OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luciérnagas (pel·lícula)

* Per a altres significats, vegeu «Luciérnagas (desambiguació)».
Luciérnagas és una pel·lícula dramàtica de temàtica LGBT mexicana de 2018 dirigida per la iraniana Bani Khoshnoudi. Va ser estrenada el 6 de desembre de 2019 a la Cineteca de Mèxic.

## Sinopsi

La pel·lícula se centra en la història de Ramín (Arash Marandi), un jove gai iranià que va fugir de la repressió sexual del seu país i cerca exiliar-se a Mèxic. En aquest país coneix a Leti (Flor Edwarda Gurrola), l'encarregada de l'hotel on s'allotja, i a Guillermo (Luis Alberti), un salvadorenc que també ha migrat, amb els qui viurà el drama de la immigració contemporània.

## Repartiment

* Arash Marandi... Ramin
* Edwarda Gurrola ... Leti
* Luis Alberti ... Guillermo
* Eligio Meléndez ... Jorge
* Eduardo Mendizábal ... Ernesto

## Premis i nominacions

Luciérnagas ha estat nominada en els següents festivals i premis de cinema:
| Any | Lloc | País | Categoria | Nominada/o | Resultat |
| 2019 | Festival de Cinema Llatinoamericà de Tolosa de Llenguadoc | França | Gran Premi a llargmetratge de ficció | Bani Khoshnoudi | Nominada |
| 2019 | Festival de Cinema de Miami | Estats Units | Millor pel·lícula - HBO Iber-American Competition | Bani Khoshnoudi | Guanyadora |
| 2019 | XXV Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya | Catalunya | Millor actor | Arash Marandi | Guanyador |
| 2019 | Festival du Film Lesbien, Gai, Bi, Trans & ++++ de Paris | França | Grand Prize Chéries-Chéris | Bani Khoshnoudi | Nominada |
| 2020 | LXII edició dels Premis Ariel | Mèxic | Millor actriu | Flor Edwarda Gurrola | Guanyadora |

## Referències

* ↑ «Luciérnagas retrata más fronteras» (en castellà), 04-12-2019. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ IMCINE. «Luciérnagas, de Bani Khoshnoudi: la migración multitudinaria y personal» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-05-12. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ Luna, Arantxa. «Otra masculinidad es posible; LUCIÉRNAGAS, de Bani Khoshnoudi» (en castellà). [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Luciérnagas - Awards». [Consulta: 20 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Luciérnagas a YouTube
# Munera

Munera és un municipi de la província d'Albacete a la comunitat de Castella la Manxa (Espanya).

## Govern

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Alfónso Játiva Martinez | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Alfonso Játiva Martinez | UCD | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Alfonso Játiva Martínez | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Lourdes Varea Morcillo | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Lourdes Varea Morcillo | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Lourdes Varea Morcillo | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Lourdes Varea Morcillo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Pedro Pablo Sánchez Esteso | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Relació espúria

En estadística, una relació espúria (o, de vegades, correlació espúria) és una relació matemàtica en la qual dos esdeveniments no tenen connexió lògica, encara que es pot implicar que la tenen a causa d'un tercer factor no considerat encara (anomenat «factor de confusió» o «variable amagada»). La relació espúria fa l'efecte de l'existència d'un vincle apreciable entre dos grups que és invàlid quan s'examina objectivament.

## Exemple general

Un exemple d'una relació espúria pot ser il·lustrat examinant les vendes de gelats d'una ciutat. Aquestes són més altes quan la taxa de sufocació és més gran. Sostenir que la venda de gelats causa les sufocacions seria implicar una relació espúria entre les dues. En realitat, una onada de calor pot haver causat ambdues. L'onada de calor és un exemple de variable amagada.

