OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Baruun-Urt

Baruun-Urt (en mongol:Баруун−Урт, llarg oest) és una ciutat de l'est de Mongòlia i la capital de la Província de Sükhbaatar. El sum de Baruun-Urt té una superfície de 59 km², amb 15.549 habitants. Forma un enclavament amb el sum de Sükhbaatar.
La mina de zinc de Tömörtiin Ovoo es troba a 13 km al nord de la ciutat.
Disposa d'aeroport (UUN/ZMBU) amb pista sense asfaltar i vols regulars amb Ulan Bator.

## Clima

Baruun-Urt té un clima semiàrid (en la classificació de Köppen es denota com BSk) continental extrem amb hiverns llargs i frígids i estius moderadament càlids i curts.
Dades climàtiques a Baruun-Urt :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | 0.2 (32.4) | 4.8 (40.6) | 17.3 (63.1) | 27.5 (81.5) | 34.6 (94.3) | 37.4 (99.3) | 39.0 (102.2) | 37.4 (99.3) | 30.5 (86.9) | 26.5 (79.7) | 12.9 (55.2) | 1.0 (33.8) | 39 (102.2) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −16.3 (2.7) | −12.0 (10.4) | −1.2 (29.8) | 10.7 (51.3) | 19.2 (66.6) | 24.5 (76.1) | 26.2 (79.2) | 24.4 (75.9) | 17.9 (64.2) | 9.2 (48.6) | −4.1 (24.6) | −13.4 (7.9) | 7.09 (44.78) |
| Mitjana diària °C (°F) | −21.5 (−6.7) | −18.1 (−0.6) | −8.2 (17.2) | 3.0 (37.4) | 11.4 (52.5) | 17.6 (63.7) | 20.0 (68) | 18.0 (64.4) | 10.8 (51.4) | 1.7 (35.1) | −10.3 (13.5) | −18.8 (−1.8) | 0.47 (32.84) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −26.2 (−15.2) | −23.2 (−9.8) | −14.5 (5.9) | −4.0 (24.8) | 3.9 (39) | 11.2 (52.2) | 14.0 (57.2) | 12.0 (53.6) | 4.5 (40.1) | −4.2 (24.4) | −15.5 (4.1) | −23.2 (−9.8) | −5.43 (22.21) |
| Mínima rècord °C (°F) | −38.3 (−36.9) | −40.1 (−40.2) | −32.2 (−26) | −19.7 (−3.5) | −8.8 (16.2) | −1.8 (28.8) | 4.0 (39.2) | 0.2 (32.4) | −7.2 (19) | −23.0 (−9.4) | −31.5 (−24.7) | −38.2 (−36.8) | −40.1 (−40.2) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 1.8 (0.071) | 1.5 (0.059) | 2.6 (0.102) | 6.7 (0.264) | 13.1 (0.516) | 35.3 (1.39) | 61.2 (2.409) | 50.6 (1.992) | 21.2 (0.835) | 5.9 (0.232) | 2.7 (0.106) | 1.8 (0.071) | 204.4 (8.047) |
| Mitjana de dies de precipitació (≥ 1.0 mm) | 0.7 | 0.5 | 0.6 | 1.5 | 2.3 | 6.8 | 8.1 | 7.5 | 3.5 | 1.5 | 0.7 | 0.6 | 34.3 |
| Mitjana mensual d'hores de sol | 203.3 | 216.4 | 263.5 | 274.6 | 304.5 | 303.0 | 298.9 | 290.4 | 280.0 | 245.2 | 208.2 | 183.2 | 3.071,2 |
| Font: NOAA (1961-1990) ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Baruun-Urt Climate Normals 1961-1990». National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 14 gener 2013].
# Avicularia aurantiaca

Avicularia aurantiaca és una espècie d'aranya de la família Theraphosidae (taràntules).
L'aurantiaca avicularia mesura uns 15 cm de llarg. El color és gris marronós, els pèls de l'abdomen i les cames són de color blanc, la closca és marró. Just abans de la muda l'aranya es torna negra. Les bandes en les potes són de color groc, i s'assembla molt a l'aranya avicularia walckenaeri, encara que aquesta té un color més ataronjat.
És endèmica de Perú i viu als boscos.

