OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Landa (ciutat hitita)

* Per a altres significats, vegeu «Landa».
Landa era una ciutat o una regió de l'Imperi Hitita situada a l'est d'Hattusa, d'emplaçament exacte no localitzat. Labarnas I va combatre en aquesta regió.
Els kashka de la ciutat de Pishuru, després de conquerir Ishupitta i Daistipassa, ciutats hitites, es van apoderar de les terres de Landa, Marista i altres ciutats fortificades dels hitites; els hitites no els van poder contenir i els kashka van continuar avançant cap al sud, creuant el riu Marasanda o Maraššanda i arribant fins a la terra de Kanis (Kanesh).

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 154. ISBN 8446011239.
* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 209. ISBN 8446022532.
# Neuss

Neuss és una ciutat d'Alemanya situada en la part occidental de l'estat de Rin del Nord-Westfàlia.

## Context

Cruïlla ferroviària i canal portuari prop del riu Rin i de la ciutat de Düsseldorf. La seva població és d'uns 150.000 habitants.

## Economia local

Neuss ha estat mercat de cereals des del segle xiii. Avui dia s'hi fabrica maquinària, productes químics, material de construcció i aliments processats.

## Patrimoni

Alguns dels seus monuments històrics són l'església de Sant Quirí (segle xiii), el Obertor, una enorme casa que alberga el museu Clemens-Sels i el Zeughaus (segle XVII) que era originalment un arsenal i avui és una sala de concerts.

## Història

Va ser fundada, aproximadament l'any 12 aC, com a fortalesa romana, amb el nom de Novaesium.
Els francs van rebatejar la comunitat com Niusa i el 1190 se li va atorgar un estatut. El 1474 i 1475, Carles I de Borgonya "el Temerari" va assetjar la ciutat sense èxit. No obstant això, a l'estiu de 1586, Alexandre I de Parma (Alexandre Farnese) va assetjar la ciutat, que es va negar a rendir-se, i a punt va estar de morir ell mateix en un atac sense avis previ, per la qual cosa la va saquejar sense pietat, matant a tota la guarnició enemiga i destruint tota la ciutat com a escarment per la seva conducta.
Neuss va estar sota control francès des de 1794 fins a 1813 i el control de la ciutat va passar a les mans de Prússia el 1816. Va sofrir grans danys durant la Segona Guerra Mundial.

## Ciutats agermanades

* Saint Paul, Minnesota, Estats Units des de 1999
* Châlons-en-Champagne, França des de 1972
* Rijeka, Croàcia des de 1990
* Pskov, Rússia des de 1990

## Referències

* ↑ Novaesium, nom amb què es va fundar Neuss.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Neuss
# Gran logoteta

El gran logoteta, en grec medieval μέγας λογοθέτης, megas logothetēs, va ser un dignatari de l'Imperi Romà d'Orient que supervisava tots els departaments fiscals, els sekreta.

## Història

Aquest càrrec va ser creat per primera vegada per l'emperador Aleix I Comnè amb el nom de logothetes tōn sekretōn (λογοθέτης τῶν σεκρέτων) per intentar millorar la coordinació entre diferents departaments administratius, dirigits pels logotetes. Aquesta coordinació va agrupar tots els serveis fiscals existents en dos divisions que estaven coordinades per dos dignataris. Els dos departaments fiscals principals, el genikon i l'eidikon, es van agrupar sota l'autoritat d'un megas logaristes (gran comptable) dels sekreta. L'altre mega logariastes supervisa el "gabinet pietós", és a dir les possessions imperials i les fundacions religioses. A mitjans del segle xii, els logothetes ton sekreton es van convertir en el gran logoteta, un càrrec que va sobreviure fins a la caiguda de Constantinoble el maig del 1453. Encara avui, l'oficial principal (offikion) entre els arconts de l'Església Ortodoxa de Constantinoble encara porta el títol de gran logoteta.
El càrrec, després de la caiguda de Constantinoble va passar al Principat de Moldàvia (amb el nom en romanès de Mare Logofăt) on el càrrec anava més enllà de l'àmbit fiscal, i s'ocupava de temes que avui es dirien «d'interior». Aquesta funció va ser abolida a principis del segle xix.

