OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piglio

Piglio és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a la vall del riu Liri, a uns 50 km a l'est de Roma i a uns 30 km al nord-oest de Frosinone, amb una panoràmica sobre les valls dels rius Sacco i Aniene.
Piglio limita amb els municipis d'Acuto, Arcinazzo Romano, Fiuggi, Serrone, Trevi nel Lazio, Anagni i Paliano.
A 1 de gener de 2019 tenia 4.581 habitants.

## Història

S'ha identificat amb l'antic Capitulum romà, una ciutat dels hèrnics. La seva àrea era la seu de diverses poblacions patrícies romanes.
El 1088 s'esmenta com Castrum Pileum; segons una llegenda, el nom derivaria del llatí pileum, el casc del general romà Quint Fabi Màxim Berrugós. En aquest període, va dependre del bisbe d'Anagni i, a partir del final del segle xii, fou primer un feu dels De Pileo i després de les famílies De Antiochia. El 1347 va ser capturat per Cola di Rienzo i, a partir del final del segle xiv, va quedar sota la família Colonna, que la va mantenir fins al 1816. El 1656 la ciutat va ser delmada per la pesta.
Piglio va passar a formar part del recent format Regne d'Itàlia el 1870. Durant la Segona Guerra Mundial, va ser bombardejat per avions aliats, que van destruir al voltant del 30 per cent dels edificis.

## Llocs d'interès

* El castell de Colonna, que probablement data de principis del segle xi. La part inferior, més ben conservada, és del segle xiv.
* Església de Santa Maria Maggiore (s. XIII), destruïda el 1944 i restaurada després en estil barroc.
* Església de San Rocco, amb un fresc del segle xv de "Madonna, San Lorenzo, Sant'Antonio Abate e altri santi".
* Església de San Lorenzo, reconstruïda el 1773 i novament el 1954.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Planèsia

Planèsia és el nom d'una illa ibèrica citada per Estrabó en la seua Geografia. Segons les fonts, se situa entre la desembocadura del Sucro (Xúquer) i la ciutat de Carcedó (Cartagena), relacionada amb Diànium (Dénia), que anomena Hemeroscopèon. La localització és ambigua, ja que es posa en relació amb una illa propera anomenada Plumbària, on hi ha mines de plom i una llacuna. A pesar de la dificultat que comporta la reducció toponímica, la seua relació més versemblant per conservació de l'ètim és l'illa Plana de Sant Pau, més coneguda com a Nova Tabarca arran de la repoblació de la mateixa en el regnat de Carles III. Aquesta teoria es veu té també el suport de les fonts medievals islàmiques com les d'al-Idrissí, que la denomina Blanāsīa, clar calc toponímic de Planèsia.

## Referències

* ↑ «Planesia». A: Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Historia. Editorial Prensa Valenciana, 2009.
* ↑ Varela, Santiago; Juan Calduch; Joaquín Lara (disseny gràfic). «Nueva Tabarca / Nova Tabarca: 1. Generalidades / 1. Generalitats». A: Alicante / Alacant, Tabarca: Rutas de aproximación al patrimonio cultural valenciano / Rutes d'aproximació al patrimoni cultural valencià (en castellà i valencià). Servicio de patrimonio arquitectónico: Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia: Generalitat Valenciana, 1983.
# Plesiolebias fragilis

Plesiolebias fragilis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M. 2007. Taxonomy of the plesiolebiasine killifish genera Pituna, Plesiolebias and Maratecoara (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae), with descriptions of nine new species. Zootaxa, 1410: 1-41.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plesiolebias altamira

Plesiolebias altamira és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M. 2007. Taxonomy of the plesiolebiasine killifish genera Pituna, Plesiolebias and Maratecoara (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae), with descriptions of nine new species. Zootaxa, 1410: 1-41.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plesiolebias xavantei

Plesiolebias xavantei és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Peter Hirt

Peter Hirt va ser un pilot de curses automobilístiques suís que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Peter Hirt va néixer el 30 de març del 1910 a Zúric. Va morir el 28 de juny del 1992 a Küsnacht, Suïssa.

