OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Labuat

Labuat és el nom del projecte musical format per Virginia Maestro, The Pinker Tones i Risto Mejide, que va participar en el primer disc com a compositor i productor executiu. També es coneix així a la mateixa Virginia Maestro com a nom artístic. Per a molts crítics musicals és una de les grans sorpreses del pop de l'any.
Una part del projecte neix de la mà de Risto Mejide, que va compondre unes cançons perquè les gravés una veu femenina i les produïssin The Pinker Tones. Mejide no va trobar la veu adequada fins que va escoltar a Virgínia Mestre en el càsting d'Operación Triunfo 2008. Mentre ella estava a l'acadèmia, ell ja havia arribat a un acord amb Sony BMG per publicar el disc encara que aquesta no guanyés.
| « | Quan jo estava en el programa, els Pinker Tones i Risto ja estaven en contacte esperant que jo sortís i poder començar el projecte. Fins i tot ells ja havien parlat amb Sony i havien acordat que encara que jo no hagués guanyat el projecte es faria igualment. És clar que jo no tenia ni idea. Estava preocupada per saber què passaria amb la meva vida. Era un projecte que tenien entre mans i només els faltava trobar la veu adequada. Crec que ha estat una sort compartida el fet d'haver-nos trobat. | » |
| — Virginia Maestro |||
A la festa que es va celebrar després de la final del programa, Risto Mejide li va parlar a Virgínia de les cançons i li va demanar el seu número de telèfon per fer-li una proposta. Dos dies després, Virgínia va anar a casa per escoltar les maquetes i va veure en una taula una foto seva en la qual posava Labuat, nom amb què es va sentir identificada en saber el seu significat.
Va ser una idea de Risto, el matí que vaig anar a casa, al cap de dos dies de sortir del programa per escoltar la maqueta i que ell em proposés el projecte, tenia en una taula les fotografies meves i a sota posava "Labuat".
| « | Em va dir que era el nom de la sala de Barcelona on havia sentit per primera vegada jazz. Això va ser una pista perquè jo em sentís molt identificada. Després em va dir que venia de la boîte en francès que significa "la discoteca" però més en un sentit de sala de concerts més íntim, amb la qual cosa cada vegada m'anava sentint més identificada. De la manera tan íntima que tinc de sentir la música de dins cap a fora li vaig dir que sí. | » |
| — Virginia Maestro, veu de Labuat. |||

## Estils

* Blues
* Jazz
* Pop
* Soul
# Labuche Kang III/Est

El Labuche Kang III/Est, també anomenat Lapche Kang III o Labuche Kang East és una muntanya de la Lapche Himal, una secció poc coneguda de la gran serralada de l'Himàlaia. Amb de 7.250 msnm i 570 metres de prominència és la 94a muntanya més alta de la Terra, alhora que el cim verge més alt del planeta, la pujada al qual està autoritzada. Està situat 3 km a l'est del cim principal, el Labuche Kang.
Una expedició polonesa, formada per Krzysztof Mularski, Maciej Przebitkowski, Jakub Rybicki i Jarosław Żurawski, va assolir una altura de 6.907 metres per l'esperó est i la cara sud-est l'octubre de 2016.

## Referències

* ↑ H. Adams Carter «Classification of the Himalaya». American Alpine Journal. American Alpine Club, 27, 59, 1985, pàg. 122 [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ «Labuche Kang III - Peakbagger.com». [Consulta: 13 novembre 2020].
* 1 2 «Labuche Kang III East nie dla Polaków, ale rekordowo» (en polonès). [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ Nuwer, Rachel. «The mountains we have never climbed» (en anglès). [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ «AAC Publications - Lapche Kang II, East Spur and Southeast Face, Attempt». [Consulta: 13 novembre 2020].
# Laeops guentheri

Laeops guentheri és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Golf Pèrsic fins al Golf de Tailàndia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Laeops cypho

Laeops cypho és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 14,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del nord de Mindanao (Filipines).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# La Ginebrosa (Coma d'Orient)

La Ginebrosa és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antiga caseria dels Masos de la Coma.
Està situat al sud de la Borda d'Isabel, dels Masos de la Coma, a la dreta de la llau de la Ginebrosa. És al sud-est del Roc de la Cova dels Llops i de la mateixa Cova dels Llops.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Torre (Masquefa)

La Torre és una obra de Masquefa (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular. Format per tres cossos, els dos laterals de planta baixa i el central de planta baixa i pis. Coberta a dues vessants. S'ha de ressaltar l'ús d'elements decoratius en la formació de les baranes de les obertures i els elements de ventilació de les càmeres d'aire. L'interior ha estat adaptat per la llar de jubilats del poble.

