OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llenguatge de programació de domini específic

Llenguatge de programació de domini específic, en ciències de la computació, és un llenguatge de programació dissenyat per a escriure programari en una gran varietat de camps d'aplicació diferents com per exemple el cientític, artístic, jocs, pàgines web... A diferència dels llengatges de programació de propòsit general, que són llenguatges de codificació genèrica. A vegades la línia de separació entre aquests dos tipus de llenguatge no és tan clara i va canviant amb el temps, ja que el camp d'aplicació dels diferents llenguatges també es va adaptant.
Exemples de llenguatges de domini específics:
* HTML: llenguatge específic per a dissey depàgines web.
* Logo: llenguatge per a ensenyament inicial de programació.
* Verilog i VHDL: llenguatges de descripció de maquinari electrònic.
* MATLAB i GNU octave: llenguatges de programació de càlcul numèric.
* SQL: llenguatge de programació de bases de dades relacionals.
* Csound i Pure data: llenguatge de programació per a síntesi de so i multimèdia.

## Vegeu també

* Llenguatge de programació de propòsit general.
* Llenguatge de programació d'alt nivell
* Llenguatge de programació de baix nivell

## Referències

* ↑ «What is domain specific language? Anybody using it? And in what way?» (en anglès). stackoverflow.com. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «Domain Specific Languages» (en anglès). https://martinfowler.com.+[Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ Subramaniam, Venkat «Creating DSLs in Java, Part 1: What is a domain-specific language?» (en anglès). JavaWorld, 17-05-2017. Arxivat de l'original el 2017-05-05 [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «About Domain-Specific Languages» (en anglès). https://msdn.microsoft.com.+[Consulta: 17 maig 2017].
# Lliga croata de bàsquet

La lliga croata de bàsquet, anomenada HT Premijer liga i anteriorment A1 liga Ožujsko, és la màxima competició croata de basquetbol. Va començar l'any 1991, després de la ruptura de República Federal Socialista de Iugoslàvia i, per tant, de la Lliga Iugoslava, i està organitzada per la Federació Croata de Bàsquet.
La lliga està formada per 12 equips i el club amb més èxit és el KK Cibona amb 19 títols.

## Historial

| Temporada | Campió | Sèrie final | Finalista |
| A-1 liga ||||
| 1991–92 | KK Cibona Zagreb | 2–1 | KK Zadar |
| 1992–93 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Slobodna Dalmacija |
| 1993–94 | KK Cibona Zagreb | 3–0 | KK Split |
| 1994–95 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Zrinjevac |
| 1995–96 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Split |
| 1996–97 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Split |
| 1997–98 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Zadar |
| 1998–99 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | Zadar |
| 1999–00 | KK Cibona Zagreb | 2-0 | Zadar |
| 2000–01 | KK Cibona Zagreb | 3–0 | KK Split |
| 2001–02 | KK Cibona Zagreba | 2–0 | KK Zadar |
| 2002–03 | KK Split | 2–0 | KK Cibona Zagreb |
| 2003–04 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Zadar |
| 2004–05 | KK Zadar | 3–2 | KK Cibona Zagreb |
| 2005–06 | KK Cibona Zagreb | 2–1 | KK Zadar |
| 2006–07 | KK Cibona Zagreb | 3–2 | KK Zadar |
| 2007–08 | KK Zadar | 3–2 | KK Split |
| 2008–09 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Zadar |
| 2009–10 | KK Cibona Zagreb | 3–2 | KK Zadar |
| 2010–11 | KK Zagreb | 3–0 | KK Cedevita |
| 2011–12 | KK Cibona Zagreb | 3–1 | KK Cedevita |
| 2012–13 | KK Cibona Zagreb | 3–0 | KK Zagreb |
| 2013–14 | KK Cedevita | 3–0 | KK Cibona Zagreb |
| 2014–15 | KK Cedevita | 3–1 | KK Cibona Zagreb |
| 2015–16 | KK Cedevita | 3–0 | KK Cibona Zagreb |
| 2016–17 | KK Cedevita | 3–2 | KK Cibona Zagreb |
| Premijer liga ||||
| 2017–18 | KK Cedevita | 3–1 | KK Cibona Zagreb |
| 2018–19 | KK Cibona Zagreb | 4-0 | KK Cedevita |
| 2019–20 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 |

