OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oposició d'esquerra

Oposició d'esquerra és el nom pel que es coneix a la facció liderada per Lev Trotski, que va agrupar als opositors de l'estalinisme dins del PCUS, aquest grup va existir des de l'any 1923 al 1927. Dins de la lluita de poder oberta per les principals figures del partit després de la malaltia i mort de Vladímir Lenin, es van agrupar als signants de la Declaració dels 46 davant la troika formada per Grigori Zinóviev, president de la III Internacional; Ióssif Stalin, Secretari General del Partit Comunista i Lev Kàmenev. La troika comptava amb el suport de Nikolai Bukharin, director de Pravda; i d'Aleksei Ríkov, president del Consell de Ministres (Sovnarkom), els quals més tard serien inclosos per Stalin en l'oposició de dretes. A Trotsky i els seus seguidors se'ls hi va unir el Grup del Centralisme Democràtic.
# Oposició Unida

El Bloc Electoral Oposició Unida (ერთიანი სახალხო მოძრაობის ეროვნული საბჭო) fou una coalició electoral de Geòrgia que es va presentar a les eleccions legislatives georgianes de 2008, on va obtenir 314.668 vots (el 17,73%) i 17 escons. Està formada per vuit partits polítics i forma la principal oposició al president de Geòrgia Mikheil Sakaixvili, i va rebre l'impuls durant les protestes georgianes de 2007.

## Història

La coalició va ser fundada amb el nom de Consell Nacional a finals de setembre de 2007 com a resposta per la detenció de l'ex ministre de Defensa, Irakli Okruashvili, que era considerada per l'oposició georgiana com a prova d'activitat delictiva pel govern. El 28 de setembre es va unir a una manifestació conjunta fora de l'edifici del Parlament de Geòrgia a Tbilisi i va organitzar la primera manifestació massiva al bulevard Rustaveli el 2 de novembre, que fou seguida per noves manifestacions.
El 17 d'octubre el Consell Nacional va aprovar el manifest que definia els seus objectius polítics. El 12 de novembre el Consell Nacional designà Levan Gachechiladze com a candidat comú a les eleccions presidencials georgianes de 2008 i Salomé Zurabishvili com a Primer Ministre del gabinet d'ombra. A les eleccions legislatives georgianes de 2008 va competir en una llista comuna amb Gachechiladze novament com a candidat.

## Composició

L'Oposició Unida era formada per nou partits:
* Moviment per la Llibertat (Tavisupleba, თავისუფლება)
* Partit Conservador de Geòrgia (Sak’art’velos Konservatiuli Partia, საქართველოს კონსერვატიული პარტია)
* Via Georgiana (Sakartvelos Gsa, საქართველოს გზა)
* Moviment per una Geòrgia Unida (Modsraoba Ertiani Sakartvelostvis, მოძრაობა ერთიანი საქართველოსთვის)
* Partit Popular
* Fòrum Nacional (Erovnuli P'orumi, ეროვნული ფორუმი)
* Tropa Georgiana (Kartuli Dasi, ქართული დასი)
* El nostre partit (Chven t'vit'on, ჩვენ თვითონ)
* Partit de Geòrgia
El Consell Nacional era format també per l'Aliança de Dretes - Industrials Topadze, el Partit Laborista Georgià i el Partit Republicà de Geòrgia, però decidiren presentar-se a les eleccions per separat.

## Enllaços externs

* (anglès) Manifest del Consell Nacional al Públic en General
# PPN Ludvig Pavlović

La Unitat de Propòsit Especial Ludvig Pavlović (en croat: Postrojba za posebne namjene Ludvig Pavlović) fou una unitat del Consell de Defensa Croat durant la guerra de Bòsnia. La seu del batalló estaba situat a la ciutat de Čapljina, a la caserna de Božan Šimović, i més tard va passar a formar part del 2a Brigada de Guàrdies.
La 60a Unitat Especial del Batalló de Guàrdies Aerotransportades, és anomenada per molts experts "la unitat especial en tots els sentits". A la unitat de Ludvig Pavlović, l'estructura era de majoria croata d'Hercegovina. La unitat va ser desplegada al Front Sud, tot hi va abandonar el regiment de Kralj Tomislav i es va posar a disposició del Consell de Defensa Croat (HVO).
# Paa sternosignata

Paa sternosignata és una espècie de granota que viu a l'Afganistan, el Pakistan i, possiblement també, a l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Khan, M.S., Papenfuss, T., Anderson, S., Kuzmin, S., Dutta, S., Ohler, A. & Sengupta, S. 2004. Paa sternosignata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Paa medogensis

Paa medogensis és una espècie de granota que viu a la Xina i, possiblement també, a l'Índia.