## A la F1

Va debutar a la segona temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, l'any 1951, disputant el 27 de maig del 1951 el GP de Suïssa, que era la prova inicial de la temporada.
Peter Hirt va participar en un total de cinc curses puntuables pel campionat de la F1, repartides al llarg de dues temporades a la F1, les que corresponen als anys 1951 i 1952.
Hirt va competir en nombroses proves automobilístiques fora de la F1. Va formar part de Ecurie Espadon, un grup de pilots suïssos que es van aliar per competir en un mateix equip.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1951 | Ecurie Espadon | Veritas Meteor | Veritas | SUI Ret | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | ESP | | - | 0 |
| 1952 | Ecurie Espadon | Ferrari | Ferrari | SUI 7 | 500 | BEL | FRA 11 | GBR Ret | ALE | HOL | ITA | | 28è | 0 |
| 1953 | Ecurie Espadon | Ferrari | Ferrari | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | SUI Ret | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses | Victòries | Pòdiums | Poles | Voltes ràpides | Punts |
| 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Pioneer 6

Pioneer 6, també denominada Pioneer A, va ser una sonda espacial de la NASA llançada el 16 de desembre de 1965 mitjançant un coet Delta des de Cap Canaveral.
La missió del Pioneer 6 (juntament amb la de Pioneer 7, Pioneer 8, Pioneer 9 i Pioneer E, amb les quals va treballar conjuntament) va ser la de realitzar el primer estudi detallat del vent solar, el camp magnètic interplanetari i els raigs còsmics, proporcionant dades pràctiques sobre les tempestes solars.
La sonda estava estabilitzada per rotació, amb un gir de 60 rpm i amb l'eix de gir perpendicular al plànol de la eclíptica. Tenia forma de cilindre recobert de cèl·lules solars del qui sobresurten antenes i mastelers. Disposava d'una antena direccional d'alt guany, podent transmetre a 512, 256, 64, 16 o 8 bps. El format de l'enviament de dades era seleccionable entre quatre possibles modalitats, amb tres d'aquestes quatre aptes per a l'enviament de dades científiques (32 paraules de 7 bits per trama). L'altra modalitat era utilitzada per enviar telemetria sobre l'estat de la sonda. Al seu torn, es disposava de quatre maneres d'operació:
* Temps real: les dades eren obtingudes i transmeses directament, sense ser emmagatzemades, segons la velocitat d'enviament i la modalitat seleccionada.
* Emmagatzematge de telemetria: les dades eren guardades i enviades simultàniament, segons la velocitat d'enviament i la modalitat seleccionada.
* Emmagatzematge del cicle de treball: es recollia i guardava una única trama de dades científiques a la major velocitat possible, 512 bps; l'interval entre la recollida i emmagatzematge de successives trames era seleccionable a entre 2 i 17 minuts, amb una capacitat total per emmagatzemar dades fins durant 19 hores.
* Lectura de memòria: s'enviaven les dades llegint-los de la memòria de la sonda, enviant-los a la velocitat adequada segons la distància de la nau a la Terra.
L'últim contacte amb la Pioneer 6 va tenir lloc el 8 de desembre de 2000 per celebrar els 35 anys del seu funcionament continu des del llançament, la qual cosa va convertir a la Pioneer 6 en la nau més longeva en funcionament.

## Referències

* Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Wade, Mark. «Pioneer 6-7-8-9-E» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2009].
* NASA. «Pioneer 6» (en anglès), 05-08-2008. [Consulta: 20 abril 2009].
* Mission and Spacecraft Library. «Pioneer 6, 7, 8, 9, E» (en ànglés), 1999. Arxivat de l'original el 2010-07-21. [Consulta: 20 abril 2009].

## Vegeu també

* Programa Pioneer
* Pioneer 7
* Pioneer 8
* Pioneer 9
* Pioneer E

## Enllaços externs

* Pioneer 6 en n2yo.com
* The Pioneer Missions Arxivat 2011-08-15 a Wayback Machine.
# Poland (Ohio)

Poland és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.866 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Poland tenia 2.866 habitants, 1.086 habitatges, i 822 famílies. La densitat de població era de 892,4 habitants per km².
Dels 1.086 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,4% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.273 $ i la renda mediana per família de 55.486 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.857 $ mentre que les dones 23.603 $. La renda per capita de la població era de 23.924 $. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Poland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Poland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Polanco del Yi

Polanco del Yi és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al nord del departament de Florida, limítrof amb Durazno. Té una població aproximada de 509 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 99 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Police (pel·lícula de 1916)

Police és una pel·lícula muda escrita i dirigida per Charles Chaplin i protagonitzada per aquest mateix i Edna Purviance. Va ser la darrera pel·lícula que Chaplin va realitzar per a la Essanay tot i que després la productora va aprofitar escenes d'aquesta pel·lícula i d'una altra que s'havia d'anomenar “Life” per realitzar encara “Triple Double” (1918). Es va estrenar el 27 de maig de 1916.

## Argument

Charlot surt de presidi i a les portes es troba amb un fals predicador que li roba el diner que li han donat per sobreviure als primers dies. Davant d'això, ell que havia decidit no tornar a robar es fa enrere en els seus bons propòsits. Intenta anar a dormir a un refugi però no poc pagar els 10 cèntims que li demanen i quan surt és atracat per un excompany de presidi que, quan el reconeix, li proposa assaltar junts una casa. Al principi els costa entrar i deixen fora de combat a un policia però després Charlot s'adona que la porta és oberta. Buscant coses per endur-se fan tan de soroll que desperten la noia que truca a la policia. Mentrestant intenta entretenir els lladres i els demana que no facin molt de soroll que la seva mare està molt malalta i de l'esglai podria morir. En veure les maneres de Charlot, la noia intenta que torni pel bon camí. L'altre lladre vol pujar a dalt a buscar més coses però Charlot li impedeix i es barallen, cosa que arriba al cor de la noia. Quan els policies arriben, l'altre lladre s'escapa i en ser capturat, la noia diu que no és un lladre sinó el seu marit per lo que l'alliberen. En marxar els policies, Chaplin torna tot el que tenien dins del sac però ella li regala un dòlar. Enamorat, surt de la casa on es retroba amb el policia que havia deixat fora de combat i s'inicia una nova persecució.

## Repartiment

* Charles Chaplin (Charlie, un expresidiari)
* Edna Purviance (la filla)
* Wesley Ruggles (presidiari i lladre)
* Leo White (venedor de fruita/ gerent del refugi/Policia)
* James T. Kelley (borratxo i carterista/segon client del refugi)
* John Rand (policia)
* Fred Goodwins (predicador honrat/ policia (amb monocle))
* Billy Armstrong (fals predicador /segon policia)
* Snub Pollar (policia)
* Bud Jamison (tercer client del refugi)
* Paddy McGuire (cinquè client del refugi)
* George Cleethorpe (policia a comissaria amb bigoti)

## Referències

* ↑ Taibo, Paco Ignacio. La risa loca: enciclopedia del cine cómico (en castellà). UNAM, 2005, p. 209. ISBN 978-970-35-0403-9.
* ↑ Taibo, Paco Ignacio. La risa loca: enciclopedia del cine cómico (en castellà). UNAM, 2005, p. 125. ISBN 978-970-35-0403-9.
* ↑ «Police! Police!». Motion Picture News XI, 19, 13-05-1916, pàg. 2862.