## Estadística

El terme s'usa comunament en estadística i particularment en tècniques d'investigació experimental. La investigació experimental intenta comprendre i predir les relacions causals (X → Y). Una correlació no causal pot crear-se de manera espúria per un antecedent que causa ambdues (W → X & Y). Les variables que intervenen (X → W → I), si no són detectades, poden fer semblar que una causalitat indirecta és directa. Per això, les correlacions identificades experimentalment no representen relacions causals a menys que les relacions espúries siguin descartades.
En la pràctica, s'han de complir tres condicions per a poder concloure que X causa I, directament o indirectament:
* X ha de precedir I.
* I no ha d'ocórrer quan X no passa.
* I ha de passar cada vegada que X passi.
Les relacions espúries sovint poden ser identificades considerant que qualsevol d'aquestes condicions ha estat violada.
La condició final pot relaxar-se en el cas de la causalitat indirecta. Per exemple, consideri's un duel de pistoles. Dues persones s'enfronten i disparen l'una a l'altra. Si una en mor com a resultat del tret de l'altra persona, podrem concloure correctament que l'altra persona va causar la mort de la primera. No obstant això, si un metge salva la vida de la persona ferida (violant així la tercera premissa), això no soscava la causalitat, només la causalitat «directa». El dany biològic (W) provocat pel tret (X) causa la mort (I), però no el tret en si, ja que es permet la intervenció mèdica.
# Remedios (Cuba)

Remedios, també coneguda com San Juan de los Remedios, és una ciutat i municipi situat al centre de l'illa de Cuba, a 4,8 km de la costa nord. És l'assentament espanyol més antic de l'antiga província de Las Villas. Actualment forma part de la província de Villa Clara. Va ser declarada ciutat per Isabel II d'Espanya, quan l'illa encara era una colònia.

## Referències

* ↑ «Statoids: Cuba Municipios» (en anglès). [Consulta: 28 març 2023].
# Reserva biològica Bosc Nebulós Monteverde

La Reserva Biològica Bosc Nebulós Monteverde és una reserva privada situada a Costa Rica situada al llarg de la Serra de Tilarán, entre les províncies de Puntarenas i Alajuela.
El seu nom és degut a la propera ciutat de Monteverde i va ser fundada el 1972. La reserva consta de més de 10 500 hectàrees de selva tropical, i rep uns 70 000 visitants a l'any. Posseeix 6 zones ecològiques, el 90% de les quals són de bosc verge.
Els científics i turistes de llavors ençà han trobat una molt alta biodiversitat, que consisteix en més de 2500 espècies de plantes -inclosa la majoria de les espècies d'orquídies en un sol lloc-, 100 espècies de mamífers, 400 espècies d'ocells, 120 espècies de rèptils i amfibis, i milers d'insectes.

## Característiques

La Reserva biològica de Monteverde abasta una àrea de conservació biològica que es localitza als estreps de la Serralada de Tilarán, a la província de Puntarenas, Costa Rica. La reserva és de propietat privada i abasta una extensió superior a les 10 000 ha, protegint una part important dels extensos boscos nebulosos de la serralada de Tilarán. A més a més forma un corredor biològic amb el Parc nacional Volcà Arenal denominat «Complex de bosc nebulós Arenal-Monteverde».
La zona és visitada anualment per més de 70 000 turistes que acudeixen principalment a observar ocells i a contemplar el bosc nebulos. Està situada a 5 km a l'est del centre de Santa Elena, al districte de Monteverde (província de Puntarenas). L'àrea correspon en la seva totalitat a una reserva privada, propietat del Centre Científic Tropical (CCT), una ONG científica i educativa costa-riquenya sense fins de lucre, fundada el 1962. La Reserva com a tal, va ser establerta en 1972 i immediatament va assumir el CCT la seva administració.
Aquesta àrea silvestre va ser creada per protegir la flora, la fauna i els recursos hídrics, i per portar a terme tant estudis científics com programes d'educació ambiental. La Reserva Bosc Nebulós Monteverde, abasta vuit zones biològiques diferents i cobreix una àrea d'unes 10 522 hectàrees.
Els mamífers de Monteverde inclouen representants d'Amèrica del Sud i del Nord com a espècies endèmiques. La fauna de mamífers de la regió inclou 6 espècies de marsupials, 3 ratolins mesquers, almenys 58 ratpenats, 3 primats, 7 edentats, 2 conills, 1 porc de terra, 3 espècies d'esquirols, 1 espècie de ratolí espinós, almenys 15 espècies de rates de cua llarga i ratolins (família Murídae), una espècie de porc espí, una espècie d'agutí, una de pacca, dos cànids, cinc mustèlids, quatre espècies de procionides, sis espècies de felins, dues espècies de porcs salvatges, dues espècies de cérvols i una espècie de tapir.

