connecta a l'Hotel Riu Riu Funana.
* Ús públic: Àrea oberta, far tancat

## Notes

* ↑ «ARLHS World List of Lights (WLOL)». Amateur Radio Lighthouse Society, 08-04-2009. [Consulta: 13 abril 2009].
* ↑ «Ponta Norte (Reguinho Fiúra)». University of North Carolina at Chapel Hill The Lighthouse Directory, 02-09-2005. [Consulta: 25 febrer 2016].

## Referències

* Russ Rowlett. «Pedra de Lume Second Range Near». The Lighthouse Directory. UNC at Chapel Hill, 02-09-2005. [Consulta: 25 febrer 2016].