## Referències

* Platnick, Norman I. (2010): The world spider catalog, versió 10.5. American Museum of Natural History.

## Vegeu també

* Llista d'espècies de Theraphosidae
# Ramsau bei Berchtesgaden

Ramsau bei Berchtesgaden és un municipi de l'Alta Baviera situat al districte de Berchtesgadener Land, prop de la frontera amb Àustria, a uns 35 km de Salzburg i a 150 km de Múnic. El Parc Nacional de Berchtesgaden, declarat Reserva de la Biosfera per la UNESCO el 1990, ocupa les dues terceres parts de la superfície del municipi i avui dia és un important atractiu turístic.
Ramsau és conegut per les seves muntanyes i els seus llacs, entre les muntanyes s'inclou el Watzmann i entre els llacs el Hintersee. Aquests paisatges són i han estat fotografiats i pintats des d'antic, com l'església del poble.

## Geografia

Ramsau és a una vall força encaixada de la conca de Berchtesgaden, al sud és tancada pel massís del Mont Watzmann (2.713 m) i la serralada de Hochkalter (2.607 m), per l'oest es troba la serra dels Reiteralpe (Große Häuselhorn, 2.284 m), mentre que la serra de Lattengebirge (Karkopf, 1.738 m) tanca la vall pel nord. La vall és travessada pel riu Ramsauer Ache i, de manera fàcil, l'accés només és possible per l'est, des de Berchtesgaden, tot i que també és possible passar pels ports de muntanya de Schwarzbachwacht, Hirschbichl (1.183 m) i Hochschwarzeck. El llac més important és el Hintersee, de 16 km².

## Història

La primera referència documental de Ramsau data del 1295 com a part del Prebostat de Berchtesgaden (Fürstprobstei Berchtesgaden). El 1810 va passar a formar part de Baviera i el 1818 va assolir la capacitat d'administrar-se esdevenint un dels seus municipis.

## Escut

L'escut de Ramsau conté una imatge de Sant Vicent sobre fons blau, amb una destral i un sapie (una eina típica dels Alps). A l'església de Ramsau hi ha un altar barroc, probablement donat el 1682, amb una estàtua de Sant Vicent amb aquestes eines característiques de la vida dels seus habitants. L'escut actual va ser adoptat el 1953 a partir una resolució municipal.

## Economia

Ramsau és situada al llarg del que fou la ruta comercial que portava sal des de Berchtesgaden a Àustria a través del pas de Hirschbichl. Però la seva economia tradicional es basava en l'agricultura, la ramaderia i l'aprofitament forestal, tot i que, de manera complementària i puntual, la manufactura de moles de molíva arribar a tenir certa importància.
Al segle xix Ramsau va començar a ser freqüentada per l'alta societat a causa de la caça i a continuació van ser els seus paisatges els que van començar a atreure visitants, a poc a poc el turisme va passar a ser una part important de l'economia dels seus habitants. A partir del 1978 Ramsau va reforçar el seu atractiu en crear-se el Parc nacional de Berchtesgaden. Avui dia és un dels principals centres turístics de la zona, essent el més important per nombre de pernoctacions. L'activitat econòmica es completa amb l'artesania i el comerç. L'agricultura ha esdevingut una activitat secundària.
# Eduard del Regne Unit (duc de York)

Eduard del Regne Unit, duc de York (Norfolk House (Norfolk) 1739 - Mònaco 1767). Príncep del Regne Unit amb el tractament d'altesa reial que el 1760 fou creat duc de York i d'Albany i comte de l'Ulster pel seu avi, el rei Jordi II del Regne Unit.
Nascut a Norfolk House, al comtat de Norfolk el dia 14 de març de l'any 1739 essent fill del príncep Frederic del Regne Unit i de la duquessa Augusta de Saxònia-Gotha. Per via paterna era net del rei Jordi II del Regne Unit i de la marcgravina Carolina de Brandenburg-Ansbach i per via materna del duc Frederic II de Saxònia-Gotha-Altenburg i de la princesa Magdalena Augusta d'Anhalt-Zerbst.
L'any 1760 fou creat duc de York i d'Albany pel rei Jordi II del Regne Unit. Alhora, des del 25 d'octubre de 1760 amb la mort de Jordi II del Regne Unit i el 12 d'agost de 1762 amb el naixement del futur Jordi IV del Regne Unit fou considerat hereu al tron anglès.
A mitjans de 1767 durant una travessia marítima des del port de Gènova, el duc de York se sentí malament i s'ordenà a la nau entrar i parar al port de Mònaco. Tot i l'atenció prestada pel príncep Honoré III de Mònaco, el duc de York morí al Palau dels Grimaldi el dia 17 de setembre del mateix any. Fou enterrat a l'Abadia de Westminster.
# Lemoiz

