OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shamsabad

Shamsabad és una ciutat i nagar panchayat del districte de Farrukhabad a Uttar Pradesh. Consta al cens del 2001 amb una població de 23.584 habitants (eren 8.375 un segle abnans el 1901). És a uns 30 km al nord-oest de Farrukhabad.
Anomenada antigament Khor fou fundada al segle xiii per un rathor descendent de Jai Chand el darrer rajà de Kanauj, però el 1228 Iltutmish es va presentar a la zona i va expulsar els rathors i va rebatejar la ciutat com a Shamsabad (del seu títol de Shams al-Din). Els rathors no van tardar a recuperar-la i van romandre rebels al govern de Delhi fins que en van esdevenir tributaris. Al segle xv, en la lluita entre Delhi i Jaunpur, els rathors van donar suport al sultà de Delhi i foren expulsats de la zona pel sultà de Jaunpur i la ciutat va quedar arrasada, restant només algunes ruïnes. Una nova ciutat es va fundar el 1585.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Serra d'Almijara

La Serra d'Almijara és una formació muntanyenca de paisatges blancs i grisos i de terrenys calcaris dolomítics, pertanyent a la Serralada Penibètica que es troba a cavall entre la província de Màlaga i la de Granada. Juntament amb les serres de Tejeda i Alhama constitueix un massís calcari que fa de frontera física entre ambdues províncies, separant l'Axarquía de la Depressió de Granada. En aquestes serres es troba el Parc natural de les Serres de Tejeda, Almijara i Alhama.

## Localització

La Serra d'Almijara és la més extensa del Parc Natural de les Serres de Tejeda, Almijara i Alhama. Adossada a aquesta es troba, pel sud la Serra de Competa, amb el Cisne (1481 msnm) com a elevació més significativa, pel nord la Serra de Jàtar, l'altitud de la qual més elevada és el turó de la Xapa (1818 msnm) i per l'oest la Serra de Tejeda, amb La Maroma (2068 msnm) com a sostre del Parc Natural.
La serra d'Almijara s'estén en direcció nord-oest, sud-est. El Lucero és l'elevació més emblemàtica, la divideix en dues parts. L'occidental, menys abrupta, comença en el serral denominat Las Llanadas, té com a altitud més significativa el Mals Camas i limita amb les serres de Tejeda i Jatar. La part oriental, molt més escarpada a la zona de Maschos, Cadena i Piedra Sellada, se suavitza en el massís del Navachica, on finalitza la serra de Almijara per l'est.

## Cims

D'oest a est, els seus 15 elevacions amb nom propi són:
| Nom | Altitud (msnm) |
| Santiago | 1645 |
| Malas Camas | 1791 |
| Abucaz | 1726 |
| Rajas Negras | 1641 |
| Frailes | 1669 |
| Arca Catete | 1664 |
| Mota | 1649 |
| Venta Panaderos | 1687 |
| Lucero o Moriscos | 1774 |
| Machos | 1589 |
| La Cadena | 1645 |
| Salto del Caballo | 1642 |
| Piedra Sellada | 1679 |
| Cabañeros | 1712 |
| Navachica El més oriental i la fita de la serra | 1831 |

## Fauna

Entre la fauna es poden veure l'àguila real i la perdicera, així com la cabra salvatge ibèrica, que té al parc una de les poblacions més nombroses de l'Estat.

## Referències

* 1 2 «Parque Natural de Sierras de Tejeda, Almijara y Alhama» (en castellà). Juntade Andalucía. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Los enclaves más espectaculares en las sierras de Tejeda, Almijara y Alhama» (en castellà). Diariosur, 01-02-2019. [Consulta: 19 abril 2020].
# Serra d'Altars

La Serra d'Altars és un serra del terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà, termenal amb Sort, del Pallars Sobirà. És, per tant, partió entre aquestes dues comarques.
Forma part del conjunt de serres encadenades que delimiten per llevant la Vall Fosca. El seu extrem septentrional és el Coll del Triador (2.106,1 m. alt.), a tocar i al sud del Tossal de Pamano, de 2.161,1 m. alt., i el meridional, la collada de 2.447,3 m. alt. que hi ha al nord de lo Tossal, de 2.493,9 m. alt (lo Tossal, de fet, ja forma part de la Serra del Rei). A la part central-meridional de la serra hi ha el Bony d'Altars, de 2.416,9 m. alt., i la Collada d'Altars, coll situat a 2.404,2 m. alt.
La seva continuïtat cap al nord és la Serra de la Mainera, i cap al sud, la Serra del Rei.
En el vessant orientals d'aquesta serra hi ha les instal·lacions superiors de l'estació d'esquí de Llessui. Té en el vessant occidental la població d'Aiguabella, i a l'oriental, la de Llessui.

## Referències

* 1 2 3 «Serra d'Altars». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sarroca, Sarai. «Vistes del Pallars Sobirà des del Tibidabo». Beteve.cat, 04-05-2020. [Consulta: 14 març 2021].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# White Cargo

White Cargo és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Thorpe estrenada el 1942.

## Argument

Al començament del segle xx, a l'Àfrica, una embruixadora mestissa trastorna la calma d'una petita comunitat britànica.

## Repartiment

* Hedy Lamarr: Tondelayo
* Walter Pidgeon: Mr. Harry Witzel
* Frank Morgan: El doctor
* Richard Carlson: Mr. Langford
* Reginald Owen: Capità of the Congo Queen
* Henry O'Neill: el reverend Dr. Roberts
* Bramwell Fletcher: Wilbur Ashley
* Clyde Cook: Ted
* Leigh Whipper: Jim Fish
* Oscar Polk: Umeela
* Darby Jones: Darby
* Richard Ainley: Mr. Worthing

## Rebuda

Segons la MGM, la pel·lícula va recaptar 1.654.000 dòlars als Estats Uñits i Canadà i 1.009.000 a la resta del món, aconseguint un benefici d'1.240.000.

## Rèplica de culte

| « | No m'estimes. Estem casats des de fa 3 mesos i encara no m'has pegat | » |

## Referències

* ↑ «White Cargo». The New York Times.
* ↑ Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study. [llengua =anglès The Eddie Mannix Ledger]. Los Angeles: Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study.
# Bothus leopardinus

Bothus leopardinus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Golf de Califòrnia fins a Panamà, incloent-hi les Illes Cocos.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Vahid Halilhodžić

Vahid Halilhodžić (Jablanica, 15 d'octubre de 1952) és un futbolista bosnià. Va disputar 15 partits amb la selecció de Iugoslàvia.

## Estadístiques

Selecció de Iugoslàvia :
| Anys | Partits | Gols |
| 1976 | 2 | 0 |
| 1977 | 1 | 0 |
| 1978 | 3 | 4 |
| 1979 | 0 | 0 |
| 1980 | 1 | 0 |
| 1981 | 5 | 4 |
| 1982 | 2 | 0 |
| 1983 | 0 | 0 |
| 1984 | 0 | 0 |
| 1985 | 1 | 0 |
| Total | 15 | 8 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Camps (Aude)

Camps d'Aglin, o simplement Camps (forma occitana; el nom oficial francès és Camps-sur-l'Agly), és una vila del departament francès de l'Aude, al districte de Limós, cantó de Coisan, prop del puig de Bugarag (1.231 m) a l'oest i de les gorges de Galamús a l'est, amb 65 habitants (anomenats campsirols) i a 550 metres sobre el nivell del mar. El terme té una extensió de 2.500 hectàrees. Prop del poble es troben les fonts del riu Aglí (en occità Aglin), que al cap de poc entra a la Fenolleda.
Té les restes malmeses d'un castell i una església dedicada a Santa Maria.
Possible castrum romà i fortalesa visigoda, la llegenda diu que al lloc del Serrat Gros es va lliurar un combat contra els sarraïns cap al 720. El monestir de Cubièra tenia la dignitat abacial des de la seva fundació al segle viii o començament del ix, i el 14 de maig de 844 el rei Carles el Calb li va concedir un diploma d'immunitat on s'esmenta "Sanctae Mariae Caprariensis", que probablement és el lloc de Camps. El 870 la Fenolleda va quedar indivisa entre els comtes de Barcelona i els de Carcassona i el 930 va quedar per a Sunifred de Barcelona i seguidament per a Oliba Cabreta, comte de Cerdanya i Besalú (928-989), que ho va heretar el 966. Al 989 va passar per herència a Bernat Tallaferro, comte de Besalú i senyor de la Fenolleda (989-1020). En aquesta època es comença a esmentar el castell de Camps. El castell dominava la plana de l'Aglí. Durant la guerra dels Albigesos va ser conquerit per Simó de Montfort el 1241, i se'l esmenta com a Calmis.
La vila i els afores formaven una senyoria. El primer senyor fou Pere de Berenguer de Cucunhan, parent de la família de Perapertusa. La família Cucunhan va donar el territori com a feu i que després va passar per diverses mans: el primer feudatari fou Bertran de Calmis. El 1263 es va establir una cosenyoria entre Berenguer de Cucunhan i Antoni de Solatge. El 1332 Berenguer de Perapertusa va vendre la seva meitat de la senyoria a Pere Martí; cap al 1385 apareix com a cosenyor Guillem de Cucunhan, que va deixar com a hereva la seva filla Ermengarda (1409); més tard apareixen com a barons Pere d'Aban i Bernat de Vivier. El 1630 el baró de Basillac va vendre la seva meitat a Lluís de Gély, senyor de Monmoure i Ginela. Al final del segle n'era cosenyor Jaume Enric de Bellissen i el 1707 Joan de Bellissen, que el 1720 va vendre els seus drets a Guillem Castanier. La revolució va posar fi al domini senyorial.
Avui, Camps viu del turisme (sobretot el que visita les gorges de Galamús i de la Farga) i de l'agricultura.
Viccionari
# Comtat de Clermont

