OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa al centre del poble

La Casa al centre del poble és una obra d'Esterri de Cardós (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa amb façana lleugerament corbada en la paret mestra perpendicular al cavall que suporta de llicorella a dues vessants, orientada a migdia i un cos més baix adossat a ponent destinat a paller. En la base de la façana, sota una gran arcada de mig punt, es troba una font i un abeurador. L'entrada s'efectua per una porta de fusta de dos batents on es dibuixen dos rombes, a la qual s'accedeix per un parell de graons. En el primer pis s'obre una gran balconada de fusta amb balustres escairats, coberta per un petit llosat a dues vessants.

## Referències

* ↑ «Casa al centre del poble». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Casc de Montefortino

El casc de Montefortino és un tipus de casc militar romà usat des del segle iii aC fins al Segle I. El seu nom és degut al cementiri de Montefortino a Ancona, Itàlia, on es van trobar nombrosos exemplars.

## Referències

* ↑ Sekunda, Nicholas V. Republican Roman Army 200-104 BC (en anglès). Osprey Publishing, 1996, p. 6-7. ISBN 1855325985.

## Vegeu també

* Casc romà
* Casc Coolus
# Cap Agulhas

El cap Agulhas (en portuguès: cabo das Agulhas) representa el punt més meridional de l'Àfrica (34° 50′ 0.35″ S, 19° 59′ 59.95″ E﻿ / ﻿34.8334306°S,19.9999861°E﻿ / -34.8334306; 19.9999861). El cap es troba dins del municipi de Cape Agulhas, encabit al Parc Nacional del Cap Agulhas, a la província occidental del Cap de Sud-àfrica.
Sovint s'identifica, erròniament, el cap de Bona Esperança (latitud: 34°21′29″ sud, longitud: 18°28′19″ est) amb el punt més meridional del continent africà, però aquest últim es troba a una distància d'uns, aproximadament, 150 km cap al nord respecte del cap Agulhas. Ambdós es troben dintre de la sobirania nacional de Sud-àfrica.
Aquesta singularitat meridional el converteix en el punt d'intersecció entre els oceans Índic i Atlàntic.

## Enllaços externs

* Cape Agulhas / Struisbaai / Overberg Coast (anglès)
* The estuary of the Heuningnes River, the southernmost in Africa Arxivat 2006-10-08 a Wayback Machine. (en anglès).

## Referències

* ↑ Cape Agulhas Municipality pàgina oficial (en anglès)
# Carl Zimmer

Carl Zimmer (New Haven, 13 de juliol de 1966) és un divulgador científic de rellevància mundial. A la seva carrera s'ha especialitzat en diverses matèries com l'evolució, els paràsits, els virus i l'herència genètica. Els seus treballs han aparegut a National Geographic, Discover, Science, Wired i d'ençà de 2013 és columnista del diari The New York Times.

## Bibliografia

* At the Water's Edge (1999) ISBN 0-684-85623-9
* Parasite Rex (2001) ISBN 0-7432-0011-X
* Evolution: The Triumph of an Idea (2001) ISBN 0-06-019906-7
* Soul Made Flesh (2004) ISBN 0-7432-3038-8
* Smithsonian Intimate Guide to Human Origins (2005) ISBN 0-06-082961-3
* Microcosm: E. coli and the New Science of Life (2008) ISBN 0-375-42430-X
* The Tangled Bank: An Introduction to Evolution (2009) ISBN 0-9815194-7-4
* Brain Cuttings (2010) ASIN: B0045U9UFM (llibre electrònic)
* A Planet of Viruses (2011) ISBN 0-226-98335-8 Vegeu imatges de virus en color, del llibre.
* Science Ink: Tattoos of the Science Obsessed (2011) ISBN 978-1-4027-8360-9
* Evolution: Making Sense of Life (2016). co-authored with Douglas Emlen. Roberts and Company; Greenwood Village, Colorado, ISBN 1936221365
* She Has Her Mother's Laugh: The Powers, Perversions, and Potential of Heredity (2018). Dutton: New York, New York, ISBN 1101984597

## Referències

* ↑ Bäbler, Oriol. «Hi ha 100.000 trossos d'ADN viral al nostre genoma». Vilaweb, 01-08-2020. [Consulta: 30 agost 2020].