## Història

Aquesta cada la va construir un fabricant de Barcelona el qual s'havia enriquit arran de la primera guerra mundial.

## Referències

* 1 2 «La Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# La Torre (Ribera de Cardós)

La Torre és una estructura defensiva habilitada com a borda de Vall de Cardós (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb murs de gruix considerable construïts amb pedra pissarrosa, amb obertures escasses i peites, integrat per planta baixa i dos pisos, el darrer directament sota la coberta de llicorella a dues aigües.
Al centra de la façana, a la planta baixa, s'obre un arc rebaixat format per grans dovelles molt ben tallades.
Antic edifici fortificat que ha estat objecte de moltes modificacions. En l'actualitat s'utilitza com a borda.

## Referències

* 1 2 3 «La Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# La Torre (Granera)

La Torre és una masia del terme municipal de Granera, a la comarca catalana del Moianès. Pertany a la parròquia de Sant Martí de Granera.
Està situada a 790,8 metres d'altitud a prop i al sud del Barri del Castell, als peus del Turó de la Torre, en el seu vessant sud-oriental. Queda just al nord-oest de la capella de Santa Cecília de Granera.
S'hi accedeix per un camí de 200 metres que arrenca cap a migdia de l'extrem sud del Barri del Castell, el principal nucli de Granera.

## Bibliografia

* Garcia-Pey, Enric. Granera: recull toponomàstic. Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya - Societat d'Onomàstica, 2004 (Col·lecció "Monografies", 26). ISBN 978-84-393-6526-8.
* Rodríguez Lara, José Luis. «Granera». A: Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009 (Col·lecció "Camí Ral", 30). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Vegeu també

* Topònims de Granera
# La Portella (la Quar)

La Portella o la Vall de la Portella és un nucli disseminat de població al municipi de La Quar (Berguedà). Se situa entre la Serra de Picancel i la Serra de la Campdeparets, i la travessa la Riera de la Portella.
És comunicada amb La Quar i Sant Maurici de la Quar pel Camí de la Quar a la Portella, una pista asfaltada que és la continuació de la carretera comarcal BV-4346.
Al la Portella es troba el monestir d'origen romànic de Sant Pere de la Portella, i a l'edat mitjana era el centre de la Baronia de la Portella, dominada pel llinatge dels Saportella.
De la dotzena de cases habitades a principis del segle xx, avui només en queden cinc d'intactes: Cal Dou, Cal Calcinaire, la Casa dels Frares, Cal Periques i Cal Moliner.

## Referències

* 1 2 3 «Vissir 3.25». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 19 agost 2015].
* ↑ «Mapa planimètric de la Quar (1914)». Institut Cartogràfic de Catalunya, 19-09-2007. [Consulta: 19 agost 2015].
# La Portella (Orís)

La Portella és una masia del municipi d'Orís (Osona), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de petites dimensions amb teulada a dues vessants. A la façana principal hi ha un portal adovellat. S'accedeix a la lliça per un portal datat l'any 1698. A la part dreta de la casa hi ha annexionada una dependència per a guardar els grans.

## Història

El primer document és datat l'any 1506, quan Guillem Portella d'Orís intervé en una qüestió entre Ramon Angelats i Antoni Planes. L'any 1560 hi ha referències de La Portella com a casa pairal. A mitjan segle xvii es trenca la genealogia Portella en casar-se Àngela Portella amb Josep Espona l'any 1646 amb la qual cosa la masia passà als dominis de l'Espona d'Orís.

