OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jerseytown

Jerseytown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jerseytown tenia 150 habitants, 50 habitatges, i 42 famílies. La densitat de població era de 49,5 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 50 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 82% hi vivien parelles casades, en un 2% dones solteres, i en un 16% no eren unitats familiars. En el 10% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 35,3% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.625 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.107 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 20.538 $. Cap de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jerseytown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jerseytown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jersey Shore

Jersey Shore és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.482 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jersey Shore tenia 4.482 habitants, 1.771 habitatges, i 1.190 famílies. La densitat de població era de 1.406,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.771 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.594 $ i la renda mediana per família de 39.261 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.045 $ mentre que les dones 18.220 $. La renda per capita de la població era de 15.343 $. Entorn del 6,5% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jersey Shore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jersey Shore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep (desambiguació)

Josep és el nom dels següents personatges:
* Josep (nom)
* Josep (pel·lícula del 2020), pel·lícula d'animació sobre la vida de Josep Bartolí.
* Josep, primer fill de Jacob i ancestre de la Tribu de Manassès i de la Tribu d'Efraïm
* Josep d'Alexandria, ardiaca d'Alexandria del segle ix
* Josep d'Arimatea, predicador cristià
* Josep II de Constantinoble, bisbe d'Efes i patriarca de Constantinoble del segle xv
* Josep Estudita, Josep Confessor o Josep de Tessalònica, eclesiàstic romà d'Orient, arquebisbe de Tessalònica.
* Josep Galesiotes, patriarca de Constantinoble dues vegades (1266-1275 i 1282-1283).
* Josep Goriònides o Josep Ben Gorion, sacerdot hebreu
* Josep Himnògraf o Josep de Sicília, eclesiàstic romà d'Orient del segle ix
* Josep Cristià, funcionari i escriptor romà
* Josep de Modona, eclesiàstic grec del segle xv
* Flavi Josep, historiador jueu
* Tenedi Josep, jurista romà d'Orient
* Sant Josep: nom de diferents sants, entre ells Josep de Natzaret, pare de Jesús de Natzaret.
* Josep I del Sacre Imperi Romanogermànic (1678 - 1711)
* Josep I Bonaparte, germà de Napoleó, rei de Nàpols (1806-1808) i rei d'Espanya (1808-1813).

## Vegeu també

* Josep Borràs
* Josep Amat
* Josep Andreu
* Josep Aymerich
* Josep Badia
* Josep Batlle
* Josep Casas
* Josep Català
* Josep Cervera
* Josep Climent
* Josep Coll
* Josep Costa
* Josep Espinàs
* Josep Ferrer
* Josep Gudiol
* Josep Jané
* Josep Juan
* Josep Martí
* Josep Mas
* Josep Massot
* Josep Melià
* Josep Mestres
* Josep Miró
* Josep Palau
* Josep Pericas
* Josep Puig
* Josep Pujol
* Josep Rausell
* Josep Roca
* Josep Rovira
* Josep Soler
* Josep Tomàs
* Josep Torras
* Josep Torres
* Josep Vellvehí
* Josep Vergés
* Josep Vicens
* Josep Vicente
* Josep Vila
# John Patrick Amedori

John Patrick Amedori (Baltimore, Maryland, 20 d'abril de 1987) és un actor i músic estatunidenc. És conegut sobretot pel seu paper d'Evan Treborn al film The Butterfly Effect. També ha aparegut a moltes sèries de televisió com Law & Order, Nip/Tuck i Joan Of Arcadia. A més a més, ha participat en múltiples anuncis publicitaris.

## Vida personal

Amedori va estudiar interpretació a l'Actors Center de Filadèlfia. Ha tocat la guitarra des dels nou anys. Va formar la seva primera banda musical als 11 anys.
Actualment toca la guitarra i canta amb el grup d'indie rock Ceesau, amb el també actor Carmine Giovinazzo i Michael Brasic. Van gravar el seu primer EP el 2008.

## Filmografia
### Pel·lícules

* D Minus (1998) as Lead
* Gairebé famosos (Director's Cut) (2000) com ell mateix.
* Unbreakable (2000) com Hostage Boy
* Incest (2002) com Manni
* The Butterfly Effect (2004) com Evan Treborn, als 13 anys.
* Mrs. Harris (TV) (2005) com Young David Harris
* Little Athens (2005) com Jimmy
* The Good Humor Man (2005) com Corner Store Clerk
* Stick It (2006) com Poot
* Love is the Drug (2006) com Jonah Brand
* Kara's File (2007) com John
* TiMER (2009) com Mikey
* Scott Pilgrim vs. the World (2010) com Lollipop Hipster

### Televisió

* Law & Order (2001) com Zack, un episodi
* Philly (2001) com Neil Toland, dos episodis
* The Guardian (2002) com Justin Damira, 1 episodi: "The Divide"
* State of Grace (2002) co Neil Sullivan, 1 episodi: "Where the Boys Are"
* Still Standing (2003) com Jason, 1 episodi
* Joan of Arcadia (2004) com Loner Loser Kid God, un episodi
* Rocky Point (2005) com Eli, un episodi "Pilot"
* House, MD (2005) as Matt Davis, one episode "Poison"
* Ghost Whisperer (2005) com Jason Shields, un episodi
* Nip/Tuck (2005) com Max Pollack, un episodi
* Law & Order: Special Victims Unit (2005) com Wayne Mortens, un episodi
* Vanished (2006) com Max Collins, 13 episodis
* CSI: NY (2007) com T.J. Lindmark, un episodi: "Cold Reveal"
* Numb3rs (2007) com Lee Brady, un episodi
* The Cleaner (2008) com Brian Porter, un episodi
* Gossip Girl (2008) com Aaron Rose, 6 Episodis
* Law & Order: Los Angeles (2010) com K.K. Curren, 1 episodi

## Enllaços externs

* Web oficial de Ceesau Arxivat 2009-12-10 a Wayback Machine., banda musical on toca Amedori (anglès)
* Ceesau a MySpace
# Josep Duran i Sors

Josep Duran i Sors (Sabadell, 25 de febrer de 1793 - 11 d'agost de 1871) fou un industrial tèxtil de Sabadell.

## Biografia

Duran i Sors s'inicià en el món de la indústria tèxtil treballant com a abaixador. L'any 1825 s'establí de fabricant formant companyia amb Miarons i Dòria en la societat J. Duran y Cñía, empresa que el 1843 va construir un dels primers vapors de Sabadell, a la zona sud de la ciutat, conegut popularment com el Vapor de Cal Pissit. L'empresa, que va ser la primera a confeccionar mostraris per als viatjants, continuà molts anys fins que Duran va desfer la companyia per associar-se amb el seu fill, Calassanç Duran.
Josep Duran va ser president del Gremi de Fabricants i un dels fundadors de la Casa de la Caritat, al manteniment de la qual sempre va contribuir.
El 25 d'abril de 1874, l'ajuntament presidit per Joan Sallarès i Gorina, a petició del Centre Industrial de Sabadell, va acordar donar el nom de Duran i Sors a un carrer de la ciutat que anava des del capdavall de la Rambla fins a la carretera de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 Nomenclàtor. «Carrer de Duran i Sors». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 15 maig 2014].
# Josep Duró i Beal

Josep Duró i Beal (L'Hospitalet de Llobregat, Barcelonès, 25 d'abril de 1933 - Barcelona, 3 de juny de 2016) fou un futbolista català, que jugava com a migcampista a les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Fou jugador del Futbol Club Barcelona la temporada 1954-1955 i jugador del Racing de Santander des de la temporada 1957-1958 fins a la 1960-1961. També jugà al filial blaugrana Espanya Industrial/Comtal, al Real Murcia, Reial Oviedo, CE Europa i UE Sants.
Disputà un partit amb la selecció catalana enfront una selecció de Rio de Janeiro.
El 3 de novembre de 2014 el Barça va fer a l'Auditori 1899 un homenatge als jugadors supervivents que van formar part de l'equip de les 'Cinc Copes', en un acte impulsat per l'Agrupació Barça Jugadors. Els membres homenatjats del llegendari equip de principis dels anys 50, juntament amb Josep Duró, van ser Miquel Ferrer, Jaume Peiró, Joaquim Tejedor i Tresserras i Gustau Biosca.

