OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ratchet: Deadlocked

Ratchet: Deadlocked (Ratchet: Gladiator a Europa) és un videojoc de plataformes en tercera persona i acció desenvolupat per Insomniac Games i publicat per Sony per a PlayStation 2. És la quarta part de la sèrie i el seu predecessor és Ratchet & Clank: Up Your Arsenal. Va sortir a la venda el 25 d'octubre del 2005 i el 18 de novembre del mateix any a Europa. Al Japó va sortir a la venda el 23 de novembre.
Una versió de l'alta definició per a PlayStation 3 es va posar a la venda el 2013, amb el títol Ratchet: Deadlocked HD (Ratchet: Gladiator HD).

## Història

Ratchet és segrestat juntament amb Clank i Al per 2 executors (dos enemics del joc) i són portats a un programa anomenat "l'hora del terror", ubicat al sector ombrívol, a la vora de la galàxia. Hi hauran de lluitar en diversos planetes complint determinats objectius per sobreviure mentre aconsegueixen audiència al programa d'holovisió.

## Recepció
### Crítica

En general, el joc va rebre crítiques positives. El 2006, Deadlocked es va afegir a la gamma Greatest Hits de Sony per a Amèrica del Nord. De manera similar, es va afegir a la gamma Platinum de Sony per a region PAL el 12 de maig de 2006 i a la gamma The Best del Japó el 29 de juny de 2006.

### Ventes

El 30 de juny de 2007, el joc va vendre més de 2,1 milions de còpies a tot el món.

## Referències

* ↑ «Ratchet: Deadlocked PlayStation 2». Metacritic. [Consulta: August 18, 2009].
* ↑ Pinckard, Jane. «Ratchet: Deadlocked (PS2)». 1UP.com, October 25, 2005. Arxivat de l'original el January 5, 2010. [Consulta: September 7, 2009].
* ↑ PSW Staff. «Ratchet: Gladiator». Computer and Video Games. Future Publishing, November 19, 2005. Arxivat de l'original el May 26, 2008. [Consulta: September 7, 2009].
* ↑ Reed, Kristan. «Ratchet: Gladiator». Eurogamer, November 17, 2005. [Consulta: September 7, 2009].
* ↑ Ouroboros (October 25, 2005). «Ratchet: Deadlocked». GamePro. Arxivat de l'original el November 13, 2009.
* ↑ Gouskos, Carrie. «Ratchet: Deadlocked Review». GameSpot, October 26, 2005. Arxivat de l'original el November 22, 2013. [Consulta: September 7, 2009].
* ↑ Steinberg, Steve. «Ratchet: Deadlocked». GameSpy, October 27, 2005. Arxivat de l'original el October 30, 2005. [Consulta: September 7, 2009].
* ↑ Valentino, Nick. «Ratchet: Deadlocked Review». GameZone, October 28, 2005. Arxivat de l'original el June 26, 2009. [Consulta: August 18, 2009].
* ↑ Dunham, Jeremy. «Ratchet: Deadlocked». IGN, October 27, 2005. Arxivat de l'original el June 28, 2016. [Consulta: August 18, 2009].
* ↑ «Ratchet: Deadlocked related games». GameSpot. Arxivat de l'original el 2013-01-23. [Consulta: July 27, 2009].
* ↑ «Sitting out merger-go-round», November 26, 2007. [Consulta: August 28, 2021].
# Reichsfeld

Reichsfeld (en alsacià Risfald) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 293 habitants.
Forma part del cantó d'Obernai, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Pays de Barr.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 247 | 253 | 239 | 247 | 295 | 293 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Hubert Merckling | |
# Reserva comunal Amarakaeri

La Reserva comunal Amarakaeri stà situada políticament en els districtes de Fitzcarrald, Manu, Madre de Dios i Huepetuhe, Província de Manu, Departament de Madre de Dios, al Perú, on viuen els harakmbuts.

## Establiment

S'estableix com a Reserva Comunal Amarakaeri el 9 de maig de 2002, mitjançant Decret Suprem N° 031-2002-AG, abans categoritzada com a zona reservada Amarakaeri (D.S. N° 5028-2000-AG).

## Extensió

La Reserva Comunal Amarakaeri té una extensió de 402.335,62 ha i un perímetre de 498,88 km.

## Clima

El clima varia de semicàlid molt humit a càlid humit. Els rangs de temperatura fluctuen entre els 23,1 i 28,5 °C, en les parts més altes, i des de 25 fins a 38 °C, en les parts baixes. La zona es caracteritza per presentar un fort descens de les temperatures mínimes, fins a 8 °C en els mesos de juny i juliol, fenomen anomenat “friaje” originat per vents polars que pugen vorejant la serralada dels Andes.