## Referències

* 1 2 «Reserva Bosque Nuboso Monteverde» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-06-29. [Consulta: 30 juny 2017].
# Referèndum per a la ratificació de la Constitució Espanyola de 1978

El referèndum per a la ratificació de la Constitució Espanyola de 1978 es va celebrar el dimecres, 6 de desembre de 1978 i s'hi plantejava als electors l'aprovació o no de la nova Constitució Espanyola de 1978 aprovada a les Corts. La pregunta plantejada fou «Aprova el Projecte de Constitució?».
El resultat final va ser l'aprovació del projecte constituent, al rebre el suport del 88,54% dels votants. Al referèndum van acudir a votar el 67,11% dels electors.

## Resultats

* Cens: 26.632.180 electors
* Vots comptabilitzats: 17.873.301 votants (67,11%)
* Vots a favor: 15.706.078 (88,54%)
* Vots en contra: 1.400.505 (7,89%)
* Vots en blanc: 632.902 (3,57%)
* Vots nuls: 133.786 (0,75%)

## Resultats a Catalunya

* Cens: 4.398.173 electors
* Vots comptabilitzats: 2.986.790 votants (67,91%)
* Vots a favor: 2.701.870 (90,46%)
* Vots en contra: 137.845 (4,62%)
* Vots en blanc: 126.462 (4,23%)
* Vots nuls: 20.549 (0,75%)

## Crítiques

Hom ha assenyalat que el referèndum es va dur a terme sense tenir un cens oficial i tancat. Aquest fet va provocar que milers de persones es quedessin sense poder votar i que en algunes zones hi hagués, si més no, un 30% d'irregularitats en el cens.

## Referències

* ↑ «Incompetencia y caos» (en castellà). El País, 07-12-1978.
* ↑ «La constitució espanyola es va votar el 78 amb un cens falsejat, amb més d'un milió de persones més, i alterat vint dies abans». VilaWeb, 19-06-2017.

## Enllaços externs

* Resultats del referèndum per províncies
# Referèndum per la monarquia de Ruanda de 1961

Es va celebrar un referèndum sobre la monarquia a Ruanda el 25 de setembre de 1961, concurrent amb les eleccions parlamentàries. El referèndum va plantejar dues qüestuions: si s'havia de conservar la monarquia després de la independència l'any següent, i si el titular, Kigeli V, hauria de seguir sent Rei.
El resultat va ser un "no" per ambdues preguntes del 80% dels votants, amb una participació del 95%. El rei Kigeli va afirmar que s'havia produït frau electoral.

## Resultats
### Pregunta primera

       S'hauria de preservar la monarquia a Ruanda?
| Elecció | Vots | % |
| A favor | 253.963 | 20,15 |
| En contra | 1.006.339 | 79,85 |
| Nuls/en blanc | 14.329 | – |
| Total | 1.274.631 | 100 |
| Votants registrats/participació | 1.337.342 | 95,31 |
| Font: African Elections Database |||

### Pregunta dos

       Kigeli V hauria de continuar sent rei de Ruanda?
| Elecció | Vots | % |
| A favor | 257.510 | 20.40 |
| En contra | 1.004.655 | 79.60 |
| Nuls/en blanc | 11,526 | – |
| Total | 1,273,691 | 100 |
| Votants registrats/participació | 1,337,342 | 95.24 |
| Font: African Elections Database |||

## Referències

* ↑ Elections in Rwanda African Elections Database
* ↑ Perraudin, Frances. «Rwanda's new king named – a father of two living on an estate near Manchester». The Guardian, 12-01-2017. [Consulta: 9 abril 2018].
# Ramón de Vicuña y Epalza