Lemoiz és un municipi de la província de Biscaia, País Basc, pertanyent a la comarca d'Uribe. Limita al nord amb el mar Cantàbric; a l'oest amb Gorliz i Plentzia, al sud amb Gatika, al sud-est amb Jatabe i al nord-est amb Bakio. Durant la dècada de 1970 es va fer famós per la seva elecció per a la instal·lació d'una central nuclear que no es va arribar a finalitzar. Aquesta central nuclear va causar un greu conflicte polític-social, especialment per la intervenció del terrorisme d'ETA.

## Topònim

Lemoiz pertany a la sèrie de topònims bascos que tenen una terminació en -iz. Julio Caro Baroja defensava que la major part d'aquests topònims provenien d'un nom propi unit al sufix llatí -icus declinat. En la zona basconavarresa Caro Baroja considerava que els sufixos -oz, -ez i -iz aplicats a la toponímia indicaven que en l'antiguitat el lloc havia estat propietat de la persona el nom de la qual apareixia unit al sufix, podent-se remuntar el seu origen des de l'Edat Mitjana fins a l'època de l'Imperi Romà. En el cas de Lemoiz, Caro Baroja va proposar que aquest nom podria ser Lemonius, un nom llatí documentat. Així si al nom Lemonius si se li afegix el sufix llatí -icus que indica el que és pertanyent a aquest, s'obté Lemonicus. Lemonicus podria ser també un fill de Lemonius. El propi de Lemonicus i dels seus descendents seria Lemonici (genitiu de singular i nominatiu de plural). D'aquest Lemonici s'hauria pogut derivar el topònim Lemoiz. Aquest mateix nom s'amagaria també en el topònim d'altra localitat biscaina, Lemoa.
D'una evolució similar d'aquest sufix llatí -icus s'haurien donat origen als patronímics utilitzats en els idiomes llatins de la península Ibèrica. Lemóniz va quedar fixat com a forma escrita del nom. No obstant això en euskera el nom va seguir evolucionant oralment i va donar lloc a Lemoiz al perdre's la n intervocálica, un fenomen comú de l'euskera en els últims segles. L'actual nom de la localitat en euskera: Lemoiz és fruit d'aquesta evolució. En 1991 l'ajuntament va decidir oficialitzar la forma basca del nom i des de llavors és oficial Lemoiz.

## Població i societat

L'alcalde del municipi és Pedro Jesús Botejara Unda del PNB. A les eleccions al Parlament Basc de 2005, la candidatura més votada va ser la coalició nacionalista PNB-EA amb el 72,1% dels vots, seguit d'EHAK que va obtenir el 15,5%.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Lemoiz/Lemoizko Udala Arxivat 2020-12-02 a Wayback Machine.
* Fotografies d'Arminza
* Lemoiz a Google Maps
* Lemoiz apurtu 1972-1987 Arxivat 2012-03-04 a Wayback Machine. (cronologia i imatges del conflicte de la central nuclear de Lemoiz)
# Torrent de les Hortes (Berguedà)

El Torrent de les Hortes és un corrent fluvial afluent per l'esquerra de la Riera de Gargallà el curs del qual transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor (Berguedà).