## Enllaços externs

* Pel·lícula complerta a YouTube
# Poble carijona

Els carijona, koto o huaque és un poble indígena, que va habitar fins al segle XIX en el baix Yarí (Caquetá, Colòmbia), en els voltants de la regió muntanyenca del Iguaje (conca del riu Mesay, rius Cuñaré i Amú i llacuna Tunaima). Actualment sobreviuen una comunitat al resguardo indígena de Port Nare, constituït en 2003 en el municipi de Miraflores, (Guaviare) i algunes famílies al llarg del riu Caquetá en les localitats de La Pedrera, Puerto Córdoba i Puerto Santander, al departament d'Amazones.
La seva llengua tsahá, forma part de la Família Carib. Se suposa que els Carijona (carífona), van penetrar als llanos del Yarí des de l'orient, pel riu Caquetá (Japurá). D'acord amb la tradició oral dels Miraña, els Carijona van dominar el riu Caquetá a causa del seu poder guerrer. En 1849 eren 9 mil persones però la febre del cautxú i els trasllats lligats a ella, van causar el descens dràstic de la població, que es va aguditzar per les guerres amb els witotos i pel mestissatge amb els patrons cautxers, com Salvador Perea. Se sap que els carijona van resistir a la cautxeria i van atacar les instal·lacions de la companyia "Calderón Hermanos" a l'Acunaré i al poblat de Calamar (Guaviare) en 1904.
Part dels carijona supervivents s'han unit en matrimonis amb parelles tucano o d'altres ètnies indígenes.

## Referències

* ↑ Karijona. In: James Stuart Olson: The Indians of Central and South America: An Ethnohistorical Dictionary. Greenwood Publishing Group, 1991. S. 184.
* ↑ Helmut Schindler: Die Karihona – Eine Caribgruppe Nordwest-Amazoniens. Herbert Utz Verlag · München 2019, S. 16.

## Bibliografia

* DANE (2019). "Población Indígena de Colombia" Censo 2018. Bogotá: Departamento Nacional de Estadística, 16 de septiembre de 2019. Consultado el 28 de julio de 2020.
* Fondarella, J. de (1925) "Excursión a los Carijonas del Guamal"; Catalunya Franciscana 3: 184-185. Barcelona.
* Franco, Roberto (2002) Los carijonas de Chiribiquete. Bogotá: Fundación Puerto Rastrojo.
* Llanos Vargas, Héctor y Roberto Pineda Camacho (1982) Etnohistoria del Gran Caquetá. Bogotá: Banco de la República.
* Rice, Hamilton (1910) "The River Vaupés"; Geographical Journal, junio de 1910. págs. 682-700.
* Robayo, Camilo (1986) "La flexión verbal del carijona". Tesis de maestría. Bogotá: Universidad de los Andes
* Schindler, Helmut (1977) "Etnohistoria de los Carijona en el siglo XX"; Montalbán 6: 551-557. Caracas.
* Resguardo Indígena de Puerto Nare (2019) Itu: conocimientos del pueblo Carijona sobre la naturaleza. Bogotá: Ministerio de Cultura.
* (1994) "Karihona"; Johannes Wilbert (ed.): Encyclopedia of World Cultures: South America VII: 191-194. Verenigde Staten: Gale Group. ISBN 0-8161-1813-2 [
# Pla d'Anguera

El Pla d'Anguera és una extensa plana a cavall dels termes municipals de Barberà de la Conca i de Sarral, a la Conca de Barberà.
Està situada en el sector septentrional del terme municipal de Barberà de la Conca i en el sud-oriental del de Sarral, entre el riu d'Anguera, que delimita aquesta plana pel nord, i el seu afluent, la rasa del Torrentet, que la delimita pel sud. Queda al sud-est del poble d'Ollers i al nord de la partida de Corrians. Al seu nord-est, però ja a l'altra riba del riu d'Anguera, hi ha les restes de l'antiga església de Sant Pere d'Anguera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Placidochromis macrognathus

Placidochromis macrognathus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, República Federal d'Alemanya. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Hanssens, M. 2004. The deep-water Placidochromis species. Pp. 104-197, a: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas, Estats Units. Species Diversity Lake Malawai: 1-360.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Poropuntius smedleyi

Poropuntius smedleyi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península de Malaca.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T. R., 1998. Review of the tropical Asian cyprinid fish genus Poropuntius, with descriptions of new species and trophic morphs. Nat. Hist. Bull. Siam Soc. 46:105-135.

## Bibliografia

* Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plato (Minnesota)

Plato és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 336 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plato tenia 336 habitants, 144 habitatges, i 99 famílies. La densitat de població era de 381,6 habitants per km².
Dels 144 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.179 $ i la renda mediana per família de 62.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 29.018 $. La renda per capita de la població era de 24.434 $. Cap de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plato». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plato». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari