OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arseni Comamala López-Del Pan

Arseni Comamala López del Pan (Barcelona, ca.1891 - ?) fou un futbolista de les dècades de 1900 i 1910 i odontòleg català.

## Trajectòria

Fou fill d'Alfons Comamala i Ucar, natural de Sant Joan de les Abadesses, i de Maria de la Concepció López del Pan i Garro. El seu germà gran, Carles Comamala i López del Pan (1889-1983), havia nascut a Madrid l'any 1889 i la seva germana Anna (1890-1973) havia nascut a Girona l'any 1890.
Va jugar al FC Barcelona entre 1903 i 1911, disputant 22 partits oficials i 54 amistosos. L'any 1911 va haver de marxar a Madrid, on jugà al Reial Madrid. Retornà a Barcelona l'any següent i jugà a clubs com l'Universitary SC i el Casual SC. Acabà la seva carrera futbolística novament al Madrid, la temporada 1913-14.
Els seus germans Carles i Áureo també foren futbolistes.
Es va casar l'any 1918 amb Montserrat Valls i Martí, filla de Josep Maria Valls i Vicens, copropietari de la Banca Fills de Magí Valls. Arseni i Montserrat van ser pares de Víctor i de Romà Comamala i Valls. Montserrat Valls estava emparentada també amb el músic compositor Manuel Valls i Gorina (1920-1984) i amb el pintor Xavier Valls i Subirà (1923-2006), cosins dels seus fills Comamala i Valls.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1909-10, 1910-11
* Copa espanyola:
** 1909-10
* Copa dels Pirineus:
** 1910, 1911

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Fitxa d'Arseni Comamala». elaguanis.com. Arxivat de l'original el 2016-12-21. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «A Madrid». Mundo Deportivo, 02-11-1911. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Perfil d'Arseni Comamala». webdelcule.com. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «De Societat». La Veu de Catalunya, 09-09-1918, pàg. 5.
# Arthroleptis tanneri

Arthroleptis tanneri és una espècie de granota que viu a Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Howell, K. & Poynton, J.C. 2004. Arthroleptis tanneri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Aromas (Califòrnia)

Aromas és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.797 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aromas tenia 2.797 habitants, 889 habitatges, i 731 famílies. La densitat de població era de 227,4 habitants/km².
Dels 889 habitatges en un 45% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,6% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 17,7% no eren unitats familiars. En l'11,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.145 $ i la renda mediana per família de 70.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.771 $ mentre que les dones 41.875 $. La renda per capita de la població era de 25.220 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aromas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aromas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Armand Lunel

Armand Lunel (9 de juny de 1892 - 3 de novembre de 1977) fou un escriptor francès i el darrer parlant conegut de shuadit (judeoprovençal), un dialecte de l'occità actualment extingit.

## Biografia

Lunel va néixer a Ais de Provença, Provença, en una família que pertanyia a una subcultura jueva que tenia les seves arrels en la zona durant almenys cinc segles. Després de la majoria d'edat, Lunel va ensenyar dret i filosofia a Mònaco. Lunel va escriure extensament sobre els jueus de la Provença. Es va casar amb Rachel Suzanne Messiah, filla de l'arquitecte Aron Messiah, l'any 1920.
Fou amic de la infància del compositor Darius Milhaud, i va escriure els llibrets de les òperes de Milhaud Esther de Carpentras (1938, basada en el folklore shuadit) i Les malheurs d'Orphée (1924). També va compondre el llibret de l'òpera d'Henri Sauguet La chartreuse de Parme, premiada el 1939.
La major part del coneixement actual sobre Lunel va ser recollit pel seu gendre Georges Jessula.

## Obres

* L'Imagerie du cordier, La Nouvelle Revue Française, París, 1924.
* Nicolo-Peccavi o L'affaire Dreyfus à Carpentras, Gallimard, París, 1926.
* Le Balai de sorcière, Gallimard, París, 1935.
* Jérusalem à Carpentras, Gallimard, 1937.
* Les Amandes d'Aix, Gallimard, París, 1949.
* La Belle à la fontaine, A. Fayard, París, 1959.
* J'ai vu vivre la Provence, A. Fayard, París, 1962.
* Juifs du Languedoc, de la Provence et des États français du Pape, Albin Michel, París, 1975.
* Les Chemins de mon judaïsme et divers inédits, presentat per Georges Jessula, L'Harmattan, París, 1993.