## Enllaços externs

* http://phenomena.nationalgeographic.com/blog/the-loom/ Arxivat 2018-06-30 a Wayback Machine.
* http://carlzimmer.com/bio.html Arxivat 2013-02-19 a Wayback Machine.
# Casa Godes

La Casa Godes és una obra amb elements gòtics i renaixentistes d'Arnes (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Originalment constava de dues plantes tal com es pot percebre dessota l'arrebossat de la façana. La tercera està construïda amb reble, mentre que les restants ho estan amb baix de carreu. L'arc d'entrada ha estat encegat per un alter rebaixat i el balcó de la planta primera fou, en un primer moment, una finestra, com es pot apreciar a partir de les motllures presents i als carreus de la seva part inferior (sobre la qual apareix la data "1588".

## Referències

* ↑ «Casa Godes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Carman Maxwell

Carman Maxwell (Siloam Springs, 27 de desembre de 1902 - Ojai, 22 de setembre de 1987) fou un animador i actor de veu nord-americà.
Maxwell va néixer a Siloam Springs a l'estat Arkansas però es va criar a Kansas City a l'estat de Missouri. Va començar la seva carrera a l'estudi de Walt Disney. Entre els seus primers treballs hi ha els curtmetratges Jack and the Beanstalk, Puss in Boots, Goldie Locks and the Three Bears i Cinderella, tots ells estrenats el 1922. Al costat d'Hugh Harman, Rudolf Ising i Friz Freleng, va formar part del grup que posteriorment s'allunyaria de Disney per crear l'estudi d'animació de Warner Bros, sota l'administració de Leon Schlesinger.
A més de treballar com a animador per Harman i Ising, Maxwell va fer la veu del seu personatge més famós, Bosko, el primer gran èxit de Warner Bros Studios i l'estrella d'una dotzena de curtmetratges de Looney Tunes. El personatge va aparèixer per primera vegada en el dibuix animat Bosko the Talk-Ink Kid (1929), que ha estat acreditat com el «primer curtmetratge animat a sincronitzar moviment i diàleg». Harman i Ising van crear Bosko per treure profit del nou fenomen sonor que triomfava a la indústria de cinema. Harman va dissenyar a el personatge basant-se en el gat Félix. El curt començava amb Ising i una taula de dibuix. Després de dibuixar Bosko al paper, el personatge cobrava vida, parlava, cantava i ballava. Després Ising tornava Bosko a la tinta, i el curt acabava.

## Referències

* ↑ disneyshorts.org Ficha del artista en disneyshorts.org (en inglés)
* ↑ Lenburg, Jeff. Who's who in animated cartoons: an international guide to film & television's award-winning and legendary animators (en anglès). Hal Leonard Corporation, 2006, p. 153. ISBN 9781557836717.
* ↑ Michael Barrier Hollywood Cartoons: American Animation in its Golden Age, Oxford: Oxford University Press, 1999, p. 155.

## Enllaços externs

* «1929 - Bosko, The Talk-Ink Kid». [Consulta: 27 març 2021].
# Carmageddon

Carmageddon és el primer videojoc de la saga que tracta de curses amb cotxes amb accidents violents produït per Stainless Games i publicat per Interplay i SCi.
Al desembre del 2018, THQ Nordic va adquirir els drets sobre la saga Carmageddon de Stainless Games.

## Jugabilitat

A Carmageddon, el jugador condueix un vehicle contra altres competidors controlats per ordinador en diversos escenaris, incloent-hi ciutats, mines i àrees industrials. El jugador té un temps determinat per completar cada cursa, però es pot guanyar més temps recollint els bons, danyant els cotxes dels competidors o atropellant els vianants.
Les carreres es completen completant la cursa, com es podria fer un joc de carreres normal, "desaprofitar" (tots els altres cotxes de carrera) o bé matar a tots els vianants del nivell. El joc inclou trenta-sis pistes de carreres, que en onze mapes diferents.
El joc presentava versions instrumentals de cançons de l'àlbum de 1995, Demanufacture de Fear Factory, amb la cançó "Zero Signal" que s'utilitza en la introducció del joc. Altres cançons de l'àlbum que apareixen són "Demanufacture" i "Body Hammer".

## Referències

* ↑ «Carpocalypse Now! THQ Nordic acquires the "Carmageddon"-IP from Stainless Games», 03-12-2018. Arxivat de l'original el 2018-12-05. [Consulta: 4 desembre 2018].

## Enllaços externs

* (anglès) El videojoc a MobyGames
# Casa Rectoral (Granollers)

La Casa Rectoral és una obra noucentista de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici aïllat de planta sensiblement rectangular, consta de planta baixa, pis i golfa amb coberta de teula àrab a dues vessants acabada amb ràfec perimetral de teula, amb capcer oriental a llevant, façanesplanes arrebossades. En la façana nord hi ha la portalada d'entrada de pedra amb arc de mig punt, al costat de l'entrada hi ha una fornícula, també hi destaquen tres finestres de proporció vertical de grans dimensions emmarcades amb brancals i llinda plana de pedra.

## Referències

* ↑ «Casa Rectoral». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Carmen Crespo Díaz

María del Carmen Crespo Díaz (Adra, Almeria, 8 de desembre de 1966) és una política andalusa del Partit Popular, consellera d'Agricultura, Aigua i Desenvolupament Rural de la Junta d'Andalusia en la dotzena legislatura.
El maig de 2024 va cessar del càrrec de consellera per a ser candidata del PP a les eleccions europees d'aquest any. La Llei estableix que és incompatible figurar en la llista i ser membre d'un Consell de Govern autonòmic, motiu pel qual va haver de presentar la seva dimissió.
Durant la XI legislatura va exercir el càrrec de consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Desenvolupament Sostenible de la Junta d'Andalusia. Va ser la delegada del Govern a Andalusia entre 2011 i 2015, i va ser, des de 2016, la portaveu del grup parlamentari popular en el Parlament d'Andalusia.

## Referències

* ↑ Adra
* ↑ «Las quinielas con Antonio Sanz completan el baile de nombres en las listas del PP-A». eldiario.es, 17-02-2015.
# Casa de la plaça dels Cabrits, 5 (Granollers)

La Casa de la plaça dels Cabrits, 5 és una obra de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i dues plantes pis amb coberta àrab limitada per una imbricació. La façana presenta una composició simètrica. Finestres amb arc pla, de pedra a la planta primera i maó (brancals i llinda) a la "loggia". Els portals de la planta baixa són de pedra i en forma d'arc escarser. Els balcons del primer pis comparteixen tant els brancals com la llinda. Al segon pis hi ha tres finestres.
En el magatzem de la planta baixa hi ha dos arcs, un en direcció E-O, i un altre incorporat a la paret mitgera amb el número 6.

## Referències

* 1 2 «Casa de la plaça dels Cabrits, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Caterina de Ricci

Caterina de Ricci, al segle Alessandra Lucrezia Romola (Florència, 23 d'abril de 1522 - Prato, 2 de febrer de 1590) va ser una religiosa dominica i autora mística italiana, venerada com a santa per l'Església catòlica.

## Biografia

De família rica, als sis anys, el seu pare la va fer ingressar al veí convent de Monticelli perquè hi estudiés, la qual cosa va influir en la seva vocació posterior. Després d'un breu període fora del convent, als catorze anys es va fer monja dominica al monestir de San Vincenzo de Prato. En fou l'abadessa des dels 25 anys i hi passà la resta de la seva vida.
Va mantenir correspondència amb tres futurs papes: Marcel II, Climent VIII i Lleó XI; els seus consells eren molt valorats per molta gent, ja fos anant a veure-la al convent o per carta. Va morir a Prato en 1590, després d'una llarga malaltia.

## Veneració

Caterina va ser canonitzada per Benet XIV el 1746. La festa litúrgica es va fixar el 4 de febrer, perquè no coincidís amb la Candelera (el dia 2) o Sant Blai (el 3); el 1969 es va passar al 2 de febrer.

## Llegendes

Segons la llegenda, les seves meditacions sobre la Passió de Crist eren tan sentides que començava a sagnar, i mentre pregava, apareixia al seu dit una marca vermellosa, com un anell, símbol del seu matrimoni místic amb Crist. Va tenir estigmes permanents, que es manifestaven sempre a la mateixa hora, especialment durant la Setmana Santa, i que van atreure molta gent que hi veia un miracle.
* Pintura de Franz Joseph Spiegler, 1747 (Habsthal, Alemanya)
* Basilica de S. Vincenzo, amb l'altar major i les restes de la santa
* Cos incorrupte de la santa (Prato, S. Vincenzo)
* Façana lateral de la basílica de Prato

## Referències

* ↑ «Saint Catherine» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 28 febrer 2022].
* ↑ «Saint Catherine of Ricci» (en anglès). Sacred Heart Traditional Catholic Church. Arxivat de l'original el 2022-02-28. [Consulta: 28 febrer 2022].
* ↑ Sandrini, Domenico Maria. Vita di Santa Caterina de' Ricci, Nobile Fiorentina, Monaca professa nel Monastero di San Vincenzio di Prato dell'Ordine di San Domenico. Florència: Francesco Moücke, 1747.
# Caterina de Rocabertí

Caterina de Rocabertí (?-1545) era la titular de la baronia de Sant Mori per herència del seu pare, Bernat Hug de Rocabertí i Ortafà, la seva mare era Cecília d'Hostalric. Es va casar amb Jaume de Cardona, fill natural del duc Joan Ramon Folc IV de Cardona el 1504 i van tenir la descendència següent:

## Fills

* Lluís de Cardona i Rocabertí, baró de Sant Mori, casat amb Jerònima Queralt
* Cecília, casada amb Guerau de Queralt, senyor de Santa Coloma
* Rafaela de Cardona-Rocabertí, casada amb Carles d'Oms-Cruïlles de Vilademany, baró de Rupit
* Jaume de Cardona i de Rocabertí, casat amb Magina de Seguiroles
* Elisabet
* Joan
* Maria
# Casco

«Casco» té aquests significats:
* Casco (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine.
* Casco (Wisconsin), població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin.
* Casco de Marboré, muntanya entre la província d'Osca (Aragó) i el departament dels Alts Pirineus (França)
Viccionari
# Caterina de Brandenburg-Küstrin

Caterina de Brandenburg-Küstrin - Katharina von Brandenburg-Küstrin (alemany) - (Küstrin, Polònia, 10 d'agost de 1549 - Berlín, 30 de setembre de 1602) era una noble alemanya de la Dinastia dels Hohenzollern, filla del marcgravi Joan I (1513-1571) i de la duquessa Caterina de Brunsvic-Luneburg (1518 - 1574).