## Xarxa Hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de les Hortes està integrada per un total de 7 cursos fluvials. D'aquests, 4 són subsidiaris de 1r nivell, i 2 ho són de 2n nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 6.336 m., tots fets íntegrament pel terme municipal de Montmajor

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 Mapa de l'ICC
* ↑ D'acord amb l'inici d'aquest corrent fluvial que consta al mapa de l'ICC a escala 1:50.000
* 1 2 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 6 juny 2010].
# Verse (grup musical)

Verse va ser una banda estatunidenca de hardcore punk, en un inici straight edge, de la ciutat de Providence. Van publicar quatre àlbums d'estudi i dos EP amb Rivalry Records i Bridge Nine Records, i van realitzar diverses gires americanes i europees. El seu so es va descriure com «un hardcore directe i dur».
Després de separar-se el 2009, el desembre de 2011, Bridge 9 Records va anunciar que Verse s'havia refundat i que gravaria un nou àlbum el 2012. La banda ha romàs inactiva des del llançament del disc.

## Discografia

* 2003: 4 Songs (EP, Contrast Records / Double Down)
* 2005: Rebuild (Rivalry Records)
* 2006: From Anger and Rage (Rivalry Records)
* 2008: Story of a Free Man (EP, Bridge Nine Records)
* 2008: Aggression (Rivalry Records / Bridge Nine Records)
* 2012: Bitter Clarity, Uncommon Grace (Rivalry Records / Bridge Nine Records2003:)

## Referències

* ↑ Verse break edge Arxivat 2012-02-19 a Wayback Machine. KillYourStereo.com, October 19, 2008.
* ↑ Break-ups: Verse (2003-2009) Punknews.org, February 9, 2009.
* ↑ «Verse (ex-WFTF) joins Rival Records roster». [Consulta: 18 gener 2018].
* ↑ «Verse complete new album». [Consulta: 18 gener 2018].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 7 febrer 2009. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Bridge Nine Records signs Verse». [Consulta: 18 gener 2018].
* ↑ «Verse's van breaks down, equipment stolen». [Consulta: 18 gener 2018].
* ↑ Prato, Greg. «Aggression - Verse». Allmusic. Rovi Corporation. [Consulta: 8 abril 2011].
* ↑ Hidden, Chris Rock Sound [Londres], 112, 01-08-2008, pàg. 96. ISSN: 1465-0185.
* ↑ Arxivat 2012-01-07 a Wayback Machine. VERSE ANNOUNCES REFORMATION; 2012 APPEARANCES IN THE U.S. AND ABROAD CONFIRMED
# Baskho

Baskho (en rus: Басхо) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# ProQuest

ProQuest és una companyia editorial fundada el 1938 amb seu a Ann Arbor, Michigan. Es tracta d'una empresa que publica recursos en formats electrònics, fonamentalment en base de dades, per la consultar documents digitals. Ofereix documents molt diversos entre els quals podem trobar articles, llibres, vídeos, revistes, publicacions periòdiques, tesis doctorals i bases de dades agregades.
ProQuest no és una base de dades, és un encadellat d’empreses que es dediquen a proporcionar recursos en format electrònic per gestionar la informació i prestar serveis a biblioteques i investigadors. Totes les solucions i productes s’han anat desenvolupant al llarg de més d’un segle, d’ençà que en 1872 R.R. Bowker va llançar “Publishers Weekly”. A ProQuest han anat convergint iniciatives i empreses com R.R Bowker Company, UMI, Dialog, Chadwyck-Healy, Cambridge Information Group, ebrary, EBL…, la història col·lectiva de l'empresa traça l'evolució de la indústria de la informació, des dels inicis de la professió bibliotecària a través del canvi dels recursos impresos als recursos electrònics.
ProQuest, reuneix una col·lecció de milers de fonts autoritzades, milions de pàgines digitals, la col·lecció de tesis doctorals més gran de món, milions de pàgines de diaris, de llibres electrònics, d’articles de revista, col·leccions úniques de material d’arxius i museus, material audiovisual... i per altra banda, desenvolupa la tecnologia, les eines, per a que tot aquest material pugui ser gestionat per les institucions, organitzacions, investigadors i estudiosos de tot el món.
ProQuest s'ha compromès a potenciar els investigadors i els bibliotecaris de tot el món i ho fa amb una tecnologia que inclou tota classe de solucions per a la gestió de la informació: bases de dades i plataformes de bases de dades, digitalització de documents, gestor de referències, serveis d’indexació i resum..., impulsant, d'aquesta manera, millors resultats de recerca per als usuaris i una major eficiència per a les biblioteques i organitzacions a qui serveixen.
Actualment, ProQuest és molt present en el món acadèmic i més de 26.000 biblioteques hi estan vinculades. Aproximadament un 98% de les millors universitats del món fan servir aquesta editorial. En total més de 130.000.000 persones hi tenen accés, ja sigui de manera privada, a través d'una biblioteca, universitat o una altra institució.

## Referències

* 1 2 «About - Who We Are» (en anglès). ProQuest, 2020. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ «Servicios suministrados por Proquest» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-11-03. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ Fuentes, Natalia. «LibGuides: ProQuest Central (Spanish): Contenido» (en castellà). [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «ProQuest - History & Milestones» (en anglès). ProQuest, 2020. Arxivat de l'original el 2020-10-28. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ «ProQuest - Publishers & Partners» (en anglès). ProQuest, 2020. [Consulta: 6 novembre 2020].
# Avicularia avicularia

Avicularia avicularia és una espècie d'aranya migalomorf pròpia de Sud-amèrica, Costa Rica al Brasil, i el sud del Carib.
És una petita taràntula arborícola de pèls negres amb petits reflexos vermellosos en l'abdomen. Una de les seves característiques més vistoses són les parts inferiors de les seves potes, de color rosat, donant com a nom comú a aquesta taràntula de potes rosades.
Pot viure en comunitat, encara que a vegades solen donar-se enfrontaments entre les femelles. És de caràcter tímid i fugisser, per la qual cosa no sol mostrar-se agressiva, encara que si se sent amenaçada pot arribar a llançar els seus propis excrements per defensar-se. És usat com a animal domèstic.

## Referències

* ↑ Bern, Natural History Museum. «NMBE - World Spider Catalog» (en anglès). Natur Historisches Museum Bern. [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ «Avicularia avicularia (Linnaeus, 1758)» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ rubenphobia. «InfoTarántulas.com» (en spanish). [Consulta: 20 setembre 2024].
# Ramsayornis

Ramsayornis és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Ramsayornis fasciatus - menjamel pitbarrat.
* Ramsayornis modestus - menjamel modest.
# Elmar Pichler Rolle

Elmar Pichler Rolle (Bozen, 1960) és un polític i periodista sudtirolès, resident a Terlan. Fou redactor del diari Dolomiten i del setmanari Zett, del que en fou redactor en cap de 1991 a 1995. Militant del Südtiroler Volkspartei (SVP), fou escollit membre del consell municipal de Bozen el 1985, i cap del grup municipal de 1989 a 1995. Des de 1995 fou nomenat vicealcalde de Bozen.
El 2004 fou nomenat obmann del SVP substituint Siegfried Brugger. A les eleccions municipals de 2005 va donar suport al candidat de l'Unione Luigi Spagnolli.
| Precedit per: Siegfried Brugger | Obmann del SVP 2004 – en càrrec | Succeït per: ' |
# Lemnàcies

Les lemnàcies (Lemnaceae) són una família de plantes amb flors.
Actualment els taxonomistes botànics en lloc del nom de la família de les lemnàcies prefereixen emprar el nom de la subfamília Lemnoideae.
La llentia d'aigua és una espècie d'aquesta família, o subfamília.
Són plantes molt simples, ja que no tenen tija ni fulles veritables, ja que la fulla la constitueix un tal·loid que sura per sobre, o just per sota, de la superfície de l'aigua.
* Llenties d'aigua a Galícia.
* Lemna minor
* Lemna trisulca

## Enllaços externs

* The Charms of Duckweed per John W. Cross
# Torrent de les Termes

El torrent de les Termes és un torrent del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector de ponent del terme, i dins d'ell, al nord. Es forma al sud-oest del Serrat de les Vinyes, des d'on davalla cap al nord, després cap al nord-est fent un arc paral·lel al Serrat de la Sabatera. Al cap de poc s'aboca en el torrent del Favar just al nord-est del paratge del Favar.

## Enllaços externs

* El torrent de les Termes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Versalles

Versalles (en francès, Versailles) és un municipi francès situat al departament d'Yvelines i a la regió d'Illa de França. L'any 2012 tenia 85.424 habitants. És molt conegut pel fet que hi ha el famós palau de Versalles.
Està dividit entre el cantó de Versalles-1 i el cantó de Versalles-2, i forma part del districte de Versalles i de la comunitat d'aglomeració Versailles Grand Parc.

## Educació

* Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire
* Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines

## Nadius il·lustres

* Lluís XV (1710-1774), rei de França.
* Julien-Amable Mathieu (1734-1811), violinista i compositor.
* Louis-Augustin Richer (1740-1819), cantant i compositor.
* Jean-Antoine Houdon (1741-1828), escultor.
* Louis-Alexandre Berthier (1753-1815), general.
* Lluís XVI (1754-1793), rei de França.
* Lluís XVIII (1755-1824), rei de França.
* Carles X (1757-1836), rei de França.
* Étienne de Jouy (1764-1846), dramaturg.
* Isabel de França (1764-1794).
* Lazare Hoche (1768-1797), militar.
* Maria Teresa de França (1778-1851).
* Lluís XVII (1785-1795), rei titular de França.
* Alexandre Pierre François Boëly (1785-1858), organista i compositor.
* Ferdinand de Lesseps (1805-1894), diplomàtic i empresari.
* François Wartel (1806-1882), cantant i mestre de cant.
* François Achille Bazaine (1811-1888), general.
* Jules Antoine Lissajous (1821-1880), físic i matemàtic.
* Jean-François Lyotard (1924-1998), filòsof francès.
* Stéphane Audran (1932-2018), actriu.
* Michel Gondry (1963), director de cinema.
* Kévin Réza (1988), ciclista.
# Polla isabelina

La polla isabelina (Amaurornis isabellina) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita la vegetació de ribera de les terres baixes de Sulawesi.

## Referències

* ↑ «Polla isabelina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Bandera de Carolina del Sud

La Bandera de Carolina del Sud es creu va ser dissenyada el 1775 per al seu ús per les tropes d'aquest estat durant la Guerra Revolucionària.
El blau de la bandera va ser pres dels uniformes de la milícia i la mitja lluna de l'emblema de les seves gorres. No obstant això, els elements que componen l'actual pavelló es van observar en una data tan llunyana com 1765, en una bandera utilitzada per manifestants de Carolina del Sud contra la Stamp Act. El margalló es va afegir el 1861, com a record de la defensa del general Moultrie de l'illa Sullivan, la fortalesa que havia construït hi havia sobreviscut en gran manera a causa de la fortalesa dels arbres de palma nana americana, que disposats sobre les parets de sorra, van ser capaços de resistir els canons britànics.
El 2001 la Associació Vexil·lològica Nord-americana va situar la bandera de Carolina del Sud com el desè millor disseny de bandera d'entre 72 banderes dels Estats Units i Canadà.

## Durant la Secessió

Després de considerar molts dissenys de la República de Carolina del Sud, va decidir que la bandera de l'estat seria l'existent amb una mitja lluna que mira cap amunt i el fons blau podria ser modificat. El 26 de gener de 1861, l'Assemblea General de Carolina del Sud va adoptar una nova bandera mitjançant l'addició d'un arbre de palma nana americana d'or envoltat d'un fons blanc. No obstant això, aquest indicador s'ha conegut com el "2-Dia de la Bandera", perquè el margalló d'or va ser canviat el 28 de gener a un margalló blanc i senzill, en un fons blau. A menys de tres mesos més tard, una variació de la palmera nana americana va ser desplegada sobre Fort Sumter el 14 d'abril de 1861, el dia en què va ser lliurat a la Confederació General Beauregard, pel que és probable que fos la primera bandera confederada onejant sobre territori capturat dels Estats Units.
La bandera de la sobirania mai va ser reconeguda com a bandera oficial a Carolina del Sud. Però també hi ha afirmacions que va onejar per un curt període a Carolina del Sud després de la seva secessió el 20 de desembre de 1860.

## Vegeu també

* Segell de Carolina del Sud