OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anacroneuria annulipalpis

Anacroneuria annulipalpis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1922. Ann. Soc. ent. Belg. 62:89-95.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):146.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Harper, P.P., 1992. A: Unknown Author. Insects of Panama and Mesoamerica, selected studies 114-121.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:313.
* Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):557.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 5 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Boeing EC/RC-135

El Boeing RC-135 és un avió de reconeixement fabricat per la companyia dels Estats Units Boeing basant-se en el Boeing C-135 Stratolifter, que opera per a les Forces Aèries dels Estats Units d'Amèrica i va ser encarregat per la Royal Air Force britànica. L'avió s'encarrega de recollir informació d'una àrea i proporcionar-la en temps gairebé real per a la seva anàlisi i difusió, gràcies a les diverses antenes i sensors instal·lades al fuselatge.

## Especificacions RC-135

Dades de El mundo de la aviación
Característiques generals
* Longitud: 42,82 m
* Envergadura: 39,87 m
* Alçada: 12,69 m
* Superfície de l'ala 226 m2
* Pes carregat: 103.050 kg
Rendiment
* Velocitat màxima: 965,6 km/h
* Abast: 9.100 km
* Sostre de servei: 12.375 m

## Referències

* ↑ Hoyle, Craig. «UK approves Rivet Joint purchase». Flight International, 22-03-2010. [Consulta: 21 gener 2011].
* ↑ https://www.gov.uk/government/news/first-rivet-joint-aircraft-delivered-to-the-uk
* ↑ El mundo de la aviación (en castellà). Planeta de Agostini, 1989, p. 76. ISBN 8439510136.
# Corpuscles de Pacini

Els corpuscles de Pacini són un dels cinc tipus de mecanoreceptors que existeixen: en concret, són receptors sensorials de la pell que responen a les vibracions ràpides i la pressió mecànica profunda. Posseeixen una càpsula de teixit connectiu més desenvolupada i tenen diversos mil·límetres de longitud. Els corpuscles són el·lipsoidals i posseeixen una càpsula composta per nombroses capes de cèl·lules de teixit connectiu aplanades. Cada capa o làmina està separada de les altres per fibres de col·lagen i material amorf. La càpsula envolta un espai central. Cada corpuscle rep una fibra nerviosa gruixuda mielínica, que perd la seva beina de mielina i penetra la pell a l'espai central on també perd la seva beina de Schwann. L'axó nu recorre l'espai central sense ramificar-se i forma un engruiximent terminal.
Són receptors de ràpida adaptació que responen únicament a l'inici i final de la desviació mecànica, i a les vibracions d'alta freqüència. Els corpuscles de Pacini es troben per exemple, en el teixit connectiu subcutani i en la dermis reticular i són especialment nombrosos a la mà i el peu. A més es troben en el periosti, les membranes interòssies, el mesenteri, el pàncrees i els òrgans sexuals. Envien informació sobre el moviment de les articulacions.

## Epònim

Filippo Pacini (1812-1883) va presentar en 1835 en la "Società mèdic-fisica" de Florència el seu descobriment dels corpuscles que ara porten el seu nom.

## Referències

* ↑ Schiffman, Harvey. «7». A: La Percepción Sensorial. Limusa Wiley, 2001, p. 152. ISBN 968-18-5307-5.
# Saint-Symphorien-des-Bois

Saint-Symphorien-des-Bois és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 411 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Eugène Mazille | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 382 | 401 | 388 | 395 | 414 | 409 | 411 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Quatre sense timoner

Rem als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Scull individual | homes |
| Doble scull | homes |
| Dos sense timoner | homes |
| Quatre sense timoner | homes |
| Vuit amb timoner | homes |
| < 1900 1908 > ||
La prova del quatre sense timoner fou una de les disputades en el programa de rem que es disputà als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904.
Aquesta fou la primera ocasió en què la prova formà part del programa Olímpic. La prova es disputà el dissabte 30 de juliol i hi van prendre part dotze remers, dividits en tres equips, tots dels Estats Units.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Estats Units Arthur Stockhoff August Erker George Dietz Albert Nasse | Estats Units Frederick Suerig Martin Formanack Charles Aman Michael Begley | Estats Units Gustav Voerg John Freitag Louis Helm Frank Dummerth |

## Resultat

| Nom | Temps |
| Arthur Stockhoff, August Erker, George Dietz i Albert Nasse | 9' 05.8" |
| Frederick Suerig, Martin Formanack, Charles Aman i Michael Begley | 9' 37.6" |
| Gustav Voerg, John Freitag, Louis Helm i Frank Dummerth | 10' 02.4" |

