OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miragolf Playa

El complex residencial Miragolf Playa està constituït per les torres Miragolf Playa 2, de 115 metres i 33 plantes, i les torres Miragolf Playa 1 i Torre Pinar, de 105 metres i 30 plantes d'altura, respectivament. Situades a Benidorm (Marina Baixa), cada torre té una orientació diferent i queden obertes a la pineda adjacent.

## Detalls

L'última planta de cadascuna de les torres té dos àtics-dúplexs de tres dormitoris i 258,17 m² de superfície, 57,05 m² dels quals corresponen a la terrassa (que té solàrium i piscina individual pròpia).

### Torre Pinar

La Torre Pinar es diferencia de les seues germanes en què té un ascensor panoràmic en la seua façana posterior. A més, les puntes del seu cim no estan buides com en les altres dues. És la que se situa en tercer lloc i pren com a referència la Platja de Ponent.

### Instal·lacions properes

La promoció compta, entre els seus equipaments més propers, amb un camp de golf de nou clots, un institut d'ensenyament mitjà, una zona comercial i el centre comercial La Marina.

## Incendi

La matinada del 10 de febrer de 2016, es va declarar un incendi en l'àtic (planta 32) del Miragolf Playa 2, propietat del promotor del bloc i llogat en aquest moment a dos turistes neerlandesos. L'incendi va ser sufocat a les poques hores, que va cremar per complet l'interior de l'immoble i va provocar diversos conats d'incendi a la pineda adjacent per despreniment de cendres. La causa de l'incendi va ser una barbacoa mal apagada. Un dels dos ocupants va quedar detingut (l'altre estava en parador ignorat) per no telefonar a emergències i per un possible delicte de danys tant a l'habitatge com a les persones intoxicades pel fum. No va haver-hi ferits de consideració.

## Referències

* ↑ Pérez Aranda, Francisco Ramón. «Guía de Rascacielos de Benidorm». Issuu p. 32. Concejalía de Diseño e Imagen. Ayuntamiento de Benidorm, 2011. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Viviendas en altura en la Playa de Poniente de Benidorm». El Mundo, 06-05-2005. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ Pérez Aranda, Francisco Ramón. «Guía de Rascacielos de Benidorm». Issuu p. 44. Concejalía de Diseño e Imagen. Ayuntamiento de Benidorm, 2011. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ Redacción. «Desalojan Benidorm un edificio de 32 plantas por un incendio», 10-02-2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ Illescas, Sergio. «Un detenido por el incendio en un ático que obligó a desalojar un rascacielos», 12-02-2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ Illescas, Sergio. «La Policía asegura que el incendio en el ático lo provocó una barbacoa mal apagada», 12-02-2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ EFE. «Desalojan un edificio de 29 plantas en Benidorm por un incendio». La Verdad, 10-02-2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
# Millettieae

Millettieae és una tribu de plantes amb flor que pertany a la subfamília Faboideae dins de la família Fabaceae.

## Gèneres

* Afgekia
* Aganope
* Antheroporum
* Apurimacia
* Austrosteenisia
* Behaimia
* Bergeronia
* Burkilliodendron
* Callerya
* Chadsia
* Craibia
* Craspedolobium
* Cyclolobium
* Dahlstedtia
* Dalbergiella
* Deguelia
* Derris
* Dewevrea
* Disynstemon
* Endosamara
* Fordia
* Hesperothamnus
* Kunstleria
* Leptoderris
* Lonchocarpus
* Margaritolobium
* Millettia
* Mundulea
* Ostryocarpus
* Paraderris
* Philenoptera
* Piscidia
* Platycyamus
* Platysepalum
* Poecilanthe
* Pongamia
* Pongamiopsis
* Ptycholobium
* Pyranthus
* Requienia
* Sarcodum
* Schefflerodendron
* Sylvichadsia
* Tephrosia
* Wisteria
* Xeroderris

## Galeria

* Flors de Wisteria floribunda
* Milletia peguensis
* Detall de la inflorescència de Wisteria frutescens
* Tephrosia villosa
# Moleskine

Una Moleskine és un quadern de notes amb unes cobertes fetes d'un tipus de tela anomenada molesquí. Posseeix a més una goma elàstica per sostenir el quadern tancat i un llom que permet que aquest sigui obert completament. Les Moleskine més difoses són el que porten per marca, precisament, Moleskine, tot i que en un principi eren fabricats per Modo & Modo, una empresa italiana, que a més va registrar la marca Moleskine 1, però el 2006 l'empresa va ser venuda al fons d'inversió Société Générale Capital, el seu nom va canviar a Moleskine Srl i ara la producció es realitza a la Xina per a atendre la demanda.
Hi ha múltiples marques que fabriquen quaderns de notes similars, d'idèntic o semblant format i característiques, encara que sense explotar el mateix nom. Entre elles poden esmentar Leuchtturm, Quo Vadis, Rhodia o Brügge.
L'impulsor més famós del Moleskine va ser Bruce Chatwin, que va utilitzar aquest tipus de quadern en tots els seus viatges, i va escriure en aquests. La font original de quaderns per a Chatwin va desaparèixer el 1986, quan el propietari de la distribució a París, on ell els comprava, va morir emportant-se el secret a la tomba. El Moleskine modern es forma gràcies a les descripcions que Chatwin féu dels quaderns que ell va utilitzar.
Si bé Modo & Modo (ara Moleskine Srl) es proclama que Picasso, Matisse, i Hemingway utilitzaven aquests quaderns, no és pas clar que es tracti dels mateixos que va descriure Chatwin (el que és segur és que no eren aquells fabricats per Modo & Modo, puix que aquesta fàbrica es va fundar molts anys després de la mort d'aquests famosos artistes). La sola cosa que s'ha constatat, per descomptat, és que ells utilitzaven algun tipus de quadern de notes de butxaca. Escriptors coneguts que se sap que utilitzen els Moleskine són Luis Sepúlveda i Neil Gaiman, qui escriu al seu bloc sobre la seva preferència per aquests.
Moleskine SRL explota la imatge de viatger romàntic amb èxit, crea el culte envers aquests articles, malgrat ésser més car que un quadern de notes comú.

## Referències

* ↑ Cult. Iconos de una generación (paper) (en castellà). Madrid: Edimat libros, 2008, p.152-153. ISBN 978-84-9794-079-5 [Consulta: 28 octubre 2014].
# Michio Kitazume

Michio Kitazume (12 de febrer de 1948, Tòquio (Japó)) és un compositor i director japonès. Va estudiar composició amb Tomojiro Ikenouchi, Akio Yashiro i Teizo Matsumura; piano amb Shozo Tsubota i direcció amb Hideo Saito i Masamitsu Takahashi.

## Referències

* ↑ «https://www.henry-lemoine.com/en/compositeurs/fiche/michio-kitazume». [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ «https://www.windrep.org/Michio_Kitazume». [Consulta: 30 octubre 2019].
# Michiyo Taki

Michiyo Taki, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Michiyo Taki va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Monitor monocrom

Un monitor monocrom és un tipus de monitor d'ordinador que va ser molt comú en els inicis de la computació, des de la dècada dels 60 a la dels 80, abans que els monitors de color fossin populars. Encara segueixen utilitzant en alguns sistemes computeritzats de caixes registradores, entre altres aplicacions.
Al contrari que els monitors de color, que visualitzen text i gràfics en múltiples colors a través de l'ús d'intensitats alternatives de fòsfors vermells, verds i blaus, els monitors moncroms només tenen un color de fòsfor (mono = un, crom = color). Tots els textos i gràfics es visualitzen en aquest color. Alguns monitors tenen la capacitat de variar la brillantor de píxels individuals, creant d'aquesta manera la il·lusió de profunditat i color, exactament igual que un televisor en blanc i negre.
Els monitors monocrom estan disponibles en tres colors: si s'usa el fòsfor P1, la pantalla és monocroma verd. Si es fa servir el fòsfor P3, la pantalla és monocroma ambre. Si es fa servir el fòsfor P4, la pantalla és monocroma blanca, aquest és el mateix fòsfor usat en els primers televisors. S'ha dit que les pantalles ambre són millors ergonòmicament, específicament reduint la vista cansada, però aquestes afirmacions sembla que tenen poc fonament científic.
Els monitors monocrom, píxel per píxel, produeixen text i imatges més definides que els monitors CRT de color. Això és perquè en un monitor monocrom, cada píxel es crea a partir d'un punt de fòsfor, localitzat al centre del píxel, mentre que en un monitor en color, cada píxel es crea a partir de tres punts de fòsfor (un vermell, altre blau i un altre verd), i cap d'ells està al centre del píxel.
Els monitors monocrom es van usar en gairebé tots els terminals i segueixen usant àmpliament en aplicacions basades en text com màquines registradores computeritzades i sistemes de punt de venda per la seva major definició i la seva major llegibilitat.
El problema dels monitors monocrom és la seva facilitat de cremat de pantalla (d'aquí l'ús i nombre de salvapantalles) a causa del fet que els llumins usats són d'intensitat molt alta. Un altre efecte de l'alta intensitat dels llumins és l'anomenat com "ghosting", on una luminescència dels continguts de la pantalla es pot seguir veient després que la pantalla es troba esborrat. Això té un cert lloc a la cultura popular, com s'evidencia en diverses pel·lícules com Matrix.

## Referències

* ↑ E. Grandjean. «Chapter 2». A: Taylor & Francis. Ergonomics in Computerized Offices, 1986. ISBN 978-0850663501.

## Vegeu també

* IBM 5151
* IBM 3270
* Hercules Graphics Card
# Montgalhard de Sava

Montgalhard de Sava (francès Montgaillard-sur-Save) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 22 agost 2010].
# Monarca de Kofiau

El monarca de Kofiau (Symposiachrus julianae) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Kofiau, a les Raja Ampat.

## Referències

* ↑ «Monarca de Kofiau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Mongolosaure

El mongolosaure (Mongolosaure, "llangardaix de Mongòlia") és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al Cretaci inferior. Aquest animal només es coneix a partir de restes molt incompletes (vèrtebres cervicals i dents) trobades a Mongòlia. El seu parentesc amb altres sauròpodes es desconeix, podria haver estat relacionat amb els diplodòcids o amb els titanosaures.
L'espècie tipus, Mongolosaurus haplodon, fou descrita per Gilmore l'any 1933.

## Enllaços externs

* Pàgina de Thescelosaurus! amb informació del Mongolosaurus Arxivat 2009-04-25 a Wayback Machine. (anglès)
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Mokrý Háj

Mokrý Háj és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1569.
# Moksob

Moksob (en rus: Моксоб) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 667 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Mokraia Ielmuta

Mokraia Ielmuta (en rus: Мокрая Ельмута) és un poble (una khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 596 habitants. Pertany al districte de Proletarsk.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
# Mont Markham

Mont Markham és un massís amb dos pics que es troba al nord de l'Antàrtida a l'Altiplà Markham. El pic més alt fa 4.350 m d'alt i l'altre 4.280 m. La seva prominència és de 2103 m Va ser descobert per l'expedició nacional antàrtica britànica (1901–04), i rep el nom de Sir Clements Markham, qui, com a president de la Royal Geographical Society,va planificar aquella expedició i escollí Robert Falcon Scott per a dirigir-la.

## Referències

* ↑ "Mount Markham-Low Summit, Antarctica" Peakbagger.com. Retrieved 2011-12-24.
* ↑ "Antarctica Ultra-Prominences" Peaklist.org. Retrieved 2011-12-24.
* ↑ «Mount Markham». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 9 maig 2004].
* "Mount Markham, Antarctica" on Peakbagger
# Moresnet (desambiguació)

«Moresnet» té aquests significats:

## Geografia

* Moresnet o Alt Moresnet, un antic municipi de Bèlgica, ara fusionat amb Plombières
* Moresnet-Chapelle, un nucli de Plombières
* Moresnet Neutral o Neutral Moresnet, una antic micro-estat europeu (1815-1919), des de 1919 el municipi belga de Kelmis
* Neu-Moresnet o Preußisch Moresnet, un antic municipi, fusionat el 1975 amb Kelmis
# Mondariz

Mondariz és un municipi de la província de Pontevedra, a Galícia. Pertany a la comarca d'O Condado.

