OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Duarte Barbosa

Duarte Barbosa (Lisboa, c. 1480-illa de Cebu, 1 de maig de 1521) va ser un escriptor i comerciant portuguès fill de Diego Barbosa. El 1485 Barbosa va ser el primer portuguès que va visitar Bahrain, que després seria part de l'estat de Jabrid. El Llibre de Duarte Barbosa, publicat en 1518, conté una descripció de les terres que voregen l'oceà Índic.

## Circumnavegació de la Terra

Barbosa va viatjar amb la tripulació de Fernando de Magallanes en l'expedició de circumnavegació juntament amb altres 260 persones de diferents rangs. Durant aquest viatge va escriure recomptes detallats sobre les cultures estrangeres que va visitar.
Entre els seus companys en l'expedició de Magallanes van estar:
* Juan Sebastián Elcano, qui va comandar l'expedició després de la mort de Magallanes i va completar la primera circumnavegació del món.
* Estêvão Gomes, primer pilot, que es va amotinar en l'estret de Magallanes i va tornar a Espanya amb la nau San Antonio.
* Álvaro de Mezquita, familiar de Magallanes i oficial de l'expedició, que va assumir el comandament del San Antonio després del motí de Estêvão Gomes.
* Gonzalo Gómez (d'Espinosa), capità del vaixell Trinidad.
* Francisco Albo, pilot.
* Pedro de Valderrama.
* Juan Serrano, capità del Santiago
* Ginés de Mafra.
* Enrique de Malaca (del sultanat de Malaca), esclau de Magallanes a qui Duarte Barbosa maltractava.
* Antonio Pigafetta, cronista
* Cristóvão Rebêlo, fill il·legítim de Magallanes, que també va morir a Mactán.
Barbosa va aconseguir cristianizar a Humabon (el raja de l'illa de Cebu). Aquest els va sol·licitar als espanyols que assassinessin a Lapu-Lapu, el cap de l'illa Mactan. El 27 d'abril de 1521, Magallanes i els seus soldats van desembarcar a l'illa (en el que ells denominaven «descobriment»), però van ser rebutjats per uns mil guerrers, que els van delmar (Batalla de Mactan) i van matar a Magallanes. Duarte Barbosa va ser un dels supervivents. Va ser nomenat capità de la nau Victoria i comandant de l'expedició ―al costat de João Serrão―.
Duarte Barbosa maltractava a Enrique de Malaca i ho amenaçava amb enviar-ho a Portugal com a esclau de la vídua de Magallanes, per la qual cosa Enrique es complota amb el rajà Humabon per matar als espanyols. L'endemà passat, el raja Humabón els va oferir un banquet, en el qual els va enverinar.

## Bibliografia

* Barbosa, Duarte (1518). Llibre de Duarte Barbosa.
* Dames, M. L. (1989). The Book of Duarte Barbosa, dos volums. Índia: ENDREÇA (reimpressió).
# Dècada del 1360 aC
## Esdeveniments

* Vers 1360 aC, revolta a Núbia. Amenofis III envia a sufocar-la al seu fill, que hi posa final.
* Vers 1370-1360 aC, El Llevant egipci apareix dividit en tres circumscripcions: Amurru, capital Samur, al nord; Upe, capital Samid, a l'oest; i Gaza, capital Gaza, al sud (fins a Tir).
* Vers 1370-1360 aC, desenvolupament econòmic i social de les ciutats fenícies, especialment Biblos i Tir.
* Vers 1370-1360 aC Amenofis II amplia el temple de Karnak, el temple de Luxor, construeix el palau de Malqata amb un port no gaire llunyà, un pavelló una mica al sud a Kom al-Samak; i temple dedicat a Sobek a Sumeno (a uns vint quilòmetres al sud de Tebes). També s'alçaren diverses capelles a Núbia: a Quban, a Wadi es-Sebua, a Sedinga, a Soleb i a l'illa Tabo, a més d'edificis o esteles a Aniba, a Buhen, a Mirgissa, a Kawa i a Djebel Barkal.
* Vers 1360 aC Tudhalias III, suposat fill d'Arnuwandas I, succeeix a aquest en el tron (vers 1360? – 1344 aC).
* Vers 1360 aC Kadaixman-Enlil I I succeeix al seu pare Kurigalzu I
* Vers 1365 o 1360 aC, al regne de Mitanni escalata una revolta a la part oriental del país dirigida per Artatama II, fill de l'assassinat Artashumara, que va aconseguir el poder a Taite i la part oriental incloent Assíria, mentre a l'oest Tushratta va aconseguir mantenir el control, desempallegant-se del regent Udhi i els seus col·laboradors.