## Referències

* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2012-08-16. [Consulta: 27 agost 2012]. (polonès)
* «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 27 agost 2012].
# Issàievo (Pskov)

* Per a altres significats, vegeu «Issàievo».
Issàievo (en rus: Исаево) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants. Pertany al districte de Krasnogorodsk.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Anacroneuria albimacula

Anacroneuria albimacula és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:324.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:1-235.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):145.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:311, 312.
* Stark, Zúñiga, Rojas & Baena, 1999. Spixiana 22(1):16.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:270.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 5 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Champosoult

Champosoult és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champosoult era de 107 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 72 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 72 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champosoult el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 52 eren actives i 11 eren inactives. De les 52 persones actives 46 estaven ocupades (28 homes i 18 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Champosoult hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champosoult a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champosoult a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Doble scull

Rem als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Scull individual | homes |
| Doble scull | homes |
| Dos sense timoner | homes |
| Quatre sense timoner | homes |
| Vuit amb timoner | homes |
| < 1900 1908 > ||
La prova del doble scull fou una de les disputades en el programa de rem que es disputà als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904.
Aquesta fou la primera ocasió en què la prova formà part del programa Olímpic. La prova es disputà el dissabte 30 de juliol i hi van prendre part sis remers, dividits en tres equips, tots dels Estats Units.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Estats Units John Mulcahy William Varley | Estats Units Jamie McLoughlin John Hoben | Estats Units Joseph Ravannack John Wells |

## Resultat

| Nom | Temps |
| John Mulcahy i William Varley | 10' 03.2" |
| Jamie McLoughlin i John Hoben | |
| Joseph Ravannack i John Wells | |

## Referències

* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2012-08-16. [Consulta: 26 agost 2012]. (polonès)
* «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 26 agost 2012].
# Tros de Riu

El Tros de Riu és un paratge de camps de conreu del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situat al sud-est de Vilamolat de Mur, a les Borrelles de Deçà, a l'esquerra del barranc de Cordillans i a la dreta del barranc de les Borrelles

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Anacroneuria amboro

Anacroneuria amboro és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2004. Spixiana 27(1):68.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Records of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from Bolivia and Paraguay with Descriptions of Three New Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):146.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 7 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Correlació creuada

La correlació creuada és usada de vegades en estadística per referir-se a la covariància cov (X, I) entre dos vectors aleatoris X i I. En processament de senyals, la correlació creuada (o de vegades anomenada "covariància creuada") és una mesura de la similitud entre dos senyals, sovint utilitzada per trobar característiques rellevants en un senyal desconegut per mitjà de la comparació amb un altre que sí que es coneix. És funció del temps relatiu entre els senyals, de vegades també se l'anomena producte escalar desplaçat, i té aplicacions en el reconeixement de patrons i en criptoanàlisi.

## Definició formal

Donades dues funcions discretes f $_i$ i g$_i$ la correlació creuada es defineix com:
    $(F\star g)_{i}\ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ \sum _{j}f_{j}^{*}\,g_{r+j}$
on la sumatòria es realitza sobre valors sencers de j apropiats, i l'asterisc està indicant el conjugat.
Per al cas de dues funcions contínues f (x) i g (x) la correlació creuada es defineix com:
    $(F\star g)(x)\ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ \int f^{*}(t)g(x+t)\,dt$
on la integral es realitza per a valors apropiats de t .
La correlació creuada té una naturalesa similar a la convolució de dues funcions. Difereix en el fet que la correlació no involucra una inversió de senyal com passa a la convolució.
Si $X$ i $I$ són variables aleatòries independents amb distribucions de probabilitat f i g, respectivament, llavors la distribució de probabilitat de la diferència $-X+Y$ està donada per la correlació creuada f $\star$ g. En contrast, la convolució f $*$ g dona la distribució de probabilitat de la suma $X+Y$

## Propietats

La correlació creuada es relaciona amb la convolució de la següent manera:
    $F(t)\star g(t)=f^{*}(-t)*g(t)$
llavors si f o g és una funció parella
    $(F\star g)=f*g$
També: $(f\star g)\star (f\star g)=(f\star f)\star (g\star g)$

## Referències

* ↑ «Cross-Correlation | Mathematics of the DFT» (en anglès). www.dsprelated.com. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Coross-correlation» (en anglès). www.ee.ic.ac.uk. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ Cross-Correlation. MathWorld (anglès)