Ramón de Vicuña y Epalza (Portugalete, 31 d'agost de 1886 - 7 de febrer de 1935) fou un polític i empresari basc. Va estudiar dret a les universitats de Deusto i Barcelona, treballà al bufet d'Orueta i Marco Gardoqui, i com a empresari fou president de la Companyia Naviliera Bidasoa i de la Companyia de Mines Hispano-Africana, així com conseller de Ferrocarriles Vascongados, Ferrocarril de la Robla i Hulleras de Sabero i Anexos SA, i membre del consell d'administració de la Naviliera Sota y Aznar.
El 1904 es va afiliar al Partit Nacionalista Basc, del que en fou membre de l'Euskadi Buru Batzar des del 1916. Va escriure nombrosos articles al diari Euzkadi, del que en fou president del consell d'administració, i que el 1910 li van costar un procés per injúries. El 1914 es presentà a les eleccions a Corts Espanyoles, però no fou escollit. Més tard fou cònsol a Grècia i el 1930 formà part de la comissió per a reunificar els dos sectors del Partit Nacionalista Basc (Aberri i Comunión Nacionalista). El 24 d'abril de 1931 fou comissionat pel PNB, juntament amb Francisco Basterrechea Zaldívar i Manuel Robles Aranguiz per a oferir la col·laboració del seu partit a Alejandro Lerroux, Indalecio Prieto, Miguel Maura i Lluís Nicolau d'Olwer, membres del Govern de la República. A les eleccions generals espanyoles de 1933 fou elegit diputat per Bilbao. Va morir dos anys després. Durant la guerra civil espanyola la seva casa fou espoliada i la seva família marxà a l'exili.

## Enllaços externs

* Ramón de Vicuña a Enciclopèdia Basca Auñamendi
# Neillia

Neillia és un gènere amb 16 espècies de plantes pertanyent a la família de les rosàcies.

## Taxonomia

Neillia va ser descrita per David Don i publicat a Prodromus Florae Nepalensis 228–229, l'any 1825. L'espècie tipus és: Neillia thyrsiflora D. Don.

## Taxonomia

* Neillia affinis
* Neillia breviracemosa
* Neillia densiflora
* Neillia fugongensis
* Neillia gracilis
* Neillia grandiflora
* Neillia incisa
* Neillia jinggangshanensis
* Neillia ribesioides
* Neillia rubiflora
* Neillia serratisepala
* Neillia sinensis
* Neillia sparsiflora
* Neillia thibetica
* Neillia thyrsiflora
* Neillia uekii

## Referències

* ↑ Neillia en PlantList/
* ↑ Neillia en Tròpics

## Enllaços externs

* Wikispecies té un article sobre Neillia.
# Serra de la Torre

Serra de la Torre és el nom dels següents llocs:
# The Jolson Story

The Jolson Story és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Alfred E. Green, estrenada el 1946.

## Argument

Biografia d'Al Jolson, primer actor que va actuar en una pel·lícula sonora: El Cantant de jazz

## Repartiment

* Larry Parks: Al Jolson
* Evelyn Keyes: Julie Benson
* William Demarest: Steve Martin
* Bill Goodwin: Tom Baron
* John Alexander: Lew Dockstader
* Ernest Cossart: pare McGee
* Ludwig Donath: Cantor Yoelson
* Will Wright
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Lilian Bond: Una dona
* Doris Lloyd: Alice, la serventa
* Harry Shannon: Reilly, el policia

## Premis i nominacions
### Premis

* 1947: Oscar a la millor edició de so per John P. Livadary (Columbia SSD)
* 1947: Oscar a la millor banda sonora per Morris Stoloff

### Nominacions

* 1947: Oscar al millor actor per Larry Parks
* 1947: Oscar a la millor actriu secundària per William Demarest
* 1947: Oscar a la millor fotografia per Joseph Walker
* 1947: Oscar al millor muntatge per William A. Lyon

## Referències

* ↑ «The Jolson Story». The New York Times.
# The Jesus and Mary Chain

The Jesus and Mary Chain són un grup de rock alternatiu escocès que ha girat sempre entorn de la col·laboració musical entre dos germans, Jim Reid i William Reid. Originaris d'East Kilbride a Escòcia, han publicat nombrosos àlbums, senzills i EP's des de la seva formació el 1984 fins que se separaren el 1999.
El 22 de gener del 2007 van anunciar que tornaven als escenaris, cosa que van fer per primer cop al Festival de Música i Arts de Coachella Valley (Califòrnia), i el juliol del mateix any a Lisboa i al Festival Summercase a Madrid i Barcelona. El seu últim album " Damage and Joy" es va publicar el 2017 (amb un buit de quasi 20 anys des del 1998). El seu darrer concert a Catalunya va ser el 17 de novembre del 2023 a la Sala Apolo de Barcelona, amb un públic amb moltes ganes de veure´ls i que ja es va encarregar de donar-lis la benvinguda amb un "sold-out" com a regal a la prèvia.