«Comtat de Clermont» té aquests significats:
* Comtat de Clermont-en-Beauvaisis, jurisdicció feudal de França centrada a Clermont-de-l'Oise
* Comtat de Clermont (Huy), part del comtat del Condroz
* Comtat de Clarmont d'Alvèrnia o delfinat d'Alvèrnia, jurisdicció feudal de França centrada a Clarmont d'Alvèrnia; com a comtat de Clarmont fou regida per visigots (475-507), merovingis (507-751) i carolingis; sota aquestos va gaudir de comtes per tota la jurisdicció anomenada Alvèrnia, fins que el 1155 es va dividir en comtat d'Alvèrnia i comtat de Clarmont o delfinat d'Alvèrnia; el comtat de Clarmont/delfinat d'Alvèrnia fou incorporat a la corona després del 1693
* Comtat de Clermont (Ohio), als Estats Units.
# Conjectura de Goldbach

La conjectura de Goldbach afirma que
* Tot nombre enter parell superior a 2 es pot escriure com a suma de dos nombres primers.
Malgrat la seva aparent senzillesa, és un dels problemes matemàtics més antics sense demostrar pertanyent a la teoria dels nombres, i forma part dels problemes de Hilbert. Fou plantejada el 1742 pel matemàtic prussià Christian Goldbach i és molt fàcil comprovar-ne la veracitat per als primers nombres enters:
    4 = 2 + 2
    6 = 3 + 3
    8 = 3 + 5
    10 = 3 + 7 = 5 + 5
    12 = 5 + 7
    14 = 3 + 11 = 7 + 7
    etc.
El fet d'expressar un nombre com a la suma de dos nombres primers s'anomena partició de Goldbach.

## Les diverses conjectures de Goldbach

La conjectura que s'ha plantejat anteriorment s'anomena més rigorosament conjectura binària o forta de Goldbach. En realitat la conjectura original de Goldbach, actualment coneguda com a conjectura ternària de Goldbach, afirma que
* tot nombre enter superior a 5 es pot escriure com a suma de tres nombres primers.
Leonhard Euler aconseguí reexpressar la versió original en la versió més famosa coneguda actualment (la binària). És a dir la conjectura original (la conjectura ternària) i la binària són dos plantejaments equivalents del mateix problema.
Finalment, també existeix la conjectura feble de Goldbach, que afirma que
* tot nombre enter senar superior a 9 es pot escriure com a suma de tres nombres primers senars (és a dir, tots excepte el 2).
S'ha treballat molt en la conjectura dèbil, culminant en 2013 en una reivindicació del matemàtic peruà Harald Helfgott sobre la seva demostració completa.