## Vegeu també

* Autocorrelació
* Densitat espectral
* Filtre adaptat

## Enllaços externs (anglès)

* http://www.idiom.com/#zilla/Work/nvisionInterface/nip.html Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine.
* http://www.phys.ufl.edu/LIGO/stochastic/sign05.pdf Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine.
* http://ceb.nlm.nih.gov/pubs/hauser/Tompaper/tompaper.php%5BEnllaç+no+actiu%5D
* Chapter 6: Describing Random Sequences. University of Newcastle upon Tyne.
* pbourke/other/correlat/Cross correlation examples including 2D pattern identification Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine.
# Salvelinus inframundus

Salvelinus inframundus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja gasterosteids, mol·luscs i larves d'insectes.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües temperades (60°N-58°N, 4°W-2°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: llac Hellyal (Illa Hoy, Illes Òrcades, Regne Unit).

## Referències

* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Wheeler, A.C., N.R. Merrett i D.T.G. Quigley, 2004. Additional records and notes for Wheeler's (1992) List of the Common and Scientific Names of Fishes of the British Isles. J. Fish Biol. 65 (Supplement B): 1-40.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Bretenières

Bretenières és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 36 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bretenières era de 36 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles) i 8 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 23 eren cases i 1 era un apartament. Dels 18 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bretenières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 1 | 80 a 84 | 0 |
| 1 | 75 a 79 | 1 |
| 3 | 70 a 74 | 2 |
| 0 | 65 a 69 | 3 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 1 | 55 a 59 | 0 |
| 2 | 50 a 54 | 1 |
| 0 | 45 a 49 | 1 |
| 2 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 1 | 30 a 34 | 1 |
| 1 | 25 a 29 | 1 |
| 0 | 20 a 24 | 2 |
| 0 | 15 a 19 | 2 |
| 1 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 2 | 0 a 4 | 1 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 15 eren actives i 6 eren inactives. De les 15 persones actives 14 estaven ocupades (9 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 6 persones inactives 4 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bretenières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bretenières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Joan Jordi I de Saxònia-Eisenach

Joan Jordi I de Saxònia-Eisenach (en alemany Johann Georg I von Sachsen-Eisenach) va néixer a Weimar (Alemanya) el 12 de juliol de 1634 i va morir en un accident de caça a Eckhartshausen el 19 de setembre de 1686. Era un noble alemany fill del duc Guillem de Saxònia-Weimar (1598-1662) i de la princesa Elionor Dorotea d'Anhalt-Dessau (1602-1664).
Després de la mort del seu pare, el 1662, el seu germà gran Joan Ernest II va heretar Weimar, i el segon, Adolf Guillem va rebre Eisenach. Joan Jordi, com a tercer fill va rebre una renda del ducat de Saxònia-Eisenach i va fixar la seva residència a la petita ciutat de Marksuhl.
El 1668 va morir el seu germà Adolf Guillem. Tots els seus fills, però, van morir quan encara eren infants, de manera que Joan Jordi va esdevenir primer el regent del ducat i finalment l'heretà. A l'any següent, el 1672, la mort sense hereus del duc de Saxònia-Altenburg Frederic Guillem III va obligar a fer un nou tractat de la divisió de les terres familiars. Joan Jordi va ser confirmat en la seva possessió d'Eisenach i va guanyar, a més, algunes ciutats, i el seu germà petit, Bernat, va heretar Jena.
Joan Jordi es va convertir, així, en el fundador de la línia més recent dels ducs de Saxònia-Eisenach, que es va extingir el 1741.

## Matrimoni i fills

El 29 de maig de 1661 es va casar a Wallau amb la comtessa Joana de Sayn-Wittgenstein (1626-1701), filla del comte Ernest (1594-1632) i de Lluïsa Juliana d'Erbach (1603-1670). El matrimoni va tenir vuit fills:
* Elionor (1662-1696), casada primer amb Joan Frederic de Brandenburg-Ansbach (1654-1686), i després amb Joan Jordi IV de Saxònia.
* Frederic August (1663-1684).
* Joan Jordi II (1665-1698).
* Joan Guillem (1666-1729), casat primer amb Amàlia de Nassau-Dietz, després amb Cristina Juliana de Baden-Durlach (1678-1707), posteriorment amb Magdalena Sibil·la de Saxònia-Weissenfels (1673-1726), i encara amb Maria Cristina de Leiningen-Heidesheim.
* Maximilià Enric (1666-1668).
* Lluïsa (1668-1669).
* Frederica Elisabet (1669-1730), casada amb Joan Jordi de Saxònia-Weissenfels.
* Ernest Gustau (1672-1672).