## Palmarès

| Club | Campió | Finalista |
| KK Cibona Zagreb | 19 | 7 |
| KK Cedevita | 5 | 3 |
| KK Zadar | 2 | 11 |
| KK Split | 1 | 6 |
| KK Zagreb | 1 | 0 |
| KK Zrinjevac | 0 | 1 |

## Vegeu també

* Selecció croata de bàsquet

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Lliga croata a vilacom Arxivat 2006-09-04 a Wayback Machine.
# Lessines

Lessines (en való Lissene, neerlandès Lessen) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Està compost per les seccions de Bois-de-Lessines, Deux-Acren, Ghoy, Ogy, Ollignies, Papignies i Wannebecq.

## Personatges il·lustres

* René Magritte
* Claude Criquielion, ciclista

## Enllaços externs

* Lessines.be (web oficial)
* Lessines.net (Web no oficial) Arxivat 2021-12-14 a Wayback Machine.
# Lipperscheid

Lipperscheid (en luxemburguès: Lëppschent; en alemany: Lipperscheid) és una vila de la comuna de Bourscheid situada al districte de Diekirch i el cantó de Diekirch. Està a uns 34 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Lipperscheid». [Consulta: 5 octubre 2015].
# Lippo Alidosi

Lippo Alidosi fou fill de Roberto Alidosi. Fou senyor i vicari pontifici d'Imola del 1391 al 1396 conjuntament amb el seu nebot Ludovico Alidosi. Posseïa en comú Castel del Rio, Monte del Fine e Castiglione des del 1366. Va morir el 1396.
# Llista de mamífers del Solsonès

Les espècies de mamífers que l'any 2008 s'havien detectat al Solsonès o que se n'havia constatat la seva presència a la comarca tot i ja estar extintes, eren un total de 51 espècies classificades en els següents ordres i famílies:
             FamíliaEspècies Erinacèids l'eriçó comú l'eriçó clar Tàlpids la musaranya aquàtica pirinenca la musaranya comuna la musaranya cuaquadrada la musaranya menuda la musaranya nana
             FamíliaEspècies Cànids la guineu el llop Fèlids el gat fer el linx nòrdic Mustèlids l'ermini la fagina la llúdriga la marta la mostela el teixó el turó el visó americà Úrsids l'os Vivèrrids la geneta
             FamíliaEspècies Bòvids l'isard el mufló Cèrvids el cabirol el cérvol la daina Súids el porc senglar
             FamíliaEspècies Esciúrids l'esquirol Glírids el liró el liró gris Micròtids la rata d'aigua el talpó de tartera el talpó dels prats el talpó muntanyenc el talpó comú Múrids la rata comuna la rata negra el ratolí casolà el ratolí de bosc el ratolí mediterrani
             FamíliaEspècies Lepòrids el conill la llebre
             FamíliaEspècies Rinolòfids el ratpenat gran de ferradura el ratpenat petit de ferradura Vespertiliònids la ratapinyada la ratapinyada pipistrel·la nana el ratpenat clar d'aigua el ratpenat cuallarg el ratpenat de cova el ratpenat de musell agut el ratpenat de Natterer el ratpenat de peus grans el ratpenat de vores clares el ratpenat dels graners el ratpenat gris el ratpenat muntanyenc el ratpenat nòctul mitjà el ratpenat nòctul petit el ratpenat orellut gran el ratpenat orellut septentrional

## Bibliografia

* Guixé Coromines, David. El medi natural del Solsonès. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2008. ISBN 9788474533138. , pàg. 477 a 518.
# Lluc Visconti

Lluc Visconti (en llombard: Luchin Viscont) (1292 - Milà, Senyoriu de Milà 1349) fou el senyor de Milà entre 1339 i 1349.

