OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sandwich (Nou Hampshire)

Sandwich és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.286 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandwich tenia 1.286 habitants, 564 habitatges, i 390 famílies. La densitat de població era de 5,5 habitants per km².
Dels 564 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 20,2% entre 25 i 44, un 30,6% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.292$ i la renda mediana per família de 55.417$. Els homes tenien una renda mediana de 35.060$ mentre que les dones 25.769$. La renda per capita de la població era de 23.714$. Entorn del 3,5% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandwich». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandwich». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ninigret

Ninigret (1600-1678) fou cabdill de la fracció niantick dels narragansett. El 1675 signà el tractat de Boston mercè el qual es mantenia neutral en la Guerra del Rei Felip contra els wampanoag de Metacomet, malgrat que bona part del seu poble va fer la guerra. Va morir a finals del 1676, i mercè a aquest tractat la seva tribu es va salvar de l'extermini.
# AEC

«AEC» té aquests significats:
* AEC, Abans de l'Era Comuna
* AEC, Associació Espanyola de Climatologia
* AEC, Agència Espacial de Catalunya
# Paa minica

Paa minica és una espècie de granota que viu a l'Índia, el Nepal i, possiblement també, a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ohler, A., Dutta, S. & Shrestha, T.K. 2004. Paa minica. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Spàsskoie

«Spàsskoie» té aquests significats:
* Spàsskoie (Tula), localitat de l'óblast de Tula, a Rússia
* Spàsskoie (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Spàsskoie (Iúriev-Polski), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Spàsskoie (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Spàsskoie (Sóbinka), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Allodontichthys hubbsi

Allodontichthys hubbsi és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (21 °C-25 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Jalisco (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hubbs, C. L. & Turner, C. L., 1939. Studies of the fishes of the order Cyprinodontes. XVI. A revision of the Goodeidae. Misc. Publ. Mus. Zool. Univ. Mich. 1-80.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Miller, R. R. & T. Uyeno. 1980. Allodontichthys hubbsi, a new species of goodeid fish from southwestern Mexico. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. Núm. 692: 1-13.
* 1 2 3 4 «Allodontichthys hubbsi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.
* ↑ Miller, R.R. i T. Uyeno, 1980. Allodontichthys hubbsi, a new genus and species of Goodeid fish from Western Mexico. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Michig. 692:1-13.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# No Man of Her Own

No Man of Her Own és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mitchell Leisen, estrenada el 1950 i protagonitzada per Barbara Stanwyck, John Lund, Phyllis Thaxter, Jane Cowl i Lyle Bettger.
Va ser la segona pel·lícula que feia amb director Mitchell Leisen i es basava en la novel·la de Cornell Woolrich I Married a Dead Man . Woolrich surt com William Irish en els crèdits d'obertura de la pel·lícula.

## Argument

Helen Ferguson (Stanwyck), embarassada i abandonada pel seu xicot, emprèn un llarg viatge de Nova York a San Francisco. Al tren coneixerà un jove matrimoni que també espera un fill i que es dirigeix a la casa dels rics pares d'ell. Però el tren descarrila.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Helen Ferguson / Patrice Harkness
* John Lund: Bill Harkness
* Jane Cowl: Sra. Harkness
* Phyllis Thaxter: Patrice Harkness
* Lyle Bettger: Stephen 'Steve' Morley
* Henry O'Neill: M. Harkness
* Richard Denning: Hugh Harkness
* Carole Mathews: Irma
* Harry Antrim: Ty Winthrop
* Catherine Craig: Rosalie Baker
* Esther Dale: Josie
* Milburn Stone: Plainclothesman
* Griff Barnett: Dr. Parker
* Kathleen Freeman (no surt als crèdits): Clara Larrimore