## Personatges destacats

* Artatama II de Mitanni
# Dècada del 1380 aC
## Esdeveniments

* Vers 1390/1380 aC Arnuwandas I lluita contra els kashkes que s'havien apoderat o estaven saquejant Nerik, Hursama (Huršama), Kastama (Kaštama), Serisa (Šeriša), Himuwa, Taggasta (Taggašta), Kammama, Zalpuwa, Kapiruha, Hurna, Dankusna (Dankušna), Tapasawa (Tapašawa), Tarukka, Ilaluha, Zihhana, Sipidduwa (Šipidduwa), Washaya (Wašhaya) i Patalliya. Nerik, una de les més afectades, va romandre en mans dels kashkes fins al regnat de Mursilis III.
* Vers 1380 aC, mort el rei Aixurbelnixeixu d'Assíria i el succeeix Eriba-Adad I (1380–1353 aC).
* Vers 1390-1380 aC la gent del país d'Azzi envaeixen la Capadòcia oriental i foren combatuts pel rei hitita Tudhalias II (vers 1410/1400-1390/1380 aC). Derrotats, el seu territori fou cedit (retornat) al regne (pre-armeni) de Khayasa, vassall hitita.
* Vers 1390/1380 aC, mort Tuthmosis IV d'Egipte i puja al tron el seu fill Amenofis III que es casa amb dues princeses hurrites (mitànnies) de noms Gilikhepa i Radukhepa, així com amb una altra princesa d'origen incert de nom Tig o Tiya.

## Personatges destacats

* Arnuwandas I, rei hitita
* Tuthmosis IV d'Egipte
# Dècada del 1280 aC
## Esdeveniments

* Primeres il·lustracions del Llibre dels morts
* Guerra entre Egipte i els hitites
* El 1285 aC Comença la construcció del temple egipci d'Abu Simbel.
* Tractat de Cadeix

## Personatges destacats

* Seti I
* Ramsès II
* Hattusilis III
# E07

La ruta europea E07 o E-7 és un eix transpirinenc enquadrat en les vies de Classe intermèdia de recorregut nord-sud, amb un traçat de 250 km entre Pau i Saragossa.
L'únic tram d'autovia d'aquest itinerari europeu, correspon al comprès entre Saragossa i Jaca de l'autovia A-23. Està previst que es completi l'autovia fins a l'entrada al túnel de Somport / frontera francesa pel vessant espanyol.

## Trams

A França el traçat coincideix amb la carretera nacional N134:
* N134: Pau - Oloron-Sainte-Marie - Túnel de Somport / Frontera francesa.
A Espanya, coincideix amb dues vies:
* N-330 des de la frontera fins a Jaca pel túnel de Somport
* A-23 des de Jaca fins a Saragossa.
# E019

* No s'ha de confondre amb E19.
La ruta europea E019 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Petropavl (Kazakhstan) i finalitza a Zapadnoe (Uzbekistan). Té una longitud de 270 km i una orientació de nord a sud.
# E577

La ruta europea E577 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Ploiești (Romania) i finalitza a Buzău (Romania). Té una longitud de 70 km. Té una orientació d'oest a est.
Viccionari
# El Recorrido (Lleida)

El Recorrido és un edifici de Lleida inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Centre de classificació ferroviària situat vora la carretera local de Corbins. És un conjunt de tres naus per a tallers i una altra per a magatzem, que s'uneixen en un bloc d'oficines i habitatges. Presenta una estructura interior amb pilars metàl·lics i bigues de fusta amb coberta de teula a més, de lluernes de vidre que fan l'espai interior interessantíssim.
Tot aquest espai està actualment rehabilitat.