## Vegeu també

* L'habitació de Fermat
* Giovanni Ricci

## Bibliografia

* J.-M. Deshouillers; G. Effinger; H. te Riele; D. Zinóviev, «A complete Vinogradov 3-primes theorem under the Riemann hypothesis», Electron. Res. Announc. Amer. Math. Soc. 3 (1997), 99--104.
* Apóstolos Doxiadis: L'oncle Petros i la conjetura de Goldbach. (Novel·la divulgativa)

## Referències

* ↑ Helfgott H.A.. Major arcs for Goldbach's theorem, 2013.
* ↑ http://actualidad.rt.com/ciencias/view/95102-cientifico-demostrar-problema-matematico
# Corneli Màmmula

Els Corneli Màmmula (llatí: Mammula) foren una família romana de la branca patrícia de la gens Cornèlia. Mai varen assolir cap rellevància especial a l'estat i tot i que alguns membres van ostentar càrrecs públics mai cap no arribà a cònsol.
Els més destacats d'aquests personatges van ser:
* Aulus Corneli Màmmula, pretor el 217 aC.
* Aulus Corneli Màmmula, pretor el 191 aC.
* Publi Corneli Màmmula, pretor el 180 aC; va rebre com a província l'illa de Sicília.
* Marc Corneli Màmmula, ambaixador romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 913.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XL,35
# Conquesta de Mallorca (desambiguació)

«Conquesta de Mallorca» té aquests significats:
* Conquesta islàmica de Mallorca (903), operació militar que culminà amb l'expulsió dels romans d'Orient de l'illa de Mallorca
* Conquesta de Mallorca o croada pisano-catalana, operació de càstig sota l'empara papal duta a terme majoritàriament per tropes catalanes i pisanes
* Conquesta almohade de Mallorca(1203), enfrontament entre els almohades i almoràvits que restaven a l'illa de Mayūrqa
* Conquesta de Mallorca, croada endegada pel rei Jaume d'Aragó
# Convent de Santa Clara (Fortià)

El convent de Santa Clara és un edifici religiós del municipi de Fortià (Alt Empordà).

## Descripció

El convent fortianenc és un edifici destacable de l'arquitectura moderna de l'Alt Empordà, obra del figuerenc Alexandre Bonaterra Matas. De línies senzilles i façanes blanques, evoca al racionalisme d'aquesta corrent arquitectònica. La finca, d'uns 47.000 metres quadrats, té camps i una granja.

## Història

La gènesi del projecte d'un nou convent de clarisses sorgeix del mal estat del convent de Castelló, el cost elevat de les obres per adobar-lo i la falta de vocacions aconsellaren arribar a un acord amb les monges del mateix orde de Figueres i construir un nou convent, que ocuparia la comunitat resultant de la fusió de les dues anteriors. El nou edifici, construït el 1973 sobre uns terrenys donats per la castellonina Carme Nin, va acollir la nova comunitat de clarisses, formada el mateix any. El 2016 una part del convent va acollir una escola agroforestal. La comunitat va romandre al convent fins a l'any 2017, quan les monges es van traslladar a la Vall d'Uixó. Des de 2013 els edificis són utilitzats per la fundació canònica Acollida i Esperança.

## Referències

* ↑ «El convent de les clarisses». [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ «El convent de les clarisses de Fortià acull una escola agroforestal». Empordà.info, 05-01-2016 [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ Religió, Catalunya «Les Clarisses de Fortià donen el Monestir de Santa Clara a la “Fundació Acollida i Esperança”». CatalunyaReligió.cat, 22-01-2013.
* ↑ «Les monges clarisses de Fortià marxen del Monestir de Santa Clara | Acollida.org». [Consulta: 30 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Reportatge a TV3
# Cova de glaç de Dobšiná

La cova de glaç de Dobšinská (Dobšinská ľadová jaskyňa) és una cova de glaç situada a Eslovàquia, prop de la ciutat minera de Dobšiná en el Parc Nacional del Paradís Eslovac. Des de 2000, va ser declarada per la Unesco Patrimoni de la Humanitat com a part de les Grutas càrstiques de Aggtelek i del karst eslovac.
La cova va ser descoberta el 1870 per un enginyer de mines anomenat Eugen Ruffinyi. Va ser oberta un any després al públic. El 1887 era la primera cova elèctricament il·luminada a Europa, el volum total del gel era estimat en 125 000 metres cúbics.
El pis de la cova descendeix de l'entrada que fa front al nord; això dona lloc al refredament ràpid de la cova a l'hivern mentre que l'aire fred pot caure a baix. D'una banda, l'interior es protegeix absolutament contra l'ambient calent a l'estiu.
Així la mitjana anual de la temperatura roman al voltant de 0 °C. La longitud total de la cova és 1483 m. (algunes fonts consideren que és de 1232 m), únicament 515 m. estan oberts al públic de maig a setembre.

## Referències

* ↑ «Caves of Aggtelek Karst and Slovak Karst» (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2016].
# Craig Hill

Craig Hill, nascut amb el nom de Craig Hill Fowler (Los Angeles, Califòrnia, 5 de març de 1926 − Barcelona, 21 d'abril de 2014) fou un actor estatunidenc, cèlebre en els anys 1950. Estava casat amb Teresa Gimpera des del 1990.

## Filmografia

El 1965 va anar a viure a Espanya on va actuar en una quinzena de spaghetti western.
* All about Eve, en català Tot sobre Eva (1950)
* Fixed Bayonets! (1951)
* Detective Story (1951)
* What Price Glory? (1952)
* The Black Shield of Falworth (1954)
* Tammy and the Bachelor (1957)
* Ocaso de un pistolero (1965), el seu primer spaghetti western
* Black Box Affair (1966)
* Bury Them Deep (1968)
* Victòria!, la gran aventura d'un poble (1983), dirigida per Antoni Ribas
* Victòria!, la disbauxa del 17 (1983), dirigida per Antoni Ribas
* Victòria!, el seny i la rauxa (1984), dirigida per Antoni Ribas
* Angoixa (pel·lícula) (1987), de Bigas Luna
* Escrit als estels (1991), de Ricard Reguant
* Food of Love ("Menja d'amor"), dirigida per Ventura Pons (2002)
* Platillos volantes, basada en un cas real, el suïcidi de dos entusiastes de la ufologia, fou la darrera pel·lícula en què participà.

## Referències

* ↑ «S'ha mort als 88 anys l'actor Craig Hill, marit de la model i actriu Teresa Gimpera». Vilaweb. [Consulta: 21 abril 2014].
* ↑ «Muere el actor Craig Hill en Barcelona». La Vanguardia. [Consulta: 21 abril 2014].
# Cryptotis peruviensis

Cryptotis peruviensis és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Només se'l coneix del nord del Perú, on se'l troba en selves nebuloses «èlfiques» i els matollars dels Andes, a elevacions d'entre 2.050 i 3.150 m. L'espècie també podria estar present a l'Equador. Té la distribució geogràfica més meridional de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Woodman, N. (2008) Cryptotis peruviensis A: UICN 2009. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.1. www.iucnredlist.org Consultat el 2 setembre 2009.
* 1 2 Hutterer, Rainer. «Order Soricomorpha (p. 220-311)». A: Wilson, Don E. i Reeder, DeeAnn M. (editors). Mammal Species of the World. 3a edició. Baltimore (Maryland): Johns Hopkins University Press, 2 vol. (2.142 pàg.), 16 novembre 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Dan Radtke

Dan Radtke (Finsterwalde, Brandenburg, 3 de desembre de 1963) va ser un ciclista alemany que competí per la República Democràtica Alemanya.

## Palmarès

* 1981
** Campió del món júnior en contrarellotge per equips (amb Frank Jesse, Uwe Ampler i Ralf Wodinski)
* 1983
** 1r a la Volta a Renània-Palatinat
* 1984
** 1r a la Ruban Granitier Breton
* 1985
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a la Baixa Saxònia
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Grècia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Iugoslàvia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la RDA

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Darío Maravall Casesnoves

Darío Maravall Casesnoves (Xàtiva, 23 de març de 1923 - 28 de novembre de 2016) fou un enginyer valencià, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Estudià el batxillerat a Madrid i el 1956 es doctorà en ciències exactes per la Universitat Complutense de Madrid i el 1958 en enginyeria agrònoma a l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Agrònoms de Madrid. Ha estat catedràtic de física i mecànica de l'ETS d'Enginyers Agrònoms i ha impartit cursos a l'Instituto de España sobre intel·ligència artificial, visió artificial, enginyeria de control, robòtica i automàtica.
Durant els primers anys va treballar en les funcions de Bessel per encàrrec de Julio Rey Pastor. Posteriorment ha treballat sobre processos estocàstics i moviment brownià aplicats a problemes biològics, físics i econòmics, així com a l'estudi de la sedimentació i la pol·lució. A més se'l considera pioner a Espanya en vectors aleatoris isòtrops, mecànica estadística relativista, nous tipus d'equacions integrals en derivades parcials, oscil·lacions hereditàries, teleològiques i fraccionàries, equacions diferencials i geometria dels espais de Finsler.
El 1968 fou escollit acadèmic de número de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, i en fou president de la Secció d'Exactes de 2004 a 2012, i el 1980 de la Reial Acadèmia de Doctors d'Espanya. També fou escollit acadèmic d'honor de la Real Academia de Cultura Valenciana. És doctor honoris causa per la Universitat Politècnica de València (1997) i medalla d'or de la Universitat Politècnica de Madrid (1989). En 2000 fou nomenat fill adoptiu de la ciutat de València.

## Obres

* Teoria e Aplicaçoes das Oscilaçoes Editorial Globo, Brasil, 1964
* Teoría de la investigación matemática Editorial Dossat, Madrid, 1969
* Grandes Problemas de la Filosofía Científica Editora Nacional, Madrid, 1973
* Diccionario de la Matemática Moderna Editora Nacional, Madrid, 1992
* Cosmología, Galileo, el Sistema Solar y la Materia Editat per Patronato de Cultura del Ayuntamiento de Pozuelo de Alarcón y Amigos de la Cultura Científica, Madrid, 1992 a 1996.
* Introducción a la investigación en Física y Matemáticas Aravaca, Madrid : Empeño, D.L. 1982. ISBN 84-85823-12-5
* La utilidad de la filosofía para el investigador científico: del determinismo de las mecánicas clásicas y relativista al indeterminismo de la mecánica cuántica Universidad de Cantabria, 1981. ISBN 84-600-2497-0
* Fundamentos de mecánica cuántica Universidad Politécnica de Madrid, 1979. ISBN 84-7401-060-8

## Referències

* ↑ «Muere Darío Maravall Casesnoves, académico de honor de la RACV e hijo adoptivo de Valencia» (en castellà). Las Provincias. [Consulta: 30 novembre 2016].
* 1 2 Biografia Arxivat 2016-04-11 a Wayback Machine. al web de la RAC
* ↑ Darío Maravall Casesnoves es nombrado Académico de Honor Arxivat 2016-04-07 a Wayback Machine. al web de la RACV
* ↑ Biografia al web de la Reial Acadèmia de Doctors

## Enllaços externs

«Obra de Darío Maravall Casesnoves» a Dialnet.
* Biografia al web de la Universitat Politècnica de València
# Darío Marcos Cano

Darío Marcos Cano (Sogorb, 21 d'octubre 1887 - Tolosa de Llenguadoc, 10 de gener de 1940) fou un metge i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Republicà convençut, va militar inicialment a Unió Republicana, i més tard ingressà al Partit Republicà Radical Socialista, amb el qual el 1930 fou escollit regidor de l'ajuntament de València. El 1931 fou nomenat director general de Mines i subsecretari d'Agricultura, i el maig de 1933 fou nomenat ministre d'Agricultura interinament. El 1935 ingressà a Izquierda Republicana, amb el que fou elegit diputat per la ciutat de València a les eleccions generals espanyoles de 1936 a les llistes del Front Popular. Durant la guerra civil espanyola fou subsecretari d'obres públiques. En acabar la guerra s'exilià a França, on va morir poc després.

## Referències

* Fitxa al Congrés dels Diputats
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.340. ISBN 9788495484802.
# Darío Rojas

Darío Rojas (20 de gener de 1961) és un exfutbolista bolivià.

## Selecció de Bolívia

Va formar part de l'equip bolivià a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ (anglès) Darío Rojas sur footballdatabase.eu
* ↑ Darío Rojas a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cova d'en Durí

La cova d'en Durí és una cova natural situada al terme de Llucmajor, Mallorca, entre les possessions de Son Tetè i Son Monjo, al ponent del municipi. Està catalogada com a cova des dels 30 m fins als 300 m.
La cova pren nom d'un famós bandoler, Joan Puig, conegut com a Durí, que s'hi amagava i que, segons la tradició popular, hi guardà un tresor de monedes d'or i plata, joies i pedres precioses procedents dels seus nombrosos robatoris.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 363. ISBN 84-8661702-2.