## Rebuda de la crítica

El crítica cinematogràfic Bosley Crowther va ser dur en la seva ressenya de la pel·lícula, "perquè el fet és que és aquest conte esborronador i artificial, carrega amb situacions poc portades i deliberats clixés romàntics. I el guió que Sally Benson i Catherine Turney li havien preparat a partir d'una novel·la de William Irish (I Married a Dead Man) és un nyap."
La revista Variety era més optimista en la seva ressenya, "No Man of Her Own combina un melodrama adult amb un melodrama, funciona amb la intensitat d'un serial, i d'altra banda és d'aquells drames que satisfan... Barbara Stanwyck fa una bona feina en retratar l'heroïna... i John Lund arrodoneix el seu paper com l'home que s'enamora d'una noia que resulta ser la vídua del seu germà mort. És una feina fina

## Referències

* ↑ No Man of Her Own a Catàleg de l'American Film Institute (anglès)
* ↑ «No Man of Her Own». The New York Times.
* ↑ Crowther, Bosley. The New York Times film review, May 4, 1950. Accessed: August 16, 2013.
* ↑ Variety. Staff film review, 1950.
# AEL (motocicleta)

AEL fou una botiga de motocicletes i accessoris de Coventry, Anglaterra, que va muntar les seves pròpies motocicletes entre 1919 i 1924. AEL feia servir bastidors fabricats probablement a Coventry i motors d'entre 147 i 348 cc proveïts per fabricants com ara Villiers, JAP i Blackburne.

## Referències

* ↑ Tragatsch, Erwin; Ash, Kevin. The New Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Londres: Quantum Publishing, 2000. ISBN 1-86160-342-8.

## Enllaços externs

* Anunci d'AEL de 1923
# Paa robertingeri

Paa robertingeri és una espècie de granota que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Guanfu, W. & Yuezhao, W. 2004. Paa robertingeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Spàsskoie (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Spàsskoie».
Spàsskoie (en rus: Спасское) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 301 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Allodontichthys tamazulae

Allodontichthys tamazulae és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Tuxpan (Jalisco, Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hubbs, C. L. & Turner, C. L., 1939. Studies of the fishes of the order Cyprinodontes. XVI. A revision of the Goodeidae. Misc. Publ. Mus. Zool. Univ. Mich. 1-80.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Turner, C. L., 1946. A contribution to the taxonomy and zoogeography of the goodeid fishes. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. Núm. 495: 1-13, Pl. 1.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jean Petit (escultor)

Jean Petit, dit també Jean-Claude Petit, nascut a Besançon el 3 de febrer de 1819 i mort el 6 de maig de 1903 a París, va ser un escultor francès.
Jean Petit nasqué al Palais Granvelle de Besançon. El 1834, es traslladà a París on assistí als cursos de la Petite école del carrer de l'École-de-Médecine fins al 1835. Va ser alumne de David d'Angers. Sota la direcció d'ell treballà en les escultures del Panthéon. El 1838, va participar i guanyà en el concurs del prix de Rome. L'any següent obtingué un altre grand prix amb un baix relleu que representava Le Serment des sept chefs devant Thèbes. Victor Hugo va aconseguir que rebés un subsidi de Besançon (1839-1841).
Va fer busts de Charles Nodier, de Droz i de l'abbé Boisot.
Visità Itàlia a la qual considerava com la pàtria de l'art. A Roma va fer el bust del papa Pius IX.

## Treballs decoratius

Li van encarregar diverses escultures, el 1849 esculpí, per a Auguste Louis Deligand, grans estàtues per ornamentar el pont de la Concorde. També va fer per a Pierre-Charles Simart, el baix relleu de La Création de la Cour des Comptes de la tomba de Napoléó el 1857.
El 1849, realitzà l'estàtua de Jacques-Auguste de Thou que decora la façana de l'Hôtel de ville de Paris.

## Bibliografia

* Procès-verbaux et mémoires (1904) de l'Académie des sciences, belles-lettres et arts de Besançon
* Mémoires de la Société d'émulation du Doubs (1903)

## Notes

* ↑ «Petit Jean Claude».
* ↑ Futura escola d'arts decoratives.
* ↑ Conservé à la bibliothèque de Besançon avec d'autres œuvres de Jean Petit («La bibliothèque de Besançon, un riche patrimoine».
* ↑ La Franche-comte Littéraire, Scientifique, Artistique, p. 251.
* ↑ L.C. Lazare, Dictionnaire administratif et historique des rues et monuments de Paris, 1855, page 417 Plantilla:Lire en ligne
* ↑ En ligne sur archive.org
* ↑ En ligne sur archive.org
# No More Heroes 2: Desperate Struggle

No More Heroes 2: Desperate Struggle (ノーモア★ヒーローズ 2: デスパレート・ストラグル) és un videojoc d'acció desenvolupat per la consola Wii. És la seqüela de No More Heroes. Va ser dirigit per Suda51, desenvolupat per Grasshopper Manufacture, publicat per Ubisoft i Rising Star Games. Va ser llançat 26 de gener del 2010 a Nord-amèrica, el 28 de maig del 2010 a Europa, i al Japó el 21 d'octubre del 2010.

## Referències

* ↑ «東京ゲームショウ2008において新作発表会を開催». Marvelous Entertainment, 2008. [Consulta: 9 octubre 2008].
* ↑ RawmeatCowboy. «No More Heroes: Desperate Struggle hits Australia, includes instruction booklet mini-comic, plasters reviews on cover». GoNintendo, 25-05-2010. Arxivat de l'original el 2010-05-28. [Consulta: 14 agost 2008].
* 1 2 Purchese, Robert. «No More Heroes 2 dated for UK». Eurogamer, 06-04-2010. [Consulta: 6 abril 2010].
* 1 2 Spencer. «Marvelous Makes Beefy No More Heroes 2: Desperate Struggle Limited Edition». Siliconera, 14-07-2010. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Nintendo Power, agost del 2009, p. 57–60.
* ↑ «TGS 2008: Some More Heroes Wii-bound next year». GameSpot, 2008. [Consulta: 9 agost 2008].
* ↑ «Ubisoft reveals 'No More Heroes' sequel». USA Today, 02-06-2009 [Consulta: 20 maig 2010].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial pel Japó (japonès)
# Aizanville

Aizanville és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 25 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aizanville era de 25 persones. Hi havia 8 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 16 habitatges, 11 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 16 habitatges eren cases. Tots els 11 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 2 tenien quatre cambres i 9 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 2 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aizanville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 13 persones, 9 eren actives i 4 eren inactives. Les 9 persones actives estaven ocupades(4 homes i 5 dones).. De les 4 persones inactives 3 estaven jubilades i 1 estava estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Aizanville hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aizanville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aizanville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Otília Castellví i Fontanet

Otília Castellví i Fontanet (Gijón, 24 de novembre de 1917 - Canet de Mar, 12 de maig de 2001) fou una modista, militant del POUM i compromesa amb la República.

## Biografia

Otilia va néixer a Astúries, en una família obrera de trajectòria política catalanista. Als 17 anys ja assisteix a conferències als locals del Bloc Obrer i Camperol (BOC). Participa en els esdeveniments d'octubre del 1934 a Barcelona i en la creació del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) l'any següent. També surt al carrer el 19 de juliol a Barcelona, ja com a militant del partit.
Freqüenta les companyies d'Andreu Nin, Joaquim Maurin i d'altres dirigents del partit. És empresonada a partir de maig de 1937, en l'atac dels estalinistes en contra del POUM. A la txeca coneix Kàtia Landau, militant comunista heterodoxa austríaca i fan una vaga de fam. Totes dues són posades en llibertat a l'entrada dels franquistes a Barcelona i passen a la clandestinitat, ja que no ha pogut fugir amb la retirada republicana.
Travessa la frontera francesa amb els passadors de muntanya, però serà detinguda a Perpinyà i portada al camp de concentració d'Argelers. Quan surt del camp, ja amb el seu company Linus Moulines, van a residir a l'Alemanya nazi, passant per la França ocupada. A Alemanya treballa i sobreviu gràcies al seu ofici de modista. Finalment decideixen marxar cap a Amèrica i s'estableixen a Caracas (Veneçuela).