## Matrimoni i fills

El 8 de gener de 1570 es va casar amb Joaquim Frederic de Brandenburg (1546-1608), fill del duc de Prússia Joan Jordi II (1525-1598) i de Sofia de Liegnitz (1525-1546). Fruit d'aquest matrimoni nasqueren:
* Joan Segimon (1572-1619), casat amb la princesa Anna de Prússia (1576 - 1625).
* Anna Caterina (1575-1612),casada amb el rei Cristià IV de Dinamarca (1577-1648).
* Una filla nascuda morta el 1576.
* Joan Jordi (1577-1624), casat amb la princesa Eva Cristina de Württemberg (1590 - 1657).
* August (1580-1601).
* Albert Frederic (1582-1600).
* Joaquim (1583-1600).
* Ernest (1583-1613).
* Bàrbara Sofia (1584-1636), casat amb Joan Frederic I de Württemberg (1582 - 1628).
* Cristià Guillem (1587-1665), casat primer amb la princesa Dorotea de Brunsvic-Wolfenbüttel (1596 - 1643), després amb Bàrbara Eusèbia de Martinitz, morta el 1656, i finalment amb Maximiliana de Salm-Neuburg (1608 - 1663).

## Bibliografia

* Ernst Daniel Martin Kirchner: Die Kurfürstinnen und Königinnen auf dem Throne der Hohenzollern, part 2: Die letzten acht Kurfürstinnen, Berlin, 1867, p. 68-106.
* Ludwig Hahn: Geschichte des preussischen Vaterlandes, W. Hertz, 1858, p. 132
* Adolf Müller: Preußens Ehrenspiegel, Gebauer, 1851, p. 65

## Enllaços externs

* Portrait of Catherine of Brandenburg-Küstrin in Google books
# Cepi

«Cepi» té aquests significats:
* CEPI o Coalició per a les Innovacions en Preparació per Epidèmies
* Cepi Milesiorum
# Castelo Branco (formatge)

El formatge Castelo Branco (Queijo de Castelo Branco) procedeix de Castelo Branco regió de Portugal. S'elabora amb llet d'ovella i té una textura suau. Aquest formatge tarda vora quaranta dies per madurar. El contingut gras és del 45% i el color és molt proper a blanc.
Des de 1996 el formatge Castelo Branco ha tingut una denominació d'origen protegida (DOP), sent un dels tres formatges Beira Baixa (Queijos da Beira Baixa).
El Castelo Branco és un formatge de gust i aroma intensos, és de color groc i la pasta és uniforme i una mica greixosa al tacte. És recomanable de servir-lo al final dels àpats (amb una mica de fruita) o com a aperitiu.

## Vegeu també

* Gastronomia de Portugal

## Referències

* 1 2 «Queijos da Beira Baixa (Queijo de Castelo Branco, Queijo Amarelo da Beira Baixa, Queijo Picante da Beira Baixa)». Database of Origin and Registration (DOOR). Comissió Europea. [Consulta: 20 març 2014].
# Castell de Castellet

Castell de Castellet és el nom dels següents llocs:
* Castell de Castellet (Castellet i la Gornal)
* Castell de Castellet (Sant Vicenç de Castellet)
* Castell de Castellet (El Bedorc)
# Charles J. Merrill

Charles J. Merrill és professor de llengües europees i estudis medievals al seminari Mount St. Mary's, als Estats Units. És expert en literatura catalana medieval i va col·laborar amb el canal Discovery Channel en un documental sobre Cristòfor Colom. Graduat a la Duke University, l'investigador va passar un any a Cervera estudiant els orígens de Cristòfor Colom.
La primavera de 2008 publica Colom of Catalonia: Origins of Christopher Columbus Revealed, en què sosté que Colom era català, nascut d'una família hostil a la dinastia que governava el seu país. Com Luis Ulloa considera que el navegant pertanyia a la família Colom de Barcelona, que havia lluitat contra Joan II, pare de Ferran el Catòlic en la guerra de 1462-72. Per Merrill aquest és motiu més que suficient perquè "deixés molt poques proves dels seus orígens familiars" si volia emprendre la conquesta del Nou Món.