## Referències

* ↑ «Mor l'exjugador Josep Duró Beal». FC Barcelona. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Jugadores que han jugado con la caniseta blaugrana en partdos oficiales» (en castellà). Fanscup Blaugranas [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ «Duró: Josep Duró Beal». BDFutbol [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Sel. Barcelona 4 - Sel. Rio de Janeiro 1». Mundo Deportivo, 13-07-1957. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «El Barça ret homenatge als jugadors del club dels anys 40 i l'equip de "les 5 copes"». Ara, 03-11-2014 [Consulta: 30 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Josep Déu Francesch

Josep Déu Francesch (Reus, 13 de març de 1860 - 16 de setembre de 1944) va ser un escriptor i funcionari reusenc.
L'historiador de la cultura reusenca Joaquim Santasusagna en dona una nota biogràfica. Va estudiar a les escoles de la Llotja de Barcelona i en tornar a Reus treballà de secretari als jutjats. Va escriure algunes obres per al teatre, publicant només De vuit a nou (Reus: Impremta i Litografia de Pere Bofarull, 1886), obra que va ser estrenada al Teatre Principal de Reus el 16 de maig de 1886. Va fundar Lo Campanar de Reus el 1879, el primer periòdic en català sortit a la ciutat, un "setmanari humorístich i satírich" del que en van sortir 16 números i que va continua de forma efímera La Guita. Col·laborà a la major part de la premsa satírica de l'època i a partir de 1912 va ser corresponsal de La Vanguardia. Va ser també un dels fundadors de l'Associació Catalanista de Reus.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 215.
* ↑ Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de Catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 209 i 278.
# John Greenlees Semple

John Greenlees Semple (Belfast, 10 de juny de 1904 - Londres, 23 d'octubre de 1985) va ser un matemàtic irlandès.

## Biografia

Semple va estudiar matemàtiques al Queen's College de Belfast fins al 1924 i al St John's College (Universitat de Cambridge), on es va graduar el 1927. El 1930 va obtenir el doctorat a Cambridge amb una tesi dirigida per Henry Frederick Baker i va ser escollit fellow del St. John's College de Cambridge. El 1929 havia guanyat el premi Rayleigh i aquell curs va ser professor de la universitat d'Edimburg. A partir de 1930 va ser professor de la universitat Queen's de Belfast. El 1936 va passar a der professor del King's College de Londres. Durant la Segona Guerra Mundial va organitzar l'evacuació de la facultat de matemàtiques (dirigida per George Temple) a Bristol, on va romandre fins al 1943. El 1953 va succeir a Temple com a cap del departament de matemàtiques del King's College. Amb Leonard Roth va dirigir el Seminari de Geometria de Londres durant més de 40 anys.
Va publicar una Introducció a la Geometria Algebraica (1949) amb Leonard Roth i dues monografies sobre Geometria Projectiva Algebraica (1952) i sobre Curves Algebraiques (1959) amb Geoffrey Kneebone. Semple no va acceptar la direcció cada vegada més abstracta de la geometria algebraica i després del 1957 no va publicar pràcticament cap investigació al respecte durant deu anys. A finals dels anys seixanta va reprendre la investigació i va examinar els problemes que havia tractat dècades abans amb una nova perspectiva. El 1971 es va publicar el seu llibre sobre Paral·lelisme de Clifford escrit conjuntament amb J.A. Tyrrell.
Semple és recordat pels seus mètodes de compactificació en torres de paquets.

## Referències

* ↑ Tyrrell, 1987, p. 378.
* 1 2 Barrow-Green i Gray, 2006, p. 342.
* ↑ Tyrrell, 1987, p. 378-379.
* ↑ Colley i Kennedy, 1991, p. 33 i ss.
* ↑ Cossart, 2004, p. 259-260.

## Bibliografia

* Barrow-Green, June; Gray, Jeremy «Geometry at Cambridge, 1863–1940» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 33, Num. 3, 2006, pàg. 315-356. DOI: 10.1016/j.hm.2005.09.002. ISSN: 0315-0860.
* Colley, Susan Jane; Kennedy, Gary. «Triple and quadruple contact of plane curves». A: Steven L. Kleiman, Anders Thorup (eds.). Enumerative Algebraic Geometry (en anglès). American Mathematical Society, 1991, p. 31-59. ISBN 0-8218-5131-4.
* Cossart, Vincent. «Belghitti-Gruson or Semple?». A: Chris Christensen, Ganesh Sundaram, Avinash Sathaye, Chandrajit Bajaj (eds.). Algebra, Arithmetic and Geometry with Applications (en anglès). Springer, 2004, p. 259-262. ISBN 978-3-540-00475-2.
* Tyrrell, J.A. «John Greenlees Semple» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 19, Num. 4, 1987, pàg. 378-386. DOI: 10.1112/blms/19.4.378. ISSN: 0024-6093.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Greenlees Semple» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Josep Ulled i Altemir