## Les seves memòries

A la fi de la seva vida va retornar a Catalunya i va redactar i publicar les seves memòries poc abans de morir, el 1997. Posteriorment foren editades de nou amb el nom De les txeques de Barcelona a l'Alemanya nazi i constitueixen un document excepcional sobre els anys previs a l'esclat de la guerra civil espanyola i la posterior sortida del país de milers d'homes i dones republicans, que fugien de la repressió del franquisme. I també un testimoni de la seva integritat moral i del drama de l'exili. Després es traduí i publicà també en castellà.

## Reconeixement

L'any 2006, la ciutat de Barcelona li dedicà un carrer al districte de Gràcia, on havia viscut.

## Referències

* ↑ «Otilia Castellví». Arrels. Arrels catalanes a Veneçuela. [Consulta: 7 abril 2022].
* 1 2 3 4 5 «Otilia Castellví». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «Surt a la venda 'De les txeques de Barcelona a l'Alemanya nazi', d'Otília Castellví». Vilaweb, 17-04-2003. [Consulta: setembre 2019].
* 1 2 «Otília Castellví, carrer d'». Ajuntament de Barcelona. Nomenclàtor. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ «Sobrevivir bajo las bombas». El País, 30-11-2008.

## Bibliografia

* Castellví, Otília. De les txeques de Barcelona a l'Alemanya nazi. Quaderns Crema, 01/03/2003 (Col. D'un dia a l'altre, 13). ISBN 978-84-7727-375-2.
* Gutiérrez Álvarez, Pepe (2006): Retratos poumistas. Sevilla: Ed. Espuela de Plata. Col. España en armas.
# Crithagra

Crithagra és un gènere d'ocells de la família dels fringíl·lids (Fringillidae ). Tradicionalment les espècies d'aquest gènere han estat incloses a Serinus, i en menor mesura a Alario i Pseudochloroptila, però investigacions genètiques recents han portat a separar aquests ocells en els gèneres Serinus i Crithagra.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere conté 37 espècies:
* Crithagra rufobrunnea - gafarró de Príncipe.
* Crithagra concolor - durbec de São Tomé.
* Crithagra citrinelloides - gafarró d'Abissínia.
* Crithagra frontalis - gafarró cellagroc.
* Crithagra hyposticta - gafarró de l'Àfrica oriental.
* Crithagra capistrata - gafarró caranegre.
* Crithagra koliensis - gafarró dels papirs.
* Crithagra scotops - gafarró forestal.
* Crithagra leucopygia - gafarró de carpó blanc.
* Crithagra atrogularis - gafarró gorjanegre.
* Crithagra xanthopygia - gafarró de carpó groc.
* Crithagra reichenowi - gafarró de Reichenow.
* Crithagra rothschildi - gafarró d'Aràbia.
* Crithagra flavigula - gafarró gorjagroc.
* Crithagra xantholaema - gafarró de Salvadori.
* Crithagra citrinipectus - gafarró pitgroc.
* Crithagra mozambica - gafarró frontgroc.
* Crithagra dorsostriata - gafarró ventreblanc.
* Crithagra ankoberensis - gafarró d'Ankober.
* Crithagra menachensis - gafarró del Iemen.
* Crithagra totta - lluer del Cap.
* Crithagra symonsi - gafarró del Drakensberg.
* Crithagra donaldsoni - gafarró becgròs septentrional.
* Crithagra buchanani - gafarró becgròs meridional.
* Crithagra flaviventris - gafarró citrí.
* Crithagra sulphurata - gafarró sulfuri.
* Crithagra reichardi - gafarró de Reichard.
* Crithagra gularis - gafarró gris.
* Crithagra canicapilla - gafarró canós.
* Crithagra mennelli - gafarró galtanegre.
* Crithagra tristriata - gafarró cellablanc.
* Crithagra albogularis - gafarró gorjablanc.
* Crithagra burtoni - gafarró de Burton.
* Crithagra striolata - gafarró estriat.
* Crithagra whytii.
* Crithagra melanochroa - gafarró dels Kipengere.
* Crithagra leucoptera - gafarró de les protees.

## Referències

* ↑ Elzen, R. van den & H. Nemeschkal (1991): Radiation in African canaries (Carduelidae): A comparison of different classificatory approaches. - Acta XX. Congr. Intern. Orn., Christchurch 1990: 459 - 467. (anglès)
* ↑ Ryan, P.G.; Wright, D.; Oatley, G.; Wakeling, J.; Cohen, C.; Nowell, T.L.; Bowie, R.C.K.; Ward, V. & Crowe, T.M. 2004. Systematics of Serinus canaries and the status of Cape and Yellow-crowned Canaries inferred from mtDNA and morphology. Ostrich 75:288-294. (anglès)
# Sinatra

«Sinatra» té aquests significats:
* Sinatra (pel·lícula), pel·lícula dramàtica del 1988 dirigida per Francesc Betriu
* Doctrina Sinatra, política de tolerància respecte als països veïns del govern soviètic de Mikhaïl Gorbatxov
* Biografies:
** Frank Sinatra (Hoboken, Nova Jersey, 1915 - Los Angeles, Califòrnia, 1998), cantant i actor estatunidenc
** Nancy Sinatra (Jersey City, 1940), cantant i actriu nord-americana, filla gran de Frank Sinatra
** Vicenzo Sinatra (Noto, 1720-65), arquitecte sicilià
# Alfred Kipkoech Arap Rotich

Alfred Kipkoech Arap Rotich (Longisa, 27 de juliol de 1957) és un ministre kenyà i l'actual bisbe catòlic de la ciutat de Kericho. Va ser ordenat el 18 de novembre de 1983.
Més tard, el 9 de març de 1996, el Papa Joan Pau II el va nomenar bisbe auxiliar a Nairobi, la capital del país, i bisbe titular de Iulium Carnicum. L'arquebisbe de Nairobi, el cardinal Maurice Michael Otunga, el va consagrar com a bisbe el 3 de juliol del mateix any. Els altres consagradors van ser Zaqueu Okoth, arquebisbe de Kisumu, i Raphael S. Ndingi Mwana'a Nzeki, arquebisbe coadjutor també de Nairobi.
El 29 d'agost de 1997, va ser nomenat bisbe militar de Kenya. Tanmateix, el Papa Francesc va haver d'acceptar la seva renúncia el 30 de desembre de 2016. El 14 de desembre de 2019, el va fer bisbe de Kericó, i va prendre possessió del càrrec el 15 de febrer de l'any següent.

## Referències

* ↑ «Bishop Alfred Kipkoech Arap Rotich» (en anglès). Catholic-Hierarchy.org. [Consulta: 28 juliol 2022].
* ↑ Martínez López, María. «El seminario de Molo ya se ha quedado pequeño» (en castellà). Alfa y Omega, 07-05-2022. [Consulta: 28 juliol 2022].
* ↑ «Dimissioni dell'Ordinario Militare per il Kenya e nomina dell'Amministratore Apostolico» (en italià). vatican.va, 30-12-2016. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ «Rinuncia del Vescovo di Kericho (Kenya) e nomina del successore». vatican.va, 14-12-2019. [Consulta: 14 desembre 2019].
* ↑ «ÁFRICA/KENIA - Renuncia del obispo de Kericó y nombramiento de su sucesor - Agenzia Fides» (en castellà). Agenzia Fides, 16-12-2019. [Consulta: 29 juliol 2022].