## Referències

* 1 2 «El Recorrido». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# El Recuenco

El Recuenco és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 109 | 101 | 114 | 92 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# El cant de la selva

El cant de la selva (títol original en portuguès, Chuva é Cantoria na Aldeia dos Mortos ) és una pel·lícula dramàtica coproduïda internacionalment del 2018 dirigida per João Salaviza i Renée Nader Messora. Es va projectar a la secció Un certain regard al Festival de Canes de 2018, on va guanyar el Premi del Jurat. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «The 2018 Official Selection». Cannes, 12-04-2018. [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ «Cannes Lineup Includes New Films From Spike Lee, Jean-Luc Godard». Variety, 12-04-2018. [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ Lodge, Guy. «Cannes: 'Border' Leads Un Certain Regard Award Winners». Variety, 18-05-2018. [Consulta: 18 maig 2017].
* ↑ «El cant de la selva». Goita què fan, ara!. [Consulta: 3 octubre 2023].
# Doustioni

Els doustioni o dotchetonne eren una tribu d'amerindis dels Estats Units que vivia en algun lloc de la regió al voltant del Golf de Mèxic; que només es coneixen a partir de registres de l'expedició del Sieur de la Salle, qui els va identificar com a aliats, a finals del segle xvii, com a membres de la confederació Kadohadacho. Alguns autors els han situat al nord-est de Texas, però això mai s'ha demostrat de manera convincent. John Reed Swanton els identificà com a parlants de parla caddo que provenien de la zona al voltant de Bayou Dauchite al nord-oest de Louisiana, però això tampoc és provat. No han sobreviscut més registres de la tribu.

## Notes

* ↑ Dotchetonne Indians Handbook of Texas entry, retrieved March 30, 2007.
# El guirigay del 69

El guirigay del 69 fou una publicació setmanal dirigida per Juan Justo Uguet. La revista nasqué a Barcelona el 26 de Juny del 1869. La seva periodicitat era setmanal, tot i que a l'encapçalament del mateix hi apareixia la frase «saldrá todos los sábados, o cuando se nos antoje». Va ser una revista il·lustrada i publicada en castellà. El seu contingut era purament satíric. Segons veiem a les portades, el preu era de “4 cuartos“ per cada exemplar comprat per separat. Una subscripció trimestral costava “6 reales” a Barcelona i una semestral es podia adquirir a l'estranger també per “24 reales”
   “La España con honra es como una enferma que ha mudado de médico por haberle equivocado la cura, y ha yenido : 1 dar con otro Galeno cien veces peor que 1 primero puesto que para arrancarla de la garra de la tísis le ha hecho media docena de sangrías que han acabado de envenenar su dolencia. ¡Qué aberraciones! ¡Qué anomalías! Los hombres que 8Ó preteslo de regenerar e'l país se declararon en complela rebeldía, se convierlen así que llegan á consti4uÍrse en poder en la mayor de las calamidadég públicas L. .... ¿En qué quedamos'? se hizo la revolucion por aquello de quilate tú para ponerme yo, ó para corregir abusos, eyi tar despilfarros, y combatir abiertamente la tiranía?” – Fragment de “Calamidades”. Núm 2
Aquesta, va ser una revista nascuda en un moment en què l'art anomenat “caricatura social” havia guanyat un pes molt important en la societat, afavorint un clima de llibertat i noves idees generat a Catalunya, que es sumava al caràcter antiborbònic, anticlerical i republicà ja patent a la societat catalana després del destronament de Isabel II l'any 1868. A Barcelona, rere la victòria a les eleccions a Corts Constituents dels republicans federals, es visqué un moviment de insurrecció federal. En aquell moment va néixer aquesta revista humorística.
En l'exemplar que es conserva a l'Arxiu municipal del Districte de Sant Martí de Provençals es mostra que era un document de color groguenc de 3 pàgines de 60x42cms. Aquest en concret correspon al fascicle número 10. La primera i l'última pàgina hi contenen esqueles de contingut satíric, mentre que la doble pagina central l'ocupa un gravat amb el tema central criticat o satiritzat corresponent a cada número. Cada setmana era variat.
La revista acaba en el número 11, el 10 d'Octubre de 1869. Continuarà però, anomenant-se El guirigay del 70 dirigida també per Uguet i mantenint les mateixes característiques, inclosa la correlació numèrica. Seguirà publicant amb la mateixa periodicitat i acabarà amb el seu número 20, l'Agost del 1970.

