OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mutarotació

Mutarotació és el canvi de la rotació òptica que ocorre per epimerització (que és el canvi en l'equilibri entre dos epímers, quan els corresponents estereocentres interconverteixen). Els sucres cíclics mostren mutarotació quan les formes α i β anomèriques interconverteixen. La rotació òptica de la solució depèn de la rotació òptica de cada anòmer i la seva participació en la solució.
La mutarotació va ser descoberta per Dubrunfaut el 1846, en solucions ensucrades.

## Mesura

Els anòmers α i β són diastereòmers un de l'altre i normalment tenen diferent rotació espècifica. Una solució de mostra líquida d'un anòmer α pur podrà rotar en llum plana polaritzada en direcció oposada a un anòmer β pur d'aquest compost.
Per exemple si una solució de β-D-glucopiranosa es dissol en aigua la seva rotació específica serà +18.7. Am el temps part de la β-D-glucopiranosa experimentarà mutarotació i passarà a ser α-D-glucopyranose, la qual té una rotació òptica de +112.2. Així la rotació de la solució s'incrementarà de +18.7 a un valor d'equilibri de +52.5 quan part de la forma β es converteixi en la forma α. Hi ha també traces de les altres formes.
Es pot fer servir un polarímetre per mesurar la rotació de la mostra i calcular la proporció dels dos anòmers presents.

## Referències

* ↑ IUPAC Gold Book mutarotation
* ↑ Derek Horton «The Development of Carbohydrate Chemistry and Biology». Carbohydrate Chemistry, Biology and Medical Applications, 2008, pàg. 1–28. DOI: 10.1016/B978-0-08-054816-6.00001-X.
* ↑ Augustin-Pierre Dubrunfaut—An early sugar chemist. Hewitt G. Fletcher, J. Chem. Educ., 1940, 17 (4), p 153, DOI: 10.1021/ed017p153
* ↑ Francis Carey. Organic Chemistry. 4th, McGraw-Hill Higher Education Press, 2000.
# Luis Aller

Luis Aller (Toral de los Vados, província de Lleó, 1961) és un guionista i director de cinema espanyol. Establert a Barcelona, de 1982 a 1985 va treballar a la revista cinematogràfica Dirigido por. El 2009 va fundar Bande à Part Escola de Cinema de Barcelona, de la que n'és director i professor.
Va debutar al cinema el 1986 amb el curtmetratge El sistema de Robert Hein, a partir d'un conte de Pere Calders, del que en fou director, guionista i compositor de la banda sonora, i que va rebre el premi al millor curtmetratge als V Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya de 1987. El 1990 va dirigir el seu primer llargmetratge, Barcelona lament, amb el qual va rebre el premi a la millor opera prima a la 36a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia. El 1991 va fer un petit cameo com a actor a Visions d'un estrany d'Enric Alberich i va escriure el guió de Capità Escalaborns amb Carlos Benpar.
Durant més de vint anys va estar recollint material pel que va ser el seu segon llargmetratge, Transeúntes, estrenat el 2015 i que pretén donar un retrat de Barcelona a través d'imatges i sons. El 2017 va rebre un premi especial als Premis Días de Cine i el "Premio Resistencias" al Festival de Cinema Europeu de Sevilla.
Des del 2017 s'encarrega del guió i de la direcció del programa de televisió Històries del Cinema a la cadena Betevé, que l'abril de 2020 va iniciar la seva tercer temporada.