## Referències

* Liang, F. & Lau, M.W.N. 2004. Paa medogensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Otó

Otó és el nom dels següents personatges:
* Otó I del Sacre Imperi Romano-Germànic (Walhausen, 912 - Memleben, 973), emperador romanogermànic
* Otó II del Sacre Imperi (955 – Roma, 983), emperador romanogermànic anomenat el Roig o el Sanguinari
* Otó III (980 – 1002), emperador romanogermànic
* Otó IV del Sacre Imperi Romanogermànic
* Otó d'Àustria (arxiduc d'Àustria) (1865 - 1906)
* Otó I de Baviera (1848, Múnic - 1916, Castell de Fürstenried), rei de Baviera
* Otó II de Nordheim, duc de Baviera
* Otó III de Baviera, duc de Baviera i rei d'Hongria
* Otó IV de Baviera, duc de Baviera
* Otó V de Baviera, duc de Baviera
* Otó I de Borgonya, duc de Borgonya (956-65)
* Otó-Guillem de Borgonya, comte de Borgonya (986-1026) i duc de Borgonya (1002-04)
* Otó IV de Brunswick, príncep de Brunswick, comte consort de Provença i rei consort de Nàpols (1376-82)
* Luci Rosci Otó, tribú de la plebs el 67 aC
* Luci Salvi Otó, pare de l'emperador Otó, cònsol sufecte el 33
* Luci Salvi Otó Titià o Ticià, cònsol el 52 i 69
* Marc Salvi Otó o simplement Otó (32-69), emperador romà
* Marc Salvi Otó (pretor), avi de l'emperador Otó, pretor romà
Tragèdies
Òperes
* Ottone in villa (1713), òpera d'Antonio Vivaldi
* Ottone, re di Germania (1723), òpera de Georg Friedrich Händel
# Otó Guillem de Borgonya

Otó Guillem de Borgonya (962 - 1026) fou comte de Borgonya (986-1026) i duc de Borgonya (1002-1004).

## Orígens familiars

Nasqué el 962 sent fill d'Adalbert II d'Ivrea, rei d'Itàlia i la seva esposa Gerberga de Châlon.
Gerberga a la mort d'Adalbert es tornà a casar el 972 amb el duc Enric I de Borgonya, el qual adoptà Otó Guillem com a fill propi i com a hereu dels seus territoris.

## Comtat i Ducat de Borgonya

Otó Guillem fou designat hereu a la mort del duc Enric I de Borgonya el 1002, però davant el poder del monarca francès Robert II de França el 1004 fou desposseït dels seus dominis del Ducat de Borgonya, els quals foren integrats a la Corona francesa. Otó-Guillem mantingué, però, els seus dominis sobre el Franc Comtat iniciant així la dinastia d'Ivrea dels comtes de Borgonya.Sembla que dominava els comtats d'Auxerre i Nevers però les dades no estan ben establertes. Els hauria conservat fins al 1026 i els hauria llegat a la seva filla Matilde Borgonya i el seu gendre Landri; aquest apareix com a comte a Nevers i Auxerre vers 1026-1028
Otó-Guillem es va rebel·lar l'any 1016 contra l'emperador Enric II per poder controlar les seves possessions dins el Sacre Imperi Romanogermànic.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Ermentruda de Reims, filla del comte Renald de Reims. D'aquesta unió van tenir:
* Guiu I de Mâcon (vers 982-1004), comte de Mâcon
* Renald I de Borgonya (vers 990-1057), comte de Borgonya
* Agnès de Borgonya, comtessa de Poitiers, casada amb Guillem V d'Aquitània i posteriorment amb Jofré II d'Anjou
* Gerberga de Borgonya, casada amb el comte Guillem II de Provença
* Matilde, comtessa de Borgonya (vers 983-1005), casada amb Landri de Nevers

## Notes i referències

* ↑ «BURGUNDY DUCHY NOBILITY». MedLands 2: Otó-Guillem, padre del Guiu I de Mâcon
# Oxicà

Oxicà (llatí: Oxycanus, grec antic: ̓Οξυκανός) va ser un príncep de l'Índia que governava els territoris a l'oest dels del rei Musicà.
Quan Alexandre el Gran es va acostar als seus dominis, no se li va sotmetre, com havien fet altres prínceps menors, ni va enviar ambaixadors per oferir al macedoni la submissió. Alexandre va marxar contra ell i va ocupar dues de les seves principals ciutats, Oxicà va caure presoner, i la resta de ciutats del seu regne es van sotmetre ràpidament.
Alguns autors pensen que el nom Oxicà (com el de Musicà) podria derivar de khan (Oudh Khan o rei d'Oudh, Moosh Khan o rei de Moosh), però aquest títol va aparèixer més tard entre els turcs i no hi ha cap prova del seu ús anterior.