## Orígens familiars

Va néixer vers l'any 1292 sent fill de Mateu I Visconti i Bonacosa Borri. Fou net per línia paterna de Teobald Visconti i Anastasia Pirovano, i germà de Galeàs I Visconti, Joan Visconti i Esteve Visconti.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 1316 amb Caterina Spinola, filla d'Oberto Spinola. D'aquesta unió no tingueren fills.
El 1318 es va casar, en segones núpcies, amb Elisabetta Fieschi, filla de Carlo Capitano i neboda del papa Adrià V. D'aquesta unió tampoc tingueren fills.
Es casà el 1339, en terceres núpcies, amb Violant de Saluzzo, filla de Tomàs I de Saluzzo. D'aquesta unió nasqué:
* Lluc Visconti (1346-1399)
Va tenir, així mateix, dos fills il·legítims:
* Brizio (?-1356), poeta i senyor de Tortona i Lodi
* Borso

## Senyor de Milà

El 1315 fou nomenat senyor de Pavia, i cina anys després aconseguir ser nomenat podestà de Vigevano, on va construir un castell les ruïnes del qual encara es conserven. El 1323 va ser excomunicat per heretgia al costat de tota la seva família.
A l'ascens el 1329 del seu nebot Assó Visconti al poder del Senyoriu de Milà fou associat al poder juntament amb el seu germà Joan Visconti. El 20 de febrer de 1339 va aconseguir la victòria en la important batalla de Parabiago contra el seu cosí Lodrisi Visconti, aconseguint aturar les aspiracions successòries d'aquest a Milà.
Per assegurar el govern als seus nebots Mateu, Bernabé i Galeàs, tots ells fills del seu germà Esteve Visconti, va contractar un exèrcit de mercenaris que els havia de donar suport a la seva mort. Però mentre, i per a no tenir aquest exercèti sense ocupació, va decidir llançar una ofensiva contra Pisa. Alhora, Lluc aconseguí la compra de Parma a Opizzo III d'Este.
Lluc Visconti fou un gran militar i un bon senyor, però va destacar especialment per la seva crueltat. El 1341 aconseguí el títol de Vicari Pontifici.
A la seva mort, ocorreguda el 24 de gener e 1349 a la ciutat de Milà, els seus nebots no van tenir problemes per a apartar al fill legítim de Lluc del poder, creant tot un seguit de dubtes entorna a la seva paternitat.
# Llista d'espècies de cicloctènids

Aquesta és la llista d'espècies de cicloctènids, una família d'aranyes araneomorfes descrita per primera vegada per Eugène Simon l'any 1898. La llista conté la informació recollida fins al 17 de setembre de 2000 i hi ha citats 5 gèneres i 36 espècies; d'elles, 17 pertanyen al gènere Cycloctenus i 12 a Toxopsiella. La seva distribució es redueix fonamentalment a la zona d'Austràlia i Nova Zelanda.

## Cycloctenus

L. Koch, 1878
* Cycloctenus abyssinus Urquhart, 1889 (Nova Gal·les del Sud)
* Cycloctenus agilis Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus centralis Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus cryptophilus Hickman, 1981 (Tasmània)
* Cycloctenus duplex Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus fiordensis Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus flaviceps L. Koch, 1878 (Austràlia)
* Cycloctenus flavus Hickman, 1981 (Tasmània)
* Cycloctenus fugax Goyen, 1889 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus infrequens Hickman, 1981 (Tasmània)
* Cycloctenus lepidus Urquhart, 1889 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus montivagus Hickman, 1981 (Tasmània)
* Cycloctenus nelsonensis Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus paturau Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus pulcher Urquhart, 1890 (Nova Zelanda)
* Cycloctenus robustus (L. Koch, 1878) (Nova Gal·les del Sud)
* Cycloctenus Oestlandicus Forster, 1964 (Nova Zelanda)

## Galliena

Simon, 1898
* Galliena montigena Simon, 1898 (Java)

## Plectophanes

Bryant, 1935
* Plectophanes altus Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Plectophanes archeyi Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Plectophanes frontalis Bryant, 1935 (Nova Zelanda)
* Plectophanes hollowayae Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Plectophanes pilgrimi Forster, 1964 (Nova Zelanda)

## Toxopsiella

Forster, 1964
* Toxopsiella alpina Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella australis Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella centralis Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella dugdalei Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella horningi Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella lawrencei Forster, 1964 (Nova Zelanda) (espècie tipus)
* Toxopsiella medialis Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella minuta Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella nelsonensis Forster, 1979 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella orientalis Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella parrotti Forster, 1964 (Nova Zelanda)
* Toxopsiella perplexa Forster, 1964 (Nova Zelanda)

## Uzakia

Uzakia Koçak & Kemal, 2008
* Uzakia unica (Forster, 1970) (Nova Zelanda)

## Referències

* ↑ Simon, 1898: Histoire naturelle des araignées. Paris, vol.2, p.193-380 (text íntegre).
* ↑ The World Spider Catalog, V7.5

## Vegeu també

* Classificació de les aranyes
# Lluís Suñer i Costa

Lluís Suñer i Costa (Santa Pau, Garrotxa, 12 de juny de 1963) és un pagès, sindicalista agrari i polític català, alcalde de Santa Pau (2003-2005).

## Biografia

Pagès de professió, Suñer és coordinador comarcal d'Unió de Pagesos a la Garrotxa. Regidor de Santa Pau durant els anys 90, ocupà l'alcaldia durant el període 2003-2005 en representació d'Alternativa per la Garrotxa (ApG).
Suñer és cofundador i president de l'Associació de Cultivadors de Fesols de Santa Pau. L'associació aconseguí la distinció europea de Denominació d'Origen Protegida (DOP) Fesols de Santa Pau. Per aquest motiu el gener de 2015 va rebre el Premi Fesol d'Or com a president de l'entitat.

## Referències

* ↑ Casas, Jordi. ««Hem mantingut una trajectòria molt coherent» - 16 nov 2009». El Punt Avui, 08-09-2021. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Soler, Tura. «Canadell entrega l'alcaldia «satisfet» i anuncia que lluitarà per recuperar-la». Vilaweb, 15-06-2003. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Casademont, Lourdes. «Els cultivadors de Fesols de Santa Pau vendran la primera collita amb DOP a finals de novembre». El Gerió Digital, 11-08-2015. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ «Fesol d'Or 2015». Ajuntament de Santa Pau, 01-01-2015. [Consulta: 28 gener 2020].
# Lluís Terricabres i Molera

Lluís Terricabres i Molera, conegut popularment com a Terri, (Manlleu, 1918 - Mataró, 27 d'octubre de 2000) fou un promotor cultural i escriptor català.
En 1929 es va establir amb la seva família a Mataró. Durant la dècada de 1930 participà en l'ambient llibertari i literari de la Catalunya republicana. El 1937 fou reclutat per lluitar en la guerra civil espanyola i enviat al front de Terol. Però fou fet presoner va estar als camps de concentració de Morella, Lleó i Camposancos, i va treballar presoner a l'Aviacione Italiana. El 1939 fou jutjat en un consell de guerra per separatista i tancat a la Presó Model de Barcelona fins a 1942.
En sortir de la presó tornà a Mataró, on el 1949 hi fundà el Racó, on organitzà conferències i col·laborà en la represa de la cultura catalana. Com a actor afeccionat, va escriure alguns guions i participà com a actor a Tares eterenes d'Enric Fité i Sala. També va realitzar obres amb ferro forjat i collages amb cromos vells.
Al principi dels seixanta del segle xx participà fugaçment en els inicis de la Cançó com a moviment, i actuà en alguns festivals.

## Obres

* Contes (1985) Barcelona : Rafael Dalmau, 92 pp.
* Desgavell (1992) Mataró : Memòria, 159 pp.
* Desconcert (1994) Argentona : L'Aixernador, 123 pp.

## Referències

* ↑ «Lluís Terricabres i Molera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ L'Home dels Dissabtes
* ↑ Lluís Terricabres a l'Escriny
* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 281.
# Longford (Tasmània)

Longford és una ciutat del nord de Tasmània, Austràlia. Se situa a 145 m per sobre el nivell del mar en la convergència dels rius Macquarie i South Esk, a 21 km al sud de Launceston i molt a prop de l'aeroport. Té una població de 3,863 (segons el cens de l'any 2016) i forma part de l'àrea del Northern Midlands Council. La regió és predominantment agrícola, destacant per la seva producció de llana, productes làctics i ramaderia.

## Referències

* ↑ «"Townships and Areas". Northern Midlands Council. 2008 | Wayback Machine», 20-12-2009. Arxivat de l'original el 2009-12-20. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «2016 Census QuickStats: Longford (Tas.)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-03-18. [Consulta: 13 març 2021].
# Lower Brule

Lower Brule és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 599 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lower Brule tenia 599 habitants, 165 habitatges, i 114 famílies. La densitat de població era de 642,4 habitants per km².
Dels 165 habitatges en un 46,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 21,2% hi vivien parelles casades, en un 34,5% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 44,2% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 13,9% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.750 $ i la renda mediana per família de 16.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.281 $ mentre que les dones 19.107 $. La renda per capita de la població era de 6.591 $. Entorn del 50,9% de les famílies i el 51,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lower Brule». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lower Brule». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lower Class Brats

Lower Class Brats és una banda estatunidenca de street punk d'Austin, creada el 1995, però radicada al sud de Califòrnia des de 2017. La seva música és una barreja de punk rock, oi!, glam punk dels anys 1970 i rock and roll, amb una estètica inspirada en A Clockwork Orange.

## Discografia
### Àlbums

* 1998: Rather Be Hated than Ignored
* 2000: The Plot Sickens
* 2003: A Class of Our Own
* 2003: Clockwork Singles Collection: Real Punk Is an Endangered Species
* 2006: The New Seditionaires
* 2007: Loud and Out of Tune - Live!

## Referències

* ↑ «Lower Class Brats - Loud and Out of Tune: Live!!! [CD/DVD]» (en anglès). Punknews.org, 25-05-2007. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Lower Class Brats - The New Seditionaries» (en anglès). Punknews.org, 19-01-2007. [Consulta: 17 juliol 2021].
# Los Forats

Los Forats és un paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat al sud-est de Claramunt, al fons de la vall del barranc de la Vileta, i just a ponent del Coll del Bimet, que queda enlairat sobre los Forats.

## Enllaços externs

* Los Forats al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Luigi Mari

Luigi Mari (Màntua, 17 de febrer de 1781 – abans del 2 de març de 1839) fou un tenor italià que va crear el paper principal a Aureliano in Palmira de Rossini al Teatro alla Scala de Milà el 26 de desembre de 1813.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de archiviodelcanto». Universitat de Bolonya.
# Longjumeau

Longjumeau és un municipi francès, situat al departament d'Essonne i a la regió de l'Illa de França situat a la vora del riu Ivette tributari de l'Orge.
Forma part del cantó de Longjumeau i del districte de Palaiseau. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració París-Saclay.
Aquesta vila era famosa fins a la fi del seu ús, per la fabricació de moles de molí. Manufactures de pell adobada i alcohols; comerç de cavalls, aus i mantega. Té indústries farmacèutiques i cosmètiques.

## Tractat de Longjumeau

Tractat de pau signat el 23 de març de 1568 tancava una de les fases de les Guerres de religió a França i fou confirmat el mateix dia per l'edicte de París. Aquesta pau, anomenada també petita pau o pau fingida, no fou sinó una treva que durà sis mesos, doncs la guerra continuà el setembre del mateix any.

