OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ålov (Årbot) Haraldsdotter

Ålov (Årbot) Haraldsdotter (885? – 935?) princesa de Noruega durant el segle ix, era filla de Harald I i Gyda Eiriksdottir de Hordaland.
Es va casar amb Thorir Rögnvaldarson, jarl de Møre i van tenir tres fills, dues dones: Bergljot (n. 914) que es casà amb el jarl de Lade Sigurd Håkonsson, Vigdis (n. 918), i un mascle anomenat Jorund (n. 916).

## Referències

* ↑ 16 Genealogisk-historiske tabeller over de nordiske rigers kongeslægter (1856), Königsfeldt, J. P. F., (2nd edition. Kjøbenhavn: Trykt i Bianco Lunos bogtrykkeri, 1856), FHL microfilm 1,124,504, item 3., table 9 p. 110.
* ↑ 552 Europaische Stammtafeln: Stammtafeln zur Geschichte der europaischen Staaten. Neue Folge (1978), Schwennicke, Detlev, (Marburg: Verlag von J. A. Stargardt, c1978-1995 (v. 1-16) -- Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, c1998- Medieval Families bibliography #552.), FHL book Q 940 D5es new series., Band 2 Tafel 79.
* ↑ Medieval, royalty, nobility family group sheets (filmed 1996), Church of Jesus Christ of Latter-day Saints. Family History Department. Medieval Family History Unit, (Manuscript. Salt Lake City, Utah : Filmed by the Genealogical Society of Utah, 1996), FHL film 1553977-1553985.
* ↑ «Perfil de Thorir Rögnvaldarson en familysearch.org». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 desembre 2012].

## Bibliografia

* Sturluson, Snorri. Heimskringla: History of the Kings of Norway, trad. Lee M. Hollander. Reprinted University of Texas Press, Austin, 1992. ISBN 0-292-73061-6
# E's

E's (エス, Esu, normalment escrit com E'S) és una sèrie de manga japonès shōnen escrita i dibuixada per Satoru Yuiga. Fou originalment serialitzada en Monthly GFantasy de 1997 a 2005, i després publicada en 15 volums tankōbon per Square Enix del 18 de març de 2003 al 17 de maig de 2008. La sèrie se centra en Kai Kudou, un "Esper", que és reclutat per una organització dita Ashurum i es convertix en un soldat suposadament per salvar altres psíquics dels éssers humans ordinaris. Després d'una missió en Gald que va malament, Kai es troba vivint amb un home anomenat Yuuki i sa germana adoptada Asuka. A mesura que aprèn més sobre Ashurum, Kai es troba preguntant-se quins són els seus veritables objectius, i preocupant-se per sa germana malalta, que està sota la cura d'Ashurum.
La sèrie fou adaptada a una sèrie de vint-i-sis episodis d'anime, anomenada E's Otherwise (エス・アザーワイズ) by Studio Pierrot. Va debutar en Japó l'1 d'abril de 2003 en TV Tokyo; l'últim episodi fou emès el 23 de setembre, 2003. Dos novel·les lleugeres i tres discs Drama relacionats amb la sèrie també han sigut llançats en Japó.
Broccoli Books llicencià la sèrie manga per a la publicació en anglès en Amèrica del Nord en 2006. ADV Films llicencià la sèrie d'anime per a Amèrica del Nord en difusió per televisió i distribució en DVD, la versió doblada a l'anglès de la sèrie, eixirà a l'aire en Anime Network.

## Enllaços externs

* Official GFantasy pàgina web d'E's (japonès)
* Official Broccoli Books E's website Arxivat 2016-01-23 a Wayback Machine.
* Official Studio Pierrot E's Otherwise anime website Arxivat 2008-12-21 a Wayback Machine. (japonès)
* Pàgina web oficial de Bandai Channel per l'anime E's Otherwise Arxivat 2009-03-28 a Wayback Machine. (japonès)
* Pàgina web oficial d'ADV Films per l'anime E's Otherwise Arxivat 2009-08-26 a Wayback Machine.
# Bollo pelón

El bollo pelón és un plat típic de la cuina veneçolana que consisteix en un panet de pasta de blat de moro farcida de cuinat de carn o pollastre, que es bull i es banya en una salsa usualment a base de tomates. No han de confondre's amb les arepes perquè aquests no porten farciment. Serveix per a un bon desdejunar.
També existeix la variant feta amb farina de blat de moro i acolorida amb bixa, tal com la que s'utilitza per a les hallacas. Es farceixen les boletes (aproximadament de la grandària d'una poma gran), amb guisat de carn o pollastre i es bullen fins a ser cuites. En aquest cas no s'hi afegeix cap mena de salsa. Cal que el guisat sigui cuinat anticipadament. Generalment, s'acompanyen amb arròs, però també es mengen soles.
Hi ha una altra variant elaborada amb auyama (mena de carabassa) cuita i liquada barrejada amb la pasta. A l'illa de Margarita solen preparar-ho d'aquesta manera farcit de guisat de peix (generalment caçó o rajada).
També a l'Estat Miranda i altres regions es fan unes boles de pasta de blat de moro farcides d'un guisat de carn o grans anomenats bollos pelones.
Aquest plat és típic de la cuina veneçolana colonial i es considera un clàssic juntament amb la hallaca i les postres de la cuina colonial de Caracas.

## Referències

* ↑ Redacció «Bollitos pelones venezolanos». OKDIARIO, 06-09-2017 [Consulta: 17 gener 2023].
# Admete

Admete és el nom dels següents personatges:
* Admete (filla d'Oceà) i de Tetis (filla de Gea), oceànide
* Admete (filla d'Euristeu), sacerdotessa d'Hera, acompanyà Hèracles a una expedició al país de les amazones
Viccionari
# Åndalsnes

Åndalsnes ( escolteu-ne la pronunciació en noruec) és una ciutat situada al municipi de Rauma, comtat de Møre og Romsdal, Noruega. És part del districte tradicional de Romsdal i és el centre administratiu del municipi. La seva població és de 2.262 habitants (2015), i la seva superfície de 2.2 km², amb una densitat de població de 102,82 hab/km². El poble d'Isfjorden es troba a uns 7 quilòmetres a l'est, Veblungsnes es troba just a l'oest a través del riu Rauma, i Innfjorden es troba a uns 10 quilòmetres al sud-oest per la ruta europea E136.
La ciutat posseeix un equip de futbol, l'Åndalsnes IF, així com un periòdic, l'Åndalsnes Avis. La ciutat també posseeix un port anomenat el NATO kaia, el qual rep cada any la visita de diversos creuers, i és, de fet, el port que rep més turistes de tot el comtat.
Després de la invasió alemanya durant la Segona Guerra Mundial l'abril del 1940, les tropes angleses arribaren a Åndalsnes com a part d'un moviment de tenalla per a recuperar la ciutat de Trondheim. Degut a la falta de control aeri, les forces a Åndalsnes hagueren de retirar-se a principis de maig del 1940. El 1996, el consell municipal del municipi de Rauma declarà Åndalsnes ciutat.

## Geografia

Åndalsnes està situada a la vora del fiord de Romsdal prop d'on comença l'Isfjorden. També es troba a la desembocadura del riu Rauma, un dels primers rius de Noruega en què es va començar a pescar amb mosca al segle xix. La població de salmó del riu es troba actualment en procés de restauració després de veure fortes caigudes de la dècada del 1980 després d'una infestació amb el paràsit Gyrodactylus salaris. Com molts altres rius infestats, el riu Rauma està experimentant un augment de la població de la truita.
El riu flueix a través de la vall de Romsdal, que compta amb alguns dels paisatges més espectaculars de tot el país. Trollveggen (en català: el barranc del troll), una de les formacions rocoses a la vall, té un desnivell de més de 1.000 metres. És un lloc de Salt BASE.

## Transports

La ruta europea E136 i la Carretera Comtal Noruega 64 passen a través d'Åndalsnes. La carretera 64 es dirigeix a les ciutats de Molde i Kristiansund al nord i la carretera E136 es dirigeix a la ciutat d'Ålesund a l'oest i a Dombås al sud-est. La línia ferroviària de Rauma acaba al port d'Åndalsnes, amb connexions d'autobús a les properes ciutats de Molde i Ålesund.