## Referències

* ↑ Kajdan, Aleksandr P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Nova York; Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1247. ISBN 9780195046526.
* ↑ Magdalino, Paul. The empire of Manuel I Komnenos, 1143-1180. Cambridge: Cambridge University Press, 2002, p. 228-230. ISBN 9780521526531.
* ↑ Candemir, Dimitrie. Descriptio Moldaviae. Bucarest: Minerva, 1981, p. 127-128.
# Riu Skjern

El riu Skjern és el riu de major cabal de Dinamarca, passa al sud de la ciutat de Skjern que pren el seu nom del riu. Drena aproximadament una desena part de Dinamarca abans de desguassar al fiord de Ringkøbing, que no és un fiord sinó una mena de gran llac separat del Mar del Nord per una estreta llengua de terra amb una única sortida a Hvide Sande. A la seva part final forma un delta fluvial, l'únic del país, que des del 2008 forma part d'una zona protegida com a parc nacional (Nationalpark Skjern Å).

## Història

Durant la dècada del 1960, el govern danès es va comprometre a redreçar el riu i drenar els nombrosos aiguamolls que s'havien format al voltant del delta de la desembocadura del riu per evitar les freqüents inundacions i permetre l'agricultura intensiva a la zona. Unes 4.000 hectàrees de prats i aiguamolls van passar d'estar dedicats a la ramaderia a ser terraplenats i convertits en camps de conreu de cereals. Però aquesta gran obra va acabar sent un fracàs. La canalització de les aigües va deixar la zona sense l'aportació freqüent de sediments que subministraven les inundacions i això unit a la degradació de la torba a causa de l'aportació d'oxigen a través del conreu va fer que el terreny es comencés a enfonsar, més d'un metre en diversos llocs, fent el sistema de drenatge cada vegada més ineficient, per tant, de manera que va arribar un moment en què si es volia continuar el conreu es feia necessari d'iniciar nous treballs de drenatge.
El 1987 el govern va decidir d'engegar un programa de rehabilitació per tal de restaurar el riu en un estat més natural. Tot i que el pla, que afectava unes 2.200 hectàrees, no va ser completat i aprovat fins al 1997, vers l'any 2002 l'obra era pràcticament acabada. Gran part del riu i dels aiguamolls són avui dia una zona protegida que és la llar d'una àmplia varietat de vida silvestre, com per exemple la llúdriga, el salmó o una gran varietat d'aus aquàtiques. El turisme i el pasturatge tradicional de bous han substituït l'agricultura intensiva com a principal ús econòmic de la terra.

## Referències

* 1 2 Bach Rasmussen, Johannes. SKJERN Å. ÅDALENS HISTORIE DE STORE PROJEKTER DET NYE LANDSKAB OG NATUREN PÅ TUR I ÅDALEN (en danès). Miljøministeriet (Ministeri de Medi ambient), 2005, p. 18-22. ISBN 87-7279-608-1 [Consulta: 26 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Nationalparkprojekt Skjern Å Arxivat 2010-06-28 a Wayback Machine.
# Lupión

Lupión és un municipi de la província de Jaén (Espanya). La seva població, segons dades del INE en 2005, és de 1.012 habitants.

## Fills il·lustres

* Amalia Ramírez (1834-1918) cantant de sarsuela i òpera.
# Gibsland

Gibsland és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.119 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gibsland tenia 1.119 habitants, 475 habitatges, i 293 famílies. La densitat de població era de 163 habitants/km².
Dels 475 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 32,4% hi vivien parelles casades, en un 23,8% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.250 $ i la renda mediana per família de 22.098 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.789 $ mentre que les dones 18.958 $. La renda per capita de la població era de 12.185 $. Entorn del 27,5% de les famílies i el 34,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gibsland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gibsland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anna Strong

Anna Smith Strong (14 d'abril 1740 - 12 d'agost de 1812) de Setauket, Nova York, fou una patriota americana, nom que rebien els defensors de la independència americana vers la corona britànica, i possiblement membre de la xarxa d'espionatge Culper durant la revolució americana.

## Biografia

Anna, coneguda entre els seus com a Nancy, va néixer el 1740 a Long Island. Es va casar amb Selah Strong i, tot i que gran part dels seus familiars eren conservadors (partidaris de la corona britànica), ells estaven en el bàndol contrari. Quan va esclatar la revolució, Anna va enviar els seus fills a Connecticut però ella es va quedar a Setauket, on exerciria com a informadora dels moviments britànics a Nova York per a George Washington.
L'any 1778 el seu marit Selah va ser detingut per mantindre correspondència encoberta amb l'enemic i va ser traslladat al Jersey, un vaixell presó britànic, d'on sortiria posteriorment gràcies a la intervenció dels familiars conservadors d'Anna. En sortir de la presó, Selah va marxar a Connecticut amb els seus fills on, després de la guerra, es retrobarien amb Anna, qui va romandre a Nova York. L'abril de 1790 Anna es va trobar amb George Washington.