## Col·laboradors

* Juan Justo Uguet - Director
* Tomás Padró – Il·lustrador
* Eduardo Sojo – Il·lustrador

## Referències

* ↑ «El Guirigay del 69». El Guirigay del 69, 1869. ISSN: 2604-4056.
* ↑ Catalunya, Biblioteca de; Catalunya, Biblioteca de; Catalunya, Biblioteca de. «ARCA. Arxiu de Revistes Catalanes Antigues», 2018. [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ «El Guirigay del 69 | Arxiu Municipal | Ajuntament de Barcelona». Arxivat de l'original el 2021-01-27. [Consulta: 18 gener 2021].
# El jardinet de l'amor

El jardinet de l'amor és una comèdia en tres actes, en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la nit del 7 d'octubre de 1921. Segons Josep Pla, aquesta obra significa una pujada del teatre nacional. En el pròleg de l'edició de 1949 dels obres completes, Sagarra mateix en va dir: «[…] El jardinet de l'amor, comèdia meva de l'any de la picor, que va fer una certa gràcia, però que no aguantà l'alè.»
L'escena passa en una torre, a prop de Barcelona, pels volts de 1830.

## Repartiment de l'estrena

* Francisca: Maria Morera
* Teresa: Emília Baró
* Rosa: Esperança Ortiz
* Tarongina: Pepeta Gelabert
* Jeroni: Joaquim Montero
* Agustí: Enric Giménez
* Enric: Joaquim Torrents
* Daniel: Bartomeu Grases
* Verdum: Evarist Pallach

## Referències

* 1 2 Cabrera, Carles «La primera dramatúrgia de Josep M. de Sagarra 1918-1927». Serra d'Or, 2009, pàg. 56–59.
* ↑ Vila Fernández, Anna Maria. «Emília Baró Sanz». A: Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut delTeatre [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ Martínez Morey, Begonya. «Fílies i fòbies literàries en els articles periodístics de Josep Pla («El Día», 1921-1924)». A: Actes del dotzè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes : Universitat de París IV-Sorbonne, 4-10 de setembre de 2002. 1. ed. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2003-. ISBN 84-8415-453-X.
* ↑ de Sagarra, Josep Maria. «Pròleg». A: Obres Completes. Teatre II (pdf). Barcelona: Editorial Selecta, 1949.
* 1 2 de Sagarra, 1921.

## Bibliografia

* de Segarra, Josep Maria. El jardinet de l'Amor: comèdia en tres actes, en vers. Barcelona: Bonavia, 1921, p. 20.
* de Sagarra, Josep Maria. Rondalla d'esparvers/Dijous sant/L'estudiant i la pubilla/El jardinet de l'amor. Obra completa volum 15. València: Edicions 3 i 4, 1994. ISBN 84-7502-429-7.
# ENV 1545

La norma UNI ENV 1545 (Sistemes per a targetes d'identificació - Aplicacions als transports de superfície) indica les modalitats amb qui descriuen les diferents modalitats d'un contracte de transport carregat en un títol de transport electrònic sobre una smartcard.
La norma indica com codificar el contracte amb l'objectiu d'optimitzar l'espai ocupat en la memòria del títol electrònic.
En la part I de la norma s'hi descriuen els elements generals de les dades, en la part II en canvi s'hi descriuen les dades i les llistes de les claus relatives al pagament del transport i del viatge.