## Referències

* ↑ Judeoprovençal Arxivat 2017-08-17 a Wayback Machine. a jewish-languages.org

## Vegeu també

* Llista dels darrers parlants coneguts de llengües

## Enllaços externs

* Armand Lunel Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. a Beit Hatefutsot, museu de la diàspora jueva a Ramat Aviv, Israel (anglès)
* "The Last Man Who Spoke Provence's Dead Jewish Language" Arxivat 2014-06-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Armand Mattelart

Armand Mattelart (Jodoigne, Bèlgica, 8 de gener de 1936) sociòleg franco-belga de la comunicació i les indústries culturals, és president de l'Observatoire Français des Mèdias. Entre altres aspectes, la seva obra destaca per l'estudi de la dependència cultural, els vincles entre globalització i els processos de comunicació, la tendència cap als grans monopolis i els efectes de la desregulació a la comunicació de masses.

## Biografia
### A Xile

Va estudiar Dret i Ciències Polítiques a la Universitat de Lovaina, on es va doctorar. Després d'estudiar demografia a París, es va traslladar a Xile, on es va casar amb Michèle, la seva companya de tota la vida. Va ser professor de Sociologia de la Universitat Catòlica de Xile, i va contribuir com a expert del Vaticà en temes de població. Va oposar-se a la política de planificació familiar que impulsaven les fundacions nord-americanes Ford i Rockefeller, i també va treballar com a expert de les Nacions Unides en desenvolupament social. A Xile va participar en la fundació del Centro de Estudios de la Realidad Nacional, una institució influïda per l'estructuralisme, dirigida per Chonchol Jacques, futur ministre d'Agricultura del govern de Salvador Allende, pel qual va treballar Mattelart en el desenvolupament de polítiques de comunicació.

### A França

Després del cop d'estat del general Augusto Pinochet, va anar a França, on va dirigir el documental L'Espiral, presentat el 1976 a Canes. Després d'uns anys de donar classes com a professor convidat a la Universitat de París VII, va patir un rebuig per motius ideològics, que es van acabar amb l'arribada de Miterrand al poder, ja que aleshores va aconseguir una plaça fixa a la Universitat. En l'actualitat és catedràtic de Ciències de la Informació i de la comunicació a la Universitat de París VIII. Hi ha participat en diverses comissions ministerials en l'avaluació de les investigacions sobre comunicació i noves tecnologies. És president de L'Observatori Nacional de Mitjans de França.

## Obres

Entre les obres d'Armand Mattelart destaquen els llibres Multinationales et systèmes de communication, Anthropos, Paris, 1976; Historia de les teories de la comunicació, escrita conjuntament amb la seva esposa Michèle; La mundialitzacio de la comunicació; Histoire de la société de l'information; "La découverte", París; i, sobretot, Para leer al Pato Donald escrit el 1973 conjuntament amb Ariel Dorfman.
# Art bijago

L'art Bijago o Bidyogo és art tribal africà produït pels nadius de les illes Bijagos de Guinea-Bissau. Inclou molts artefactes per a ús diari i pràctiques rituals, seguint una iconografia tradicional que és única per a la seva cultura, però que mostra variacions d'illa a illa. Aquestes peces d'art es coneixen com a art Bidyogo i la seva estètica única fa que l'art Bidyogo sigui diferent de tots els altres arts africans amb l'excepció del proper poble Baga, que comparteix part de la iconografia i es considera un "tribu relacionada" de Bacquart."

## Peces rituals

Entre les peces d'art Bidyogo més sorprenents es troben els santuaris d'ancestres portàtils ("iran") que poden ser realistes o abstractes.
Les màscares zoomòrfiques que representen vaques ("vaca-bruta"), taurons, raies i, ocasionalment, altres animals locals les porten sovint nens i ocasionalment per dones, però sempre en rituals d'iniciació d'adults ("fanado").
També es produeixen artefactes amb decoració tradicional per a les cerimònies de la majoria d'edat del "fanado" (màscares de fusta, llances, escuts, tocats, polseres). Les nenes també reben ninots estilitzats per aprendre sobre la cura dels nens.

## Objectes d'ús diari

Els Bissago produeixen objectes únics per a les activitats diàries, tant l'agricultura com la pesca, que és una activitat molt important en la vida d'aquest poble. També fan objectes d'ús personal (tamborets, cistelleria, parament alimentari) i barques.

## Arquitectura

Tot i que la majoria de cases de cabanyes de Bidyogo no mostren cap mena d'art notable, algunes tenen les parets pintades amb colors vius amb símbols i patrons tradicionals. De tant en tant, les portes també es pinten amb figures humanes o animals.

## Peces per al comerç turístic

Alguns dels artistes del poble tallen tant per a un ús ritual com per al comerç turístic, cosa que permet així als visitants adquirir peces d'interès etnogràfic.

## Referències

* ↑ Bidyogo Information Arxivat 2012-11-19 a Wayback Machine., Arts&Life in Africa Online, University of Iowa
* ↑ Gordts, Andre, La Statuaire traditionelle Bidjogo, Arts d'Afrique Noir, XVIII, summer 1976, pp.6-21
* 1 2 Bacquart, Jean-Baptiste, The Tribal Arts of Africa, 1998, Thames and Hudson editors. p.21
* 1 2 3 4 5 Gallois Duquette, Danielle, "Dynamique de l'Art Bidjogo," IICT, Lisbon, 1983
* ↑ Brooks, George E. Eurafricans in Western Africa: Commerce, Social Status, Gender, and Religious Observance from the Sixteenth to the Eighteenth Century (en anglès). Ohio University Press, 2003, p. 81. ISBN 978-0-85255-489-0.
# Art breu

Art breu (en llatí, Ars brevis; 1308) és la versió més curta de l'Ars, el magne projecte de Ramon Llull. Llull va escriure aquest Ars perquè els seus deixebles que començaven a estudiar el seu Art poguessin copsar tot el sistema lul·lià sense que els detalls difícils (lògics, teològics, etc.) impedissin aquest procés.
L'Art breu acompanya la versió més llarga del projecte lul·lià, l'Ars magna (Ars Generalis Ultima) i aquests dos textos s'han de considerar com germans bessons.

## Referències

* ↑ «Art breu». Qui és Ramon Llull?. Centre de Documentació Ramon Llull. Arxivat de l'original el 2022-04-23. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Ferrando i Sanjuán, Francesc «Llegir Llull amb ulls d'ara». 31è cicle de conferències. RECULL DE CONFERÈNCIES 2015/ 9ns DEBATS DE RECERCA, 2017, pàg. 47–60. DOI: 10.2436/15.8060.11.5.
* ↑ Tous, Francesc «El saber «proverbial» de Ramon Llull». Llengua nacional, 95, 01-04-2016, pàg. 11.

## Enllaços externs

* «Ars brevis. Base de dades Ramon Llull,». Barcelona: Centre de documentació Ramon Llull. Universitat de Barcelona. [Consulta: 23 abril 2011].
# Anna (pel·lícula de 2019)

Anna (estilitzat com ANИA) és una pel·lícula de thriller d'acció del 2019 escrita, produïda i dirigida per Luc Besson. La pel·lícula és protagonitzada per Sasha Luss com l'assassí homònim, al costat de Luke Evans, Cillian Murphy, Helen Mirren i Alexander Petrov.
La producció dels Estats Units i França es va estrenar als Estats Units el 21 de juny de 2019 per Summit Entertainment i el 10 de juliol de 2019 per Pathé Distribution a França. Va rebre crítiques diverses de la crítica i va recaptar 31 milions de dòlars a tot el món amb un pressupost de 30 milions de dòlars. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* Sasha Luss com a Anna Poliatova
* Helen Mirren com a Olga
* Luke Evans com a Aleksander "Alex" Tchenkov
* Cillian Murphy com a Leonard Miller
* Lera Abova com a Maude
* Alexander Petrov com a Piotr
* Nikita Pavlenko com a Vlad
* Anna Krippa com a Nika
* Aleksey Maslodudov com a Jimmy
* Eric Godon com a Vassiliev
* Ivan Franěk com a Mossan
* Jean-Baptiste Puech com a Samy
* Nastya Sten com a Fake Anna
* Andrew Howard com a Oleg Filenkov

## Producció

El 9 d'octubre de 2017, es va informar que la següent pel·lícula de Luc Besson seria Anna, protagonitzada per la nouvinguda Sasha Luss, juntament amb Helen Mirren, Luke Evans i Cillian Murphy. EuropaCorp va produir la pel·lícula mentre Lionsgate s'encarregava de la distribució sota el seu segell Summit Entertainment.
El rodatge de la pel·lícula va començar a principis de novembre de 2017 a Belgrad. També es van rodar diverses escenes de pel·lícules a Moscou, Rússia, per tal de ser més autèntiques.

## Banda sonora

Summit Entertainment va publicar la banda sonora original composta per Éric Serra el 19 de juliol de 2019. La pel·lícula també inclou música addicional no inclosa a la banda sonora.

## Referències

* ↑ «Anna». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 febrer 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «Luc Besson Sets Next Film Anna With Helen Mirren, Luke Evans (EXCLUSIVE)». Variety, 09-10-2017 [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Luc Besson Debuts the First Anna Photo from the Set». ComingSoon.net, 05-11-2017 [Consulta: 7 novembre 2017].
* ↑ «'When Nikita meets Leon': Luke Besson starts filming 'Anna'». The Malay Mail Online, 07-11-2017 [Consulta: 7 novembre 2017].
* ↑ «JURNJAVA PO BEOGRADSKIM ULICAMA: Pogledajte scenu koju je Lik Beson snimio u glavnom gradu Srbije» (en serbi). , 29-11-2017.
* ↑ «Anna (Original Motion Picture Soundtrack)». [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «Anna (2019) Soundtrack». [Consulta: 18 setembre 2019].
# Anna (mare de Samuel)

Anna (en hebreu חַנָּה, de vegades transliterat Ḥannah), és l'esposa d'Elcanà que es menciona als Llibres de Samuel. Segons la Bíblia hebrea va ser la mare del profeta Samuel.
Anna era una de les dues done d'Elcanà. L'altra, Penina, havia donat fills a Elcanà, però Anna no. Però Elcanà preferia Anna. Cada any, Elcanà oferia un sacrifici al santuari de Siloh i a Penina i els seus fills els en donava una porció, però Anna en rebia el doble. Penina llavors, es burlava d'Anna per la seva esterilitat.
Una vegada, Anna es va sentir profundament amargada després d'aquesta provocació i va entrar al Temple a resar intensament, i plorant. No resava amb paraules, sinó que es comunicava amb Jehovà des del cor. Va prometre a Déu que si tenia un fill baró els destinaria des de nen al servei de Déu i del Temple.
Déu va escoltar Anna, i quan amb el seu marit tornava a casa seva, a les muntanyes d'Efraïm, Anna va quedar prenyada i va tenir un fill, Samuel. Després de Samuel Anna va tenir cinc fills més, tres nois i dues noies.
Anna és considerada profetessa a la Bíblia.

## Referències

* ↑ Samuel. 1: 3-6, 10-11, 13, 20
# Apollon Limassol (femení)

El Apollon Limassol femení és la secció femenina del Apollon Limassol, un club de futbol de Limassol.
Juga a la Primera Divisió de Xipre, que ha dominat des del 2009 amb vuit títols consecutius. A la Lliga de Campions ha superat la fase prèvia en cinq ocasions; en totes cinq va caure als setzens de final. A la seva segona participació va eliminar l'Umeå IK, bicampió de la competició.

## Històric
### Palmarès
#### 14 Lligues de Xipre

* 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024

#### 8 Copes de Xipre

* 2008/09, 2009/10, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16

#### 6 Supercopes de Xipre

* 2008/09, 2009/10, 2010/11, 2012/13, 2013/14, 2014/15

### Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | Fase previa ¹ | Setzens de final |
| 09/10 | FK Rossiyanka |
| 10/11 | Umeå IK | Zvezda Perm |
| 11/12 | Lehenda Chernihiv | Sparta Praga |
| 12/13 | Zhytlobud Kharkiv | Sassari Torres |
| 13/14 | Union Nové Zámky | SV Neulengbach |
| 14/15 | Vllaznia Shkodër | Brøndby IF |
| 15/16 | Stjarnan Gardabaer |
| 16/17 | PAOK Salónica | Slavia Praga |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.
Lliga xipriota :
| | 00/01 | 01/02 | 02/03 | 03/04 | 04/05 | 05/06 | 06/07 | 07/08 | 08/09 | 09/10 | 10/11 | 11/12 | 12/13 | 13/14 | 14/15 | 15/16 | 16/17 | 17/18 | 18/19 | 19/20 |
| Primera divisió | | | | | | | | | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ RSSSF
* ↑ UEFA
# Arthur (Dakota del Nord)

Arthur és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 402 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arthur tenia 402 habitants, 129 habitatges, i 82 famílies. La densitat de població era de 102,1 hab./km².
Dels 129 habitatges en un 38,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 2,5% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 29,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 13.948 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arthur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arthur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Associació Internacional d'Hoquei Sobre Patins Femení

L'Associació Internacional d'Hoquei Patins Femení (AIHPF) és una associació de jugadores i entrenadores d'hoquei sobre patins que té l'objectiu de millorar-ne la qualitat i aconseguir la igualtat respecte a l'esport masculí.
Aquesta associació va sorgir a partir d'una trobada de diverses jugadores a Portugal, el setembre de 2005, amb la idea de millorar la situació de l'hoquei femení i els primers passos es van fer el desembre d'aquell mateix any, amb motiu de la primera edició del Campionat d'Europa d'hoquei sobre patins femení sub-19, disputat a Gijón (Astúries). Durant aquells dies es va celebrar el I Fòrum Internacional d'Hoquei sobre Patins Femení, on es va començar a treballar de manera conjunta entre esportistes de diversos països per avançar en aquesta direcció. Aquest fòrum ha tingut continuïtat amb dues edicions més el 2006 a Carvalhos (Portugal) i a Düsseldorf (Alemanya).
Del 14 al 17 de desembre de 2006, durant el I Congrés Internacional Dona i Hoquei sobre Patins Femení, celebrat a Gijón (Astúries), es va fundar legalment, així com es van elaborar els estatuts de l'associació i es van organitzar les comissions de treball a cada Estat (Espanya, Alemanya, Argentina, Suïssa, Xile, Colòmbia, etc.).
Una de les seves presidentes més reconegudes fou l'osonenca Carla Giudici, càrrec que compatibilitzà amb el de jugadora d'hoquei sobre patins en actiu, així com també ho feu la jugadora anoienca Marta Soler desenvolupant la funció de vicepresidenta.
Entre els objectius d'aquesta associació d'hoquei patins femení destaquen el treball a favor de la igualtat i la no discriminació entre homes i dones, la superació de la seva poca visibilitat, la recuperació i difusió de la seva història, el seguiment i difusió de l'actualitat als mitjans de comunicació i l'organització de torneigs.

## Referències

* 1 2 3 «Nace la web de la Asociación Internacional de Hockey sobre Patines Femenino» (en castellà). FEP.es, 05-03-2007. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ «El hockey patines femenino en España» (en castellà) p. 29. AIHF, 2006. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ «AIHPF - Qui som». HockeyFemenino.com. Arxivat de l'original el 11 març 2007. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ «Conclusiones generales I Congreso Internacional "Mujer y Hockey sobre Patines Femenino"» (pdf) (en castellà). PHCSantCugat.com, 2006. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ Jaumira, Arnau. «Revolució a l'hoquei femení». El9Nou.cat, 08-05-2018. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ «Sorteig de l'OK Lliga». IHC.blog.cat, 05-07-2007. [Consulta: 25 agost 2019].
# Arevik

Arevik és una localitat de la província d'Armavir, a Armènia.
Està situada a l'est de la província, prop del riu Araxes - el principal afluent del riu Kura - i a l'oest d'Erevan i de la província d'Ararat. També es troba al nord de la frontera amb Turquia.
D'acord amb el cens de l'any 2011, la població de la ciutat era de 2.427 habitants (1.243 homes i 1.184 dones).
La població de la localitat es dedica al cultiu d'hortalisses i cereals.

## Clima

Arevik té un clima continental humid segons la classificació climàtica de Köppen. La temperatura anual de la localitat és de 14,17 °C, que és una mica més que la mitjana a Armènia.
El mes més calorós és juliol, amb una temperatura mitjana de 28,3 °C. El mes més fred és gener, amb una temperatura mitjana de -1 °C.

## Referències

* ↑ «Estadístiques del raion d'Amavir.», Consultat el 24 Octubre 2022.
* ↑ «Temps a Arevik». Weather and Climate.