OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Éric Fouassier

Éric Fouassier (Tours, Indre i Loira, França, 6 d'octubre de 1963), és un novel·lista francès, autor de diverses novel·les policíaques històriques. Igualment ha publicat una novel·la psicològica amb el pseudònim d'Yves Magne.

## Biografia

Doctor en dret i en farmàcia, Éric Fouassier és professor d'universitat i membre de l'Acadèmia nacional de farmàcia. Ha ocupat un lloc durant prop de vint anys en el si del Consell nacional de l'Orde dels farmacèutics
En literatura, després de diverses notícies publicades en revistes o col·lectius, fa aparèixer l'any 2005 el seu primer llibre, un recull de novel·les curtes titulat Entre genèse et chaos i signa l'any 2009 la seva primera novel·la, Morts thématiques. Amb aquesta aconsegueix el premi Plume de Glace al festival de novel·la policíaca de Serres-Chevalier l'any 2011. Autor eclèctic, Eric Fouassier alterna obres de literatura general, que signa des d'aleshores amb el pseudònim Yves Magne, i novel·les policíaques o novel·les policíaques històriques que signa amb el seu nom.
És secretari del Gran Premi literari de l'Acadèmia nacional de farmàcia i membre del jurat del premi Védrarias (concurs de novel·les). És també, d'altra banda, cavaller de la Legió d'Honor i oficial de les Palmes acadèmiques.

## Obra
### Novel·les
#### Sèrie Comandant Gaspard Cloux

* Morts thématiques (Pascal Galodé éditeurs, 2009)
* Rien qu'une belle perdue novel·la (Pascal Galodé éditeurs, 2011)

#### Sèrie Sans peur et sans reproche

* Bayard et le crime d'Amboise (Pascal Galodé éditeurs, 2012), reedició Éditions du Masque, coll. « Masque poche », 2017 ISBN 978-2-7024-4650-8
* Le Piège de verre (Éditions Jean-Claude Lattès, 2017), reedició Éditions du Masque, coll. « Masque poche », 2018
* Le Disparu de l'Hôtel-Dieu (Éditions Jean-Claude Lattès, 2018), reedició Éditions du Masque, col. "masque poche", 2019

#### Sèrie Les Francs Royaumes

* Par deux fois tu mourras (Éditions Jean-Claude Lattès, 2019), reedició Éditions du Masque, col. « Masque poche », 2020
* La Fureur de Frédégonde (Éditions Jean-Claude Lattès, 2020)

#### Altres novel·les

* Le Traducteur (Pascal Galodé éditeurs, 2010)
* L’Effet Nocebo (Pascal Galodé éditeurs, 2014)

#### Novel·la signada per Yves Magne

* Et puis le silence (Éditions Jean-Claude Lattès, 2017)

### Reculls de novel·les curtes

* Entre genèse et chaos (éditions Editinter, 2005)
* Petits désordres familiers (éditions D'un Noir Si Bleu, 2008)
* Les Teignes (éditions D'un Noir Si Bleu, 2010)

## Premis i guardons

* 2004 : premi de la ciutat de Castres / L'Encrier per a la novel·la Bienvenue
* 2005 : premi de Val de Seine per Entre genèse et chaos
* 2011 : guanyador del Festival de la Plume de Glace per la seva novel·la Morts thématiques
* 2011 : premi literari salondulivre.net per a Le Traducteur

## Referències

* ↑ Fouassier.
* ↑ «Les Commissions - Qui sommes nous - Ordre National des Pharmaciens». [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ Alpes 1. «Alpes 1» (en francès), 07-04-2012. [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ «Académie Nationale de Pharmacie - Actualités». [Consulta: 14 gener 2021].
# Near Earth Asteroid Tracking

El Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) és un programa usat per la NASA i el Jet Propulsion Laboratory per descobrir objectes propers a la terra. El sistema NEAT començà les seves observacions el desembre de 1995. El primer investigador principal va ser Eleanor F. Helin, amb els co-investigadors Steven H. Pravdo i David L. Rabinowitz.
NEAT té un acord cooperatiu amb U.S. Air Force per usar el telescopi GEODSS situat a Haleakala, Maui, Hawaii. GEODSS roman actiu gràcies al Ground-based Electro-Optical Deep Space Surveillance i a aquests telescopis d'Air Force de camp ample que van ser creats per veure òpticament aterrar el vehicle espacial orbitari. L'equip NEAT, va crear una càmera CCD i un sistema informàtic per al telescopi GEODSS. El format de la càmera CCD format és 4096 × 4096 píxels i el rang de vista és 1.2° × 1.6°.
Començant a l'abril del 2001, el telescòpi Samuel Oschin (1,2 metres d'obertura sobre el telescòpi Schmidt a l'Observatòri Palomar) va ser posat en servei per descobrir els objectes propers a la terra. Aquest telescopi conté una càmera de 112 CCDs per cada 2400 × 600. Aquest va ser el telescopi que va produir les imatges que van portar a la descoberta de 50000 Quaoar el 2002, i 90377 Sedna il 2003 (publicat el 2004) i el planeta dwarf Eris.
A més de descobrir milers d'asteroides, el NEAT està també acreditat amb el re-descobriment (recuperació) del periòdic cometa 54P/de Vico-Swift-NEAT i de l'alt moviment de l'estrella Teegarden.
Un asteroide s'anomenà en honor seu 64070 NEAT, als volts del 2005.

## Enllaços externs

* Near Earth Asteroid Tracking Arxivat 2015-10-24 a Wayback Machine. (anglès)
# 45a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La gala de la 45a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 17 de maig de 2001. Com en anys anteriors, un jurat compost per crítics i periodistes cinematogràfics de Barcelona va decidir mitjançant votació els qui eren els destinataris dels premis Sant Jordi que Ràdio Nacional d'Espanya-Ràdio 4 (RNE) concedeix anualment al cinema espanyol i estranger en els diferents apartats competitius i que en aquesta edició distingien a les pel·lícules estrenades al llarg de l'any 2001. Aquest sistema d'elecció fa que aquests guardons estiguin considerats com un reconeixement de la crítica barcelonina, i a més és un dels premis cinematogràfics més antics de Catalunya.
La gala es va celebrar al Palau de la Música Catalana. Fou dirigida per Miguel Angel Martín, realitzada per Guillem Nualart i amb producció d'Eduardo Deglané, presentada per Jordi Hurtado i Yolanda Flores. El dia 19 fou emès un resum per La 2 de TVE. Un dels assistents, Gonzalo Suárez, va lamentar que la pel·lícula premiada, El portero, no hagués estat prou representada als Premis Goya.

## Premis Sant Jordi
### Premis competitius

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | El portero | Pel·lícula |
| Millor actor en pel·lícula espanyola | Sergi López i Ayats | Une liaison pornographique Harry, un ami qui vous veut du bien. |
| Millor actriu en pel·lícula espanyola | Pilar López de Ayala | Báilame el agua |
| Millor ópera prima | Laura Mañá | Sexo por compasión |
| Millor película estrangera | Una història de debò | Pel·lícula |
| Millor actor en película estrangera | Daniel Auteuil | La viuda de Saint-Pierre La Fille sur le pont |
| Millor actriu en pel·lícula estrangera | Lena Endre | Trolösa |

### Premis honorífics

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Premi a la trajectòria professional | Carles Cases | Trajectòria cinematogràfica |
| Premi especial del Jurat | Cinema Truffaut Ambigú | Per la defensa del cinema en versió original. |

## Roses de Sant Jordi

Una vegada més es van lliurar les dues roses de Sant Jordi, premis concedits per votació popular entre els oïdors de Ràdio 4 seguidors del programa Va de cine de Conxita Casanovas, que recompensen a les que el públic considera millors pel·lícules nacional i estrangera.
| Categoria | Premiat |
| Millor pel·lícula espanyola | El bola |
| Millor pel·lícula estrangera | The Cider House Rules |