## Referències

* ↑ Statistisk sentralbyrå. «Urban settlements. Population and area, by municipality.», 01-01-2013.
* ↑ «MBL Aviskatalogen - Velg utgave - Velg fylke» (en norwegian). Aviskatalogen, 2007. Arxivat de l'original el 2008-01-13. [Consulta: 11 abril 2008].
* ↑ Store norske leksikon. «Åndalsnes» (en noruec). [Consulta: 31 maig 2013].
# Eduardo Carriles Galarraga

Eduardo Carriles Galarraga (Santander, 28 de novembre de 1923 - Madrid, 12 de gener de 2020) fou un jurista i polític espanyol, Ministre d'Hisenda des del 5 de juliol de 1976 fins al 4 de juliol de 1977, en el segon govern d'Adolfo Suárez.

## Vida

Carriles Galagarra va estudiar en el col·legi dels Agustins de la ciutat de Santander, i va cursar la Dret a les universitats d'Oviedo i Deusto, llicenciant-se, finalment, en la de Valladolid. Va ingressar en el Cos d'Advocats de l'Estat al juliol de 1945.
Membre d'Unió Democràtica Espanyola i integrant del Grup Tácito, va see vicepresident de l'Asociación Católica Nacional de Propagandistas, assessor jurídic de la presidència del Govern i del ministeri d'Afers exteriors, president de la Comissió de Consum del Pla de Desenvolupament i del consell rector de l'Escola de Negocis CEU, secretari general d'Aeronàutica Industrial, membre del Gabinet d'Estudis per a la Reforma Administrativa, conseller de RENFE, Editorial Catòlica i conseller director general de La Unión y el Fénix, president de la Cadena d'Ones Populars Espanyoles i de Banfénix.
Va ser condecorat amb la Gran Creu de l'Orde de Carles III i va presidir la Societat Internacional de Serveis Tècnics.

## Enllaços externs

* Notícies d'Eduardo Carriles a El País
* Biografia
# E010

* No s'ha de confondre amb E10.
La ruta europea E010 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Oix (Kirguizstan) i finalitza a Bixkek (Kirguizstan). Té una longitud de 570 km. Té una orientació de nord a sud.
# Barceloneta

«Barceloneta o la Barceloneta» té aquests significats:
* Toponímia:
** Catalunya:
*** La Barceloneta, barri marítim de Barcelona
*** La Barceloneta (els Alamús), nucli de població del municipi dels Alamús (Segrià)
*** La Barceloneta (Begues), nucli de població del municipi de Begues (Baix Llobregat)
*** La Barceloneta (el Prat), nucli de població del municipi del Prat de Llobregat (Baix Llobregat)
*** La Barceloneta (Fornells de la Selva), nucli de població del municipi de Fornells de la Selva (Gironès)
*** La Barceloneta (Gualba), nucli de població del municipi de Gualba (Vallès Oriental)
*** La Barceloneta (Llofriu), veïnat del poble de Llofriu, al municipi de Palafrugell (Baix Empordà)
*** La Barceloneta (Montblanc), veïnat deshabitat del municipi de Montblanc (Conca de Barberà)
*** La Barceloneta (Sils), nucli de població del municipi de Sils (Gironès)
*** La Barceloneta (Vallcebre), nucli de població del municipi de Vallcebre (Berguedà)
*** La Barceloneta (la Vansa i Fórnols), nucli de població del municipi de la Vansa i Fórnols (l'Alt Urgell)
*** Carrer de la Barceloneta, vial al bell mig del nucli de Gelida (l'Alt Penedès) entre els carrers de Peracaula i de Sant Lluís
*** Carrer Barceloneta (Figueres), carrer del municipi de Figueres (Alt Empordà), protegit com a bé cultural d'interès local
*** Estació de Barceloneta, estació de la L4 del Metro de Barcelona sota la Plaça de Pau Vila prop del barri de la Barceloneta al districte de Ciutat Vella
*** Habitatges Barceloneta, edifici d'habitatges racionalista al barri de la Barceloneta de Barcelona
*** Platja de la Barceloneta, platja de Barcelona del barri de la Barceloneta (districte de Ciutat Vella)
** Altres països:
*** Barceloneta de Provença, vila de la Provença (Occitània), al departament francès dels Alps de l'Alta Provença
*** Barceloneta (Puerto Rico), municipi (comtat) de la costa nord de Puerto Rico
*** Barceloneta, antic nom de la ciutat de l'Alguer, a Sardenya
*** Barceloneta, antic barri de la ciutat de Càller, a Sardenya
*** Barceloneta, nom amb què era conegut l'actual Portugal, barri de la ciutat de Barcelona (Veneçuela), capital de l'estat d'Anzoátegui
* Miscel·lània:
** Barceloneta I, restes d'un vaixell del segle xv que es conserven al Museu d'Història de Barcelona que van ser trobades a Barcelona
** Club Natació Atlètic-Barceloneta, club de natació i waterpolo de la ciutat de Barcelona
** Club de Futbol Barceloneta, club de futbol català del barri de la Barceloneta, a Barcelona nascut l'any 1930
# Borreta

La borreta és un plat típic de la cuina alcoiana, l'Alacantí o el Comtat, a llocs com Alcoi, Xixona o Agres. És un guisat consistent en creïlles, espinacs, nyores i un peix salat (generalment bacallà encara que també és coneguda la borreta de melva) per donar-li sabor. També és comú afegir-li al final de la cocció un ou per cada comensal que quedarà escaldat.

## Referències

* ↑ «Borreta alicantina - Comunitat Valenciana». [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ «Gastronomia». Ajuntament de la Vila d’Agres. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ Desantes, Miguel Angel. «Borreta de melva» (en castellà), 23-02-2019. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Receta (Borreta)». [Consulta: 1r agost 2020].
# Bernat Lesfargues

Bernat Lesfargues o Bernard Lesfargues (Brageirac, Dordonya, 27 de juliol de 1924 - 23 de febrer de 2018) fou un escriptor i traductor occità.
Va traduir al francès Salvador Espriu, Mercè Rodoreda, Jesús Moncada, Jaume Cabré, Pere Calders, Baltasar Porcel, Quim Monzó i Joan Sales. També havia traduït al francès Mario Vargas Llosa, Ramón J. Sender i Vicente Aleixandre. El 1975 creà l'editorial Fédérop, una de les plataformes editorials més importants per a publicar en occità.

## Obres

* Cap de l'aiga (1952)
* Cor prendre (1965)
* Ni cort i costièr (1970)
* La Brasa e lo Fuòc brandal (2001)

## Premis i reconeixements

* Creu de Sant Jordi (1999)
* Premi Pompeu Fabra per la projecció internacional de la llengua catalana (2010)

## Llegat

El fons personal de Bernard Lesfargues es va dipositar l'any 2006 a la Biblioteca d'Humanitats de la Universitat Autònoma de Barcelona. El Fons Lesfargues està format per part de la seva documentació personal i professional. Consta bàsicament de correspondència i obra aliena. Inclou també una selecció de la seva biblioteca personal.

## Referències

* ↑ «Bernat Lesfargues». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "S'ha mort Bernanrd Lesfargues, poeta i traductor del català al francès", Vilaweb, 23 de febrer de 2018.
* ↑ Llull, Institut Ramon. «Lamentem comunicar la mort de Bernard Lesfargues, poeta occità i un dels traductors al francès de Sales, Rodoreda, Espriu, Cabré, Monzó. Va ser el primer premi Ramon Llull de Traducció literària (2012). A més, Lesfargues dona nom a la Biblioteca de Traduccions de l'IRL. DEPpic.twitter.com/5cypXKFp9a», 2:39 AM - 23 Feb 2018. [Consulta: 23 febrer 2018].
* ↑ Susanna, Àlex. «Elogi de Bernard Lesfargues». Núvol, 31-03-2013. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ Susanna, Àlex. «Mor Bernat Lesfargas, catalanòfil i europeista». Diari Ara, 23-02-2018. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ «Bernat Lesfargues, premio Pompeu Fabra por la proyección internacional del catalán» (en castellà). La Vanguardia, 06-10-2010. [Consulta: 23 febrer 2018].
* ↑ «Fons Bernard Lesfargues - Servei de Biblioteques - UAB Barcelona». [Consulta: 26 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Biblioteques UAB. Fons personal Bernard Lesfargues
* Bernat Lesfarques a visat.cat
* Dipòsit Digital de Documents de la UAB. Fons personal Bernard Lesfargues
# Chavigny (Aisne)

Chavigny és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 154 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chavigny era de 154 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 65 habitatges, 56 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 64 eren cases i 1 era un apartament. Dels 56 habitatges principals, 49 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 35 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chavigny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 16 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 16 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 16 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 104 persones, 72 eren actives i 32 eren inactives. De les 72 persones actives 66 estaven ocupades (43 homes i 23 dones) i 6 estaven aturades (4 homes i 2 dones). De les 32 persones inactives 10 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 15 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Chavigny hi havia 55 unitats fiscals que integraven 152 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.718 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Chavigny hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 475 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chavigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chavigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Admet de l'Epir

Admet (grec antic: Ἄδμητος, llatí: Admetus) fou rei dels molossos, poble de la regió de l'Epir, en temps de l'atenès Temístocles, el qual, com a cap suprem d'Atenes, era enemic seu.
Quan Temístocles es va haver d'escapar acusat de traïció davant de Pausànies, va anar a Corfú i l'Epir, i finalment es va veure acorralat i va haver d'anar a refugiar-se al regne d'Admet. Aquest era absent, però la seva dona Ftia li va donar la benvinguda i li va aconsellar que s'assegués vora el foc amb el seu fill als braços. Quan Admet va tornar, Temístocles va admetre que havia dit als atenesos que rebutgessin una petició seva, però li demana que no es vengi d'un adversari exiliat. Admet l'escoltava i veia la seva actitud de suplicant amb el nen als braços i va confirmar la bona rebuda que la seva dona li havia fet. Li va concedir la seva protecció i va rebutjar entregar-lo als comissionats lacedemonis i atenencs que van arribar poc després malgrat les seves amenaces. Així Temístocles va arribar sa i estalvi a Pidna i d'allí va passar a la cort de Pèrsia, segons expliquen Tucídides i Plutarc.

## Referències

* ↑ Tucídides. Història de la guerra del Peloponès, I, 136-137
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles. Tucídides, XLVI
* ↑ Admetus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 19
# Åmot

Åmot és un municipi situat al comtat d'Innlandet, Noruega. Té 4.429 habitants (2016) i una superfície de 1.340 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Rena.
El municipi es troba a la part central del comtat de Hedmark. Limita al nord amb Rendalen, a l'est amb Trysil, al sud amb Elverum, al sud-oest amb Hamar i Ringsaker, i a l'oest amb Stor-Elvdal. El nom prové del noruec å møte, que significa «trobar-se, confluir», en al·lusió a l'aiguabarreig del riu Rena (antigament Renaelva) amb el riu Glomma.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
# El Bodón

El Bodón és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Carpio de Azaba, a l'Est amb La Encina, al Sud amb Herguijuela de Ciudad Rodrigo, El Sahugo i Robleda i a l'Oest amb Fuenteguinaldo, Ituero de Azaba i Campillo de Azaba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 427 | 355 | 338 | 319 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine.
# El Solà (el Brull)

El Solà és una masia del Brull (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de planta quadrada amb la façana principal orientada al sud i la teulada a dues vessants (est/oest). Té planta baixa, un pis i golfes. Al cos original s'hi ha afegit posteriorment un cobert a la part de llevant. S'accedeix a la casa per un portal de grans dovelles que formen un arc de mig punt, i és destacable també la finestra gòtica que trobem a l'alçada de la planta baixa de la façana principal. Al davant de la casa trobem una era enllosada a la que s'accedeix per un portal, i que es troba delimitada pels coberts i per un clos de pedres. Després de la restauració, la casa conserva el seu aspecte exterior.

## Història

Segons l' historiador A. Pladevall, el Solà forma part de les masies històriques del Brull. Ja que la trobem esmentada al capbreu i els pergamins del 1270. Fou també una de les masies que resistiren la crisi baix medieval, i sabem que el 1870 era habitada. Darrerament ha estat objecte de restauració, ja que es trobava en estat ruïnós, i ha esdevingut segona residència. La restauració ha afectat a la totalitat del seu interior, així com a les cobertes i forjats, molt malmesos d'ençà del seu abandonament.

## Referències

* 1 2 «El Solà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 setembre 2017].