## Discografia

* Psychocandy - 1985
* Darklands - 1987
* Automatic - 1989
* Honey's Dead - 1992
* Stoned & Dethroned - 1994
* Munki - 1998
* Damage and Joy - 2017
* Glasgow Eyes - 2024

### Contribucions

Han participat en diverses bandes sonores, com la de les pel·lícules Modern Girls, Some Kind of Wonderful, Earth Girls Are Easy, The Crow, All Over Me, Lost in Translation o One Last Thing..., i sèries com Miami Vice i Beavis and Butt-Head.

## Referències

* ↑ Easley, Jonathan (2006) "The Jesus and Mary Chain: A primer on the seminal Glaswegian noise/pop group", Prefix magazine
* ↑ "Tour Updates: Feist, Jesus and Mary Chain", SPIN
* ↑ Print Article: Old Growth
* ↑ The Cat's Meow - Verve
* ↑ Melodies itching to explode - Culture
* ↑ The Jesus and Mary Chain a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (offline)
* Fitxa a Allmusic
* April Skies, pàgina de fans no oficial
* Some Candy Talking, pàgina de discussió
# The Flaming Lips

The Flaming Lips (formada a Oklahoma City, Oklahoma el 1983) és una formació nord-americana de rock alternatiu. El grup va gravar diversos àlbums i EP amb el petit segell discogràfic Restless Records durant els anys 80 i al principi dels anys 90. Després de signar amb Warner Bros, van obtenir el seu primer èxit el 1995 amb "She Don't Use Jelly". Tot i que seria el seu únic èxit, la banda ha mantingut el respecte dels crítics i, en menor mesura, viabilitat comercial.

## Discografia

* Hear It Is (1986)
* Oh My Gawd!!! (1987)
* Telepathic Surgery (1989)
* In a Priest Driven Ambulance (1990)
* Hit to Death in the Future Head (1992)
* Transmissions from the Satellite Heart (1993) #108 US
* Clouds Taste Metallic (1995)
* Zaireeka (1997)
* The Soft Bulletin (1999) #39 UK
* Yoshimi Battles the Pink Robots (2002) #50 US, #13 UK
* At War with the Mystics (2006)
* Embryonic (2009)
* The Terror (2013)
* Oczy Mlody (2017)
* King's Mouth (2019)

## Enllaços externs

* White Hills

## Enllaços externs

* The Flaming Lips - Lloc web oficial
# The Fixer

The Fixer és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Frankenheimer el 1968 que s'inspira en la novel·la del mateix nom escrita per Bernard Malamud.

## Argument

El personatge principal és Yakov Bok, un artesà jueu que va viure en l'Imperi rus al començament del segle xx. Bok és injustament empresonat de resultes d'una acusació fal·laciosa deguda a l'antisemitisme regnant. La novel·la i la pel·lícula s'inspiren en l'Assumpte Beilis: el 1913, Menahem Mendel Beilis va ser acusat equivocadament d'haver assassinat un jove noi ucraïnès, de nom Andrei Yushchinsky, per causa d'un pretès crim ritual.

## Repartiment

* Sir Alan Bates: Yakov Bok
* Dirk Bogarde: Bibikov
* Ian Holm: Grubeshov
* Hugh Griffith: Lebedev
* Georgia Brown: Marfa Golov
* Elizabeth Hartman: Zinaida
* David Opatoshu: Latke
* David Warner: Comte Odoevsky
* Michael Goodliffe: Ostrovsky
* David Lodge: Zhitnyak
* Carol White: Raist
* George Murcell: Xèrif Warden
* Murray Melvin: El sacerdot

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1969: Oscar al millor actor per Alan Bates
* 1969: Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* 1969: Globus d'Or al millor actor dramàtic per Alan Bates
* 1969: Globus d'Or al millor actor secundari per Hugh Griffith
* 1969: Globus d'Or al millor guió per Dalton Trumbo
# Torrent de la Font del Boix (Bertí)