## Història

A l'edat moderna les terres pertanyien a la senyoria de Sobroso. El marquesat de Sobroso va ser concedit per Felip IV d'Espanya el 18 de maig de 1625. Durant l'Antic Règim la zona pertanyia a la província de Tui, una de les set del Regne de Galícia. Després de la reforma administrativa, el 30 de novembre de 1833 la jurisdicció de Sobroso va passar a pertànyer a la província de Pontevedra.
El 1904 es va crear la parròquia de Troncoso amb terres que pertanyien a la parròquia de Mondariz. Allà s'hi va construir un balneari que aviat es va convertir en un lloc freqüentat per la burgesia. El 30 de novembre de 1924 la parròquia de Troncoso va passar a formar un municipi independent, canviant el seu nom pel de Mondariz-Balneario.
Durant el regnat d'Alfons XIII els veïns de la parròquia de Vilasobroso van sol·licitar constituir-se com a entitat local menor, i va ser reconeguda el 13 de setembre de 1924. El mateix va sol·licitar la parròquia de Queimadelos, que ho va aconseguir el 21 de febrer de 1935.

## Geografia

Mondariz té una superfície de 85,8 km². Està situat al sud-oest de la serra d'O Suído, al sud de la província de Pontevedra. Limita al nord amb Fornelos de Montes i Pazos de Borbén; a l'est amb Covelo; al sud amb A Cañiza i Salvaterra de Miño, i a l'oest amb Ponteareas, Mondariz-Balneario i Pazos de Borbén.
Està banyat pel riu Tea, que forma una vall molt pronunciada. Els seus afluents més importants són Caraño, Alén i Aboal per la dreta, i Lougariños i Xabriña per l'esquerra. El cim més elevat del municipi és el Coto de Eira, de 881 metres.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 5.213 | 6.687 | 7.093 | 6.443 | 5.320 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Frades (San Martiño)
* Gargamala (Santa María)
* Lougares (San Fiz)
* Meirol (Santo André)
* Mondariz (Santa Baia)
* Mouriscados (San Cibrán)
* Queimadelos (Santa María)
* Riofrío (San Miguel)
* Sabaxáns (San Mamede)
* Toutón (San Mateo)
* Vilar (San Mamede)
* Vilasobroso (San Martiño)

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-09-27. [Consulta: 26 setembre 2016].
# Munir al-Din

Munir al-Din (+1670) fou el cinquè imam dels amazics a Mauritània. Va succeir a l'imam Mbarek Ould Habib Allah vers 1668 per elecció dels deixebles (tolba) de Trarza. El seu nom original era Mokhtar i era el germà de l'imam Naser al-Din. Al mateix temps els Dieïdiba de Brakna elegien a Nahoui Ould Agd Abdallah.
Munir al-Din, al front de les restes del poder zouaïa, que eren un centenar de cavallers, va marxar cap a Futa Toro passant pels territoris dels Dieïdiba on es va arribar a un acord i Munir va quedar com a imam únic però amb Nahoui com a adjunt amb la meitat del poder efectiu. Foren uns anys de duumvirat. Mokhtar i Nahoui van fer expedicions afortunades al Futa Toro però mancat de caps militars la derrota havia d'arribar; un home de nom Ali, dels Oulad Bou Ali (fracció dels Oulad Rizg) emparentat amb els merafra per via femenina, va alertar als seus parents que els dos dirigents dels zouaïa estaven aïllats i els merafra els van atacar; Mokhtar i Nahoui podien retirar-se i Munir va preferir enfrontar-los. La batalla es va lliurar prop de Bokol a uns 20 km més amunt de Dagana i tant Mokhtar com Nahoui van morir junt amb alguns notables.
El següent imam fou Agd al-Mokhtar Ould Agb Abdallah, germà de Nahoui.

## Referències

* L'Émirat des Trarzas per Paul Marty, 1882-1938
# Muntanyes Rajmahal

Les muntanyes Rajmahal (Rajmahal Hills) és un territori muntanyós a la divisió de Santal Parganas de Jharkhand a l'Índia, amb una àrea de 3.538 km². L'altura general és de 600 metres; les serres més altes aón les de Mori i Sundgarsa. Les muntanyes foren considerades una continuació de les muntanyes Vindhya però V. Ball les va definir com un grup aïllat a la segona meitat del segle xix.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Muntanyes Rajagriha

* Per a altres significats, vegeu «Rajagriha».
Les muntanyes Rajagriha són una serralada de muntanyes rocoses al districte de Patna a Bihar formada per dos serres paral·leles tancant una vall estretag amb diversos rierols. A la vora de l'antiga ciutat de Kusanagarapura hi ha fonts d'aigua calenta sulfurosa, visitades anualment per milers de peregrins hindús i jainistes. Cada tres anys s'hi celebra una fira addicional religiosa.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Monestir d'Ongi

Monestir d'Ongi (mongol: Онгийн хийд, Ongiin Khiid) és el nom col·lectiu de les ruïnes de dos monestirs a cada banda del riu Ongi. Les ruïnes es troben a uns 18 km al sud de la ciutat de Saikhan Ovoo, a la província de Dundgovi, al centre-sud de Mongòlia. El monestir de Barlim es troba a la riba nord del riu mentre que el monestir de Khutagt es troba a la riba sud. El complex més antic del sud constava de diversos edificis administratius i d'11 temples. El complex del nord, construït al segle XVIII, constava de 17 temples, entre ells un dels temples més grans de tota Mongòlia. El recinte també albergava 4 universitats budistes. Fundat el 1660, va ser un dels monestirs més grans de Mongòlia i va acollir més de 1.000 monjos en el seu apogeu.
Els dos complexos del monestir Ongi van ser completament destruïts el 1939 durant les purgues antireligioses realitzades sota Khorloogiin Choibalsan, el líder del Partit Comunista de Mongòlia. Més de 200 monjos van ser assassinats, i molts monjos supervivents van ser empresonats o laïcitzats per la força i reclutats a l'exèrcit controlat pels comunistes.
Es poden veure un gran nombre de ruïnes, inclosa una stupa alta, al riu i als turons circumdants. A la dècada de 1990 es va decidir reconstruir el monestir. El primer temple es va inaugurar l'any 2004. Al davant hi ha un petit museu en una guer. També s'acabà de reconstruir una stupa. Té una placa commemorativa que indica els noms dels monjos que van ser assassinats l'any 1939.

## Referències

* ↑ Michael Kohn: Mongolia, p. 198. London 2008.
# Morar (Escòcia)

* Aquest article tracta sobre Morar, poble escocès. Vegeu-ne altres significats a «Morar».
Morar (Pronunciat: "mo-rer" accentuant damunt primera síl·laba) (escocès gaèlic: Mòrar) és un poble petit a la costa de l'oest d'Escòcia, 3 milles (5 km) al sud de Mallaig. El nom Morar és també aplicat al districte al voltant del poble.
Morar té una estació de ferrocarril de la línia West Highland Line i es troba a l'A830, entre Fort William i Mallaig. És conegut per la Morar Beach, coneguda platja de sorres blanques, que ha sortit en la pel·lícula Local Hero, així com dins Breaking the Waves (Trencant les Ones). El loch Morar, el cos d'aigua dolça més profund de les Illes Britàniques, és proper, així com el Riu Morar que flueix del loch al mar.
Morar era una destinació de viatge d'hivern favorita del compositor anglès Arnold Bax (1883–1953), durant els anys 1930. Va treballar en la seva Tercera Simfonia i cada simfonia subsegüent durant les seves visites a l'Hotel d'allà.

## Història

La Batalla de Morar fou una batalla de clans escocesa de l'any 1602, entre el Clan MacDonald de Glengarry i el Clan Mackenzie.
Moltes cases en l'àrea van ser utilitzades com escoles d'entrenament per l'Executiu d'Operacions Especial durant la Segona Guerra Mundial. La Land, Sea and Islands Centre en Arisaig ha aprofundit en la connexió entre SOE i l'àrea i ha publicat un llibre en el tema.

## Referències

* ↑ Commando Country, Stuart Allan, National Museums Scotland 2007, ISBN 978-1-905267-14-9
* ↑ «Land, Sea & Islands Centre, Arisaig». Arisaigcentre.co.uk. Arxivat de l'original el 2017-08-14. [Consulta: 6 novembre 2012].
* ↑ Special Operations Executive: Para-Military Training in Scotland during World War 2, David M Harrison, Land Sea and Islands Centre, Arisaig

## Enllaços externs

* Breaking the Waves filming locations
* Local Hero filming locations
* West Highland Railway Mallaig Extension
* Beautiful video of Loch Morar, Scotland
56° 58′ 10″ N, 5° 49′ 17″ O﻿ / ﻿56.96944°N,5.82139°O﻿ / 56.96944; -5.82139
# Museu de l'Automòbil de Melilla

El Museu de l'Automòbil de Melilla és un museu de la ciutat espanyola de Melilla. Està situat al carrer Falangista Rettschlag, número 19, en l'antiga fàbrica de veles, lleixius i sabons i per a ser visitat és necessari concertar cita telefònica en el 696005340 o en el 639166082.

## Història

Creat per l'interès col·leccionista que des de 1970 Miguel Ángel Hernández sentia feia els cotxes amb l'ajuda de l'historiador Juan Díez Sánchez i la col·laboració de José Nieto Egea, José Miguel Fernández i Federico Navajas.

## Exposició

S'exposen 35 cotxes, 12 motocicletes, 2 amb sidecar.

## Vegeu també

* Museu de Melilla
* Museu Històric Militar de Melilla
* Museu Egipci de Melilla

## Referències

* ↑ «Museos». http://www.melillamonumental.org/index.php/recinto-amurallado/museos. Arxivat de l'original el 16 de julio de 2018. [Consulta: 22 enero 2018].
* ↑ «Melilla abre su Museo del Automóvil, un recorrido histórico del último siglo» (en espanyol europeu). latribunadeautomocion.es. [Consulta: 25 juliol 2018].

## Enllaços externs

* lloc web oficial
# Museu de la Memòria i els Drets Humans

El Museu de la Memòria i els Drets Humans és un museu de Santiago de Xile que ocupa un edifici de 5.000 m2 des del mes de gener de 2010. Una exposició permanent explica la repressió que va viure el país sota la dictadura d'Augusto Pinochet entre 1973 i 1990 i l'oposició clandestina que s'organitzà entre bona part de la ciutadania. El fons documental del museu compta amb fotografies, testimonis en suport escrit i audiovisual, cartes, premsa i documents jurídics, entre altra documentació. L'edifici també incorpora una biblioteca, un centre de documentació, aules de treball per a grups i una sala per a cinema i altres actes.
L'11 de setembre de 1973 un cop d'Estat dirigit per Augusto Pinochet, comandant en cap de l'exèrcit xilè, va derrocar el govern de Salvador Allende. Des d'aquell moment els nous mandataris van posar en marxa un sistema de repressió contra qualsevol oposició al règim, que va suposar la violació sistemàtica dels Drets Humans. Milers de persones van ser assassinades, torturades o desaparegudes. Aquesta situació també va provocar l'exili a l'estranger de centenars de milers de persones. L'any 1988 se celebrà un plebiscit en el qual la ciutadania es va mostrar majoritàriament en contra de la dictadura, i el 1990 Pinochet deixà el poder.

## Referències

* 1 2 «Museu de la Memòria i els Drets Humans». espaisdememoria.cat. Memorial Democràtic de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].