## Notes

* ↑ Quint Curci Rufus l'anomena Porticà

## Referències

* ↑ Flavi Arrià. «llibre VI». A: Anabasis De Alejandro Magno (en castellà). 1a edició, 2a impressió. Gredos, 1982. ISBN 84-249-0306-4.
* ↑ Smith, William (ed.). «Oxycanus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 gener 2022].
# Padogobius nigricans

Padogobius nigricans és una espècie de peix d'aigua dolça, de clima temperat i demersal,de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

Els mascles poden assolir 12,5 cm de longitud total i les femelles 7 cm. Tenen un nombre de vèrtebres: 29-30. La reproducció té lloc al maig i el juny, i és territorial durant la temporada d'aparellament. S'alimenten d'invertebrats.

## Distribució

Es troba a Europa: rius de la Itàlia occidental central (Arno, Tíber, Ombrone i Serchio). És inofensiu per als humans.
Es troba amenaçat d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat natural, l'extracció d'aigua, l'augment de la temperatura de l'aigua, la contaminació i la introducció d'espècies exòtiques (sobretot de Padogobius bonelli).

## Bibliografia

* McKay, S.I. i P.J. Miller, 1991. Isozyme criteria in the testing of phyletic relationships between species of Gobius and related eastern Atlantic-Mediterranean genera (Teleostei: Gobiidae). J. Fish Biol. 39A:291-299.

## Referències

* ↑ «Padogobius nigricans». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Miller, P.J. «The endurance of endemism: the Mediterranean freshwater gobies and their prospects for survival». J. Fish Biol., 37 (Suppl. A), 1990, pàg. 145-156.
* ↑ Crivelli, A.J.. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation.. Tour du Valat Publication, 1996, p. 171.
* ↑ Gandolfi, G. i P. Tongiorgi, 1974. Taxonomic position, distribution, and biology of the gobies present in the italian fresh-waters, Padogobius martensi (Günther) and Gobius nigricans (Canestrini) (Osteichthyes, Gobiidae). Annali del Museo Civico di Storia Naturale di Genova 80:92-118.
* ↑ Gandolfi, G.; Zerunian, S; Torricelli, P; Marconato, A(eds.). I pesci delle acque interne italiane. Romapàgines =616: Ministero dell'Ambiente e Unione Zoologica Italiana - Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato, 1991.
* ↑ Bianco, G. & Freyhof, J. (2006). Padogobius nigricans. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 17 de desembre del 2015 (en anglès).
# Odeon Records

Odeon Records era una etiqueta de disc fundada per Max Strauss i Heinrich Zunz a Berlín, Alemanya. Se li posava el nom d'un teatre famós a París, la cúpula clàssica del qual apareix a l'etiqueta de disc d'Odeon.
El 1904 Odeon llança els primers discs de gramòfons de manera doble estats. Es convertia en una filial de la Carl Lindström Company que també tenia Beka Records, Parlophone i Fonotipia. Lindstrom era adquirit per l'anglès Columbia Graphophone Company el 1926. El 1931 Columbia es fusionava amb Electrola, HMV i unes altres etiquetes per formar EMI. El 1936 el director es forçava a retirar-se i es canviava pel Dr. Kepler, un membre nazi. Quan l'exèrcit Roig Soviètic ocupava Berlín el 1945 destruïa la majoria de la factoria d'Odeon. A Espanya, Argentina i Brasil l'etiqueta sobreviu com a filial d'EMI fins que la venda de la majoria de propietats d'EMI a l'antic rival Universal Music Group el setembre de 2012, Universal va conservar el dret de reeditar els catàlegs de postguerra d'Odeon japonesos, llatinoamericans, alemanys i europeus, mentre que Warner Music Group va adquirir els drets de la resta d'EMI el febrer de 2013 i amb això, les reedicions dels llançaments francesos, escandinaus, espanyols i de la majoria d'altres europees d'Odeon, per complir amb les condicions de desinversió de la Comissió Europea.