Josep Ulled i Altemir (Sariñena, 1888 - Barcelona, 1929) fou un advocat i polític català d'origen aragonès. Es llicencià en dret i juntament amb el seu germà Rafael fou dirigent de les Joventuts del Partit Republicà Radical d'Alejandro Lerroux i des del 1906 fundador i editor del periòdic del partit, La Rebeldía. Durant l'estiu de 1909 va participar en els fets de la Setmana Tràgica, fou un dels instigadors de la crema de convents i intentà que l'ajuntament de Barcelona proclamés la república. Després va fugir a França amb el seu germà i tornà poc després per a actuar com a advocat defensor de molts dels detinguts pels fets; també actuà com a enllaç del seu partit amb oficials de l'Exèrcit espanyol.
El 1915 fou escollit diputat provincial, i de 1917 a 1919 fou conseller de treball de la Mancomunitat de Catalunya. El 1921 va patir un atemptat del Sindicat Lliure i s'apartà de la política. Va morir uns anys després com a resultat de les seqüeles de les ferides.

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans de Maria Teresa Martínez de Sas, p. 1394
* Jesús Ulled y sus hermanos, una saga de políticos monegrinos en Barcelona Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a globedia.com, 14 de juny de 2011
* «Josep Ulled i Altemir». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# José Manglano Selva

José Manglano Selva Núñez de Haro y de Mergelina (València, 1909 - 1961) fou un militar i polític valencià, pare de José Luis i Carlos Manglano de Mas. Militar de carrera amb el grau de comandant d'artilleria i declarat monàrquic, milità a Renovación Española, i durant la guerra civil espanyola es va unir als sublevats.
Després del conflicte fou nomenat secretari local de la Falange Española, fou alcalde de València i procurador en Corts franquistes entre 1947 i juny de 1951, quan va dimitir. Fou el primer alcalde elegit sota el sistema franquista el 1948. Durant el seu mandat va patir els efectes de la riuada de 1949, que provocà la destrucció de 2.000 barraques i 41 morts (xifres oficials). També es va inaugurar el primer ferrocarril directe entre València i Madrid, s'inaugurà el pont de l'Àngel Custodi sobre el riu Túria i va fer enderrocar l'antiga ciutadella i l'església de Sant Bartomeu.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.336. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa al Congrés dels Diputats
# Josep Francesc Chaqués i Noverques

Josep Chaqués i Noverques (Almussafes, Ribera Baixa) és un mestre valencià retirat, que ha fet de l'ensenyament en valencià un dels seus objectius vitals. El 1985 aconseguí que el Col·legi Trullàs de Benifaió fes l'ensenyament totalment en valencià. Un any després, el 1986, també a Benifaió, van nàixer les Trobades d'escoles en valencià. Ha estat fundador i president de l'Escola Valenciana-Federació d'Associacions per la Llengua, que des de 1998 convoca el premi Sambori per a promoure l'ús del valencià en l'àmbit educatiu
Actualment és president de la Coordinadora de Centres d'Ensenyament en Valencià de la Ribera i des del 2004 president de la Fundació Sambori. També és vicepresident de l'Associació Amics de l'Alguer València. El 2009 va rebre un dels Premis d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.

## Galeria

* Entrevista a Josep Chaqués a La Represa, 12 de febrer de 2016.
# Josep Larena Gil

Josep Larena Gil (1923 - 2014) fou un submarinista i dirigent de diferents entitats subaquàtiques català.
Va entrar en contacte amb practicants de la pesca submarina i es va integrar en aquest esport com a dirigent esportiu. El 1946 ser un dels fundadors de l'Associació de Pesca Submarina de Barcelona. El 1973 va formar part, com a responsable del departament de pesatge i classificació, del Comitè Organitzador del Mundial de Cadaqués. El gener de 1974 va entrar a la junta directiva de la Federació Catalana d'Activitats Subaquàtiques com a vicepresident i el 30 de setembre de 1976 va ser elegit president, càrrec que va ocupar fins a l'11 de gener de 1986. Des de 1974 va formar part també de la junta directiva de la Federació Espanyola i va ser el delegat de l'equip espanyol en nombrosos campionats internacionals. El 1976 va ser nomenat vicepresident de la Comissió de Pesca Submarina de la Confederació Mundial d'Activitats Subaquàtiques (CMAS), que va deixar el 1987 i l'any següent va ser nomenat president d'honor d'aquesta entitat pel seu Comitè executiu. Dos anys abans, el 1986, també havia estat nomenat president d'honor de la Federació Catalana. El 1983 va publicar el Libro blanco de la caza submarina que alertava dels perills de la pràctica no controlada d'aquesta activitat i reclamava la seva condició d'activitat esportiva. Va rebre la medalla de Forjador de la història esportiva de Catalunya de l'any 1993.

## Obra

* Larena Gil, José. El libro blanco de la caza submarina. París: Confederación Mundial de Actividades Subacuáticas, 1983.

## Referències

* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 4a ed.. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1993. ISBN 84-393-2620-3.
# Josep Lapeyra i Rubert

Josep Lapeyra i Rubert (Barcelona, 23 de desembre de 1861 - ibídem, 17 de juny de 1924) fou un compositor català.
Fou fill d'Enric Lapeyra i Desmestre (1832-1888) i de Teresa Rubert. Va ser batejat a la Catedral de Barcelona amb els noms de Josep Domènec Dionís. Va ser alumne d'Anselm Barba i Josep Rodoreda. Estrenà obres simfòniques, com La fada de Roses (1892), i líriques, com Colometa la gitana, Hydromel (1892), etc. El 1896 fundà, amb Joan Gay, la Institució Catalana de Música. Va escriure cançons catalanes, com La filadora, Primavera, etc., i harmonitzà cançons i ballets populars.
L'any 1891 fou un dels fundadors de l'Orfeó Català.
Es va casar amb Dolors Oliva i Piñol el 19 de novembre de 1898. La professora de l'Orfeó Català Emerenciana Wehrle fou família política de Josep Lapeyra, casada amb el seu germà Enric Lapeyra i Rubert.

## Referències

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1861, llibre 5è, número de registre 5833, foli 179.
* 1 2 «Esquela». La Vanguardia, 01-07-1924, pàg. 1.
* ↑ Narváez Ferri, Manuela. «L'Orfeó Català, cant coral i catalanisme (1891-1951)». Universitat de Barcelona. Arxivat de l'original el 3 de gener 2017. [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ Registre de Matrimonis de l'Ajuntament de Barcelona, any 1898, número de registre 1278.
# Jotam

Segons la Bíblia, Jotam (en hebreu יותם בן-עזיה Yotam ben Uziyah) va ser l'onzè rei de Judà. Va regnar 16 anys entre 740-732 a.n.e. segons la cronologia tradicional (que li dona entre 8 i 16 anys segons la font consultada), o entre 777-762 a.n.e. segons la cronologia bíblica.
Quan el seu pare Azarià va contreure la lepra, va romandre en una casa apartat fins al dia de la seva mort i Jotam va ser qui va administrar els assumptes d'estat. Però, segons sembla, no va començar els seus setze anys de govern fins a la mort d'Azarià.

## Context històric

Isaïes, Osees i Miquees van servir de profetes en el temps de Jotam. Si bé els seus súbdits van adorar deus pagans, Jotam personalment va adorar Jehovà.

## Avenços al regne

En el transcurs del regnat de Jotam es van emprendre moltes obres de construcció. Va erigir la porta superior del temple, va construir gran part de el mur d'Ofel i va edificar ciutats a la regió muntanyosa de Judà, així com llocs fortificats i torres als boscos.

## Conflictes militars

Però Jotam no va gaudir d'un regnat pacífic. Va guerrejar contra els ammonites i finalment els va vèncer. Com a resultat, li van pagar durant tres anys un tribut anual de 100 talents de plata (uns 660.600 dòlars [E.U.A.]) i una gran quantitat tant de blat com d'ordi. Durant el seu regnat, el país també va començar a patir pressions militars per part del rei sirià Ressín i del rei israelita Pècah.

## Final del regnat

Finalment, Jotam va morir i va ser enterrat a la ciutat de David i el seu fill Acaz, que tenia uns quatre anys quan Jotam va arribar a ser rei, va ser el següent.

## Referències

* ↑ 2Cr 26: 16-21; 2Re 15: 5, 7, 32; 2Cr 26: 18-21, 23; 27: 8
* ↑ Isa 1: 1; Us 1: 1; Miq 1: 1
* ↑ 2Re 15:35; 2Cr 27: 2, 6
* ↑ 2Cr 27: 3-7
* ↑ 2Cr 27: 5
* ↑ 2Re 15:37
* ↑ 2Cr 27: 7-28: 1