## Llocs d'interés

* Església del segle xiii al xv
* Castell del segle xix

## Referències

* ↑ «Longjumeau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 31: Lon - Madz. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 84. ISBN 84-239-4531-6.
# Lo Caragol

Lo Caragol és un paratge del terme municipal de Tremp, a l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra, al Pallars Jussà.
Està situat al nord-est del poble d'Espluga de Serra, en un dels contraforts de ponent de la Serra de l'Estall. És a la capçalera del barranc de Miralles. És al sud-est del Clot de la Bruixa, a llevant de los Artics i al nord-est de Comalofar i de la Fontfreda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lo Caragol (Perauba)

Lo Caragol és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Perauba.
Està situat a ponent de la Rebolleda, al nord-oest dels Rocs de la Torre i a migdia de la Solana de la Torre de Senyús.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Luci Quinti Crispí

Luci Quinti Crispí (llatí: Lucius Quinctius Crispinus va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Quíntia i era de la branca dels Crispins. El seu pare podria ser Tit Quinti Crispí.
Va ser pretor l'any 186 aC i després propretor a Hispània. Va celebrar un triomf l'any 184 aC per les seves victòries a aquesta província. El seu nom complet, segons Smith, podia ser Luci Quinti Pennus Capitolí Crispí.

## Referències

* ↑ «T. Quinctius L. f. L. n. Crispinus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 408-409.
# Luci Quinti Cincinnat (tribú consular 438 aC)

Luci Quinti Cincinnat (en llatí: Lucius Quinctius L. f. L. n. Cincinnatus) va ser un magistrat romà. Era fill de Cincinnat, formava part de la gens Quíntia i era de la família dels Cincinnats.
Va ser tribú amb potestat consolar l'any 438 aC. L'any següent va ser nomenat magister equitum del dictador Emili Mamerc. El 425 aC era elegit per segona vegada tribú consolar i segons Titus Livi encara ho va ser una tercera vegada l'any 420 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,16-17; IV,35; IV,44
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 753.
# Luciérnagas (desambiguació)

«Luciérnagas» té aquests significats:
* Luciérnagas (pel·lícula): pel·lícula dramàtica de temàtica LGBT mexicana de 2018.
* Luciérnagas (novel·la): novel·la d'Ana María Matute publicada per primera vegada el 1953.
# Luciérnagas (novel·la)

Luciérnagas (lit. ‘Cuques de llum’) és una novel·la de l'escriptora barcelonina Ana María Matute. Es tracta d'un relat de la Guerra Civil espanyola ambientat a Barcelona entre el 1935 i el 1939. En el llibre, l'autora no afavoreix el bàndol franquista ni el republicà. Es considera una novel·la de formació amb tocs tremendistes.
Va ser publicada per primera vegada el 1953, però va ser retirada per la censura franquista. Amb tot, per motivacions econòmiques, el 1955 va modificar-se per tal de tornar-la a llançar i va reanomenar-se En esta tierra. Finalment, el 1993, es va editar per darrera vegada, sota el títol original, i és la versió en què hi va haver més canvis per la revisió madura de l'autora.
La primera edició de l'obra va ser finalista del Premi Nadal de novel·la el 1947 o el 1949.

## Sinopsi

La història segueix la manera en què Sol Roda, una adolescent de família benestant que viu a Barcelona, viu la descomposició i la destrucció de l'entorn familiar i social tot d'una per l'esclat de la Guerra Civil espanyola.

## Referències

* 1 2 3 «Luciérnagas» (en castellà). Ediciones Cátedra. [Consulta: 9 octubre 2022].
* 1 2 «Ana Maria Matute, Luicérnagas» (PDF) (en castellà) p. 2-6. selectivitat.io. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ Sotelo Vázquez, Marisa. «Espacio urbano y guerra civil en Luciérnagas de Ana María Matute» (PDF) (en castellà). Universitat de Barcelona, 2012. DOI: 10.14198/ALEUA.2012.24.18. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ Molina Martínez, Juan. «3.- El tremendismo en Luciérnagas.» (en espanyol europeu). Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya, 27-09-2020. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ Estruch Tobella, Joan. «Las tres versiones de Luciérnagas, de Ana María Matute» (PDF) (en castellà). Ínsula: Revista de letras y ciencias humanas p. 1-2, novembre 2014. [Consulta: 9 octubre 2022].