OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comunidor (Vallfogona de Ripollès)

El Comunidor és una obra de Vallfogona de Ripollès (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'esquerra de la porta de l'antic cementiri en el que avui dia és l'esplanada de l'església de Sant Julià, és una construcció quadrada, amb barana i bancs de pedra. Al centre hi havia una base de pedra amb un padró de ferro. A les cantonades hi ha quatre pilastres de pedra arrebossada que suporten la teulada. Aquesta és d'un gran interès arquitectònic, doncs està formada per bigues de fusta de forma radial que a l'exterior reposen sobre cabirons, i al centre es tanquen amb una clau de fusta, com si fos una volta. La coberta és de teula àrab que descansa sobre llates de fusta.

## Història

Vallfogona de vell antic ha sigut un lloc de llegendes i tradicions, com el gegant del Pla de Falgas, de bruixes i d'esperits malignes. Això feia que des del comunidor o reliquier, es fessin conjures i exorcismes, i que fos l'origen de les benediccions de les quatre creus que hi havia al terme, sortint des d'aquest lloc una processó. És un dels pocs edificis d'aquesta mena que es conserva al Principat, i d'aquí la seva importància històrica i arquitectònica. El comunidor està on abans estava l'antic cementiri, fins que al segle passat, aquest va ésser traslladat a un altre lloc a prop de l'església.

## Referències

* 1 2 «Comunidor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Cuevitas

Cuevitas és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 37 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cuevitas tenia 37 habitants, 12 habitatges, i 9 famílies. La densitat de població era de 52,9 habitants per km².
Dels 12 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 16,7% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 13,5% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 8.750 $ i la renda mediana per família de 8.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 1.703 $. Aproximadament el 100% de les famílies i el 100% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cuevitas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cuevitas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Bethel (Vermont)

Bethel és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.968 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bethel tenia 1.968 habitants, 817 habitatges, i 548 famílies. La densitat de població era de 16,8 habitants per km².
Dels 817 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.141 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.109 $ mentre que les dones 21.829 $. La renda per capita de la població era de 17.577 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bethel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bethel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antifusible

Es diu antifusible (en anglès, antifuse) a un dispositiu programable desenvolupat per Actel per a la seva família de xarxes lògiques programables.
La matriu de anti-fusibles consisteix en línies paral·leles conductores, normalment d'alumini, recobertes per una capa fina de dielèctric, normalment diòxid de silici, sobre l'òxid es diposita una altra capa de línies conductores perpendiculars a les anteriors. Aquesta estructura permet realitzar diverses capes superposades de anti-fusibles, estalviant superfície de silici, reservant per als transistors.
La programació es realitza establint una tensió elevada entre dues línies que es creuen. Aquesta tensió és superior a la rigidesa dielèctrica de l'òxid i el camp elèctric el trenca. Llavors salta un petit arc entre les dues pistes, que les fon parcialment, soldant-les, establint així una connexió permanent.
Encara que la programació sembli semblant a la de les ROM de fusible, es distingeix en què es realitza per tensió, mentre que aquelles es programen per corrent. La conseqüència és que l'energia per bit necessària durant la programació és molt menor, permetent una programació ràpida.
# Redwater (Mississipi)

Redwater és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 409 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Redwater tenia 409 habitants, 125 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 15,3 habitants per km².
Dels 125 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,6% hi vivien parelles casades, en un 36% dones solteres, i en un 24% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,9% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.333 $ i la renda mediana per família de 13.542 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.667 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 8.835 $. Entorn del 50,5% de les famílies i el 53,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Redwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Redwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Flauta travessera de sistema simple

La flauta travessera de sistema simple o flauta travessera alemanya és un instrument d'orquestra antic que modernament s'ha substituït per la flauta travessera de sistema Boehm. La flauta tenia un cos cònic i un broquet cilíndric on hi havia els forats per emetre les notes i vuit claus: les cinc de la flauta de cinc claus o bàsiques, una clau de fa duplicada i dues claus al peu per rebaixar el so, d'aquesta manera es podia accedir a un registre més ampli de sons aguts i greus que tenint només els forats.
S'anomena flauta simple perquè els forats estaven disposats a intervals regulars, mentre que el sistema Bohem els eixampla i col·loca en llocs on acústicament es pot obtenir millor rendiment. Aquesta flauta estava feta de fusta i es va usar fins al segle xviii. En l'actualitat aquesta flauta s'usa sobretot per interpretar peces antigues i música popular.
# Comapedrosa. Secrets d'un Parc Natural