## Bibliografia

* Merrill, Charles J. Colom : 500 anys enganyats : per què s'amagà l'origen català del descobridor d'Amèrica. Valls : Cossetània, 2009. ISBN 9788497915670
* Merrill, Charles J. Colom of Catalonia : origins of Christopher Columbus revealed. Spokane, Wash. : Demers Books, 2008. ISBN 9780981600222

## Referències

* ↑ «Colom of Catalonia: Origins of Christopher Columbus Revealed». Arxivat de l'original el 2009-08-08. [Consulta: 15 agost 2009].
* ↑ «Ressenya de l'edició en català ("Colom: 500 anys enganyats. Per què s'amagà l'origen català del descobridor d'Amèrica")». Arxivat de l'original el 2009-10-22. [Consulta: 18 octubre 2009].

## Enllaços externs

* El País. Un libro analiza "los 500 años de engaños" sobre el origen de Cristóbal Colón
* Cossetania
* Tast llibre Colom 500 anys
# Challenge Henry Groutards 1966

La temporada de 1966 de la Challenge Henry Groutards, anomenada també Màster Internacional de trial, fou la 3a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 3 proves puntuables, celebrades entre el 3 d'octubre de 1965 i el 23 de gener de 1966.
Aquella temporada fou la del debut en competició internacional de la marca catalana Bultaco, la qual havia desenvolupat un revolucionari model equipat amb motor de dos temps de 250 cc, la Sherpa T, amb la col·laboració de Sammy Miller. El campió nord-irlandès havia estrenat oficialment la Sherpa en competició als Sis Dies d'Escòcia de Trial de 1965, aconseguint-hi la victòria.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Gustav Franke | Zündapp | 55 |
| 2 | Don Smith | Greeves | 47 |
| 3 | Sammy Miller | Bultaco | 45 |
| 4 | Bob De Graaf | Bultaco | 27 |
| 5 | Jim Sandiford | Greeves | 27 |
| 6 | Victor Gigot | Greeves | 25 |
| 7 | Hanz Cramer | Maico | 22 |
| 8 | Gordon Blakeway | Bultaco | 20 |
| 9 | Fritz Kopetski | Zündapp | 20 |
| 10 | Andreas Brandl | Zündapp | 19 |

## Referències

* «Challenge Henri Gouthars. 1966» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Cingles del Cerdà

Els Cingles del Cerdà és una cinglera, a cavall dels termes municipals de Centelles i Sant Martí de Centelles, a la comarca d'Osona.
Estan situats a la dreta del riu Congost, just a ponent i damunt del veïnat de l'Abella i també a ponent d'Aiguafreda. Al centre de la cinglera, al capdamunt, hi ha un repetidor de telecomunicacions. Estan situats al sud-est de la important masia del Cerdà de la Garga, lloc nadiu de l'urbanista Ildefons Cerdà, autor del Pla Cerdà.
Els Cingles del Cerdà, que prenen el nom de la masia esmentada, s'estenen des del Grau del Cerdà, al nord, fins al Grau del Sunyer, al sud-oest. Formen part dels Cingles del Bertí.
# Chamitataxus avitus

Chamitataxus avitus és una espècie extinta de carnívor de la família dels mustèlids. Visqué durant el Miocè superior a Nord-amèrica. Es tracta del taxidí més primitiu conegut. El seu nom genèric significa 'toixó de Chamita' en llatí, mentre que el seu nom específic vol dir 'molt vell'. S'assemblava als toixons d'avui en dia i, basant-se en els seus caràcters cranials, tenia una dieta carnívora.

## Referències

* 1 2 Owen, P. R. «Description of a new late Miocene American badger (Taxidiinae) utilizing high-resolution X-ray computed tomography» (en anglès). Palaeontology, 49, 5, 2006, pàg. 999–1011. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2006.00590.x. ISSN: 00310239.
# Baxter (Tennessee)

Baxter és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Baxter tenia 1.279 habitants, 548 habitatges, i 357 famílies. La densitat de població era de 266,9 habitants/km².
Dels 548 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.078 $ i la renda mediana per família de 30.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.731 $ mentre que les dones 19.118 $. La renda per capita de la població era de 12.708 $. Entorn del 19,2% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Baxter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Baxter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.