## Actualitat

En l'actualitat es ve culminat importants projectes de desenvolupament productiu, un d'ells és l'impulsat pel Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament PNUD i la Federació Nativa del Riu Madre de Dios i Afluents FENAMAD, mitjançant el Projecte “Conservació i Ús Sostenible de la Biodiversitat de la Reserva Comunal Amarakaeri i a les terres indígenes Limítrofes, que va venir implementant-la capacitat operativa de la RCA per a poder complir amb els seus objectius com a ANP.
A més per mitjà del projecte: Enfortiment de la Gestió de les àrees Naturals protegides influenciades pel corredor viari, projecte amb codi SNIP Núm. PROG-047-2005 es ve contribuint a l'enfortiment de la capacitat institucional i tècnica de planificació promoció, supervisió, vigilància i fiscalització de les entitats del sector públic nacional i regional amb responsabilitat en el maneig, prevenció i mitigació dels impactes ambientals i socials indirectes generats per la construcció i operació de la carretera viària Interoceànica Sud.

## Referències

* ↑ «Declaran Patrimonio Cultural de la Nación a sitio arqueológico en la Reserva Amarakaeri» (en castellà), 25-01-2021. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ [https://porlatierra.org/docs/6abe9df2e916f33b28d3b7930b4c7c4c.pdf Reserva Comunal Amarakaeri: Vida plena y rescate cultural en el territorio ancestral del pueblo Harakbut], Movimiento Regional por la Tierra
* ↑ Olson, D. M; E. Dinerstein; etal «Terrestrial Ecoregions of the World: A New Map of Life on Earth». BioScience, 51, 11, 2001, pàg. 933–938. Arxivat de l'original el 2011-10-14. DOI: 10.1641/0006-3568(2001)051[0933:TEOTWA]2.0.CO;2.
* ↑ Amarakaeri, pionera de la Lista Verde de la UICN, busca solidaridad y apoyo en la Amazonía, UICN, 30 de juny de 2020

## Enllaços externs

* Reserva Comunal Amarakaeri Madre de dios - Perú
# Reserva comunal Asháninka

La Reserva comunal Asháninka és una àrea protegida al Perú. Es troba a les regions Junín i Cusco, a les província de Província de Satipo i La Convención respectivament.
Va ser creat el 14 de gener de 2003, mitjançant Decret Suprem Núm. 003-2003-AG.. Té una extensió de 184.468,38 hectàrees. Està situada en el districte de Riu Tambo a la província de Satipo, regió de Junín i en el districte de Pichari a la província de la Convención, regió de Cusco.

## Referències

* ↑ «Ashaninka». Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 16 setembre 2015].
# Seguda

Una seguda o assentada és una forma de protesta que consisteix a asseure’s a terra en un edifici o en un lloc públics en senyal de protesta.

## Procés

En una seguda, els manifestants romanen fins que són desallotjats, en general per la força, o detinguts, o fins que les seves peticions s'han complert. Les segudes han estat històricament una forma de gran èxit de la protesta, ja que causa una interrupció que crida l'atenció a la causa dels manifestants. Es tracta d'una manera no-violenta d'impedir el pas amb eficàcia per una àrea o empresa. El trasllat forçós dels manifestants, i de vegades l'ús de la violència contra ells, sovint desperta la simpatia del públic, augmentant les possibilitats dels manifestants arribar a la seva meta.
Martin Luther King va ser arrestat en una seguda, restant empresonat durant 4 mesos. Un seguda és semblant a una vaga de braços caiguts. No obstant això, mentre que una seguda inclou els manifestants, una vaga de braços caiguts consisteix en una vaga en què els treballadors ocupen la zona en què es treballa i es nega a deixar-la, de forma que no puguin ocupar aquell lloc amb esquirols. La vaga de braços caiguts va ser el precursor de la seguda.

## Història

Les segudes van ser àmpliament emprades per Mohandas Gandhi en les vagues de Sud-àfrica. Ell va poder haver estat influenciat per la pràctica del Dharna (el dejuni realitzat davant de la casa d'una persona que havia contret un deute amb el qui feia el dejuni) de l'Índia.

## Referències

* ↑ «assentada». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Viccionari
# Tossal de Sant Marc (Pinell de Solsonès)

* Aquest article tracta sobre la muntanya de Pinell de Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Tossal de Sant Marc (Peramola)».
El Tossal de Sant Marc és una muntanya el vessant nord de la qual es troba al municipi de Bassella, a la comarca de l'Alt Urgell i el cim i la resta de la muntanya al de Pinell de Solsonès, a la comarca del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Molly Malone

Molly Malone o "Cockels and Mussels", és l'himne no oficial de la capital irlandesa, Dublín. El nom prové de la famosa peixatera irlandesa, del qual n'ha derivat el tema.
El 1988, la ciutat de Dublín li dedicà una estàtua al cèntric carrer de Grafton Street.

## Lletra

   In Dublin's fair city,
   where the girls are so pretty, I first set my eyes on sweet Molly Malone, As she wheeled her wheel-barrow, Through streets broad and narrow, Crying, "Cockles and mussels, alive alive oh!"
   "Alive-a-live-oh, Alive-a-live-oh", Crying "Cockles and mussels, alive alive oh".
   She was a fishmonger, But sure 'twas no wonder, For so were her father and mother before, And they each wheeled their barrow, Through streets broad and narrow, Crying, "Cockles and mussels, alive, alive oh!"
   (tornada)
   She died of a fever, And no one could save her, And that was the end of sweet Molly Malone. Now her ghost wheels her barrow, Through streets broad and narrow, Crying, "Cockles and mussels, alive, alive oh!"
   (tornada)

## Referències

* ↑ «Informació de l'obra». Triskelle. Arxivat de l'original el 28 de setembre 2007. [Consulta: 4 maig 2024].
# Tete Cohete

Tete Cohete és un personatge fictici i una sèrie de còmics creada per l'autor de còmics Francisco Ibáñez. Va aparèixer per primera vegada al número 1, de la revista de còmics Pulgarcito del 1981 i en una historieta de Mortadel·lo i Filemó anomenada Tete Cohete.

## Característiques

Tete Cohete és un nen molt aficionat a la mecànica, als cotxes i als motors. Aquesta afició el porta a convertir qualsevol objecte quotidià en un vehicle a reacció, resultant víctimes accidentals d'ells el director i el secretari de la seva escola. Miguel Fernández Soto considera que aquesta sèrie representa "el moviment portat a les seves últimes conseqüències", mentre que Fernando Javier de la Cruz Pérez comenta que el seu físic està heretat d'un altre personatge d'Ibáñez, Libertito Metxa, aparegut en l'àlbum de Mortadelo i Filemó ¡A por el niño!, encara que afirma que la imatge d'un nen disbauxat està més aconseguida en tenir el pèl més llarg i despentinat, el rostre cobert de pigues i la seva vestimenta composta per vaquers, jaqueta i sabatilles esportives, també hi destaquen dues dents prominents. Està influït per les novel·les de Mark Twain i Richmal Crompton.

## Trajectòria editorial

En 1981 va començar una nova etapa de la revista Pulgarcito en format de butxaca i enfocada al públic més infantil, per la qual cosa es va demanar a Ibáñez un nou personatge per a la publicació. Segons explica el dibuixant Jan, la sèrie es va crear quan a Raf, Ibáñez i ell mateix els van demanar que creessin nous personatges per a la reaparició imminent de la revista Pulgarcito. Va guanyar Jan amb el seu personatge Pulgarcito, però Tete Cohete també va aparèixer al número 1 de la revista. Tete Cohete també va aparèixer el mateix mes de març de 1981, uns dies després de sortir a Pulgarcito, al número 538 de la revista Mortadelo, concretament al primer capítol d'una aventura de Mortadelo y Filemón titulada, precisament, Tete Cohete, que va continuar fins als números 538 a 545 i 550 a 551.
La sèrie es presenta al principi en historietes curtes de 6 o 8 minipáginas, encara que aviat el personatge passa a ser desenvolupat per un altres autors apòcrifs, particularment Ramon María Casanyes. El 1983 apareix en historietes d'una pàgina del diari Avui. Més tard passa a la revista Zipi y Zape. També es van fer historietes llargues apòcrifes com El año internacional de la joventut o La amenaça (publicades en Pulgarcito en format clàssic) on Tete Cohete apareix com a amic de El botones Sacarino. A més es va publicar a la revista Súper Guai!