## Referències

* ↑ «La Portella». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2015].
# La Portella (Palma)

Porta de la murada de Palma que formava part de les murades musulmanes. Es coneix també amb el nom de Hualbelet. El nom actual, aplicat per les seves dimensions reduïdes, ja el trobem registrat, des de 1256. Es situa entre Can Formiguera i Ca la Torre; presenta un arc lleugerament rebaixat amb una clau de volta amb quatre barres catalano-aragoneses.
La Portella moderna es situa alguns metres més cap al mar que l'antiga, amb un escut borbònic. Es situa en el darrer recinte fortificat de Palma, el cinquè recinte, el varen iniciar l'any 1560 per l'enginyer de fortificacions Gianbattista Calvi. La forma actual és obra del llombard Giacomo Paleazzo.
El projecte de les murades renaixentistes, bàsicament s'havia d'acoplar al perímetre del vell i obsolet quart recinte. El mur medieval, ja inutil davant els avanços de la tecnica militar, les noves murades aportaren un sistema de baluard, construcció que va durar més de 200 anys.
El recinte no es va mantenir molts anys complet ja que al 1873 es va començar a enderrocar.

## Referències

* ↑ Valero Martí, Gaspar; Bonnín, Biel; Sastre, Vicenç. Itineraris pel centre històric de Palma. 3a. edició revisada. Palma: Ajuntament de Palma, 1993. ISBN 978-84-87159-49-7.

## Bibliografia

* Valero, Gaspar. Itineraris pel centre històric de Palma. Palma: Ajuntament de Palma, 1993. ISBN 84-87159-49-4.
# La Portella (la Coma i la Pedra)

La Portella és una collada del terme municipal de la Coma i la Pedra, al Solsonès, situada a 1.277,8 m. d'altitud sota les costes del Rebalç.
# Le Fay-Saint-Quentin

Le Fay-Saint-Quentin és un municipi francès del departament de l'Oise als Alts de França.

## Geografia
### Situació geogràfica i comunicacions

Le Fay-Saint-Quentin està a 12,2 kilòmetres a l'oest de Beauvais, la capital del districte.
Les carreteres més properes al municipi de Le Fai-Saint-Quentin són la N31 (E46) i la D938. L'autopista més propera és la A16.

### Municipis propers

* Rémérangles, a 3 km.
* Fouguerolles, a 4,7 km.
* Haudivillers, a 4,9 km.
* Bresles, a 5,2 km.
* Valennes, a 7,7 km.
* Lafraye, a 7,8 km.
* Laversines, a 8,3 km.
* Le Plessier-sur-Bulles, a 8,9 km.
* Nivillers, a 9 km.
* La rue-Saint-Pierre, a 9,4 km.

## Història

Els frares de Saint-Quentin eren senyors de la vila, on fundaren un priorat.

## Economia

* Ramaderia Bovina i Ovina i aviram.

## Demografia

Evolució demogràfica (font: Insee)
* 1962 - 423 h
* 1975 - 403 h
* 1982 - 348 h
* 1990 - 407 h
* 1999 - 475 h.

## Patrimoni i turisme
### Arquitectura civil

* Una granja amb un bell portal doble.

### Arquitectura religiosa

* Església del segle xi, reformada al segle xii i al segle xvi. Hi ha una verge amb l'infant del segle xiv.

### Vida local

* Festa patronal i comunal: últim diumenge de maig.
# League City

League City és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 45.444 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, League City tenia 45.444 habitants, 16.189 habitatges, i 12.465 famílies. La densitat de població era de 342,4 habitants/km².
Dels 16.189 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,4% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 35,9% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.838 $ i la renda mediana per família de 72.760 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.366 $ mentre que les dones 34.301 $. La renda per capita de la població era de 27.170 $. Aproximadament el 3,6% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- League City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- League City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# La gitanilla (pel·lícula)

La gitanilla és una pel·lícula espanyola del 1940 en blanc i negre dirigida per Fernando Delgado de Lara amb guió de Rafael Gil basat en la novel·la homònima de les Novelas ejemplares de Miguel de Cervantes. Fou protagonitzada per Estrellita Castro i va ser la tercera adaptació cinematogràfica de la novel·la.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la història d'amor de la gitana Preciosa i un home noble, Juan de Cárcamo, que es fa gitano amb el nom d'Andrés Caballero per a posar a prova la sinceritat de les seves declaracions d'amor.

## Repartiment

* Manuel Arbó - Juan de Carcamo
* Estrellita Castro - Preciosa
* Concha Catalá - Doña Guiomar de Meneses
* Manuel González - Corregidor

## Recepció

la pel·lícula va rebre crítiques negatives de part dels crítics espanyols, que en destacaven les errades a nivell tècnic. Tot i això, va rebre el premi al millor guió als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1941.