## Vegeu també

* Eurocodi
* Sistema de bitlletatge electrònic
* Títol de viatge electrònic
* Smartcard
# Eleccions legislatives malteses de 1950

Les Eleccions legislatives malteses de 1950 es van celebrar el 1950. Va guanyar el Partit Nacionalista, i el seu cap George Borg Olivier fou nomenat primer ministre amb suport puntual d'altres partits.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 1950 a la Cambra de Diputats de Malta
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Nacionalista Partit Nazzjonalista | 34.131 | 32 | 12 | - |
| | Partit Laborista Partit Laburista | 30.332 | 29 | 11 | - |
| | Partit dels Treballadors Maltesos | 24.616 | 23 | 11 | - |
| | Partit Progressista Constitucional | 10.586 | 10 | 4 | - |
| | Independents | 9.166 | 6 | 2 | - |
| | Total (participació 74,0%) | 106.129 | 100.0 | 40 | |
| Font: «Malta Elections». Arxivat de l'original el 2005-12-31. [Consulta: 17 juny 2009]. ||||||

## Referències

* ↑ Nohlen, D & Stöver, P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p1302 ISBN 978-3-8329-5609-7
# Els Planells (Lladurs)

Els Planells és una masia situada al poble de Lladurs, al municipi del mateix nom, al Solsonès.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Eleccions legislatives turques de 2002

Les eleccions legislatives turques de 2002 se celebraren el 3 de novembre de 2002 per a renovar els 550 diputats de la Gran Assemblea Nacional de Turquia. El Partit de la Justícia i el Desenvolupament vencé per majoria absoluta i el seu cap Recep Tayyip Erdoğan fou nomenat primer ministre de Turquia. L'únic partit a l'oposició serà el Partit Republicà del Poble, únic que ha superat el llindar del 10% dels vots per a obtenir representació.

## Resultats

Resultats de les eleccions a l'Assemblea de Turquia de 3 de novembre de 2002.
| Partits | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Partits | No. | % | +− % | No. | +− |
| Partit de la Justícia i el Desenvolupament (Adalet ve Kalkınma Partisi) | 10,762,131 | 34.28 | +34.28 | 363 | +363 |
| Partit Republicà del Poble (Cumhuriyet Halk Partisi) | 6,090,883 | 19.4 | +10.69 | 178 | +178 |
| Partit de la Recta Via (Doğru Yol Partisi) | 2,999,528 | 9.55 | -2.46 | 0 | -85 |
| Partit del Moviment Nacional (Milliyetçi Hareket Partisi) | 2,619,450 | 8.34 | -9.64 | 0 | -129 |
| Partit Jove (Genç Parti) | 2,276,271 | 7.25 | | 0 | |
| Partit Democràtic Popular (Demokratik Halk Partisi) | 1,955,298 | 6.23 | +1.48 | 0 | +0 |
| Partit de la Mare Pàtria (Anavatan Partisi) | 1,609,736 | 5.13 | -8.09 | 0 | -86 |
| Partit de la Felicitat (Saadet Partisi) | 778,786 | 2.48 | -12.93 | 0 | -111 |
| Partit Democràtic d'Esquerra (Demokratik Sol Parti) | 382,810 | 1.22 | -20.97 | 0 | -136 |
| Partit Nova Turquia (Yeni Türkiye Partisi) | 361,284 | 1.15 | | 0 | |
| Partit de la Gran Unió (Büyük Birlik Partisi) | 321,046 | 1.02 | | 0 | |
| Partit de la Pàtria (Yurt Partisi) | 294,560 | 0.94 | | 0 | |
| Partit dels Treballadors (İşçi Partisi) | 161,563 | 0.51 | | 0 | |
| Partit per una Turquia Independent (Bağımsız Türkiye Partisi) | 150,385 | 0.48 | | 0 | |
| Partit de la Llibertat i el Socialisme (Özgürlük ve Dayanışma Partisi) | 105,886 | 0.34 | | 0 | |
| Partit Liberal Democràtic (Liberal Demokrat Parti) | 90,119 | 0.29 | | 0 | |
| Partit Nacional (Millet Partisi) | 68,577 | 0.22 | | 0 | |
| Partit Comunista de Turquia (Türkiye Komünist Partisi) | 59,994 | 0.19 | | 0 | |
| Independents | 310,145 | 0.99 | | 9 | +6 |
| Vots vàlids | 31,398,452 | 100,00 | | 550 | 0 |
| Vots nuls | 1,262,671 | | | | |
| Cens electoral | 41,333,105 | | | | |
| Participació | 79,00% | | | | |
| Resultats del Partit Democràtic del Poble comparat amb eleccions anteriors. Font: NTV ||||||
# Emotion Engine

Emotion Engine és la unitat central de processament desenvolupada i produïda per Sony i Toshiba per ser utilitzada en les videoconsoles PlayStation 2. Va ser utilitzada en algunes de les primeres versions de la PlayStation 3 llançades al Japó i Estats Units com a part de la retrocompatibilitat de jocs. La seva producció en massa es va iniciar el 1999 i va acabar l'any 2012 al mateix moment que és retirada la PlayStation 2.

## Descripció

L'Emotion Engine, consisteix en vuit unitats independents, on cadascuna treballa una tasca diferent, integrades en un mateix die. Aquestes unitats són:
* Un nucli CPU.
* Dues unitats de processament vectorial (VPU).
* Un accés directe a memòria de deu canals.
* Un controlador de memòria.
* Una unitat processadora d'imatge.
Compta amb tres interfícies, una d'entrada/sortida cap el processador I/O, una interfície gràfica cap al sintetitzador de gràfics i una interfície al sistema de memòria.
La CPU es veu aparellada a la primera VPU, per a executar juntes el codi de joc i els càlculs de modelització d'alt nivell. La segona VPU, s'empra en transformacions geomètriques i il·luminació, operant de forma independent a través de microcodi. Quan la primera VPU no és requerida per la CPU, treballa recolzant a la segona. La llista de desplegament generada per aquestes unitats és traslladada a la unitat d'imatge, que prioritza i ordena aquesta abans de ser enviat al sintetitzador de gràfics.

## Fabricació

L'Emotion Engine comptava amb prop de deu milions i mig de transistors en un circuit integrat de 240 mil·límetres quadrats. Fou fabricat en un semiconductor complementari d'òxid metàl·lic de 0.18 µm amb quatre nivells d'interconnexió.

## Ús

A més d'aparèixer a la PlayStation 2, l'Emotion Engine, va ser introduït a les primeres versions de la PlayStation 3. Amb les següents revisions, es va decidir eliminar la retrocompatibilitat de jocs tractant d'abaratir el preu de venda de la consola, en poder prescindir d'aquests components.

## Especificacions

* Freqüència del nucli: 300MHz
* Freqüència de la placa: 100MHz
* Tensió: 1.8V
* Memòria cau de primer nivell: 16+8KB
* BUS: 128bits

## Rendiment

* 6200 milions d'operacions en coma flotant per segon.
* 66 milions de polígons per segon (amb efectes d'il·luminació i boira 36 milions).
* Descompressió d'imatge: 150 milions de píxels per segon.

## Vegeu també

* PlayStation 2
* PlayStation 3
* CPU
* GPU

## Referències

* 1 2 3 4 «cpu-collection.de >> Sony >> Emotion Engine». [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ Stokes, Jon. «Sound and Vision: A Technical Overview of the Emotion Engine» (en anglès americà), 16-02-2000. [Consulta: 13 desembre 2021].
# Eldorado (Illinois)

Eldorado és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 4.534 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldorado tenia 4.534 habitants, 1.945 habitatges, i 1.182 famílies. La densitat de població era de 761,1 habitants/km².
Dels 1.945 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,8% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 24,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.500 $ i la renda mediana per família de 30.861 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.721 $ mentre que les dones 14.514 $. La renda per capita de la població era de 12.980 $. Aproximadament el 16,4% de les famílies i el 23,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.