## Filmografia

* El sistema de Robert Hein (1986)
* Barcelona lament (1991)
* Capità Escalaborns (guionista, 1991)
* Transeúntes (2015)
* Històries del cinema (2017-2020)

## Referències

* ↑ Luis Aller al web de CCCB
* ↑ Una literatura de cine, La Vanguardia, 20 de novembre de 2014
* ↑ Luis Aller: “Mi idea con Transeúntes es expresar que todos somos viajeros de la vida”, Revista Magnolia
* ↑ Entrega de los premios Sant Jordi de Cinematografía, La Vanguardia, 12 de desembre de 1992
* ↑ Una carta de amor a Barcelona, El Periódico, 27 de gener de 2016
* ↑ Elegida la mejor película española del año en 'Días de cine', vertele, 1 de gener de 2017
* ↑ 'Transeúntes', un mosaico experimental de Barcelona rodado durante 22 años, La Vanguardia, 25 de gener de 2016
* ↑ Per a cinèfils, El País, 9 de novembre de 2017
* ↑ Més ‘Històries del cinema’, amb Luis Aller, beteve.cat, 3 d'abril de 2020
# Ochopee, Florida

Ochopee és una comunitat no incorporada estatunidenca del comtat de Collier, a Florida. Es troba a l'est de la intersecció de la US 41 i la State Road 29, prop de Carnestown. La comunitat forma part de l'Àrea Estatística Metropolitana de Naples – Marco Island.
La comunitat va rebre el seu nom quan un visitant de la botiga va preguntar al propietari com es deia el local. A l'establiment s'hi trobava un agricultor nadiu que havia anat a vendre gènere, així que el propietari li va demanar la paraula seminola per a granja. L'home va respondre: "O-Chopp-ee".
Ochopee va començar com una comunitat unifamiliar de conreu de tomàquets a principis dels anys vint. James Gaunt va comprar 240 acres (97 ha) de terra al llarg de la carretera 41 dels EUA per 100 dòlars per acre, i va començar només amb tendes de campanya de l'exèrcit. Una comunitat anomenada Ochopee va créixer al voltant de la granja de tomàquets de Gaunt.
Després que l'oficina de correus original es va cremar, els residents van utilitzar un antic cobert d'emmagatzematge per emmagatzemar el correu. Ara l'oficina de correus d'Ochopee, és la més petita del país. Continua com una oficina de correus activa i, de vegades, una atracció turística.
La granja i l'assentament originals van ser absorbits gradualment pel govern federal com a part d'un moviment per conservar els Everglades. Queden algunes petites empreses, juntament amb la seu de Big Cypress National Preserve. Jeff Wichello, natural de la zona, va escriure un llibre sobre la seva infància anomenat What Happened to Ochopee?.

## Referències

* ↑ «US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990». United States Census Bureau, 12-02-2011. [Consulta: 23 abril 2011].
* ↑ Stone, 2018, p. 11.
* ↑ Stone, 2018, p. 2.
* ↑ Stone, 2018, p. 51.
* 1 2 Gray, Melinda «What happened to Ochopee?». Coastal Breeze News, August 7, 2014.

## Bibliografia

* Stone, Maria. Ochopee: The Story of the Smallest Post Office (en anglès). Ecity Publishing, 2018. ISBN 978-0-9830425-7-0.
# Gerland d'Agrigent

* Per a altres significats, vegeu «Gerland de Caltagirone».
Gerland d'Agrigent (Besançon?, 1030-1040 - Agrigent, Sicília, 25 de febrer de 1100) fou un bisbe d'Agrigent. És venerat com a sant per l'Església catòlica.
Nascut a Besançon al si d'una família emparentada amb Roger d'Hauteville, futur Roger I de Sicília. Es distingí per la seva caritat i coneixement de les matèries sagrades. Dos anys després de la conquesta de Sicília per Roger, va ésser nomenat bisbe d'Agrigent en 1088, i hi va morir en 1100 en llaor de santedat.
Va ésser canonitzat el 1159. Patró d'Agrigent, se'n conserven les relíquies a la catedral, en una urna d'argent. La seva festivitat és el 25 de febrer. És invocat a Agrigent com a protector contra els desastres naturals: "San Giullannu senza ddannu" ("Sant Gerland, sense dany").

## Llegenda del drac

Una de les tradicions del sant diu que Agrigent era terroritzada per un drac que cada dia l'atacava i només marxava quan li era lliurada una noia verge, que devorava. El papa, per tal d'alliberar la ciutat i convertir els musulmans que hi vivien, va enviar a Agrigent sant Llibertí, però fou mort pels mateixos musulmans. Envià després Gerland que va arribar-hi i començà a convertir-los. Anà al cau del drac i aquest l'encadenà, però Gerland, obrint els braços, trencà les cadenes i, només amb un dels seus cabells convertint en corda, va capturar i lligar al drac, alliberant així la ciutat.

## Enllaços externs

* Il culto di San Gerlando a Porto Empedocle. Arxivat 2011-06-03 a Wayback Machine.
* La Cattedrale di San Gerlando ad Agrigento
# Província de Tinghir

La província de Tinghir (en àrab إقليم تنغير, iqlīm Tinḡīr; en amazic ⵜⴰⵎⵏⴰⵜⵜ ⵏ ⵜⵉⵏⵉⵖⵉⵔ) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Souss-Massa-Draâ i actualment de la de Drâa-Tafilalet. Té una superfície de 13.007 km² i 322.412 habitants censats en 2014. La capital és Tinghir. Limita al nord-est amb la província de Midelt, a l'est amn la província d'Errachidia, al sud smb la província de Zagora, a l'oest amb la província de Ouarzazate i al nord-oest amb la província d'Azilal a la regió de Béni Mellal-Khénifra.

## Divisió administrativa

La província de Tinghir consta de 3 municipis i 18 comunes:
| Nucli de població | Població | Població |
| Nucli de població | 1994 | 2004 |
| Tinghir (M) | 30.471 | 36.391 |
| Kalaat M'Gouna (M) | 10.524 | 14.190 |
| Boumalne Dadès (M) | 9.908 | 11.179 |
| Alnif | 19.023 | 20.175 |
| Ighil N'Oumgoun | 17.707 | 19.182 |
| Souk Lakhmis Dadès | 15.719 | 16.387 |
| Ait Sedrate Sahl El Gharbia | 12.211 | 14.864 |
| Taghzoute N'Ait Atta | 11.695 | 13.636 |
| Ait Youl | 3.972 | 4.466 |

## Referències

* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 9 juliol 2016].
# Silas G. Pratt

Silas G. Pratt (Addison, 4 d'agost de 1846 - Pittsburgh, 30 d'octubre de 1916) va ser un compositor estatunidenc.
Estudià a Berlín amb Theodor Kullak, Franz Bendel i Friedrich Kiel de 1868 fins a 1871; i amb Franz Liszt i Heinrich Dorn 1875/76. El 1871 dona conèixer la seva primera simfonia, el 1872 organitzà el Club Apolo de Chicago; després va fer diversos concerts a Londres i París, incloent alguns de la seva música original. El 1884 fundà i dirigí el Grand Opera Destival, de Chicago; organitzà i dirigí el festival d'Omaha i altres festes musicals, incloent les celebrades en l'Exposició de Chicago i en la d'Anvers (1895).
Va compondre tres òperes: Zenobie, El triomf de Colón i Lucila; concerts, obertures, simfonies, poemes simfònics, música de piano, cançons, etc., i va publicar les obres següents; Lincoln in Story (1901), Pianist's Mental Velocity (1903), i alguna altra.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 46, pàg. 1298. (ISBN-84-239-4546-4)
# Muri

Muri és una ciutat de Nigèria, a l'estat de Taraba. La població de la ciutat vers el 2007 era de 56.570 habitants.
L'àrea al voltant de la ciutat de Muri està habitada principalment pels mumuye, fulanis, wurkums i jukuns; però també hi ha un grup considerable de comerciants haussa. La majoria dels seus habitants es dediquen a l'agricultura d'aliments de primera necessitat, com la melca i el mill, i a la cria de bestiar, ovelles i cabres. El cotó i el cacauet són els cultius comercials principals que es conreen al nord, i les faves de soja i el nyam són importants al sud. Existeix una considerable pesca al llarg del riu Benue. Extracció de la sal és una ocupació tradicional per les dones prop de la ciutat de Muri, però la sal importada Europea ha reduït la seva importància. Hi ha mineria de plom al voltant de Zurak, a 34 quilòmetres a l'oest de la ciutat de Muri. La ciutat està connectada per carretera local fins Zurak i Karim i la ciutat utilitza el port de Nuzu al riu Benue, a 18 quilòmetres al sud-est.

## Redferències

* Enciclopèdia Britànica
# Orígens

«Orígens» té aquests significats:
* Orígens o Orígenes, gran exegeta, pare de l'església
* Orígens (filòsof), filòsof grec
* Orígens (novel·la), novel·la de l'autor francòfon libanès Amin Maalouf
Viccionari
# Gerlafingen

Gerlafingen és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), situat al districte de Wasseramt.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Gerlafingen en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Província de Tipaza

La província o wilaya de Tipaza (àrab: ولاية تيبازة, wilāyat Tibāza) és una província o wilaya situada a la costa d'Algèria. La seva capital és la ciutat de Tipaza, 50 quilòmetres a l'oest de la capital Alger. Altres localitats de la regió són Attatba, Damous, Gouraya, Cheraga, Cherchell, Draria, Koléa, Menaceur, Messelmoun i Staoueli.

## Referències

* Office National des Statistiques, Recensement General de la Population et de l'Habitat 2008 Preliminary results of the 2008 population census. Accessed on 2008-07-02.
# Leporinus leschenaulti

Leporinus leschenaulti és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius costaners de la Guaiana Francesa i del nord del Brasil.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cyprinella proserpina

Cyprinella proserpina és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Texas (Estats Units) i Coahuila de Zaragoza (Mèxic). Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Murgia

Murgia és un poble del nord d'Àlaba. És la capital del municipi de Zuia i de la quadrilla de Zuia, i acull el govern local així com la majoria de serveis públics.
El vial principal del poble és el carrer de Domingo Sautu. El riu Goba separa el barri de La Creu amb el centre del poble.
L'1 de gener de 2007, la localitat tenia 1169 habitants.

## Nom

El nom del poble, influït per la llengua basca, té tres síl·labes, amb l'èmfasi en la "i".

## Pobles limítrofs

Al nord limita amb Sarria, al nord-est amb Zarate, al sud-est amb Jugo, al sud-oest amb Bitoriano i al sud amb Ametzaga.

## Demografia

Població de Murgia :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 704 | 789 | 875 | 1.016 | 1.086 | 1.113 | 1.134 | 1.169 |

## Referències

* ↑ Euskaltzaindia: Zuia toponimoa, Euskal Onomastikaren Datutegia.
# Lluís Martí i Ximenis

Lluís Martí i Ximenis o Lluís Martí i Xamena (Palma 1856 - 1922) fou un polític mallorquí. Fou membre del Partit d'Unió Republicana de Mallorca i redactor en cap del diari La Unión Republicana (1896-1904). L'any 1898 es va escindir del partit creant el Centre Regionalista de Mallorca i dos anys després, van integrar-se a l'antic partit després que haguessin acceptat part dels principis nacionalistes mallorquins. Fou regidor de l'ajuntament de Palma el 1899 i un fervent partidari de la conjunció republicano-socialista creada el 1910-1911. Molt relacionat amb Barcelona, fou sempre molt favorable al catalanisme, a diferència de molts membres del seu partit. Fou el principal organitzador a Mallorca del Bloc Assembleista, el 1917 s'uní al regionalisme mallorquí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Lluís Martí i Xamena | enciclopèdia.cat». [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ Marimon, Antoni; Riutort «Les repercussions de les Guerres de Cuba i de les Filipines a les Illes Balears». Universitat de les Illes Balears, 1, 01-06-1993, pàg. 827-895.
* ↑ «Centre Regionalista de Mallorca». Gran Enciclopèdia de Mallorca. [Consulta: 19 desembre 2020].