## Referències

* ↑ A Companion to Spanish Cinema, p. 84.
* ↑ Nieto, Rafael. «Don Quijote en el cine español (1). Don Quijote de la Mancha (Rafael Gil, 1948)» (en castellà). Centro Virtual Cervantes. Instituto Cervantes, 17-03-2015. [Consulta: 3 octubre 2015].
* ↑ Premios de Cinematografía 1940, ABC, 2 d'abril de 1940
# Lanai City

Lanai City és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 3.164 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lanai City tenia 3.164 habitants, 1.148 habitatges, i 797 famílies La densitat de població era de 341,89 habitants per km².
Dels 1.148 habitatges en un 34,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,0% tenia menys de 18 anys, un 8,0% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 64 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35,4 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,62 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.271 $ i la renda mediana per família de 49.209 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.800 $ mentre que les dones 27.065 $. La renda per capita de la població era de 18.668 $. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lanai City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Lanai City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Lanai

Lanai (oficialment en hawaià Lānaʻi) és una de les illes Hawaii. Administrativament depèn del Comtat de Maui.
L'illa és quasi circular amb una superfície total de 364 km². Lanai està separada de Molokai pel canal Kalohi al nord, i de Maui pel canal Auʻau a l'est. L'única ciutat és Lānaʻi City, situada al centre de l'illa. La població total era de 3.193 habitants al cens del 2000.
Lanai va ser descoberta pel capità Clerke del HMS Resolution, el 25 de febrer del 1779, quan partia de les illes pocs dies després de la mort de James Cook.
El 1922, James Dole, el president de la Dole Food Company, va comprar tota l'illa de Lanai i la va convertir en la plantació de pinyes més gran del món. Va arribar a produir el 75% del mercat de pinyes, amb especial èxit de les pinyes en conserva. Per això Lanai té el sobrenom de Pineapple Island. A la dècada de 1980 es va començar a diversificar l'economia cap al turisme.

## Enllaços externs

* Mapa amb fotos Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Le Lou-du-Lac

Le Lou-du-Lac (en bretó Al Loc'h, en gal·ló Le Lóc) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 106 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 125 | 100 | 87 | 114 | 107 | 100 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Georgault | |
| 2008- | Édith Renaudin | |
# Leandro Cabrera Sasía

Leandro Cabrera Sasía (Montevideo, Uruguai, 17 de juny de 1991) és un futbolista uruguaià que juga com a defensa pel RCD Espanyol.
El seu lloc idoni és el de defensa central però pot desenvolupar certa polivalència com a lateral a qualsevol banda. És net de José Sasía, exfutbolista de CA Peñarol, Defensor Sporting i la selecció de l'Uruguai.

## Carrera de club

Comença la seva carrera en el Belgrano de l'Uruguai, sent Daniel Lorenzo (Piero) i Luis Pozzolo els seus entrenadors. El 20 de gener de 2020 fou fitxat pel RCD Espanyol després de pagar la clàusula de rescissió de 9 milions €.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció sub-20 de l'Uruguai en el Campionat Sud-americà sub-20 de 2009 a Veneçuela i en el Mundial de la categoria a Egipte.

## Palmarès
### Atlético de Madrid

* Lliga Europa de la UEFA (2009-10)

## Referències

* ↑ Diario El País (Uruguai). «Se cayó el pase del "Lele" Cabrera al Villarreal», 13-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-05-16. [Consulta: 14 febrer 2010].
* ↑ «Cabrera, segundo fichaje de invierno» (en castellà). RCD Espanyol, 20-01-2020 [Consulta: 20 gener 2020].

## Enllaços externs

* Leandro Cabrera Sasía a BDFutbol
* Leandro Cabrera Sasía, Fitxa a Soccerway
# Lee Wallard

Lee Wallard va ser un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 8 de setembre del 1911 a Schenectady, Nova York.
Wallard va córrer a la Champ Car a les temporades 1948-1951 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis d'aquests anys.
Lee Wallard va morir el 28 de novembre del 1963 a St. Petersburg, Florida.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1948 | 91 | 28 | 128.420 | 5 | 7 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1949 | 6 | 20 | 128.912 | 7 | 23 | 55 | 19 | Accelerador |
| 1950 | 8 | 23 | 132.436 | 5 | 6 | 136 | 0 | Va acabar |
| 1951 | 99 | 2 | 135.039 | 5 | 1 | 200 | 159 | Va GUANYAR |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 591 | 178 | |
| Curses | 4 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 178 |
| Victòries | 1 |
| Top 5 | 1 |
| Top 10 | 3 |
| Retirades | 1 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Lee Wallard va participar en 2 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1950.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 2
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 1
* Victòries: 1
* Pòdiums: 1
* Punts vàlids per la F1: 9
# Lillebil Ibsen

Lillebil Ibsen (de soltera Sofie Parelius Monrad Krohn) (6 d'agost de 1899 - 12 d'agost de 1989) va ser una ballarina i actriu noruega.

## Vida personal

Lillebil va néixer a Kristiania, com a filla de l'enginyer Georg Monrad Krohn i de l'actriu Gyda Martha Kristine Andersen (més tard Gyda Christensen). Es va casar amb l'aviador i director de cinema Tancred Ibsen el 25 d'agost de 1919. El seu fill Tancred Ibsen Jr., nascut el 1921, era un diplomàtic noruec.

## Carrera

Lillebil Ibsen va prendre classes de ballet a una edat primerenca amb la seva mare, que era coreògrafa professional i instructora de ballet. Va debutar com a ballarina al Nationaltheatret l'any 1911, a la pantomima de ballet Prinsessen på erten, una adaptació del conte La princesa i el pèsol de Hans Christian Andersen. Després va estudiar ballet amb Hans Beck a Copenhaguen, i més tard amb el coreògraf rus Mikhail Fokine. Va començar a actuar a Berlín sota la supervisió de Max Reinhardt quan tenia setze anys, i va interpretar papers principals a les pantomimes de Reinhardt Die Schäferin, Lillebils Hochzeitsreise, Prima Ballerina, Sumurun i Die grüne Flöte. Va debutar a l'escenari com a actriu al Nationaltheatret de Kristiania el 1915, a la comèdia infantil Den uskikkelige lille prinsesse.
El primer paper d'Ibsen al cinema va ser a Sången om den eldröda blomman, el 1919. Va fer el seu debut com a artista de revistes a Chat Noir el 1924. Va treballar a Det Nye Teater des de 1929 fins a 1956, on va interpretar papers de comèdia clàssica així com una sèrie de personatges d'Ibsen, com a "Nora", "Mrs Alving" i "Gina Ekdal". De 1956 a 1969, Lillebil va actuar al Nationaltheatret, on va interpretar tant papers dramàtics com còmics. També va actuar per al teatre de televisió Fjernsynsteatret. Un dels papers cinematogràfics més coneguts de Lillebil va ser una actuació destacada al thriller de misteri de culte d'Arne Mattsson Mannequin in Red (1958); on Ibsen va tenir un paper secundari notable com a magnat de la casa de moda Thyra Lennberg.
Ibsen va ser autora d'una autobiografia titulada Det begynte med dansen. Va ser condecorada Comandant de la Reial Orde Noruega de Sant Olav el 1969. Va morir a Oslo el 1989.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Helle, Knut. (en noruec).
* 1 2 (en noruec).
* ↑ Rønneberg, Anton. Nationaltheatret 1949-1974 (en norwegian). Oslo: Gyldendal, 1974, p. 101–102. ISBN 82-05-06254-4.
* ↑ The Bloody Pit of Horror: Mannekäng i rött (1958)
# Leonardo Rodríguez

Leonardo Rodríguez (27 d'agost de 1966) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ «El hijo chileno del Leo Rodríguez que sueña con la Roja». CDF, 10-02-2016 [Consulta: 8 abril 2017]. Arxivat 29 de juliol 2017 a Wayback Machine.
* ↑ Darío Pelayes, Héctor. «COPA AMÉRICA 1991». RSSSF, 16-01-2009. [Consulta: 7 maig 2013].
* ↑ Darío Pelayes, Héctor. «COPA AMÉRICA 1993». RSSSF, 16-01-2009. [Consulta: 7 maig 2013].
* ↑ Darío Pelayes, Héctor. «WORLD CUP 1994». RSSSF, 16-01-2009. [Consulta: 7 maig 2013].