OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La puntaire

* Per a la sardana cantada, vegeu l'article Joan Badosa i Compte
La puntaire (De Kantwerkster en neerlandès) és una pintura a l'oli de Johannes Vermeer pintat entre el 1669 i 1670, i que es conserva al Museu del Louvre, a París.

## Descripció

La tela està enganxada a un plafó de roure que mesura 23,9 per 20,5 cm, la qual cosa fa d'aquesta obra la més petita de les que va pintar Vermeer.
És una obra típica de l'autor: retrata un personatge ordinari en la intimitat de les seves tasques quotidianes. Vermeer procura que tota l'atenció se centri en el rostre i les mans de la noia, eliminant qualsevol detall que pugui desviar la mirada de l'espectador.

## Història

És possible que el seu primer propietari fos Pieter Claesz van Ruijven, de Delft, abans de 1674. Va aparèixer en la venda Dissius de 1696 a Amsterdam. La pintura va passar posteriorment a diversos propietaris dels Països Baixos. Malgrat la seva fama, el 1869 el museu Boymans de Rotterdam va fracassar en el seu intent d'adquirir La puntaire. Per llavors formava part de la col·lecció de Dirk Vis Blokhuyzen (1799-1869), qui en morir va deixar el seu patrimoni de pintures, dibuixos i llibres a la ciutat de Rotterdam, a canvi que lliuressin una quantitat de diners als seus hereus. Tanmateix, no es van poder obtenir aquests diners i la col·lecció va ser subhastada a París el 1870; va ser adquirida pel col·leccionista Eugène Féral, que el va vendre amb un benefici de gairebé 2.000 francs dos mesos més tard al Louvre. Va ser el primer Vermeer adquirit per una col·lecció pública francesa.

## Referències

* ↑ Schülz, Karl. Vermeer. La obra completa. Taschen, p. 180. ISBN 978-3-8365-6940-8.
# La noche eterna. Los días no vividos

La noche eterna. Los días no vividos és un àlbum d'estudi del grup català de música indie Love of Lesbian, gravat amb la productora Music Bus, subsidiaria de Warner Music, i publicat el 22 de maig de 2012. Divuit cançons que conformen un doble disc centrat en la nit i l'anonimat dins d'una gran ciutat. La primera part ens explica tot el que pots arribar a viure durant la nit, l'altre, tot el que deixes de fer per viure la nit. Petites històries que transcorren entre l'ocàs i la matinada. Éssers anònims i noctàmbuls que barregen realitat i ficció i que es mouen entre la cruesa i l'humor.

## Llista de cançons

Disc 1: La noche eterna
Disc 2: Los días no vividos

## Vendes

El disc fou número 1 en vendes a Espanya en la seva primera setmana (21-27 de Maig)

## Crèdits

La noche eterna. Los días no vividos, ha estat concebut entre els estudis de la Casamurada, Blind Reconrds i Music Lan sota la producció de Ricky Falkner, Florenci Ferrer i Santos Berrocal. Enginyer de so: Jordi Mora. Masterització IMPAC MASTERING. Love of Lesbian són: Santi Balmes: Veu + piano i sintetitzador Julian Saldarriaga: Guitarra elèctrica, acústica, sintetitzador, secuenciador, percussió i cors Jordi Roig: Guitarra elèctrica Joan Ramon Planell: Baix Oriol Bonet: Bateria Han col·laborat: Dani Ferrer: Trompa Ricky Falkner: piano, sintetitzador, hammond, baix, guitarres, percussió i cors Florenci Ferrer: Piano, sintetitzador, hammond i cors Santos Berrocal: Percussió i cors

## Notes

* ↑ Número 1 en vendes segons les dades oficials de Promusicae per a la setmana del 21 al 27 de Maig de 2012

## Referències

* ↑ Terrassa, Marta. «La noche eterna. Los días no vividos» (en castellà). Mondo Sonoro, 18-06-2012. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Universitat Autònoma Metropolitana

La Universidad Autónoma Metropolitana (en català: Universitat Autònoma Metropolitana), sovint abreujat UAM és una institució d'ensenyament superior de Mèxic, fundada el 1974 per decret de Luis Echeverría Álvarez, l'aleshores president de Mèxic. Té cinc unitats acadèmiques localitzades a l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic. Aquestes unitats són Azcapotzalco, Cuajimalpa, Iztapalapa, Lerma i Xochimilco.

## Història

Un cop conclòs l'històric moviment estudiantil el 1968 a Mèxic, i després d'altres moviments a favor de l'ensenyament i de la reivindicació de millores socials, va fer-se evident la necessitat d'una reforma integral de l'ensenyament a Mèxic.
El 1973, durant el sexenni del president Luis Echeverría Álvarez, l'Associació Nacional d'Universitats i Instituts d'Ensenyament Superior (ANUIES) va lliurar un document al President de la República assenyalant la necessitat d'establir una nova universitat a l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic, tenint en consideració punts com l'increment de la demanda estudiantil i la cada vegada més insuficiència de les institucions universitàries existents per admetre més alumnes.
Va proposar-se aleshores que el naixent projecte d'universitat constituís una oportunitat per modernitzar l'ensenyament superior del país. Les característiques esperades de la nova universitat eren que fos pública, metropolitana, autònoma, a més d'innovadora en l'ensenyament i en l'organització.
És sota aquestes expectatives que va entrar en vigor la llei per a la creació de la Universitat Autònoma Metropolitana, el dia 1 de gener de 1974. El 10 de gener d'aquell mateix any és nomenat primer rector de la UAM l'arquitecte Pedro Ramírez Vázquez.
La universitat és constituïda des de la seva creació per tres unitats físiques, les quals es troben a Iztapalapa, Azcapotzalco i Xochimilco, amb la idea d'afavorir la descentralització i permetre el ple desenvolupament de cadascuna d'elles. Empíricament, va ubicar-se la investigació científica a la unitat d'Iztapalapa, les carreres tradicionals com l'enginyeria civil i l'arquitectura a la unitat d'Azcapotzalco i l'àrea de salut a la unitat de Xochimilco. Després va decidir-se que la seva organització interna estaria composta per divisions i departaments acadèmics, generant un contrast amb les escoles i facultats de les universitats existents. Cada divisió tenia previst agrupar diverses àrees del coneixement i cada departament disciplines semblants, amb l'objectiu d'atorgar-li una estructura flexible que impedís el rebuig que l'ensenyament va tenir en relació als avenços de la ciència.
El primer rector de la unitat d'Iztapalapa fou el doctor Alonso Fernández González i va iniciar les seves activitats el 30 de setembre de 1974. Al mateix temps, el rector de la unitat d'Azcapotzalco fou el doctor Juan Casillas García de León, que va obrir l'11 de novembre de 1974. Per a la unitat de Xochimilco fou nomenat rector el doctor Ramón Villarreal Pérez, que va començar com a docent també l'11 de novembre del mateix any.
# També un pistoler necessita ajuda

També un pistoler necessita ajuda (títol original en anglès: Support Your Local Gunfighter) és una pel·lícula de western estatunidenca dirigida per Burt Kennedy i estrenada el 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un estafador és pres per error per a un famós pistoler...
Látigo Smith (Garner), una barreja de gigoló i estafador, baixa del tren en un poble anomenat Purgatorio per fugir d'un matrimoni no desitjat i, a més, per tal d'esborrar un tatuatge que porta al pit. Mentre espera el metge, sent parlar de l'enfrontament entre els dos magnats miners del poble, ambdós entossudits a contractar el tèrbol i mític pistoler Swifty Morgan perquè defensi els seus interessos. Veient-se, involuntàriament, involucrat, Látigo es quedarà a Purgatori i resoldrà el conflicte. Amb el que no comptava era enamorar-se de Patience (Pleshette), la filla d'un dels cacics, una senyoreta amb caràcter.

## Repartiment

* James Garner: Latigo
* Suzanne Pleshette: Patience Barton
* Harry Morgan: Taylor Barton
* Jack Elam: Jutge May
* Joan Blondell: Jenny
* Roy Glenn: Maitre d'hotel
* Marie Windsor: Goldie
* John Dehner: Coronel Ames
* Henry Jone: Ez
* Dub Taylor: Doc Schultz
* Kathleen Freeman: Sra. Perkins
* Dick Curtis: Bud Barton
* Willis Bouchey: McLaglen
* Gene Evans: Butcher
* Ellen Corby: Abigail
* Ben Cooper: Colorado
* Walter Burke: Morris
* Pedro Gonzalez Gonzalez: Ortiz
* Grady Sutton: Comerciant

## Referències

* ↑ «També un pistoler necessita ajuda». Ésadir.cat. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Support your local gunfighter» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 4 octubre 2022].
# Ratba

Ratba (àrab: الرتبة, ar-Ratba) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.825 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rafael Barber Rodríguez

Rafael Barber Rodríguez (Aielo de Malferit, 2 d'octubre de 1980) és un futbolista valencià que juga actualment al SD Huesca de Segona Divisió B.

## Clubs

| Club | País | Any |
| València Mestalla | Espanya | 1999-2001 |
| Ontinyent CF | Espanya | 2001-2002 |
| UB Conquense | Espanya | 2002-2005 |
| Recreativo de Huelva | Espanya | 2005-2010 |
| Xerez CD | Espanya | 2010-2013 |
| SD Huesca | Espanya | 2013- |
# Reserva d'Ankarana

La Reserva especial d'Ankarana és un espai natural protegit creat l'any 1956 i situat a l'extrem nord de Madagascar.

## Territori

Aquesta reserva té una superfície d'uns 18.000 hectàrees (182 km²). Es troba a 30 km al nord d'Ambilobe i a 150 km al sud d'Antsiranana. Es caracteritza per la presència del massís d'Ankarana, que és un complex de pinacles rocosos de pedra calcària del Juràssic, coneguts com a Tsingy, que estan en una zona del karst i sotmesos a una pluviometria anual de 2.000 litres i per això s'ha format un conjunt de coves.

## Flora i fauna

A aquesta reserva hi ha plantes endèmiques que inclouen: Pachypodium baronii, Euphorbia ankarensis, Adansonia perrieri, Hernandia voyroni i Hildegardia erythrosiphon.
A la fauna de la reserva hi ha 11 espècies diferents de lèmurs que inclouen: Microcebus sambiranensis i Microcebus tavaratra, que són endèmics d'aquesta reserva, i Eulemur sanfordi, Eulemur coronatus, Hapalemur griseus, Microcebus murinus, Cheirogaleus medius, Phaner furcifer, Avahi laniger, Lepilemur septentrionalis i Daubentonia madagascariensis.
Hi ha altres animals mamífers presents són:Cryptoprocta ferox, Galidia elegans, Potamochoerus larvatus, Tenrec ecaudatus, Setifer setosus Eliurus antsingy. Numerosas espècies de ratpenats viuen a les coves, com són Pteropus rufus, Myotis goudoti, Hipposideros commersoni, Mormopterus jugularis Otomops madagascariensis i Triaenops menamena.
Hi viuen 90 espècies diferents d'ocells incloent espècies endèmiques com Mesitornis variegata, Haliaeetus vociferoides, Accipiter madagascariensis, Falco newtoni, Falco zoniventris. i entre els amfibis: Amphiglossus stumpffi, Mantidactylus curtus, Mantidactylus pseudoasper i Tsingymantis antitra.

## Referències

* ↑ Rossi, G. «Morphologie et Evolution d'un karst en milieu tropical. L'Ankarana (Extreme Nord de Madagascar)». Memoires et Documents Centre National de la Recherche Scientifique, 15, 1974, pàg. 279–298.
* ↑ Rasoloarison, R.M., Goodman, S.M., and Ganzhorn, J.U. «Taxonomic revision of mouse lemurs (Microcebus) in the western portions of Madagascar».

## Enllaços externs

* http://www.madagasikara.it/ankarana.htm
* http://it.youtube.com/watch?v=qcG_6XAl76E Video
# Referèndum grec de 1946

L'1 de setembre de 1946 es va celebrar a Grècia un referèndum sobre el manteniment de la monarquia. La proposta va ser aprovada pel 68,4% dels votants amb una participació del 88,6%.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Philip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p830 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p838
# Referèndum grec de 1935

El 3 de novembre de 1935 es va celebrar a Grècia un referèndum sobre la restauració de la monarquia. La proposta va ser aprovada pel 97,9% dels votants.
Jordi II de Grècia va tornar de l'exili i va ser restaurat en el tron el 30 de novembre de 1935.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Phillip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p830 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p838
* ↑ Miller, William «A New Era in Greece». Foreign Affairs, 14, 4, 1936, pàg. 654–661. JSTOR: 20030766.
# Regio Exequatur

El Regio exequatur va ser un dret adquirit per la corona espanyola al segle xvi durant el mandat del Papa Alexandre VI, mitjançant el qual es reservava el dret de vetar documents papals o butlles que anessin a ser enviades a Iberoamèrica. Aquest dret era impensable en una societat on la figura del Papa i els seus dictàmens eren incontestables.

## Referències

* ↑ Exequatur Arxivat 2016-12-25 a Wayback Machine. a juspedia
* ↑ Rafael de Vélez. Apéndices a las apologias del altar y del trono, p. 309, 313, 350.
* ↑ jaime Alvar Ezquerra. «Pase regio». A: Diccionario de historia de España. Istmo, 2003, p.476.
# Reginó de Prüm

Reginó de Prüm (en forma llatinitzada Regino Prumiensis nascut el 842, mot el 915) fou un canonista i cronista medieval. Va néixer a Altrip prop d'Espira (ara Alemanya). Reginó va ser educat en el monestir de Prüm, on es va fer monjo el 892; just després que el monestir fos saquejat pels danesos, en fou nomenat abat. En 899, però, va ser desposseït del títol i se'n va anar a Trèveris, on va ser nomenat abat de Sant Martí. Va morir el 915, i està enterrat a l'Abadia Imperial de Sant Maximí. La seva tomba va ser descoberta el 1581.
Reginó va escriure una crònica sobre la història del món des del començament de l'era cristiana 906, especialment al voltant de Lorena. Està dedicada a Adalberó, el bisbe d'Augsburg († 909). El primer llibre (que va fins a l'any 741) s'extreu principalment de Beda de Pau Diaca i altres autors. L'última part del llibre segon (741-906) és particularment interessant, per bé que la cronologia mostra errors i que l'autor es basa principalment en la tradició i rumors, per a la seva informació: va tenir també accés a fonts interessants, sobretot de Bretanya. L'obra va ser continuada a partir de 967 per un monjo de Trèveris, probablement Adalbert, arquebisbe de Magdeburg († 981). La crònica es va publicar per primera vegada a Mainz el 1521.
Reginó de Prüm és també l'autor d'una col·lecció sistemàtica canònica coneguda com a De synodalibus causis. En el cànon Episcopi, promulgat en 906, Regino va dir que les dones que diuen cavalcar en la nit amb els dimonis són víctimes d'il·lusions diabòliques. Aquesta doctrina serà posteriorment combatuda pels eclesiàstics que perseguiran les bruixes al segle xvi i segle xvii (segons el Malleus Maleficarum).

## Fonts

* Reginó de Prüm, Libellus de ecclesiastica disciplina et religione christiana, Patrologia latina, t. 132.

## Notes

* ↑ Reginó de Prüm,Libri duo de synodalibus causis et disciplinis ecclesiasticis, ed. i trad. Wilfried H. Hartmann, Darmstadt, Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 2004
# Reportatge televisiu

El reportatge televisiu és un gènere periodístic que té el seu origen en el documental cinematogràfic, que permet al periodista anar fins al fons de la història, respondre a totes les qüestions –fins a l'últim per què– i retratar, amb gran precisió, els protagonistes. A més, és el gènere on el periodista posa damunt la taula tots els seus recursos. Per a alguns, aquest és el gènere dels gèneres, el més complet del periodisme informatiu. I en televisió s'ha de tindre en compte que el reportatge requereix la perfecta unió dels llenguatges escrit i cinematogràfic. És a dir, relatar una història, però perquè el públic l'entenga. Es tracta, per tant, d'aprofundir –que, segons la doctrina nord-americana, no és una altra cosa que explicar els antecedents–, humanitzar, interpretar, guiar, i no transmetre una opinió personal.
# Medont (fill de Codros)

Medont (grec antic: Μέδων) nascut a Atenes, va ser un polític grec que va viure cap al segle xi aC. Era fill de Codros, que va ser l'últim rei d'Atenes.
Va ser arcont d'Atenes des de l'any 1069 aC al 1049 aC. Quan Codros va morir en una guerra contra Esparta, Medont i el seu germà Neleu van disputar-se la corona, perquè Neleu no volia que el seu germà fos rei ja que era coix. La baralla va donar motiu als atenencs per proposar l'abolició de la monarquia. Van consultar l'Oracle de Delfos que els va dir que assignessin el govern de la ciutat a Medont. Aristòtil diu que els atenencs van decidir abolir la monarquia.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VII, 2, 1
* ↑ Aristòtil. Constitució d'Atenes, 3
# Simpsonichthys nigromaculatus

Simpsonichthys nigromaculatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Vallarsa

Vallarsa (cimbri Brandtal) és un municipi italià, dins de la província de Trento. És habitat per la minoria germànica dels cimbris, encara que ja no hi parlen la llengua. L'any 2007 tenia 1.370 habitants. Limita amb els municipis d'Ala, Recoaro Terme (VI), Rovereto, Terragnolo, Trambileno i Valli del Pasubio (VI).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Geremia Gios | Llista cívica |
# Vallbona

«Vallbona» té aquests significats:
* Vallbona (Nou Barris), barri de Barcelona
* La Pobla de Vallbona, municipi del Camp de Túria
* Vallbona d'Anoia, municipi de l'Anoia
* Vallbona de les Monges, municipi de l'Urgell
# Uta

«Uta» té aquests significats:
* Uta (Itàlia), municipi italià a la regió de Sardenya i a la Ciutat metropolitana de Càller
* Uta (gènere), gènere de llangardaixos abundants als deserts a l'oest de l'Amèrica del Nord
* Uta, forma de leishmaniosi cutània causada per Leishmania peruviana
* Pseudoquírids, una família de mamífers amb molts representants coneguts vulgarment com a utes
# Valor d'expectació del buit

En teoria quàntica de camps, el valor d'expectació del buit (sovint també anomenat VEV, valor esperat del buit, o condensat) d'un operador donat és el seu valor mitjà esperat al buit. El valor d'expectació del buit d'un operador O és denotat normalment com a $\langle O\rangle \equiv \langle 0|O|0\rangle$. Un dels exemples més àmpliament utilitzats, però polèmic, d'un efecte físic observable provinent del valor d'expectació del buit d'un operador és l'efecte Casimir.
Aquest concepte és important per treballar amb funcions de correlació en teoria quàntica de camps. És també important en els trencaments espontanis de simetria. Alguns exemples:
* El camp de Higgs té un valor d'expectació del buit de 246 GeV Aquest valor no nul és responsable del mecanisme de Higgs del Model Estàndard.
* El condensat quiral en Cromodinàmica Quàntica (QCD), mil cops més petit que el condensat de Higgs, dona una gran massa efectiva als quarks (en particular, als quarks lleugers), i distingeix entre diferents fases de la matèria QCD. Aquest efecte és responsable de la massa de la majoria d'hadrons.
* El condensat de gluons de la QCD és també responsable de les masses dels hadrons.
La invariància de Lorentz de l'espaitemps permet només la formació de condensats que són escalars i que no tenen cap càrrega. Per això, els condensats de fermió han de ser de la forma escalar $\langle {\overline {\psi }}\psi \rangle$, on ψ és el camp de fermió. De manera similar, un camp tensorial, G$_{μν}$, només pot tenir un valor d'expectació al buit, $\langle G_{\mu \nu }G^{\mu \nu }\rangle$, escalar.
Dins d'alguns buits en teoria de cordes, tanmateix, es poden trobar condensats no escalars. Si aquests descriuen el nostre univers, una violació de la simetria de Lorentz podria ser observable.