## Bibliografia

* Marimon Riutort, Antoni «Lluís Martí Ximenis. En els orígens de l'esquerra nacionalista a Mallorca». Afers: fulls de recerca i pensament, Vol. 18, Nº. 44, 2003, págs. 141-156. ISSN: 0213-1471.
# Orízia

Les orízies (Oryziae) són una tribu de la família de les poàcies, que comprèn 11 gèneres, que inclouen tant arròs conreat (Oryza) com arròs salvatge (Zizania).

## Gèneres

There are 11 genera classified in two subtribes:
| Oryzinae | Zizaniinae |
| Leersia Sw. Maltebrunia Kunth Oryza L. (syn. Porteresia Tateoka) Prosphytochloa Schweick. | Chikusichloa Koidz. Hygroryza Nees Luziola Juss. Potamophila R.Br. Rhynchoryza Baill. Zizania L. Zizaniopsis Doll & Asch. |

## Referències

* ↑ Soreng, Robert J.; Peterson, Paul M.; Romaschenko, Konstantin; Davidse, Gerrit; Teisher, Jordan K.; Clark, Lynn G.; Barberá, Patricia; Gillespie, Lynn J.; Zuloaga, Fernando O. «A worldwide phylogenetic classification of the Poaceae (Gramineae) II: An update and a comparison of two 2015 classifications». Journal of Systematics and Evolution, vol. 55, 4, 2017, pàg. 259–290. DOI: 10.1111/jse.12262. ISSN: 1674-4918.
# Gerlachov (Bardejov)

* No s'ha de confondre amb Gerlachov (Poprad).
Gerlachov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1344.
# Regla

«Regla o regles» té aquests significats:
* Regla monàstica, conjunt dels preceptes en els ordes religiosos que han d'observar el seu membres
* Regla o norma jurídica,
* Regla o norma social
* norma industrial
* Regles, instrument de mesura
* Regla o menstruació
* Verge de Regla
* Regla (Cuba), ciutat de Cuba
* Lògica i matemàtica:
** Regla d'inferència, un mètode per construir inferències vàlides
** Regla o axioma, declaració que és assumida a propòsit en una discussió particular, comunament acceptada, definitiva d'un problema particular, evident o que es dona per suposada
** Regla o teorema, afirmació demostrada amb axiomes
# Biskupová

Biskupová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1326.

## Referències

* ↑ Rudolf, Rainer; Ulreich, Eduard; Zimmermann, Fritz. Hauerland, Bergstädterland: deutsche Heimat in d. Mittelslowakei (en alemany). Verlag d. Karpatendeutschen Landsmannschaft in Österreich, 1979.
# Les Prades

Les Prades és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Cuora flavomarginata

La tortuga de caixa xinesa (Cuora flavomarginata) és una espècie asiàtica de tortuga de caixa del gènere Cuora i de la família Geoemydidae que es distribueix per la Xina, Taiwan i Japó.

## Morfologia

C. flavomarginata té una closca molt bombada, la closca i el plastró són de color marró fosc, amb excepció d'una franja de color groc crema a la quilla vertebral. La vora del plastró és lleugerament pigmentada a causa dels escuts marginals i escuts plastrals amb pigmentació més lleugera a prop de les seves vores. La pell de les extremitats és de color marró, mentre que la part superior del cap és d'un verd pàl·lid. Cada costat del cap té una línia groga que s'estén des de darrere de l'ull cap enrere. La pell sota el cap i entre els membres és d'un color més clar.
C. flavomarginata té la capacitat de dur el plastró a les vores de la closca. Això és possible per una frontissa en el plastró i lligaments que connecten la closca i el plastró, que permet el moviment limitat.
Les potes davanteres tenen cinc ungles, mentre que les del darrere tenen quatre.
Hi ha poca diferència exterior entre mascles i femelles en C. flavomarginata. Els mascles tenen una cua més llarga que les femelles, és de forma gairebé triangular.