## Referències

* ↑ «El portero», mejor película española en los premios Sant Jordi de Cine, ABC, 30 de gener de 2001
* ↑ 'El portero', de Gonzalo Suárez, obtiene el Premio Sant Jordi a la mejor película, El País, 30 de gener de 2001
* ↑ Achero Mañas, Gonzalo Suárez, Pilar López de Ayala y Laura Mañé, entre los premiados Arxivat 2020-02-16 a Wayback Machine., laguiatv.abc.es, 19 de maig de 2001
* ↑ Gonzalo Suárez lamenta 'el injusto olvido' sufrido por 'El portero', El País, 18 de maig de 2001

## Vegeu també

* XV Premis Goya
* Fotogramas de Plata 2000
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2000
* X Premis de la Unión de Actores

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 2000 a IMDB
# Sarabauïta

La sarabauïta és un mineral de la classe dels sulfurs. El nom prové de la mina de Sarabau (Sarawak, Borneo), la seva localitat tipus.

## Classificació

La sarabauïta es troba classificada en el grup 2.MA.10 segons la classificació de Nickel-Strunz (2 per a Sulfurs i sulfosals (sulfurs, selenurs, tel·lururs; arsenurs, antimonurs, bismuturs; sulfarsenits, sulfantimonits, sulfbismutits, etc.); M per a Oxysulfosals i A per a Oxysulfosals d'àlcalis i alcalins de terres; el nombre 10 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 2.13.2.1 (2 per a Sulfurs i 13 per a Oxysulfurs; 2 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La sarabauïta és un sulfur de fórmula química CaSb$_{10}$$^{3+}$S₆O$_{10}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. La seva lluïssor és resinosa. Sovint el color més característic és el vermell carmí; la ratlla és de color taronja

## Formació i jaciments

S'ha descrit a Europa, i a l'Àsia. La mina Sarabau es troba dintre del sistema afectat per l'Orogènia Sumatra. La regió està formada per un sistema de falles i articulacions, a través del qual, el fluid hidrotermal responsable de la mineralització de sarabauïta, recobreix la roca de carbonat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Sarabauite (anglès)
* ↑ Web Mineral.com (anglès)
* ↑ Dill, H.G., i Horn, E.E. (1996) The origin of a hypogene sarabauite-calcite mineralization at the Lucky Hill Au-Sb mine Sarawak, Malaysia. Journal of Southeast Asian Earth Sciences, 14, 29-35.

## Bibliografia

* Nakai, I. et al. (1978) American Mineralogist: 63: 715.
* Acta Crystallographica: B34: 3569-3572.
# In the Navy

In the Navy (en català A la Marina) és una cançó del grup estatunidenc de música disco Village People, enregistrada el 1978 i llençada el 1979. Va ser el darrer top 10 del grup als Estats Units.

## Referències

* ↑ Peraino, Judith A. Listening to the Sirens (en anglès). University of California Press, 2005, p. 184. ISBN 0520921747.

## Enllaços externs

* In the Navy Vídeo musical original (anglès). YouTube.
# Éric Deflandre

Éric Deflandre (2 d'agost de 1973) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Le Figaro: Le football, solide trait d'union en Belgique 27/12/2007 "le sport le plus populaire de la planète serait un frein pour reculer l'hypothèse d'une scission qui se concrétiserait éventuellement par deux championnats et deux sélections comme en République tchèque et en Slovaquie, selon Éric Deflandre, l'ex-Lyonnais, capé plus de soixante fois aux origines paradoxalement wallonnes."
* ↑ Eric Deflandre - Footgoal.net
* ↑ «A 37 ans, Eric Deflandre revient au FC Liège». Arxivat de l'original el 2011-08-27. [Consulta: 21 gener 2018].
# Museu de la Marina

El Museu de la Marina - Museu Municipal de Vilassar de Mar és un museu que està ubicat en una masia modernista de Vilassar de Mar (Maresme) construïda el 1902 per l'arquitecte Eduard Ferrés i Puig i coneguda com la Sénia del Rellotge. És una de les dues seccions del Museu Municipal de Vilassar de Mar, juntament amb el Museu Monjo. Actualment es troba tancat temporalment per feines d'acondicionament i treballs interns, sense que hi hagi cap data de reobertura establerta.

## Col·leccions

Les col·leccions de marina del museu expliquen els orígens i bona part de la història de Vilassar de Mar, població segregada de Vilassar de Dalt el 1784. El primer àmbit del museu mostra les diferents arts de pesca pròpies de la zona: les nanses, el sardinal o el palangre... Una cistella per al peix o agulles de sargir la xarxa, parlen del paper de les dones en l'activitat pesquera. Models nàutics i interessants fotografies de pescadors a principis del segle XX completen el tema.
La planta del museu acull la col·lecció d'eines de les antigues mestrances de Vilassar de Mar: s'hi poden veure aixes, plànols de formes, ribots, eines de calafat o altres objectes relacionats amb la construcció de vaixells. Bona part del museu explica la navegació transatlàntica i la relació de cultura i comerç amb Amèrica. Hi podem observar instruments nàutics per a la navegació: el sextant, el cronòmetre, el compàs o el llargavistes, utilitzats fa més de cent anys per pilots i capitans.
Banderes nàutiques, sirenes, pistoles de senyals o llums de posició expliquen els codis de senyals al mar, juntament amb documents i mobiliari nàutic. Cal destacar la Galeria de Capitans de la marina velera i de vapor, de Vilassar de Mar.
El museu compta amb un extens fons cartogràfic, del qual es poden veure exposades algunes cartes de la primera meitat del segle xix, amb les rutes cap a les Antilles o Nova Orleans. Vilassar de Mar fou una de les poques poblacions que comptà amb Escola Nàutica. Joan Monjo i Pons va ser, a més del fundador de l'Escola Nàutica, col·laborador de Narcís Monturiol i autor de la primera Arquitectura Naval de l'Estat.
Una altra peça clau de l'exposició es completa amb baguls de mariner, armes d'abordatge, models, escuts, medalles i artesania marinera. Al jardí hi ha la barca Marina, la qual va ser una donació de pescadors de Vilassar de Mar.

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 73. ISBN 84-393-5437-1.
* ↑ «Col·lecció local de la Marina (Museu de la Marina)». Ajuntament de Vilassar de Mar, 02-06-2019. Arxivat de l'original el 2019-06-02. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ Dipósits i donacíons al Museu de la Marina de Vilassar

## Vegeu també

* Museu Municipal de Vilassar de Mar

## Enllaços externs

* Web oficial
* Vídeo de l'exposició permanent
# Mupínia

El mupínia (Moupinia poecilotis) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). És l'únic membre del gènere moupinia. Es troba a a l'interior de la Xina, als boscos de les muntanyes a l'est de l'altiplà del Tibet. El seu hàbitat el conformen matollars, herbassars i zones humides de l'interior. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

El gènere monotípic Moupinia fou introduït pels ornitòlegs francesos Armand David i Émile Oustalet el 1877. Inicialment el gènere estava classificat a la família dels timàlids (Timaliidae), però es traslladà a la família dels sílvids (Sylviidae) quan es demostrà la seva proximitat genètica amb els membres del gènere Sylvia.
El Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí finalment a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mupínia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 633. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous-tailed Babbler. Moupinia poecilotis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ David, Armand; Oustalet, Émile. Les Oiseaux de la Chine (en francès). Masson, 1877, p. 219.
* ↑ Cibois, Alice «Mitochondrial DNA Phylogeny of Babblers (Timaliidae)». Auk, 120, 1, 2003, pàg. 35-54. DOI: 10.1093/AUK/120.1.35. JSTOR: 41677962.
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Clot de la Culla de Xoca

El Clot de la Culla de Xoca és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori del poble d'Hortoneda.
Està situat al sud-sud-est d'Hortoneda, al capdamunt de la llau de la Culla de Xoca, a llevant de la Serra del Banyader i a ponent de la Solana de la Culla de Xoca, al sud-oest de l'Obaga de la Canya.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# 45 nanòmetres

45 nanòmetres (45 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 45 nm. És una millora de la tecnologia de 65 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $45\simeq {\frac {65}{\sqrt {2}}}$.

## Història

* 2004 : primeres demos de TSMC
* 2006 : demos d'Intel, AMD, Texas Instruments, UMC
* 2007 : Matsushita i Intel comercialitzen IC amb tecnologia de 45 nm
* 2008 : AMD produeix processadors. SMIC amb tecnologia d'IBM

## Tecnologia emprada

* Tecnologia de materials amb dielèctric high-k
* Litografia amb llum de major freqüència
* Double patterning

## Processadors

| Fabricant | Data | CPU | Notes |
| Matsushita | 2007 | Uniphier | |
| Intel | 2007 | Core i5-750 i i7 | |
| AMD | 2007 | Phenom II | 6 cores |
| Texas Instruments | 2007 | OMAP 3 i 4 | |
| IBM | 2007 | Power7 | |
| Fabricant | Intel | Intel | Fujitsu | Fujitsu | TI | TI | Toshiba / Sony / NEC | Toshiba / Sony / NEC | Samsung | Samsung | IBM / Toshiba / Sony / AMD | IBM / Toshiba / Sony / AMD |
| Nom del procés | P1266 | P1266 | CS-300 | CS-300 | | | | | 11LP | 11LP | | |
| Primera producció | 2006 | 2006 | 2008 | 2008 | 2008 | 2008 | 2006 | 2006 | 2007 | 2007 | 2007 | 2007 |
| Tipus | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | Bulk | PDSOI | PDSOI |
| Oblia | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm | 300mm |
| | Valor | 65 nm Δ | Valor | 65 nm Δ | Valor | 65 nm Δ | Valor | 65 nm Δ | Valor | 65 nm Δ | Valor | 65 nm Δ |
| Pas de contacte de porta | 180 nm | 0.82x | 190 nm | ?x | ? nm | ?x | 180 nm | ?x | ? nm | ?x | 190 nm | 0.76x |
| Pas de connexió | 160 nm | 0.76x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (HD) | 0.346 µm² | 0.61x | 0.225 µm² | ?x | 0.255 µm² | ?x | 0.248 µm² | ?x | 0.29 µm² | 0.54x | 0.370 µm² | 0.57x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (LP) | 0.382 µm² | 0.56x | | | | | | | 0.359 µm² | 0.53x | | |
| Cel·lula 1 bit de DRAM | | | | | | | | | 0.11 µm² | 0.58x | 0.067 µm² | 0.53x |

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia SOI
* Tecnologia Dielèctric high-k

## Referències

* ↑ «Introduction to Intel 32nm» (en anglès). www.mouser.com. [Consulta: 16 març 2017].
* ↑ Mack, Chris. «The Basics of Microlithography» (en anglès). www.lithoguru.com. [Consulta: 16 març 2017].
* ↑ «Double patterning» (en anglès). www.techdesignforums.com. [Consulta: 16 març 2017].
* ↑ «45 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 18 març 2017].
# In the Mix

In the Mix és una comèdia estatunidenca dirigida per Ron Underwood i estrenada el 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

El DJ novaiorquès Darrell salva la vida de Frank, en la festa d'aniversari de la noia d'aquest últim, Dolly, estudiant en dret
Per agrair-ho, Frank, un cap de la màfia que va ser l'amic del seu pare, convida Darrell a allotjar-se a la seva sumptuosa vil·la
Vist el recent atac del qual ha estat la víctima, exigeix que la seva filla Dolly es faci acompanyar a tots els seus desplaçaments per algú de la casa: Dolly, recalcitrant, s'agafa el seu pare al peu de la lletra i exigeix que el seu guardaespatlles sigui el guapo DJ Darrell, ja que ara forma part de la casa.

## Repartiment

* Usher Raymond: Darrell
* Emmanuelle Chriqui: Dolly
* Chazz Palminteri: Frank
* K.D. Aubert: Cherise
* Robert Davi: Fish
* Kevin Hart: Busta
* Robert Costanzo: Fat Tony
* Matt Gerald: Jackie
* Anthony Fazio: Frankie Junyr
* Geoff Stults: Chad
* Chris Tardio: Angelo
* Isis Faust: Lexi
* Nick Mancuso: Salvatore
* Page Kennedy: Twizzie
* Deezer D: Jojo

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > In the Mix». [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ «In the Mix» (en anglès). rottentomatoes.
# Museu de la Memòria de Rosario

El Museu de la Memòria és un museu situat a la ciutat de Rosario que tracta principalment sobre la violència política i el terrorisme d'Estat a Argentina en les dècades de 1970 i 1980. El museu, creat en 1998, ocupa des de 2010 l'antiga seu del Comando de l'II Cos d'Exèrcit i que va ser utilitzat per fer els consells de guerra de moltes víctimes del terrorisme d'Estat.

## Història

El 1996, representants de diferents organismes de Rosario a favor dels drets humans, constituïren la primera Comissió Pro Museu, creada a instàncies del Consell Municipal. Dos anys més tard, el 26 de febrer de 1998, es publicà l'ordenança a partir de la qual es creà el Museu Nacional de la Memòria de Rosario. Els objectius del Museu són la preservació de la memòria del terrorisme d'Estat que patí l'Argentina durant la dictadura militar; el desenvolupament d'activitats de recerca i pedagògiques; el foment del diàleg intergeneracional; afermar valors com la llibertat, la justícia i la dignitat; i la comunicació permanent amb l'art i la literatura com a mitjans per explicar la història recent del país. El Museu de la Memòria de Rosario forma part de la Coalició Internacional de Llocs de Consciència (www.sitesofconscience.org).
L'any 1976, el general Jorge Rafael Videla es feu amb el govern del país. Més endavant, seria substituït, de forma respectiva, pels generals Viola, Galtieri i Bignone. Aquests generals instauraren una dictadura militar caracteritzada per l'extermini de les guerrilles revolucionàries i per la "desaparició" de milers de ciutadans, que no acabaria fins l'obertura democràtica de 1984. El Museu Nacional de la Memòria de Rosario està ubicat en l'edifici des del qual, entre els anys 1976 i 1983, va funcionar el Comandament del II Cos de l'Exèrcit. Es tracta d'un espai emblemàtic de la història del terrorisme d'Estat a la ciutat de Rosario, ja que des de les seves oficines es va confeccionar el pla de persecució i extermini que afectaria a les sis províncies que restaven sota la seva jurisdicció: Santa Fe, Entre Ríos, Corrientes, Misiones, Chaco i Formosa.

## Referències

* ↑ Centro Argentino de Catalunya. «Inauguración del Museo - La C.E.A.E.E estuvo Presente», 2011. Arxivat de l'original el 2015-02-04. [Consulta: 18 juny 2013].
* 1 2 «Museu de la Memòria de Rosario». espaisdememoria.cat. Memorial Democràtic de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Neurolingüística

La neurolingüística és una disciplina que estudia les relacions entre cervell i llenguatge, nascuda al segle xix. Analitza com la ment és capaç d'entendre els missatges aliens, com interacciona el so o l'escrit amb els sentits per transformar-se en un codi, com s'emmagatzema la informació lingüística, com funciona el cervell de persones plurilingües en oposició a les monolingües, el desenvolupament de la capacitat de parla i patologies associades al llenguatge, especialment les afàsies. Per a aquest espectre ampli d'interessos, usa aportacions de la lingüística, de la neurologia, de la psicologia i de la informàtica.
# Clot des Comes

El Clot des Comes, és una partida a cavall entre els termes municipals de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme de la Pobleta de Bellveí, al Pallars Jussà. i de Baix Pallars, dins de l'antic terme de Montcortès de Pallars, al Pallars Sobirà. La major part, però, és en terme de la Torre de Cabdella.
Està situat al nord-est del poble d'Envall, en el contrafort sud-oest de lo Cogulló. És a l'extrem nord del Serrat de Ruixou, a llevant de les Bordes d'Envall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya