OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Operació El Dorado Canyon

El bombardeig de Líbia (conegut pel seu nom en codi Operació El Dorado Canyon) fa referència a l'acció militar realitzada pels Estats Units sobre aquest país. Es tracta d'un conjunt d'atacs aeris contra Líbia que van tenir lloc el 15 d'abril de 1986 per part la Força Aèria i la Infanteria de Marina de les Forces Armades estatunidenques.
L'operació es va dur a terme en resposta al bombardeig de la discoteca de Berlín Occidental La Belle, deu dies abans. Líbia va declarar que va patir baixes civils i militars, incloent la xifra d'unes 100 persones, entre ells, una filla adoptiva del seu principal dirigent Muammar al-Gaddafi. En l'atac es van registrar també baixes militars estatunidenques amb l'abatiment d'un avió F-111 i la mort dels seus dos tripulants.
Posteriorment s'incrementà l'escalada de la violència internacional amb atemptats com el del Vol 103 de Pan Am atribuïts al govern libi.

## Objectius prioritaris

Van ser blancs prioritaris el camp d'entrenament de terroristes de la Jamahiriyya, l'aeroport de Trípoli, les casernes de Al'Aziziyah, seu del comandament de les Forces aèries líbies i residència temporal de Muammar al-Gaddafi, el port militar de Sidi Balal, i la Base Aèria de Benina.
Resultats de les operacions :
| Objectiu | Objectiu | Planificat | Planificat | Real | Real | Real |
| Objectiu | Objectiu | Avió | Bombardeig | Avió | Tocat | Perdut |
| Barracons de Bab al-Azizia | Barracons de Bab al-Azizia | 9 × F-111F | 36 × GBU-10 | 3 × bombardejat 1 × errada 4 × avortaments, 1 × perdut | 13 | 3 |
| Camp de Murat Sidi Bilal | Camp de Murat Sidi Bilal | 3 × F-111F | 12 × GBU-10 2,000 lb LGB | Tot bombardejat | 12 | - |
| Aeroport de Tripoli (fmr. Base Aèria Wheelus) | Aeroport de Tripoli (fmr. Base Aèria Wheelus) | 6 × F-111F | 72 × Mk 82 | 5 × bombardejat 1 × avortament | 60 | - |
| Barracons de Jamahiriyah (Bengasi) | Barracons de Jamahiriyah (Bengasi) | 7 × A-6E | 84 × Mk 82.500 lb RDB | 6 × bombardejat 1 × avortament en escriptori | 70 | 2 |
| Aeroport de Benina | Aeroport de Benina | 8 × A-6E | 72 × Mk 20.500 lb CBU 24 × Mk 82.500 lb RDB | 6 × bombardejos 2 × avortaments | 60 × Mk 20 12 × Mk 82 | - |
| Xarxes de la defensa aèria | Tripoli | 6 × A-7E | 8 × Shrike 16 × Harm | Tot l'aeroport en flames | 8 × Shrike 16 × Harm | 8 × Shrike 16 × Harm |
| Xarxes de la defensa aèria | Benghazi | 6 × F/A-18 | 4 × Shrike 20 × Harm | Tot l'aeroport en flames | 4 × Shrike 20 × Harm | 4 × Shrike 20 × Harm |
| Totals | Totals | 45 avions | 300 bombes 48 míssils | 35 bombardejats 1 fallada 1 perdut 8 avortaments | 227 hits 5 misses 48 míssils a casa | 227 hits 5 misses 48 míssils a casa |

## Referències

* ↑ Libia, África, Notícies a Espanya, 1986.
* ↑ Notícia: 2 pilots morts, 1986.
* ↑ AIRPOWER VERSUS Terrorism: THREE CASE STUDIES Arxivat 2006-11-10 a Wayback Machine., 2003, p.20

## Bibliografia

* Stanik, Joseph T. El Dorado Canyon: Reagan s Undeclared War With Qaddafi . Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 2003. ISBN 1-55750-983-2
* Venkus, Robert I. Raid On Qaddafi . New York, New York: St Martin's Press, 1992. ISBN 0-312-07073-X
# Campbell Flakemore

Campbell Flakemore (Hobart, 6 d'agost de 1992) és un ciclista australià, que només fou professional el 2015 a l'equip BMC Racing. A final d'aquella temporada va decidir abandonar el ciclisme.
El 2014, va aconseguir el Campionat del món sub-23 en contrarellotge.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa a la New Zealand Cycle Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour of the Great South Coast
** Vencedor d'una etapa al Tour of the Murray River
** Vencedor d'una etapa a la Tour de Tasmània
* 2013
** 1r a la Chrono champenois
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2014
** Campió del món de contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir

## Referències

* ↑ «El vértigo de Flakemore». biciciclismo.com, 12-11-2015 [Consulta: 22 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Coprofília

La coprofília és una parafília, considerada com una classe de fetitxisme, consistent en l'excitació sexual produïda pels excrements, i que sol combinar-se amb el sadomasoquisme o l'infantilisme.
Consisteix en l'atracció per olorar, assaborir, untar-se o veure l'acte de defecar com un mitjà d'excitació sexual i plaer. Aquesta activitat eròtica es pot practicar solitàriament o en parella.
Alguns copròfils practiquen la coprofàgia, és a dir, ingereixen excrements, la qual cosa pot afectar la salut a causa dels riscos de contraure malalties com ara l'hepatitis A o la pneumònia.
Independentment del fet que es pugui entendre com a correcte o no, la pràctica d'aquest fetitxisme no precisa una atenció mèdica psicològica, ja que pot manifestar-se de forma passatgera, sistemàticament o permanent, sense que això suposi un problema psicològic.

## Cleveland Steamer

El Cleveland Steamer (terme anglès que significa "vapor de Cleveland") és un terme col·loquial usat als Estats Units per descriure una forma de coprofilia, quan algú defeca al pit de la seva parella.

## En la cultura popular

* En l'episodi 11 de la segona temporada de Prison Break, titulat ("Bolshoi Booze"), l'exfuncionari de presons Roy Geary li proposa a una prostituta realitzar-lo a l'habitació del seu hotel. L'escena està rodada mostrant la part de sota d'una taula de vidre translúcid, amb la prostituta dient: "Un Cleveland què?"
* A la pel·lícula South Park: Bigger Longer & Uncut, els quatre nens veuen a Internet un alemany defecant sobre la mare de Cartman.
* A l'episodi 9 de la Temporada 3 de Pare de Família, "Mr. Saturday Knight". Peter Griffin ha perdut la feina a la fàbrica de joguines i en una escena es veu treballant com a prostituta del carrer. Lois i la seva família el forcen a pujar al seu cotxe i Peter li pregunta a Lois si li agradaria un "Cleveland Steamer" (només en el doblatge en anglès).
* La cançó "Rock Your Socks" del grup de rock nord-americà Tenacious D té referències a la coprofilia en les seves lletres "All we're Askin 'you to do / Is drop trou / And squeeze out / A Cleveland Steamer on my chest (Ooh!) "
* En l'aclamada pel·lícula de Woody Allen Delictes i faltes, el personatge de Clifford Stern interpretat per Woody Allen li comenta la seva dona, interpretada per Joanna Gleason "Un estrany home va defecar en la meva germana". Ella respon - "per què?". Seguit d'una escena en què la germana de Stern relata la fastigosa experiència que va tenir amb una cita a cegues.

## Vegeu també

* Klismafilia
* Coprofàgia
* Dirty Sánchez
# Premi Nacional de Cultura Popular

El Premi Nacional de Cultura Popular formà part dels Premis Nacionals de Cultura i fou concedit anualment per la Generalitat de Catalunya, reconeixent la trajectòria professional de cada guardonat en la seva categoria i amb una dotació de 18.000 euros.
El premi era designat per un jurat encapçalat pel Conseller de Cultura i era atorgat en una cerimònia realitzada entre els mesos de setembre i octubre presidida pel President de la Generalitat, conjuntament amb la resta de Premis Nacionals de Cultura. A principis d'abril de 2013 es va fer públic que el Govern de la Generalitat de Catalunya reduïa els premis Nacionals de Cultura de 16 a 10 guardonats, i n'abolia les categories, creant un sol guardó de Premi Nacional de Cultura, amb la intenció de "tallar el creixement il·limitat de categories".

## Guanyadors

* 1991 Joan Serra i Vilamitjana exaequo amb l'Esbart Santa Tecla de Tarragona.
Des del 1995 el Premi Nacional de Cultura Popular s'ha atorgat a:
* 1995 - Ecomuseu de les Valls d'Àneu
* 1996 - Associació Cultural TRAM
* 1997 - Josep Massot i Muntaner
* 1998 - Comissió organitzadora de Solc, Música i Tradició al Lluçanès
* 1999 - Museu del Joguet de Catalunya
* 2000 - Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya
* 2001 - Federació Sardanista de Catalunya
* 2002 - Agrupament d'Esbarts Dansaires
* 2003 - Festival Internacional de Música de Cantonigròs
* 2004 - Artur Blasco
* 2005 - Moviment popular per la Pau
* 2006 - Joan Soler i Amigó
* 2007 - Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya
* 2008 - Associació L'Era, Espai de Recursos Agroecològics
* 2009 - Bienve Moya
* 2010 - Roser Ros
* 2011 - Llibreria Quera
* 2012 - Jaume Ayats

## Referències

* ↑ Closas, Núria «Es redueixen els Premis Nacionals de Cultura». Diari Ara, 03-04-2013, p.31. ISSN: 2014-010X [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Llista de Premis Nacionals de Cultura, per disciplines». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Oriol Bohigas, Joan Busquets i la llibreria Quera, premis nacionals de Cultura». 324.cat, 24-02-2011.
* ↑ «Òmnium Cultural, Valentí Fuster y Casasses, Premis Nacional de Cultura» (en castellà). La Vanguardia, 17-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-11 [Consulta: 17 juliol 2012]. Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
# Isabel Dolera i Ruiz

Isabel Dolera Ruiz (Santa Coloma de Gramenet, Barcelonès, 1981) és una jugadora de rugbi catalana, ja retirada. Formada al Club Deportiu Puig Castellar de Santa Coloma de Gramenet, va jugar durant dotze temporades a la Unió Esportiva Santboiana. Internacional amb la selecció espanyola,participà al Campionat d'Europa de rugbi de 2010, on va guanyar la medalla d'or, com també a diferents edicions del Torneig de les Sis Nacions femení. Després de la seva retirada com a jugadora, fou escollida vicepresidenta de la UE Santboiana el 2016.

## Palmarès

* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de rugbi femení: 2010

## Referències

* ↑ «Isabel Dolera i Ruiz». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Simon, Lluís. «Nou president a la UE Santboiana». L'Esportiu, 01-05-2016. [Consulta: 19 gener 2020].
# Observatori DESC

L'Observatori DESC (Drets Econòmics, Socials i Culturals) és una plataforma que aplega entitats i persones fundada l'any 1998 amb l'objectiu principal de mostrar, promoure i defensar els drets econòmics, socials, culturals i ambientals —dret a l'habitatge, al treball, a l'educació, a la salut, a l'alimentació— com a drets humans fonamentals en el mateix grau que es troben reconeguts els drets civils i polítics.

## Referències

* ↑ «Vint anys després seguim defensant els drets socials». Directa, 22-03-2019. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «L'Observatori DESC preveu un efecte retardat de la norma del 30%». betevé, 15-10-2018. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Subirana, Jordi. «El Observatorio DESC, afín a Colau, recibirá otros 129.868 € en 2018» (en castellà). Metrópoli abierta, 14-03-2018. [Consulta: 19 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Observatori DESC - Lloc web oficial
# Extrasístole ventricular

Una extrasístole ventricular (ESV) o contracció ventricular prematura és una arrítmia cardíaca que es presenta en forma d'un únic batec aïllat anticipat (un batec ectòpic) que s'inicia per les fibres de Purkinje dels ventricles (en lloc del corresponent node sinoauricular). Les ESV poden no causar símptomes o es poden percebre com una alteració del ritme dels batecs o com palpitacions al pit. Les ESV no solen suposar cap perill.
Els esdeveniments elèctrics del cor detectats per l'electrocardiograma (ECG) permeten distingir fàcilment una ESV d'un batec cardíac normal. Una ESV es caracteritza per ser independent de la despolarització auricular, per tant, no vindrà precedit d'ona P, i el complex QRS és més ample que els normals. En alguns casos apareixen de forma repetitiva i regular després de batecs normals:
* En el bigeminisme apareix una ESV després de cada batec normal. És a dir, un patró de batec normal - ESV - batec normal - ESV...
* En el trigeminisme apareix una ESV després de dos batecs normals. És a dir, un patró de batec normal - batec normal - ESV - batec normal - batec normal - ESV...
Tanmateix, les ESV molt freqüents poden ser símptomes d'una afecció cardíaca subjacent (com la miocardiopatia arritmogènica del ventricle dret). A més, les ESV molt freqüents (més del 20% de tots els batecs cardíacs) es consideren un factor de risc per a la miocardiopatia induïda per arrítmies, en què el múscul cardíac es torna menys efectiu i es poden desenvolupar símptomes d'insuficiència cardíaca. Per tant, l'ecografia del cor es recomana en persones amb ESV freqüents.
Si les ESV són freqüents o molestos, es poden utilitzar medicaments (blocadors beta o certs blocadors dels canals de calci). Les ESV molt freqüents en persones amb miocardiopatia dilatada es poden tractar amb una ablació per radiofreqüència.

## Factors desencadenants

* Hipopotassèmia: augmenta l'excitabilitat dels ventricles.
* Sobredosi de digoxina.

## Referències

* 1 2 Gerstenfeld, EP; De Marco, T «Premature Ventricular Contractions.». Circulation, 140, 8, 20-08-2019, pàg. 624–26. DOI: 10.1161/CIRCULATIONAHA.119.040015. PMID: 31424993.
* 1 2 Akdemir, B.; Yarmohammadi, H.; Alraies, M. C.; Adkisson, W. O. «Premature ventricular contractions: Reassure or refer?». Cleveland Clinic Journal of Medicine, 83, 7, 01-07-2016, pàg. 524–30. DOI: 10.3949/ccjm.83a.15090. PMID: 27399865.

## Vegeu també

* Extrasístole supraventricular
# Calitja

La calitja o calima és un fenomen meteorològic consistent en la presència a l'atmosfera terrestre de partícules molt petites és d'un groc brut o roig-groguenc. Visualment, aquest és el tret que la diferencia de la boirina, que és grisenca. El poder calorífic del sol no dispersa la calitja, com sí que ho fa amb la boirina i la boira, al contrari, sovint la reforça, ja que l'aire s'enterboleix no tan sols mecànicament per efecte del polsim, sinó que també s'enterboleix òpticament pel creuament de capes d'aire que s'aixequen del sòl a impulsos de calor, a les quals se’ls trenquen els raigs lluminosos, i s'afebleixen.

## Observació

Dona un aspecte fumat a l'aire que en determina una de les principals característiques. La visibilitat horitzontal està compresa entre 1 i 10 km. És un fenomen típicament estival sovint l'únic ressenyable en jornades molt caloroses. La humitat de l'aire és inferior al 70% en zones seques i allunyades del mar. En les costes i zones d'influència marítima el llindar se situaria per sota del 80%. Sovint és difícil distingir la calitja de la boirina i tot i que les petites diferències de coloració hi poden ajudar, no és del tot fiable la diferència de color. El millor sistema és disposar d'aparell enregistrador d'humitat relativa. En cas contrari, hi poden haver altres signes que puguin resoldre el dubte, per exemple, la manca de núvols baixos és senyal que el fenomen observat és la calitja.

## Comparació amb fenòmens meteorològics similars

Tot i que no poden establir uns valors perfectament diferenciats entre si pel que fa a l'escala de fenòmens atmosfèrics relatius a la contaminació de l'aire, la taula següent ens ofereix una informació aproximada i convencional que sol prendre en els registres atmosfèrics a fins d'establir diferents tipus de pronòstics meteorològics.
Diferències entre aerosols de pols i d'aigua :
| Meteor | Visibilitat | Humitat | Aerosol |
| Boira | <1 km | 90-100% | Aigua o gel |
| Boirina | 1 a 10 km | 80-90% | Aigua o gel |
| Pluja | <3 km | 100% | Aigua o gel |
| Plugim | <1 km | 100% | Aigua o gel |
| Calitja | >2 km | < 80% | Partícules sòlides |
| Broma | <2 km | < 80% | Partícules sòlides |

## Símbol meteorològic

| Símbol | Nombre | English description | Descripció en català | Deutsche Beschreibung |
| Calima | 05 | Haze | Calitja | Trockener Dunst |

## Vegeu també

* Capa d'aire saharià

## Referències

* ↑ «calima». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* 1 2 «Calija». Meteocat. Gencat. [Consulta: 24 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Calima sobre Canàries Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Més imatges per satèl·lit de calitges i tempestes de sorra (demora) Arxivat 2011-06-28 a Wayback Machine.
# Cissa

«Cissa» té aquests significats:
* Cissa, ciutat ibèrica esmentada per Polibi
* Cissa (gènere)
* Cissa de Sussex
* Batalla de Cissa, enfrontament de la Segona Guerra Púnica lliurat a la tardor de l'any 218 aC, a Cissa, prop la ciutat ibèrica de Tàrraco.
# Clean Development Mechanism

El Mecanisme de Desenvolupament Net (CDM, o Clean Development Mechanism) és un mecanisme flexible definit a l'article 12 del Protocol de Kioto de la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic, amb l'objectiu que els països en vies de desenvolupament (els no inclosos en l'annex I) puguin avançar cap a un desenvolupament sostenible, permetent alhora que els països industrialitzats inclosos a l'annex I compleixin els seus compromisos de limitació i reducció dels gasos amb efecte d'hivernacle.
El mecanisme consisteix en la implantació o finançament de projectes per part dels països industrialitzats en països en vies de desenvolupament per tal de reduir les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle. El país desenvolupat obté així drets d'emissió, dit d'altra manera, crèdits certificats per la reducció de les emissions (CER). En conseqüència, el país inclòs en l'annex I pot augmentar les seves emissions, sempre que respecti els requisits establerts pel Protocol de Kyoto per tal de salvaguardar la posició del país en vies de desenvolupament. En contrapartida, el país en vies de desenvolupament rep el capital invertit i la tecnologia neta, promovent així el desenvolupament sostenible en aquest.
Els CDM poden ser duts a terme per organismes públics o privats. Són una eina que, juntament amb els mecanismes d'aplicació conjunta (AC) i el comerç internacional de drets d'emissió, constitueixen els mecanismes establerts al Protocol de Kyoto per facilitar l'assoliment dels objectius de reducció i limitació d'emissions dels països de l'annex I.
Per tal que el mecanisme sigui vàlid, cal que les reduccions de CO₂ assignades a un projecte en concret siguin verificades i certificades per un comitè supervisor de les Nacions Unides. Per obtenir la certificació de les emissions, les parts interessades (l'entitat que du a terme el projecte i el país en desenvolupament receptor del projecte) hauran de demostrar una reducció real, mesurable i prolongada en el temps.

## Bibliografia

* Ricardo Lafferriere. El Mecanismo de Desarrollo Limpio del Protocolo de Kioto.

## Enllaços externs

* Mecanismes del Protocol. Web Canvi Climàtic, Generalitat de Catalunya
* (anglès) Protocol de Kyoto
* (anglès) United Nations Framework Climate Change Conference Arxivat 2018-02-01 a Wayback Machine.
* Oficina Espanyola de Canvi Climàtic Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine.
# Coelorinchus spinifer

Coelorinchus spinifer és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 1393 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus spinifer». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Blande

Blande (en llatí Blandus) va ser un cavaller romà de Tibur que va donar classes d'eloqüència a Roma en el temps de l'emperador August.
Va ser el mestre del filòsof i retòric Papiri Fabià, segons diu Sèneca. És mencionat sovint com un dels parlants en les Suasoriae i Controversiarum de Sèneca el Vell. Era probablement el pare o l'avi de Rubel·li Blande.

## Referències

* ↑ Suasoriae II,5
* ↑ Controversiarum I,1, II,4 i seg.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 492.
# Bandera de la Vall d'Aran

La bandera oficial de la Vall d'Aran té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, de color grana. Té l'escut de la Vall d'Aran al centre de la Creu de Tolosa, símbol d'Occitània, situada al mig de la bandera.
Voldria simbolitzar que Aran és al cor d'Occitània i de tots els occitans.
Va ser aprovada en sessió plenària pel Conselh Generau d'Aran l'11 d'octubre del 1993.

## Vegeu també

* Escut de la Vall d'Aran
* Escuts i banderes de la Vall d'Aran

## Referències

* ↑ Vexil·logia sobre els símbols de la Vall d'Aran