El Torrent de la Font del Boix, és un torrent que discorre pels termes de Sant Quirze Safaja, al Moianès, de Sant Martí de Centelles, a Osona, i del Figueró, al Vallès Oriental.
Es forma a l'extrem nord del Serrat de les Escorces, al nord del Puigfred, a llevant d'un collet a prop i a llevant de la Font del Pollancre, des d'on davalla cap al nord-est. Passa a prop i al nord de la Font del Boix, fins que arriba a prop i al sud-oest dels Camps de Bellavista, també al sud-oest de Bellavista Vella, al damunt de la cinglera dels Cingles de Bertí. En aquest lloc gira cap a l'est, per després decantar-se cap al sud-est, salta la cinglera, i entra en els Sots, passant al nord del Bosc Negre. Al cap de poc s'aboca en el torrent del Bosc Negre.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic de caràcter descriptiu: pren el nom de la Font del Boix, prop de la qual passa.

## Enllaços externs

* El torrent de la Font del Boix, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent de la Font del Bacallà

El torrent de la Font del Bacallà, també anomenat torrent de Besora i torrent de can Figuerola, és un torrent de Collserola, al vessant barceloní del Tibidabo, que neix al barri de Sant Genís del Agudells de Barcelona, travessava el barri de la Teixonera, desembocant al de la Clota, on després d'un recorregut de 2,7 km es trobava amb el torrent de Sant Genís, formant el torrent de la Clota.
A la part alta del torrent hi ha la font de can Borni, que alimenta la bassa del viver de can Borni, i per sota d'aquest hi ha la font del Bacallà, un antic referent molt popular. Més avall hi ha la masia de can Soler, on hi ha una bassa que recull l'aigua de la font del Bacallà. El torrent s'endinsa en la zona urbanitzada pel carrer Natzaret, davant de l'escola Mare de Déu de Montserrat i can Piteu, passava entre els carrers de Lledoners i de Sió, travessant les terres de l'antiga finca de can Besora, que estava darrere del Patronat Ribas, creuant el passeig de la Vall d'Hebron per davant de can Figuerola, ara Museu Palmero. Ja en el barri de la Teixonera, baixava pel carrer de Coll i Alentorn, fins a arribar a la Clota, on s'unia amb el torrent de Sant Genís.
Per a la construcció de la carretera de Cornellà a Fogars de Tordera (actual passeig de la Vall d'Hebron), que havia de travessar el barranc que formava el torrent de la Font del Bacallà al seu pas per can Figuerola, el 1866 es va construir un pont de 5 ulls, de 8 metres d'amplada i de fins a 17,55 m de desnivell. Fet amb pedra de Montjuïc, el 1868 entrà en servei, fins als anys 1970, que el torrent serà omplert i es construirà el mercat de la Vall d'Hebron, i el pont quedarà també soterrat amb l'eixamplament del vial del passeig de la Vall d'Hebron.

## Referències

* ↑ Corbera, Joan; Fernández, Juanjo; Giménez, Carlota; Macià, Jaume; Sanz, Carles «Atles de l'aigua d'Horta-Guinardó». El Pou. Grup d'Estudis de la Vall d'Hebron i la Muntanya Pelada, 01-06-2019, pàg. 27-28. ISSN: 2604-6938.
* ↑ «Font de Can Borni». Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola.
* ↑ «Font del Bacallà». Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola.
* ↑ «La Masia de Can Soler». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Bermúdez, Joan «El torrent de la font del Bacallà». El Pou. Número 7,, 01-12-2017, pàg. 78-79.
* ↑ Sanz, Carles. Una passejada per la història del barri de la Teixonera. Ajuntament de Barcelona, febrer 2020.
* ↑ Fernández, Juanjo «El pont del barranc de Figuerola». El Pou, número 12, 01-12-2022, pàg. 55-59.
# Tioughza

Tioughza (en àrab تيوغزة, Tiyūḡza; en amazic ⵜⵉⵡⵖⵣⴰ) és una comuna rural de la província de Sidi Ifni, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.577 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].