## Distribució

C. Flavomarginata es troba al centre de la Xina: Hunan, Henan, Anhui, Hubei, Chongqing, a l'est de Sichuan, Zhejiang i Jiangsu (en general al llarg del riu Yangtze). També es troba a Taiwan i Japó, específicament en les Illes Ryukyu, Ishigaki i Iriomote. El seu hàbitat no són els rius, viuen en zones humides inundades i pantanoses de poca profunditat, i tenen hàbits força terrestres en comparació de les altres espècies del gènere Cuora.

## Alimentació

C. flavomarginata és omnívora i menja una gran varietat d'aliments. Els adults s'alimenten dels cucs de terra, cargols, llimacs, i cucs. En captivitat també mengen peix sec i humit, menjar sec per a gats, menjar per a gats conservada;. Fruita, incloent maduixes, plàtans, melons i papaies. Hortalisses, incloses les pastanagues ratllades, el blat de moro a la panotxa, carabasses. Les verdures de fulla verda són ignorades, cacen invertebrats i larves.

## Sistemàtica i taxonomia

El 1863, John Edward Gray descriu l'espècie com Cistoclemmys flavomarginata. Més tard es va traslladar al gènere Cyclemys, i després al gènere Cuora. Continua el debat sobre si l'espècie està d'acord amb Cuora o si s'ha de classificar per separat (com Cistoclemmys). Roger Bour i Ren Hirayama, han proporcionat proves que flavomarginata i altres espècies són diferents de Cuora, que han estat criticades, però no refutades. Per tant, l'ús de Cuora i de Cistoclemmys tenen cert prestigi.
Dues subespècies han estat identificades:
* Cuora flavomarginata sinensis (Hsu, 1930)
* Cuora flavomarginata evelynae ( Ernst i Lovich, 1990)
Aquesta espècie té híbrids amb Mauremys japonica en captivitat i amb les femelles de les tortugues de pit negre Ryukyu en captivitat i en llibertat.

## Bibliografia

* Fong, J., Parham, J. F. & Fu, J. (2002): A REASSESSMENT OF THE DISTRIBUTION OF Cuora flavomarginata Gray 1863 ON Mainland. XINA. Russian Journal of Herpetology Vol 9, No 1, 2002, pp. 9-14.
# Gnosi

La gnosi (del grec γνῶσις gnōsis, 'coneixement') és la coneixença espiritual intuïtiva i perfecta, adquirida per mitjà d'una experimentació interna directa, i que proporciona una comprensió transcendental i aperceptiva. Es contraposa a la ciència i a la fe religiosa, considerades com a vies de coneixement imperfectes.
Aquesta coneixença s'obté mitjançant la introspecció o la contemplació, utilitzant sovint tècniques espirituals de tipus místic o d'altres preconitzades en general pels ensenyaments esotèrics, fins a experimentar la il·luminació o epifania.
En les cultures d'on és originari el terme (grega i romana d'Orient), la gnosi definia el coneixement de l'infinit, el diví o l'increat, mentre que el coneixement estricte del món finit, natural o material s'anomenava coneixement epistemològic.
El judaisme va desenvolupar el coneixement gnòstic mitjançant la càbala. Durant els primers segles del cristianisme, la gnosi fou molt present en les escoles conegudes amb el nom de gnosticisme (declarades herètiques més tard); i certes consideracions aportades per aquesta visió encara són presents en les esglésies ortodoxes orientals. En l'islam, el sufisme també es reivindica com un ensenyament gnòstic.

## Referències

* ↑ «Gnosi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.