## Vegeu també

* Energia del buit o energia fosca

## Referències

* ↑ Amsler, C.; Doser, M.; Antonelli, M.; Asner, D.; Babu, K.; Baer, H.; Band, H.; Barnett, R.; Bergren, E. «Review of Particle Physics⁎». Physics Letters B, 667, 2008, pàg. 1. Arxivat de l'original el 2012-07-12. Bibcode: 2008PhLB..667....1P. DOI: 10.1016/j.physletb.2008.07.018 [Consulta: 15 febrer 2016]. Arxivat 2012-07-12 at Archive.is
# Variable Delta Scuti

Una variable Delta Scuti (també coneguda com a nana cefèida, estrella AI Velae, o estrella AI Velorum) és una estrella variable que mostra variacions en la seva lluminositat a causa de pulsacions radials i no radials de la superfície de l'estrella. Les fluctuacions típiques de la seva claror van des de 0,003 a 0,9 magnituds en V en un període de poques hores, per bé que l'amplitud i un període de les fluctuacions poden variar molt. Les estrelles són normalment dels tipus A0 a l'F5, estrelles gegants de la seqüència principal.
El prototipus d'aquesta classe d'estrelles variables és Delta Scuti, que exhibeix fluctuacions del seu esclat des de +4,60 a +4,79 en magnitud aparent amb un període de 4,65 hores. Altres variables Delta Scuti ben conegudes són Vega (α Lyrae), Denebola (β Leonis) i β Cassiopeiae.
Les estrelles AI Velorum tenen una amplitud major (voltant 1,2) i un període d'1-5 hores.

## Referències

* Samus N.N., Durlevich O.V., i cols. Combined General Catalog of Variable Stars (GCVS4.2, 2004 Ed.)
* (anglès) Estrella AI Velae de scienceworld
* (anglès) Estrella AI Velorum a The Encyclopedia of Astrobiology, Astronomy, and Spaceflight
# Valdés

«Valdés» té aquests significats:
* Valdés (Astúries), concejo de la Comunitat Autònoma d'Astúries
* Valdès seguidor dels valdesos, secta cristiana fundada per Pere Valdès
* Península Valdés, accident costaner sobre el Mar Argentí, província del Chubut, Argentina
* Teatro Palacio Valdés, teatre a Avilés (Astúries) obra de l'arquitecte Manuel del Busto
* Biografies:
** Valdès de Lió (Lió?, ~1130 - Vall de Luberon, ~1217), mercader lionès, reformador religiós i iniciador dels valdesos
** Bebo Valdés (Quivicán, Cuba, 1918 - Estocolm, 2013), pianista, compositor, arranjador i la director d'orquestra
** Elpidio Valdés, personatge de ficció cubà, protagonista de dibuixos animats i historietes
** Francisco Valdés, diversos personatges
** Jerónimo Valdés de Noriega (Villarín, 1784 - Oviedo, 1855), militar asturià
** José Ángel Valdés Díaz (Gijón, 1989) futbolista asturià que ocupa la posició de defensa
** Juan de Valdés (Conca, 1509 -Nàpols, 1541), humanista, erasmista i escriptor espanyol
** Juan de Valdés Leal (Sevilla, 1622 - 1690)) pintor i gravador barroc.
** Hernán Valdés, escriptor xilè
** Hernando de Valdés (Burgos, segle xiv - Toledo, 1415), frare mercedari castellà venerat com a beat a l'Orde de la Mercè
** Manuel Valdés Blasco o Manolo Valdés (València, 1942), pintor i escultor valencià resident a Nova York
** Miquel Valdés, diversos personatges
** Patato Valdés (La Havana, 1926 - Cleveland, Ohio, 2007), percussionista cubà
** Víctor Valdés i Arribas (L'Hospitalet de Llobregat, 1982), porter de futbol català