## El codi

Strong va inventar un codi per fer comunicacions a distància utilitzant la roba que penjava per que s'eixugués. Amb uns enagos negres i un joc de mocadors blancs indicava als observadors si havia arribat el contacte i a quina cala havia de tenir lloc la trobada amb ell.

## Cultura popular

L'actriu Heather Lind interpreta el paper d'Anna Strong a la sèrie històrica TURN: Washington's Spies de la cadena AMC, basada en el llibre d'Alexander Rose Washington's Spies: The Story of America's First Spy Ring (2007).

## Referències

* 1 2 3 4 Manzanera, Laura. Mujeres espías : intrigas y sabotaje tras las líneas enemigas (en castellà). 1 ed. [Madrid]: Debate, 2008, p. 51,53-56. ISBN 84-8306-747-1.
* ↑ Andreeva, Nellie. «TCA: AMC Picks Up ‘Halt & Catch Fire’ & ‘Turn' To Series» (en anglès). Deadline.com. [Consulta: 22 abril 2015].
# Nicodem ben Gurion

Nicodem ben Gurion fou un jueu ric que visqué a Jerusalem, al segle primer de la nostra era. Es creu àmpliament que és la mateixa persona que el Nicodem esmentat a l'Evangeli de Joan.
Ben Gurion significa "fill de Gurion" en hebreu i el seu veritable nom era aparentment "Bunai", però va adquirir el sobrenom de "Nicodem", que significa "conqueridor dels pobles" (de νίκη i δῆμος) a causa d'una resposta miraculosa a una oració que va fer.
Nicodem sembla haver estat una figura rica i respectada, conegut per la seva santedat i generositat. Fou un opositor dels zelotes i de la rebel·lió contra Roma que va portar a la destrucció de Jerusalem.
Quan Vespasià es va convertir en emperador, Nicodem va buscar la pau amb el fill de l'emperador, Tit, que estava duent a terme la guerra. Actuà contra la continuació de la guerra per part de zelotes. En represàlia, aquests van destruir els magatzems de provisions que ell i els seus amics havien acumulat per a l'ús dels pelegrins.

## Referències

* ↑ "Nicodemus", Jewish Encyclopedia
* ↑ Hastings'Dictionary of the New Testament
* 1 2 "Nicodemus ben Gorion", Jewish Encyclopedia
# Gran marxa triomfal

La Gran marxa triomfal (en italià «Gran marcia trionfale») fou el segon himne del Papa i la Ciutat del Vaticà, en reemplaçament de Noi vogliam Dio, Vergine Maria.
Fou escrita el 1857 per Viktorin Hallmayr, aleshores director de la banda del 47é Regiment d'infanteria de línia austríac (el regiment del comte Kinsky), aquarterat als Estats Pontificis.
La marxa fou estrenada la vesprada del 9 de juny de 1857, per a celebrar l'entrada del papa Pius IX a Bolonya. Immediatament es popularitzà i fou usada repetidament al viatge del papa a Florència i d'altres ciutats d'Itàlia central, i en el retorn a Roma el 5 de setembre de 1857. També es tocà als carrers de Roma per a celebrar els Pactes de Laterà entre el papat i el Regne d'Itàlia l'11 de febrer de 1929, i la fi de la qüestió romana.
La marxa de Hallmayr, d'estil alegre i com de vals, correspon a l'època de la seva composició, però l'Any Sant de 1950, Pius XII decideix reemplaçar-la per l'Inno e Marcia Pontificale, compost el 1869 per Charles Gounod, que presenta un estil més compatible amb el caràcter religiós. La darrera interpretació oficial fou la Nit de Nadal de 1949.

## Referències

* 1 2 Himnes pontificis i la seva història Arxivat 2012-06-16 a Wayback Machine. (en castellà)
* ↑ Història dels himnes pontificis (en italiano)

## Enllaços externs

* «Marcia Trionfale» (àudio). Ministeri de la defensa - Carbinieri.
# Riu Snake

El riu Snake és el riu principal de la regió del Nord-oest del Pacífic dels Estats Units és l'afluent principal del riu Colúmbia que és el més gran dels rius que desemboquen al Pacífic.
El riu Snake neix a l'oest de Wyoming al Parc Nacional de Yellowstone a 2721 m d'altitud, flueix cap a l'oest per la plana del riu Snake i gira al nord per a desembocar al riu Colúmbia a Tri-Cities a l'estat de Washington. La seva conca de drenatge és de 280.000 km² i passa per sis estats dels Estats Units: Wyoming, Idaho, Nevada, Utah, Oregon, i Washington. La seva llargada és de 1.670 km i el seu cabal mitjà de 1.610 m³/s.
Rep el nom del fet d'una mala interpretació d'un signe fet amb la mà pels amerindis xoixons que representava (en forma de “S”) la manera com nedava un salmó i que als europeus els va semblar una serp (snake).
A mitjans del segle xix hi van arribar immigrants europeus. Al segle xx es va aprofitar el seu relleu per a produir energia hidroelèctrica i embassaments per a regadiu.
Els seus afluents principals són el Salt, el Portneuf, l'Owyhee, el Malheur, el riu Powder, el Grande Ronde, el Henrys Fork, el Malad, el Boise, el Payette, el Salmon, el Clearwater i el Palouse. Travessa les ciutats de Homedale, Idaho Falls, Twin Falls, Lewiston, Blackfoot (Idaho) i Tri-Cities (Washington).

## Referències

* ↑ «Largest Rivers in the United States» (en anglès). U.S. Geological Survey. Arxivat de l'original el 2017-01-29. [Consulta: 7 gener 2023].
* 1 2 «Snake River Tributary Basins» (en anglès). Idaho Water Resources Research Institute at Idaho Falls. Arxivat de l'original el 2012-04-23. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ «Snake River» (en anglès). Yellowstone National Park (U.S. National Park Service). Arxivat de l'original el 2018-08-19. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ «Hells Canyon» (en anglès). Northwest Power and Conservation Council. [Consulta: 7 gener 2023].

## Vegeu també

* Riu Buenaventura

## Enllaços externs

* Wild and Scenic Snake River Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine. - National Wild and Scenic Rivers System
* The Snake River in Grand Teton National Park Arxivat 2021-05-08 a Wayback Machine.
# Gibril Sankoh

Gibril Sankoh (Freetown, Sierra Leone, 15 de maig del 1983) és un futbolista neerlandès que actualment juga pel FC Augsburg.
Després de 5 anys al FC Groningen en l'Eredivisie neerlandesa, Sankoh marxà del club el 20 de maig del 2010 i va signar un contracte amb l'FC Augsburg. Els seus primers equips foren el De Kennemers i el Stormvogels Telstar.

## Referències

* ↑ «Augsburg verpflichtet Gibril Sankoh» (en alemany). transfermarkt.de, 20-05-2010. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ «Gibril Sankoh» (en (neerlandès)). FC Groningen. Arxivat de l'original el 2010-01-09. [Consulta: 20 agost 2010].
# Antoni Tomàs

Antoni Tomàs (Llucmajor, Mallorca, segle xv - Palma, Mallorca, 1524) fou un agermanat llucmajorer.
Tomàs destacà per impulsar la Revolta de les Germanies a Llucmajor i a la Part Forana de Mallorca. El 1521 fou nomenat en assemblea instador del poble de Llucmajor i, després, fou elegit síndic clavari del Sindicat de Fora. El 1522 anà en ambaixada a Barcelona, juntament amb altres agermanats. Després de la derrota de la germania fou sentenciat per Carles I a mort l'1 d'octubre de 1523, però es desconeix si la sentència fou executada.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 204. ISBN 84-8661702-2.
# Cybalobotys

Cybalobotys és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Cybalobotys kakamegae Maes, 2001
* Cybalobotys manengoubae Maes, 2001
* Cybalobotys nyasalis Maes, 2001

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# Khulna

Khulna és una ciutat i corporació municipal de Bangladesh, capital de la divisió de Khulna i del districte de Khulna, tercera ciutat del país, situada al punt on el riu Bhairab arriba als Sundarbans a 22° 49′ 10″ N, 89° 36′ 55″ E﻿ / ﻿22.81944°N,89.61528°E﻿ / 22.81944; 89.61528. Segons dades del 2007 la població de la Corporació Municipal era de 855.650 habitants i l'àrea metropolitana tenia 1.388.425 habitants.. El 1901 era de 10.426 habitants. La municipalitat es va formar el 1884.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Khulna a Bangladesh Arxivat 2018-10-16 a Wayback Machine.
# Amber (Washington)

Amber és una comunitat no incorporada al comtat de Spokane (Washington, Estats Units). La localitat, que té pocs habitants, es troba al llarg del llac Amber. Amber té assignat el codi postal 99004. Originalment tant la localitat com el llac reberen el nom de Calvert per Samuel Calvert, que es va traslladar a aquesta zona a la dècada de 1890. Bartley Costello hi estabír una oficina de correus vers el 1909, a la que anomenà Amber. Va romandre en funcionament fins al 1975. La ciutat va canviar el seu nom durant la dècada de 1910 a Amber (i després va canviar el nom del llac a Amber) per evitar confusions i facilitar el servei de correu.

## Referències

* ↑ 1511963 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Amber (Washington) (en anglès)
* ↑ 1511963 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Amber (en anglès)
* ↑ 1503013 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Amber Lake (en anglès)
* ↑ «Post Offices». Jim Forte Postal History. [Consulta: 12 juliol 2016].
* ↑ Meany, Edmond S. Origin of Washington geographic names. Seattle: University of Washington Press, 1923, p. 6.
* ↑ «Washington Place Names: Amber». Tacoma Public Library Digital Collection. Tacoma Public Library. [Consulta: 25 juliol 2020].
# Gustavo Moriami

Gustave Moriami, o Gustavo (Tamines, Bèlgica, 1842 - Milà, març de 1915), fou un baríton italià d'origen belga.
Va estudiar a Brussel·les i a París, i es va perfeccionar a Itàlia amb G. Corsi e con E. Delle Sedie. Va debutar debut amb Ernani a Milà el 1864. Va cantar el paper de l'holandès en l'estrena en italià de L'holandès errant de Richard Wagner.
La Temporada 1878-1879 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ Enciclopedia della musica, Volum 4. Ricordi, 1972.
* ↑ Verdi's Otello and Simon Boccanegra (revised Version) in Letters and Documents: Documents. Clarendon Press, 1988. ISBN 9780193132078.
* ↑ Rimont, Manuel; Fargas i Soler, Antoni. Almanaque del diario de Barcelona, 1880, p. 104.
# Lubalo

Lubalo és un municipi de la província angolesa de Lunda-Nord. Té una població de 18.301 habitants. Comprèn les comunes de Lubalo, Luangue i Muvulege. Limita al nord amb els municipis de Caungula i Cuílo, a l'est amb els municipis de Lucapa i Saurimo, al sud amb el municipi de Cacolo, i a l'oest amb els municipis de Capenda Camulemba i Cuango.

## Referències

* ↑ Lubalo al web del cens d'Angola
# Gatis Smukulis

Gatis Smukulis (Valka, 15 d'abril de 1987) és un ciclista letó, professional des del 2009. Actualment corre a l'equip Delko-Marseille Provence-KTM.
Com a ciclista amateur aconseguí nombroses victòries importants, com ara diversos campionats nacionals i el Cinturó de l'Empordà de 2007, que l'obriren les portes al camp professional. El 2011 aconseguí la seva primera victòria com a professional en guanyar la primera etapa de la Volta a Catalunya amb final a Lloret de Mar.

## Palmarès

* 2005
** 1r al Trofeu Karlsberg
** 1r al Giro de la Basilicata i vencedor d'una etapa
** 1r al Kroz Istru i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de la regió de Łódź
* 2006
** Campió de Letònia en ruta sub-23
** Campió de Letònia en contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa del Tour del Gavaudan
* 2007
** 1r al Gran Premi Guillem Tell
** 1r al Gran Premi de Riga
** 1r al Cinturó de l'Empordà
* 2008
** Campió de Letònia en contrarellotge sub-23
** 1r al Boucles de Sud Ardèche
** 1r al Tour de Flandes sots 23
** 1r a la Bordeus-Saintes
** Vencedor d'una etapa de la Ronda de l'Isard d'Arieja
* 2011
** Campió de Letònia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 2012
** Campió de Letònia en contrarellotge
* 2013
** Campió de Letònia en contrarellotge
* 2014
** Campió de Letònia en contrarellotge
* 2015
** Campió de Letònia en contrarellotge
* 2016
** Campió de Letònia en ruta
** Campió de Letònia en contrarellotge

### Resultats al Tour de França

* 2013. 119è de la classificació general
* 2014. 100è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 84è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 117è de la classificació general
* 2015. 146è de la classificació general
* 2016. 83è de la classificació general

## Referències

* ↑ El letó Smukulis sorprèn a Lloret culminant una escapada de 140 km a elpunt.cat (22 de març de 2011)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net