OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lusheng Liange

Lushang Liange (xinès simplificat: 芦笙恋歌, pinyin: Lúshēng Liàngē, literalment Cançó d'amor de Lusheng) és una pel·lícula xinesa dirigida per Yu Yanfu i produïda el 1957 per l'estudi de cinema de Changchun. Juntament amb Wu duo Jinhua i Bing shan shang de laike, la pel·lícula és un exemple del cinema xinés de l'època centrat en les minories del país, on els personatges són representats d'una manera simpàtica i folklòrica, i l'amor és una part central de la trama, alhora que es posa de relleu l'opressió que els pobles havien patit pel sistema feudal. La pel·lícula narra una història protagonitzada per membres del poble Lahu.

## Referències

* 1 2 Yuan, Haiwang «Chinese Ethnicities and Their Culture: An Overview». DLPS Faculty Publications, 31-08-2008. «Love is an eternal theme of artistic creation. Outstanding were Lusheng liange (Love Song to the Tune of Lusheng) about the Lahu people, Wu duo jinhua (Five Golden Flowers) about the Bai, and Bingshan shang de lai ke (Guests from the Icy Mountains), about Uygur and Tajik. Most of them starred actors and actresses from ethnic minorities.»
* ↑ Lu, Xiaoning «The Politics of Recognition and Constructing Socialist Subjectivity: reexamining the national minority film (1949–1966)». Journal of Contemporary China, 23, 86, 04-03-2014, pàg. 372–386. DOI: 10.1080/10670564.2013.832543. ISSN: 1067-0564. «Films such as Hasen and Jiamila (Hasen yu Jiamila, dir. Wu Yonggang, 1955), The Love Song of Lusheng (Lusheng liange, dir. Yu Yanfu, 1957), Dai Doctor (Moya Dai, dir. Xu Tao, 1960) and Serfs (Nongnu, dir. Li Jun, 1963) concentrate on disclosing the oppression that minority nationalities suffered from primitive/feudal socio-political systems»
# Muralles de la Salzadella

Les muralles de la Salzadella, són unes poques restes de l'antic recinte emmurallat que envoltada la ciutat. Són un monument catalogat de forma genèrica com a Bé d'Interès Cultural, segons consta en la Direcció general de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana, amb el codi: 12.03.098-002
Les restes, situades en ple nucli urbà de la Salzadella, a la comarca del Baix Maestrat, a 490 metres sobre el nivell del mar, presenten un adequat estat de conservació i la seva fàbrica és de carreus d'un metre de profunditat.
El municipi de la Salzadella és d'origen morisc, i les muralles que l'envoltaven han de datar del segle xii, aproximadament.
Poden observar-se actualment, a més de llenços de muralles per diferents trams de la població, diversos postals (en forma d'arc de mig punt amb dovelles) o entrades al recinte, com el conegut “Portalet dels Coves" o de "València", o el portal de "Sant Mateu" o de la "Bassa"."

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2593.
* ↑ Fitxa BIC. Generalitat Valenciana. (Consulta 25 de juliol del 2016)
* 1 2 Castillos, Torres y Fortalezas de la Comunidad Valenciana.VV.AA. Levante, El Mercantil Valenciano. 1995 Editorial PRENSA VALENCIANA SA. Pàg. 261
* 1 2 3 Murallas de Salsadella. Asociación Española de Amigos de los Castillo.(castellà) (Consulta 25 de juliol del 2016)
# Sinus Successus

La característica lunar Sinus Successus (en llatí per a "Badia de l'èxit") es una badia que es troba al llarg de la vora oriental de la Mare Fecunditatis.
És una protuberància externa que forma un tipus de badia. Les coordenades selenogràfiques de Sinus Successus són de 0.9 ° N, 59.0 ° E i el diàmetre és de 132 km. A l'extrem oriental de la badia es troba el cràter inundat Condon, i el cràter Webb forma l'extrem sud de la zona. No hi ha altres característiques de rellevància a la badia. No obstant això, el terreny just al nord-oest de Sinus Successus va ser el lloc de destinació per a les sondes soviètiques Luna 18 i Luna 20.

## Referències

* ↑ "Sinus Successus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Sinus Fidei

El Sinus Fidei (Badia de la Fidelitat) és una badia lunar situada en la part nord de la Mare Vaporum. Els Montes Apenninus es troben al nord i el Lacus Felicitatis a l'est.
El nom de la badia va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional en 1976.
La badia, composta de lava basàltica, té forma triangular, amb un diàmetre de 70.7 km. En la part nord de la badia es troba una esquerda sinuosa, denominada Rima Conon, que segueix un curs cap al sud-est. L'esquerda té una longitud de 37 km i una amplària d'uns 2 km.
Més enllà de la badia, al nord, es localitza el cràter Conon de 21 km de diàmetre. L'epònim fa referència a l'astrònom i matemàtic grec Conon de Samos.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ «Sinus Fidei». Gazetteer of Planetary Nomenclature. [Consulta: 27 juny 2016].
* ↑ «Rima Conon». Gazetteer of Planetary Nomenclature. [Consulta: 27 juny 2016].
* ↑ «Conon». Gazetteer of Planetary Nomenclature. [Consulta: 27 juny 2016].

## Enllaços externs

* "Sinus Fidei". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
# Snejni (Khabàrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Snejni».
Snejni (en rus: Снежный) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 1.884 habitants. Pertany al districte rural de Komsomolsk na Amure.

## Referències

* ↑ «Бельговское сельское поселение - Поселения - О районе - Официальный сайт администрации Комсомольского муниципального района». raion-kms.khabkrai.ru. Arxivat de l'original el 2019-03-22. [Consulta: 22 març 2019].
# Rellotge azimutal

El Rellotge azimutal és una família de rellotges solars que mesura el temps servint-se del valor que proporciona el azimut solar (vegeu: coordenades horitzontals ). Durant el dia el sol va descrivint el arc diürn, ia mesura que transcorre, el seu azimut va canviant. per tant aquests rellotges solen ser, per norma general, disposats a superfícies horitzontals. D'aquesta manera recullen gran quantitat de llum solar que reben en el transcurs diürn.
En coordenades horitzontals es pot veure que l'arc diürn va canviant de inclinació segons el dia de l'any. És per aquesta raó per la qual, sabent que en un mateix instant dos dies de l'any, no mostra el sol una mateixa alçada, tampoc ho fa amb el valor de l'azimut.

## Referències

* ↑ R. Newton Mayall & Margaret W. Mayall. Sky Publishing. Sundials - Their construction and use (en anglès). Tercera, 1994. ISBN 0-933346 -71-9.

## Vegeu també

* Rellotge analemàtic
# René de Saussure

René de Saussure (Ginebra, 17 març de 1868 – Berna, 2 de desembre de 1943) va ser un matemàtic i esperantista suís. Era germà del lingüista Ferdinand de Saussure.
El 1895 va defensar la seva tesi doctoral en geometria, matèria que ensenyaria a la universitat. També va escriure treballs reconeguts sobre esperanto i interlingüística. La seva obra més coneguda és una anàlisi de la lògica de construcció de paraules en esperanto, Fundamentaj reguloj de la vortteorio en Esperanto. Va defensar aquesta llengua auxiliar internacional contra diverses crítiques per part dels defensors de l'ido. Així, va desenvolupar el concepte de neceso kaj sufiĉo ("necessitat i suficiència"), pel qual s'oposava a la crítica de Louis Couturat segons el qual l'esperanto no tenia recursivitat. Va ser membre de l'Acadèmia d'Esperanto i va redactar diferents revistes, com Internacia Scienca Revuo o Lingvo Kosmopolita. El 1919 va començar a proposar una sèrie de reformes de l'esperanto (Antido I, Antido II, Lingvo Kosmopolita, Esperantido) i el 1925 va deixar el moviment esperantista i va defensar l'adopció de la seva proposta de llengua Esperanto II, també coneguda com nov-esperanto. Més tard va esdevenir un dels assessors de la International Auxiliary Language Association (IALA), fundada per Alice Vanderbilt i que acabaria proposant la llengua auxiliar Interlingua.
René de Saussure també va proposar el 1907 una nova moneda, el spesmilo, que va adoptar el banc Ĉekbanko Esperantista, creat per Herbert F. Höveler el mateix any a Londres i que va funcionar fins al 1914. El 30 d'abril de 1914 aquest banc tenia 730 comptes en 320 ciutats de 43 països.