Comapapedrosa. Secrets d'un Parc Natural és una pel·lícula documental del 2015, dirigida per Jaume Riba i produïda pel Comú de la Massana i pel mateix director. L'edició i la postproducció són d'Àlex Tena, amb mira audiovisual. Jaume Riba, Àlex Tena i Marta Martínez van elaborar el guió i el text.
El documental, presentat a La Massana al juny del 2015, s'ha creat en el marc de la creació del Centre d'Interpretació de la Vall, situat a Arinsal. L'obra retrata el patrimoni natural més valuós de la parròquia de la Massana.

## Referències

* ↑ «Riba i Tena presenten el documental "Comapedrosa: secrets d'un parc"» (en català). Andorra Difusió, 05-06-2015. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «La Rotonda - 2a part - Comapedrosa, secrets d'un parc» (en català). Andorra Difusió, 05-06-2015. [Consulta: 18 novembre 2022].
# Lohbrügge

Lohbrügge és un barri (Stadtteil) de la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya al districte de Bergedorf. Té 38.767 habitants.
El barri va constituir-se de la fusió de tres pobles: Boberg, Ladenbek i Sande.

## Monuments i llocs d'interès

* La torre d'aigua Sander Tannen
* El llac i les dunes Boberger See

## Referències i enllaços externs

* ↑ Stadteilprofile 2011 Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, pàgines 176-177 (Servei d'estadística d'Hamburg i de Slesvig-Holstein)
* ↑ Daniel Tilgner (redacció), Lohbrügge, Hamburg von Altona bis Zollenspiecker: Das Haspa-Handbuch für alle Stadtteile der Hansestadt, Hamburg, Hoffmann & Campe, 2002, pàgines 628-643 ISBN 3-455-11333-8 (en català: Hamburg d'Altona cap a Zollenspiecker: el manual Haspa de tots els barris de la ciutat hanseàtica)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lohbrügge
# Serrat del Coll (Castellar de la Ribera)

El Serrat del Coll és una serra situada al municipi de Castellar de la Ribera (Solsonès), amb una elevació màxima de 714,3 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Prades, un carrer

Prades, un carrer és una obra de Joan Miró, pintada el 1917 i conservada a la Fundació Joan Miró de Barcelona, mitjançant un dipòsit de col·lecció particular.

## Descripció

En la primera exposició de Miró a les Galeries Dalmau de Barcelona, s'intueix el debat cultural entre la idea d'una nació fundada en les tradicions mediterrànies i la influència artística forana. La temàtica local, rural, coexisteix amb el llenguatge de la modernitat. «Cal ser català internacional, un català casolà no té ni tindrà cap valor al món», escriu.
En aquesta obra es nota encara la influència del noucentisme barrejat amb un estil eclèctic, que concilia facetes cubistes amb colors fauvistes i la solidesa de Cézanne amb línies de força pròpies del futurisme. Els seus coneixements provenen d'artistes exiliats a Barcelona, exposicions i revistes d'avantguarda catalanes i franceses.

## Referències

* ↑ Joan Miró. Col·lecció. Dossier de presentació. Abril de 2016. Fundació Joan Miró.

## Bibliografia

* Clavero, Jordi J. Fundació Joan Miró. Guia de la Fundació. Barcelona: Ediciones Polígrafa, 2010. DL B.10.061.2010. ISBN 978-84-343-1242-5.
* Erben, Walter. Miró. Editorial Taschen, 1/03/2004. ISBN 978-3-8228-2358-3.
* Jacques Dupin, Miró, Paris, Flammarion, 1961 et 1993 (ISBN 2-08-011744-0)
# Pantalla electroluminescent

Una Pantalla Electroluminescent (ELDs) és un tipus de pantalla plana creada intercalant (com un sandwich) una capa de material electroluminescent com l'arsenur de gal·li (GaAs) entre dues capes conductores. Quan circula el corrent, la capa de material emet radiació en forma de llum visible. L'electroluminescència (EL) és un fenomen òptic i elèctric on un material emet llum com a resposta a un corrent elèctric que passa a través d'ell, o a un camp elèctric extern de força suficient.

## Funcionament

La pantalla ELD Funciona excitant àtoms en passar un corrent elèctric a través seu, fent que s'emetin fotons. Modificant el material que s'està excitant, es pot canviar el color de la llum emesa. La Pantalla es construeix utilitzant com d'elèctrodes, tires planes i opaques paral·leles entre si, recobertes d'una capa de material electroluminescent, seguit per una altra capa de tires d'elèctrodes, perpendiculars a les de la capa de sota. Aquesta capa superior d'elèctrodes ha de ser transparent per tal de deixar passar la llum que formarà la imatge que ha de veure l'espectador. A cada intersecció, el material s'il·lumina quan hi ha camp elèctric, generant un píxel.

## Abreviatures

* AMEL (Active Matrix Electroluminescence) Electroluminescència Matricial Activa
* TFEL (Thin Film Electroluminescence) Electroluminescència de Pel·lícula Prima
* TDEL (Thick Dielectric Electroluminescence) Electroluminescència de Dielèctric Gruixut

## Vegeu també

* Henry Joseph Round
* Electroluminescència
* Exemples de pantalla
* TDEL

## Referències

* ↑ faqs.org – Patent application title: Personal article with electron luminescent display
* ↑ «ELDs:Indiana University». Arxivat de l'original el 2012-04-24. [Consulta: 18 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Un lloc web en ELDs
* ELDs a YouTube
# Amapá Clube

L'Amapá Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Macapá a l'estat d'Amapá.

## Història

L'Amapá Clube va ser fundat el 26 de febrer de 1944. En la seva història destaquen 10 campionats estatals guanyats entre 1945 i 1990.

## Palmarès

* Campionat amapaense:
** 1945, 1950, 1951, 1953, 1973, 1975, 1979, 1987, 1988, 1990

## Estadi

L'Amapá Clube disputa els seus partits a l'Estadi Zerão. L'estadi fou construït el 1990, i té una capacitat per a 10.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «Amapá Clube» (en portuguès). Arquivo de Clubes. Arxivat de l'original el 2 de gener 2013. [Consulta: 13 novembre 2009].
* ↑ «Amapá State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ (portuguès) Estádio Milton Corrêa (Zerão) a Templos do Futebol

## Enllaços externs

* (portuguès) Amapá Clube a Arquivo de Clubes Arxivat 2013-01-02 at Archive.is
# Regensdorf

Regensdorf és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte de Dielsdorf.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Fernando Morillo Grande

Fernando Morillo Grande (Azpeitia, Guipúscoa, 3 de maig de 1974) és un escriptor en èuscar.

## Bibliografia
### Novel·les

* Ortzadarra sutan (2002, Elkar)
* Gloria Mundi (2004, Elkar;)
* Suminaren estrategia (2008, Elkar)

### Literatura infantil i juvenil

* Bila nazatela (1999, Ibaizabal)
* Sexu egunsentiak (2000, Elkar)
* Bihotz nahasiak (2001, Ibaizabal)
* Izar-malkoak (2002, Aizkorri), Premi Euskadi
* Dorretxe zaharreko misterioa (2002, Ibaizabal)
* Eta ni zer? (2003, Elkar)
* Arriskupean! (2003, Ibaizabal)
* Dragoien orroa (2005, Elkar)
* Idoiaren agenda / Gariren agenda (2005, Elea / Ikastolen Konfederazioa)
* Andoitz eta Lurralde Ezkutuak (2007, Ibaizabal)
* Iratiko sorgin basatia (2007, Ibaizabal)
* Seximenduz (2007, Elkar)

### Biografies

* Leonardo da Vinci (2003, Elkar)
# Comarapa

Comarapa és una ciutat de Bolívia, capital de la província de Manuel María Caballero en el departament de Santa Cruz. Té una superfície de 3.271,03 km².

## Referències

* ↑ Municipi de Comarapa. «Plan de Desarrollo Municipal» (en castellà). [Consulta: 24 maig 2019].
# Sinònim