## Referències

* 1 2 FERNÁNDEZ SOTO, Miguel (2008), p. 224.
* 1 2 FERNÁNDEZ SOTO, Miguel (2008), p. 207.
* 1 2 3 De la Cruz Pérez (2008), p. 238-239
* 1 2 3 4 «Tete Cohete». Humoristan. [Consulta: 10 octubre 2019].
* ↑ De la Cruz Pérez (2008), p. 322

## Bibliografia

* De la Cruz Pérez, Fernando Javier. Los cómics de Francisco Ibáñez. Cuenca: Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2008. ISBN 9788484276005.
* Fernández Soto, Miguel. El mundo de Mortadelo y Filemón. Dolmen, 2005. ISBN 84-96121-86-0.
# Laliad

Laliad fou un petit estat tributari protegit al prant de Jhalawar, a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai, format per un sol poble amb dos propietaris. La superfície era de 10 km² i la població de 783 habitants el 1881. Els ingressos estimats eren de 285 lliures dels quals 36 lliures es pagaven com a tribut al govern britànic. La capital era Laliad avui un poble de la taluka Chuda al districte de Surendranagar al Gujarat.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Tossal de Sant Martí (Sarroca de Bellera)

El Tossal de Sant Martí és una muntanya de 1.363,7 m d'altitud del terme municipal de Sarroca de Bellera, situada 400 metres al sud-oest de Vilancòs. Fins al 1970 formà part del terme municipal de Benés, de l'Alta Ribagorça.
És l'extrem sud-occidental de la Serra de la Pala, al nord-est de la confluència del riu de Manyanet i de la Valiri, les valls dels quals separa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de Sant Miquel

* Per a altres significats, vegeu «Tossal de Sant Miquel (desambiguació)».
El Tossal de Sant Miquel és una muntanya de 827 metres que es troba al municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Treball no declarat

Treball no declarat, treball negre o treball submergit és un tipus d'ocupació il·legal. El contracte de treball es realitza sense seguretat social i sense haver de pagar els costos dels impostos sobre la renda, convertint-se en treball no declarat a l'estat. El treball no declarat forma part de l'economia informal o l'anomenada "economia submergida".

## Exemples estatunidencs

American Apparel va ser condemnada per tindre treballadors que van treballar sense declarar. Uns 1800 dels empleats d'American Apparel eren immigrants il·legals que no estaven autoritzats a treballar en els Estats Units. Cap agent federal va irrompre en la fàbrica de la companyia exigint als empleats de ser deportats, sinó que es va manar una notificació per escrit que afirmava que American Apparel s'enfrontava a multes civils i havia d'acomiadar a tots els treballadors que no estaven autoritzats d'estar als EUA. El govern d'Obama està exercint una nova estratègia per frenar l'ocupació d'immigrants il·legals, centrant-se en les empreses que els contracten en primer lloc. Concentrant-se en les empreses que donen faena a gran nombre de treballadors il·legals, el nombre d'immigrants il·legals que treballen als EUA hauria de reduir-se dràsticament. Ho estan fent ara d'una manera menys conflictiva del que s'ha fet en els darrers anys.

## Referències

* ↑ Preston, Julia. «US Shifts Strategy on Illicit Work by Immigrants». The New York Times. [Consulta: 8 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Fundació Europea per a la Millora de les Condicions de Vida i de Treball Arxivat 2005-08-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Treball forçós

«Treball forçós» té aquests significats:
* Treball forçat, terme de presó acompanyat de treball físic obligatori.
* Esclavitud contemporània
* El servei laboral obligatori, o STO, a França i Bèlgica durant la Segona Guerra Mundial.
* Corvees.
* L'indigénat, treball forçós a les colònies franceses
* Treball forçós a la Unió Soviètica.
* El treball obligatori, obligat a les poblacions de les antigues colònies belgues, encara que fos pagat i obligatori només una part de l'any, especialment a Congo i Burundi
# Tub de combustió

Un tub de combustió és un reactor químic fabricat en vidre pirex, quars o ceràmica, molt resistent a altes temperatures, ja que s'ha d'escalfar, obert en els dos extrems, en el qual s'introdueix una substància que es vol fer reaccionar amb oxigen (combustió) o un altre gas, el qual circula de manera contínua per dins del tub.

## Referències

* ↑ Introducció a l'experimentació en Química Inorgànica (3). Edicions Universitat Barcelona, 2005. ISBN 9788447529353.
Equipament de laboratori de química :
# Uc Brunenc

Uc Brunenc (o Brunet, escrit amb múltiples grafies en els cançoners) (fl....1190-1220...) fou un trobador occità.

## Vida

Es conserva una vida d'Uc Brunenc que indica que era de la ciutat de Rodés, del comtat de Tolosa. I que fou un clergue que aprengué lletres i es feu joglar e trobet cansos bonas, mas non fetz sons ("feu bones cançons però no sons"). La vida continua explicant que estigué amb diversos nobles (el rei d'Aragó, els comtes de Tolosa i Rodés, Bernart d'Andusa i el Dalfí d'Alvernha) i s'enamorà d'una burgesa d'Orlhac anomenada Galiana, però ella no en volgué saber res i es feu amant del comte de Rodés. I que, per aquest motiu, ell ingressà a l'orde de la Cartoixa. Les miniatures el representen com a monjo.
A més de la vida es conserva un planh que Daude de Prada dedicà a la mort d'Uc Brunenc (124,4, Ben deu esser solatz marritz) i que cal situar en el segon decenni del segle xiii. D'altra banda, Uc apareix en un document de l'abadia de Bonnecombe de 1190. Aquestes dues dates permeten establir la cronologia d'aquest trobador.
Malgrat el que diu la vida, es conserva la música d'una composició d'Uc Brunenc.

## Obra

* (450,1) Ab plazer recep et acuelh (cançó)
* (450,2) Ara·m nafron li sospir (cançó)
* (450,3) Cuendas razos novelhas e plazens (sirventès; amb música conservada al cançoner R)
* (450,4) Cortezamen mou en mon cor mesclansa (cançó)
* (450,6) Lanquan son li rozier vermelh (sirventès)
* (450,7) Pus l'adrechs temps ve chantan e rizen (sirventès)

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* P. Gresti, Il trovatore Uc Brunenc. Edizione critica con commento, glossario e rimario, Tübingen, Niemeyer, 2001 (Beihefte zur Zeitschrift für romanische Philologie; 309)
Existeix una edició antiga de Carl Appel (1895).

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Uc Brunenc és el número PC 450]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 220
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 96-97 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-450/450%20-%20Uc%20Brunenc.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Uc%20Brunet
# Turó de la Guàrdia (Pineda de Mar)

El Turó de la Guàrdia és una muntanya de 240 metres que es troba entre els municipis de Santa Susanna i de Pineda de Mar, a la comarca del Maresme.
# Turó de la Magarola

El Turó de la Magarola o Turó del Maltall de Magarola és un turó de 430 metres a la intersecció dels termes municipals de Barcelona (Barcelonès) i Cerdanyola del Vallès i Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental), a la serra de Collserola. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic.
Des del 1988 s'hi realitza als mesos de setembre i octubre el seguiment de la migració tardoral d'ocells rapinyaires, i al cim s'ha construït una plataforma de fusta, equipada amb plafons informatius, per a allotjar els participants. L'espècie més vista en aquest seguiment és l'aligot vesper (Pernis aviporus), que també ho és en la majoria d'estacions de Catalunya en què es fa un seguiment semblant, seguida del xoriguer (Falco tinnunculus) i l'arpella (Circus aeruginosus).
Pel mateix cim hi passa el sender de gran recorregut GR 92, i a pocs metres el GR 6.
El nom "Magarola" apareix esmentat el 985 com a "Magerova" o "Magarova" referit a un altre lloc prop de Sant Cugat. Posteriorment va ser adoptat per una família burgesa de Barcelona i aplicat a diferents lloc on tenien possessions, començant pel palau Magarola del carrer Portaferrissa.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC amb el nom de Turó de Magarola.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ referència 288123001 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Fulletó informatiu del Parc de Collserola sobre el seguiment de la migració.
* ↑ Magarola, 20 anys d'albirament i divulgació Arxivat 2009-01-24 a Wayback Machine. al butlletí del Parc de Collserola (tardor 2008)
* 1 2 Fitxa d'identificació i quadre de resultats a la web del Parc
* ↑ Segon any de seguiment de la migració postnupcial de rapinyaires i aus planadores al butlletí L'Abellerol de l'Institut Català d'Ornitologia
* ↑ La migració de rapinyaires Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine. al butlletí del Parc de Collserola (hivern 2008)
* ↑ Mapa 1:50.000 de l'ICC
* 1 2 «Retalls de toponímia: Turó de Magarola». Butlletí del Parc de Collserola [Barcelona], num. 73, tardor 2006, pàg. 8.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Tressin

Tressin és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.195 habitants. Limita al nord i oest amb Villeneuve-d'Ascq, a l'est amb Chéreng i al sud amb Anstaing.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 640 | 839 | 847 | 899 | 890 | 934 | 1.195 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Gabrelle | PCF |
# Referèndum grec de 1968

El 15 de novembre de 1968 es va celebrar a Grècia un referèndum constitucional. Es va preguntar als votants si desitjaven ratificar una nova constitució preparada pel règim dictatorial. Va ser aprovada pel 92,1% dels votants, amb una participació del 77,7%.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Philip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p830 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p838