## Referències

* 1 2 3 Garvía, Roberto. Esperanto and Its Rivals The Struggle for an International Language (en anglès). University of Pennsylvania Press, 2015.
* 1 2 Alcalde, Javier «The Other Saussure». Babel, 01-08-2016, pàg. 22-24.
* 1 2 «Enciklopedio de Esperanto» (en esperanto). Literatura Mondo, Data incorrecta. [Consulta: 22 setembre 2014].
* ↑ Gopsill, F. P. "Le historia antenatal de Interlingua" (interlingua). Panorama de Interlingua (1991, gener-febrer, març-abril, maig-juny.
* ↑ Esterhill, Frank, Interlingua Institute: A History.

## Enllaços externs

* Obres de i sobre René de Saussure Arxivat 2015-11-04 a Wayback Machine. a la Biblioteca Nacional d'Àustria Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine.
# Niels Kaj Jerne

Niels Kaj Jerne (Londres, Anglaterra 1911 - Gard, França 1994) fou un metge danès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1984.

## Biografia

Va néixer el 23 de desembre de 1911 a la ciutat de Londres en una família d'ascendència danesa de l'illa de Fanø. Durant la Primera Guerra Mundial els seus pares es traslladaren als Països Baixos, establint-se a la ciutat de Rotterdam. Va iniciar els seus estudis de física a la Universitat de Leiden, però els finalitzà a la Universitat de Copenhaguen, on es graduà el 1951.
Posteriroment treballà alternativament a Dinamarca, Suïssa, Estats Units, sent investigador a l'Institut Nacional Danès del Sèrum entre 1943 i 1956, director de la secció d'immunologia de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) a Ginebra entre 1956 i 1962, professor de microbiologia de la Universitat de Pittsuburg fins al 1966, i novament membre de la divisió d'immunologia de l'OMS fins al 1966.
Després d'una breu estada a la Universitat Johann Wolfgang Goethe de Frankfurt del Main, el 1969 fou nomenat director de l'Institut d'Immunologia de Basilea, càrrec que ocupà fins al 1980. Morí el 7 d'octubre de 1994 a la ciutat de Gard, situada al departament francès del Llenguadoc-Rosselló.

## Recerca científica

Especialista en immunologia els seus estudis sobre l'especificitat del desenvolupament i control dels sistema immunitari el va conduir a descobrir el principi actiu de la producció d'anticossos monoclonals. L'any 1984 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, juntament amb César Milstein i Georges J. F. Köhler, pels seus treballs referents a l'especificitat en el desenvolupament i control del sistema immunitari i la producció d'anticossos monoclonals.

## Reconeixements

En honor seu s'anomenà l'asteroide (11774) Jerne descobert el 17 d'octubre de 1977 per C. J. van Houten, I. van Houten-Groeneveld i Tom Gehrels.

## Referències

* ↑ «Niels Kaj Jerne». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Niels K. Jerne, M.D.» (en anglès). The American Association of Immunologists.
* ↑ «The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1984» (en anglès). The Nobel Prize, 1984. [Consulta: 2 maig 2020].
# Naturalezas (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Naturalezas, ubicada al Campo de San Francisco de Oviedo, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de pedra, obtinguda de la pedrera "El Fresno”, és obra de Benjamín Menéndez Navarro, i està datada el 2006. Pot contemplar-se la mateixa al costat de l'estany dels ànecs de l'esmentat Campo de San Francisco. Es tracta d'una escultura urbana encarregada per l'Àrea de Manteniment de l'Ajuntament d'Oviedo i consisteix en un mig arc format per set dovelles, que aconsegueix sostenir i alhora completar la inclinació que de manera natural presentava un arbre, que queia sobre el camí destinat als vianants del jardí.
L'escultura tal com està concebuda permet no només donar un sentit més artístic al propi de la naturalesa, sinó convertir-se, des d'un joc per a nens a un valuós esquer per ser detectat per persones invidents, és per això que el seu propi autor considera que «La pieza tiene muchos juegos. Aparte de la poesía de los dos elementos —la naturaleza en estado puro y la piedra— es una intervención: sirve de juego para los niños y de salvaobstáculos para los ciegos».
Aquesta obra és la segona intervenció de l'autor en aquest espai, ja que, amb anterioritat, l'any 2000, va dur a terme la col·locació d'una peça d'acer com a suport per a un altre arbre inclinat que corria perill de caure.

## Referències

* 1 2 3 4 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 3 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turismoviedo.es/
* 1 2 http://ajimez.blogspot.com.es/2006/03/naturalezs-una-escultura-de-benjamn.html Arxivat 2014-08-12 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.deturismoporasturias.com/asturias/esculturas/escultura-naturalezas-0148379/index.html Arxivat 2014-08-12 a Wayback Machine.
Viccionari
# Naupli

«Naupli» té aquests significats:

## Mitologia

* Naupli (fill de Posidó), heroi mític
* Naupli (fill de Clitoneu), heroi mític
# Neotomins

Els neotomins (Neotominae) constitueixen una subfamília de cricètids. S'hi inclouen 16 gèneres, i nombroses espècies de rates i ratolins del Nou Món, que es troben majoritàriament a Nord-amèrica.
Els neotomins estan emparentats amb les altres dues subfamílies de ratolins del Nou món, Sigmodontinae i Tylomyinae. Moltes autoritats les col·loquen en la subfamília única, Sigmodontinae.

## Referències

* Reeder, S. A., D. S. Carroll, C. W. Edwards, C. W. Kilpatrick, R. D. Bradley. 2006. Neotomine-peromyscine rodent systematics based on combined analyses of nuclear and mitochondrial DNA sequences. Molecular Phylogenetics and Evolution, 40:251-258.
* Steppan, S. J., R. A. Adkins, and J. Anderson. 2004. Phylogeny and divergence date estimates of rapid radiations in muroid rodents based on multiple nuclear genes. Systematic Biology, 53:533-553.
# Múscul cricoaritenoidal posterior

El múscul cricoaritenoidal posterior (musculus cricoarytenoideus posterior) és un dels músculs de la laringe. La seva acció permet l'abducció dels plecs vocals, és a dir que la fenedura glòtica (glotis) s'obri.
Separen els plecs vocals i, conseqüentment, obren la glotis, desplaçant els cartílags aritenoides cap enfora al voltant d'un eix vertical que passa a través de les unions cricoaritenoidals. Així, doncs, té l'efecte oposat al múscul cricoaritenoidal lateral.

## Referències

* 1 2 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 17 maig 2015].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges addicionals

* Músculs de la laringe. Vista posterior
* Músculs de la laringe. Vista superior
* Els cartílags de la laringe. Vista posterior

## Vegeu també

* Múscul aritenoidal
* Múscul cricotiroidal
* Múscul cricoaritenoidal lateral
* Múscul tiroaritenoidal (Múscul vocal)

## Enllaços externs

* LUC pcay
* posterior+cricoarytenoid+muscle al Diccionari d'eMedicine
# Natalia Rutkowska

Natalia Rutkowska (Olsztyn, voivodat de Vàrmia i Masúria, 21 de juny de 1991) és una ciclista polonesa especialista en el ciclisme en pista. Ha participat en els Jocs Olímpics de 2016.

## Palmarès en pista

* 2012
** Campiona d'Europa sub-23 en Scratch
* 2013
** Campió de Polònia en puntuació
** Campió de Polònia en velocitat per equips
* 2015
** Campió de Polònia en persecució
* 2016
** Campió de Polònia en madison
** Campió de Polònia en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# North Omak

North Omak és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 688 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Omak tenia 688 habitants, 207 habitatges, i 166 famílies. La densitat de població era de 23,7 habitants per km².
Dels 207 habitatges en un 53,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,3% hi vivien parelles casades, en un 30,4% dones solteres, i en un 19,8% no eren unitats familiars. En el 15,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 15,7% de 45 a 60 i un 3,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.500 $ i la renda mediana per família de 22.788 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.227 $ mentre que les dones 23.688 $. La renda per capita de la població era de 8.971 $. Aproximadament el 33% de les famílies i el 39,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Omak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Omak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# North Perry

North Perry és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 838 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Perry tenia 838 habitants, 302 habitatges, i 238 famílies. La densitat de població era de 83,2 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.708 $ i la renda mediana per família de 51.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.375 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 20.896 $. Aproximadament el 6% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- North Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Notropis longirostris

Notropis longirostris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis longirostris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notropis metallicus

Notropis metallicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Nord-amèrica: Estats Units.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S. 1818. Description of two new genera of North American fishes, Opsanus, and Notropis. Am. Monthly Mag. Crit. Rev. v. 2 (3) (gener del 1818). 203-204.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Suttkus, R.D. i M.F. Mettee, 2001. Analysis of four species of Notropis included in the subgenus of Pteronotropis Fowler, with comments on relationships, origin, and dispersion. Geological Survey of Alabama Bulletin Núm. 170. 50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.