    Si cerqueu el terme taxonòmic, vegeu Sinònim (taxonomia).
Dues paraules són sinònimes quan tenen un significat igual o molt similar. Els sinònims són objecte d'estudi de la semàntica. Totes les paraules poden tenir un sinònim potencial, si bé les classes obertes tenen més probabilitats de tenir-ne un o d'incorporar-lo (és a dir, és més probable que un nom tingui un sinònim ara o en el futur que una preposició, per exemple).
De fet, la sinonímia total no existeix gairebé mai, perquè cada paraula aporta un matís nou o tendeix a usar-se en un context propi. Existeixen varietats geogràfiques (es prefereix un mot propi de la zona a un altre), per formalitat del discurs (els cultismes són més freqüents en la llengua formal), per grup social de pertinença (no parlen igual joves que adults o membres de diferent classe), per connotació… Per això, la psicosemàntica i certs corrents de la lingüística cognitiva defineixen la sinonímia no per la similaritat de significats, sinó justament com un fenomen de contrast, ja que hi ha cert sema de la paraula o certa convenció social sobre el seu ús que fa que no sigui exactament igual que l'altra de la qual és sinònima.
Una perífrasi pot actuar com un sinònim, de manera que s'usa una expressió en comptes d'una paraula, usualment per a eufemismes o per a evitar repeticions.
Exemples:
* Casa: llar, domicili, residència...
* Cotxe: vehicle, automòbil...
* Costum: hàbit, pràctica, ús...
* Persona: individu, ésser...

## Enllaços externs

* Diccionari Manual de Sinònims Antònims Vox
* Jané, Albert. Diccionari de sinònims 3a ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2015.
Viccionari
# Pradiers

Pradiers és un municipi francès situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 109 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pradiers era de 109 persones. Hi havia 47 famílies de les quals 19 eren unipersonals (5 homes vivint sols i 14 dones vivint soles), 14 parelles sense fills i 14 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 101 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 39 eren segones residències i 14 estaven desocupats. 85 eren cases i 15 eren apartaments. Dels 47 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pradiers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 54 eren actives i 16 eren inactives. De les 54 persones actives 50 estaven ocupades (29 homes i 21 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 16 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un electricista i 1 restaurant.
L'any 2000 a Pradiers hi havia 17 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.958 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oxymycterus akodontius

Oxymycterus akodontius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids, endèmica de l'Argentina. Viu al nord-oest del país, a la província de Jujuy.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Nomenclatura gènica

La nomenclatura gènica és la nomenclatura científica dels gens, les unitats de l'herència dels organismes vius. També està estretament associada amb la nomenclatura de les proteïnes, ja que els gens i les proteïnes que codifiquen solen tenir una nomenclatura similar. Un comitè internacional va publicar recomanacions per als símbols i la nomenclatura gènica el 1957. La necessitat de desenvolupar directrius formals per als noms i símbols dels gens humans es va reconèixer a la dècada de 1960 i es van publicar directrius completes el 1979 (Reunió del genoma humà d'Edimburg). Diverses altres comunitats de recerca específiques de gènere (per exemple, en l'estudi de la Drosophila o mosques de la fruita i dels ratolins) han adoptat estàndards de nomenclatura, i s'han publicat als llocs web pertinents de l'organisme model i en revistes científiques, inclosa la Guia de nomenclatura genètica Trends in Genetics. Científics familiaritzats amb una família de gens en particular pot treballar conjuntament per revisar la nomenclatura de tot el conjunt de gens quan hi hagi informació nova disponible. Per a molts gens i les seves proteïnes corresponents, s'utilitza una varietat de noms alternatius a la literatura científica i en les bases de dades biològiques públiques, que suposen un repte per a l'organització i l'intercanvi efectius d'informació biològica. L'estandardització de la nomenclatura intenta així aconseguir els beneficis del control del vocabulari i del control bibliogràfic, encara que l'adhesió és voluntària. L'arribada de l'era de la informació ha portat a l'ontologia gènica, que d'alguna manera és un pas següent de la nomenclatura gènica, perquè té com a objectiu unificar la representació dels atributs del gen i del producte gènic a totes les espècies.

## Referències

* ↑ «Report of the International Committee on Genetic Symbols and Nomenclature.». International Union of Biological Sciences B, vol. 30, 1957, pàg. 1–6.
* ↑ «About the HGNC - HUGO Gene Nomenclature Committee». Arxivat de l'original el 2011-03-10. [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ Genetic nomenclature guide (1995). Trends Genet.
* ↑ The Trends In Genetics Nomenclature Guide. Cambridge: Elsevier, 1998.
* ↑ «HGNC Guidelines -». HUGO Gene Nomenclature Committee. Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ «Gene and protein nomenclature in public databases». BMC Bioinformatics, vol. 7, 01-08-2006, pàg. 372. DOI: 10.1186/1471-2105-7-372. PMC: 1560172. PMID: 16899134.