## Referències

* ↑ Rye, Howard. The New Grove Dictionary of Jazz. 3. 2a edició. Nova York: Grove's Dictionaries Inc., 2002, p. 184. ISBN 1-56159-284-6.
* ↑ Sweney, Mark «Universal's £1.2bn EMI takeover approved – with conditions» (en anglès). The Guardian [London], 21-09-2012.
# Oderen

Oderen (en alsacià Oder) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 1.318 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.182 | 1.254 | 1.241 | 1.331 | 1.340 | 1.318 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Allonas | |
# Parabothus amaokai

Parabothus amaokai és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Té 30 vèrtebres.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del sud-est del Pacífic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Parabothus chlorospilus

Parabothus chlorospilus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes present a les costes de les illes Hawaii.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Ompok weberi

Ompok weberi és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paradoxornis de capell negre

El paradoxornis de capell negre (Psittiparus margaritae) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Es troba al sud del Vietnam i a l'extrem oriental de Cambodja. El seu hàbitat el conformen els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Taxonomia

Les quatre espècies del gènere Psittiparus estaven classificades anteriorment en el gènere Paradoxornis i Psittiparus no fou recuperat fins al 2009 Aleshores estaven a la família dels sílvids (Sylviidae). Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí finalment a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, al Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis de capell negre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 635. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-headed Parrotbill. Paradoxornis margaritae (formerly as: Psittiparus margaritae)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Penhallurick, John; Robson, Craig «The generic taxonomy of parrotbills (Aves, Timaliidae)». Forktail, 25, 2009, pàg. 137–141.
* ↑ «Master Lists». IOC World Bird List Version 10.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
# Paradoxornis de Verreaux

El paradoxornis de Verreaux (Suthora verreauxi) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Es troba de forma permanent a la Xina, Myanmar, Laos i Vietnam. També nidifica a Taiwan. El seu hàbitat el conformen els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El seu nom específic homenatja l'ornitòleg francès Jules Verreaux (1808-1873).

## Taxonomia

Les tres espècies del gènere Suthora estaven classificades anteriorment en el gènere Paradoxornis i no fou recuperat fins al 2009 Aleshores estaven a la família dels sílvids (Sylviidae). Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí finalment a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis de Verreaux». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 635. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Golden Parrotbill. Suthora verreauxi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Penhallurick, John; Robson, Craig «The generic taxonomy of parrotbills (Aves, Timaliidae)». Forktail, 25, 2009, pàg. 137–141.
* ↑ «Master Lists». IOC World Bird List Version 10.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
# Paradoxornis de Yunnan

El paradoxornis de Yunnan (Sinosuthora brunnea ricketti; syn: Sinosuthora ricketti) és un tàxon d'ocell passeriforme de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Se'l troba a la província de Yunnan, a l'interior de la Xina. El seu hàbitat el conformen matollars, herbassars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022), el consideren encara una subespècie del paradoxornis alabrú (Sinosuthora brunnea ricketti).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis de Yunnan». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 636. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Brown Parrotbill. Paradoxornis unicolor (formerly as: Cholornis unicolor)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Master Lists». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
# Parc Nacional del Darién

El Parc Nacional Darién situat a la província de Darién, Panamà. Està, aproximadament, a 325 quilòmetres de la ciutat de Panamà, i és el més extens de tots els Parcs Nacionals de Panamà, amb 5970 km² i és un dels llocs del Patrimoni de la Humanitat més importants de Centreamèrica.
Va ser declarat en 1981 com Patrimoni de la Humanitat i el 1983 com a Reserva de la Biosfera. Les seves espècies més comunes són el guacamai, el lloro, el tapir i l'àguila harpia, l'au nacional de Panamà. Aquest parc és valorat per la seva important patrimoni genètic, la bellesa del seu paisatge escarpat i la seva selva. Per arribar al parc els visitants, en general, volaran fins al Real, la ciutat més propera al parc.

## Referències

* ↑ Unesco. «Darien National Park» (en inglés), 1981. [Consulta: 1r setembre 2009].
* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Darien National Park» (en anglès). [Consulta: 11 març 2021].
# Paraje

Paraje és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 669 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paraje tenia 669 habitants, 194 habitatges, i 163 famílies. La densitat de població era de 57,4 habitants per km².
Dels 194 habitatges en un 39,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 33% dones solteres, i en un 15,5% no eren unitats familiars. En el 13,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 16% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.179 $ i la renda mediana per família de 24.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.536 $ mentre que les dones 16.522 $. La renda per capita de la població era de 7.350 $. Aproximadament el 37,3% de les famílies i el 39,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paraje». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paraje». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.