OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cova d'en Genís

La cova d'en Genís, també coneguda com el cau d'en Genís, és un paradolmen que es troba al municipi de Santa Coloma de Gramenet. Està situat al parc de la Serralada de Marina, al vessant sud-oest del turó del Pollo, a prop de l'ermita de Sant Climent i a 500 metres del jaciment arqueològic del Puig Castellar.
Va ser descobert l'any 1955 per Genís Ibáñez, el qual va donar nom a la troballa i va ser excavat pel Centre Excursionista Puig Castellar. D'aquestes excavacions van treure una tíbia humana, que es va fer desfer, i dos vasos de ceràmica que devien formar part de l'aixovar funerari. És un sepulcre de l'edat del bronze constituït per un gran bloc de granit que descansa sobre uns altres blocs més petits i forma una cavitat interior de 3 metres d'ample per 2,50 metres d'alt.

## Referències

* ↑ «La Cova d'en Genís». Museu Torre Balldovina. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ «Cova d'en Genís». poblesdecatalunya.cat. [Consulta: 9 maig 2015].
# Cova de Portet

La Cova de Portet, és un cova del terme municipal de Llimiana, al Pallars Jussà.
El nom d'aquesta cova (Cova de Portet) ha estat oficialitzat pel Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya en la seva segona edició (2009).
Es troba a les parets orientals del Congost de Terradets, als Cingles del Valentí, a migdia de la Cova de Muricecs.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "Cova de Portet". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Desmostylus

Desmostylus és un gènere extint de mamífers marins que visquéeren a l'oceà Pacífic entre fa 7 i fa 5 milions d'anys, durant el Miocè. Eren animals forts semblants als ossos polars. Feien aproximadament 1,8 metres de llarg i 1,5 metres d'alçada, amb extremitats curtes, cosa que indicava que passaven gran part del temps dins l'aigua. Els pocs fòssils d'aquests mamífers trobats fins ara provenen del Japó, Sibèria (Rússia), Oregon i Califòrnia (Estats Units) i Baixa Califòrnia (Mèxic). Fou descrit a partir d'una dent incompleta.

## Referències

* ↑ Uno i Kimura, 2004, p. 1.

## Bibliografia

* Uno, H.; Kimura, M. «Reinterpretation of some cranial structures of Desmostylus hesperus (Mammalia: Desmostylia): a new specimen from the Middle Miocene Tachikaraushinai Formation, Hokkaido, Japan» (en anglès). Paleontological Research, 8, 1, 2004, pàg. 1-10. DOI: 10.2517/prpsj.8.1.
# Dennis Sciama

Dennis Sciama (18 novembre de 1926 – 19 desembre 1999) va ser un catedràtic anglès nascut a Manchester. Va publicar conjuntament amb Stephen Hawking diversos llibres com ara el de "Breu història del temps".
# Cuando fui león

Cuando fui león és un curtmetratge humorístic dirigit per Manuel Marín, protagonitzat pel comediant espanyol Ramper (Ramón Álvarez Escudero) en la que fa un dels seus monòlegs, i produït per Feliciano Manuel Vitores. Pertany a una sèrie de tres curtmetratges juntament amb En confesionario (1928) i Va usted en punto con el banco (1928). Es tracta d'una de les primeres produccions sonores del cinema espanyol.

## Repartiment

* Ramón Álvarez Escudero (Ramper)

## Referències

* ↑ IMDb: Cuando fui león
* ↑ Cervantes virtual: La traumática transición del cine español del mudo al sonoro

## Enllaços externs

* Ramper, la risa y el dolor
# Desfolca't

Desfolca't és un festival de música folk que se celebra a Calaf des de l'any 1992. En la seva primera edició fou una trobada d'acordionistes amb la finalitat de potenciar l'acordió diatònic i ha anat evolucionant fins a arribar al seu format actual, canviant el seu nom de Festival de Música Popular i Tradicional de Calaf a desfolca't en 2009, i incloent concerts de música tradicional, tallers i espectacles per a tots els públics en bars, al carrer i a les places. L'edició de 2020 es va suspendre a causa de la pandèmia per coronavirus de 2020 a Catalunya.

## Referències

* ↑ «"desFOLCa't!", 18è Festival de Música Popular i Tradicional de Calaf». Llibertat.cat, 25-06-2009. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «El festival Desfolca't supera el quart de segle ampliant programació». Nació Digital, 16-06-2017. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «L'organització del DesFOLCa't anul·la l'edició d'enguany i ja pensa en el 2021». Anoia Diari, 27-05-2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
# Dissetena esmena de la Constitució dels Estats Units

La Dissetena esmena (en anglès Seventeenth Amendment) de la Constitució dels Estats Units estableix l'elecció directa del Senat dels Estats Units per votació popular. L'esmena substitueix l'Article I, Secció 3, Clàusules 1 i 2 de la Constitució, sota les quals el Senat era elegit per les legislatures estatals. També altera el mètode de substitució de vacants en el Senat, perquè en sigui consistent amb el mètode d'elecció. L'esmena va ser adoptada a l'abril del 1913.

## Text

El text de la Dissetena esmena a la Constitució dels Estats Units diu així:
| « | (català) El Senat dels Estats Units es compondrà de dos senadors per cada estat, elegits pels seus habitants per sis anys, i cada senador disposarà d'un vot. Els electors de cada estat han de tenir les condicions requerides per als electors de la branca més nombrosa de la legislatura local. Quan hi hagi vacants en la representació de qualsevol estat al Senat, l'autoritat executiva d'aquell expedirà un decret en què convocarà eleccions amb l'objecte de cobrir aquestes vacants, en la intel·ligència que la legislatura de qualsevol estat pot autoritzar el seu executiu a fer un nomenament provisional fins que les vacants se'n cobreixin mitjançant eleccions populars en la manera en què disposi la legislatura. No s'ha d'entendre que aquesta esmena influeix sobre l'elecció o període de qualsevol senador elegit abans que adquireixi validesa com a part integrant de la Constitució. | (anglès) The Senate of the United States shall be composed of two Senators from each State, elected by the people thereof, for six years; and each Senator shall have one vote. The electors in each State shall have the qualifications requisite for electors of the most numerous branch of the State legislatures. When vacancies happen in the representation of any State in the Senate, the executive authority of such State shall issue writs of election to fill such vacancies: Provided, That the legislature of any State may empower the executive thereof to make temporary appointments until the people fill the vacancies by election as the legislature may direct. This amendment shall not be so construed as to affect the election or term of any Senator chosen before it becomes valid as part of the Constitution. | » |

## Vegeu també

* Constitució dels Estats Units.
* Esmenes a la Constitució dels Estats Units.

## Referències

* ↑ United States Government Printing Office. «Unenumerated Rights --- Ninth Amendment». gpo.gov.

## Enllaços externs

* Constitució dels Estats Units d'Amèrica (castellà).
* NARA – The National Archives Experience: Seventeenth Amendment (anglès).
# Decapodiformes

Els decapodiformes (Decapodiformes) són un superordre de mol·luscs cefalòpodes de la subclasse dels coleoïdeus, que inclou totes les espècies amb 10 braços, és a dir, sèpies, calamars i afins.

## Classificació

El superordre Decapodiformes inclou 516 espècies en sis ordres:
* Ordre Bathyteuthida - calamars
* Ordre Idiosepida - sèpies
* Ordre Myopsida (abans subordre de Teuthida) -calamars
* Ordre Oegopsida (abans subordre de Teuthida) - calamars
* Ordre Sepiida (incloent-hi Sepiolida) - sèpies, morralets, calamars pigmeus i calamars de cua d'ampolla
* Ordre Spirulida - calamar espirulat
L'antic ordre Teuthida avui es considera parafilètic i ha estat desmembrat en Myopsida i Oegopsida.

## Referències

* ↑ Young, R. E., Vecchione, M., Mangold, K. M. (2008). Decapodiformes Leach, 1817. Squids, cuttlefishes and their relatives. in The Tree of Life Web Project
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 27 març 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Teuthida». [Consulta: 29 març 2021].
# Decapterus akaadsi

Decapterus akaadsi és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 30 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del sud del Japó fins a les de la Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Decapant

Un decapant és un producte químic utilitzat a la indústria o per al bricolatge, i destinat a eliminar les capes primes de pintura, vernís i òxids.
Els suports poden ésser en fusta, plàstics i metalls diversos.
Per al bricolatge el decapant és un líquid o sota la forma d'un gel.
La formulació dels decapants utilitza diversos productes químics agressius (solvents com clorur de metilè, àcids i altres compostos químics).
La fórmula dels decapants conté dos dissolvents, un que actua en la capa més superficial (produint un aspecte rebregat) i un altre que actua en profunditat. La seva textura sol ser espessa, tipus gel, per a facilitar la seva aplicació en superfícies verticals i evitar que caiguin gotes
L'hidròxid sòdic (sosa càustica) també és un decapant.

## Referències

* leroymerlin
# Dos tipos duros

Dos tipos duros és una pel·lícula espanyola de comèdia de cinema negre del 2003 dirigida per Juan Martínez Moreno, autor també del guió, i protagonitzada per Antonio Resines i Jordi Vilches.

## Repartiment

Paco és un pinxo a sou en declivi que ha de pagar un deute ensenyant l'ofici a Álex, nebot del seu creditor, Don Rodrigo. Per saldar el deute planeja segrestar Aramis, una carnissera inofensiva, i demanar-ne un rescat substanciós. Però Àlex és força maldestre i incorpora al tàndem Tatiana, una prostituta en dificultats. Això provoca que siguin perseguits per malfactors de debò.

## Repartiment

* Antonio Resines... Paco
* Elena Anaya... Tatiana
* Rosa Maria Sardà... Aramis
* Jordi Vilches... Alex
* Manuel Alexandre... Don Rodrigo
* Pedro Beitia... Raulito
* Fele Martínez... Bebe
* Joan Crosas... Víctor
* Jaime Blanch... Reinaldo Peña
* Mariola Fuentes ... Reme
* Antonio Gamero ... Gumersindo

## Premis i nominacions
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2003

* Nominat al millor actor secundari (Jordi Vilches).

### Festival de Màlaga

* Guanyador del premi de l'audiència i nominat a la Biznaga de Oro.

## Referències

* ↑ 'Dos tipos duros', una comedia de cine negro con mucha acción, El País, 5 de setembre de 2003
* ↑ Dos tipos muy duros a Fotogramas
* ↑ Antonio Resines encabeza el reparto de ´Dos tipos duros´, el Periódico de Aragón, 3 de maig de 2003
# Dos tipos de cuidado

Dos tipos de cuidado és una pel·lícula mexicana filmada a l'agost de 1952 i estrenada el 5 de novembre de 1952 al cinema Mariscala de la ciutat de Mèxic. És una comèdia ranxera protagonitzada pels dos grans ídols de la cinematografia mexicana: Jorge Negrete i Pedro Infante. Produïda per David Negrete i escrita i dirigida per Ismael Rodríguez.
Aquesta és l'única pel·lícula protagonitzada per Jorge Negrete al costat de Pedro Infante. És per a molts la millor comèdia mexicana. L'anècdota de la història no és massa transcendent, no obstant això l'escena de les "Coplas" és un dels moments clàssics del cinema mexicà.

## Sinopsi

És la història de dos bons amics: Pedro Malo i Jorge Bueno. Van sortir amb María (la germana de Jorge) i Rosario (cosina de Pedro) junts, i eren parelles felices. Ha passat un any i les parelles ja no estan juntes. Jorge va portar el seu cotxe a una estació de servei quan un vell amic li va dir que Pedro havia tornat al poble. Ja no són amics, de fet són enemics perquè Pedro, fa poc temps, es va casar amb la xicota de Jorge i la cosina de Pedro, Rosario.

## Repartiment

* Jorge Negrete... Jorge Bueno
* Pedro Infante... Pedro Malo
* Carmelita González... Rosario
* Yolanda Varela... María
* Carlos Orellana... Don Elías
* José Elías Moreno... El General
* Queta Lavat... Genoveva
* Arturo Soto Rangel... Doctor
* Mimí Derba... Josefa, mare de Jorge
* Manuel Noriega... Doctor de Rosario

## Comentaris

Aquest film ocupa el lloc 34 dins de la llista de les 100 millors pel·lícules del cinema mexicà, segons l'opinió de 25 crítics i especialistes del cinema a Mèxic, publicada per la revista Somos en juliol de 1994. Un aspecte interessant de la història és que mantenen els noms de pila dels cantants. Jorge Negrete és Jorge Bueno i Pedro Infante és Pedro Malo. No obstant això al final de la història un s'explica el comportament de Pedro i el noble que en realitat ha estat. No vaig agafar el comportament de Jorge. No obstant això tots dos arriben a acord sense importar-li l'opinió de la gent i arribant a la festa final on ocorre les típiques histories d'embolics.

## Referències

* ↑ 5 de noviembre de 1952: Se estrena la película “Dos tipos de cuidado”, protagonizada por Jorge Negrete y Pedro Infante., Efemérides IMER / Noviembre 2020
* ↑ Pedro Infante y Jorge Negrete vuelven a llenar las salas, El Universal, 12 de setembre de 2018
* ↑ La única vez que el cine los juntó, El Universal, 18 de novembre de 2017
* ↑ «Las 100 mejores películas del cine mexicano». Arxivat de l'original el 8 de febrer de 2010. [Consulta: 23 gener 2009].

## Enllaços externs

* Dos tipos de cuidado a YouTube
# Derbe

Derbe o Derbeia (en grec antic Δέρβη o Δέρβεια) era una ciutat de Licaònia, a la riba oest d'un llac, el nom del qual no es coneix. Era al sud-est d'Iconi. S'esmenta amb relació als viatges de Pau de Tars. Tot i que la seva ubicació exacta és encara un motiu de controvèrsia, el lloc més probable sembla situar-se a 24 km al nord-est de la ciutat de Karaman (antiga Laranda) en un monticle conegut com a Kerti Hüyük. És l’única ciutat esmentada al Nou Testament on el missatge de l'Evangeli va ser acceptat des del principi pels seus habitants.

## Referències

* ↑ 37°20'54.85"N 33°21'41.23"E
* ↑ Bastian Van Elderen, Some Archaeological Observations on Paul's First Missionary Journey, 157-159 Arxivat 2020-08-03 a Wayback Machine.
* ↑ Steve Singleton, Vista de Derbe des del satel·lit Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine.
# Dry Martini

Dry Martini és una pel·lícula de comèdia del 1928 produïda i distribuïda per Fox Film Corporation protagonitzada per Mary Astor i Matt Moore. El sistema de so Movietone es va utilitzar per a la música i els efectes de so, però en cas contrari és una pel·lícula muda. També es va fer una versió muda. Samuel L. Rothafel també va contribuir amb música per a la pel·lícula. Va ser una adaptació de la novel·la de 1926 Dry Martini: a Gentleman Turns to Love de John Thomas. Ray Flynn va ser assistent de direcció.
Aquesta pel·lícula és perduda.

## Argument

El ric divorciat estatunidenc Willoughby Quimby fa deu anys que viu a París quan s'assabenta que la seva filla adulta Elizabeth vindrà de visita. Ha estat vivint la vida alta plena de vi i dones, però decideix renunciar a ambdós durant la seva estada. Elizabeth s'avorreix d'ell, així que comença a veure l'artista descarat Paul De Launay. El jove amic de Quimby, Freddie Fletcher, salva l'Elizabeth de les urpes de De Launay a temps. Després del matrimoni d'Elizabeth amb Freddie, el seu pare torna als seus camins desenfrenats.

## Repartiment

* Mary Astor – Elizabeth Quimby
* Matt Moore – Freddie Fletcher
* Sally Eilers – Lucille Grosvenor
* Albert Gran – Willoughby Quimby
* Albert Conti – Paul De Launay
* Tom Ricketts – Joseph
* Hugh Trevor – Bobbie Duncan
* John Webb Dillon – Frank
* Marcelle Corday – Mrs. Koenig

## Referències

* ↑ The American Film Institute Catalog Feature Films: 1921-30 by The American Film Institute, c.1971
* ↑ Dry Martini at silentera.com
* ↑ Dry Martini at Arne Andersen's Lost Film Files: Fox Film Corporation 1928 Arxivat December 8, 2015, a Wayback Machine.
* ↑ The Library of Congress American Silent Feature Film Survival Catalog: Dry Martini
* ↑ Dry Martini at TheGreatStars.com; Lost Films Wanted(Wayback Machine)

## Enllaços externs

* MRQE plot summary for Dry Martini
* Moviessilently.com, May 6, 2013 Arxivat de març 2, 2019, a Wayback Machine.
# Dry Tortugas

Les Dry Tortugas, Tortugues Seques, són un petit grup d'illes situades al Golf de Mèxic a l'extrem dels Florida Keys, Estats Units, a uns 67 milles (108 km) a l'oest de Key West, i 37 milles (60 km) a l'oest de Marquesas Keys, que són les illes més a prop. El primer europeu a descobrir-les va ser Juan Ponce de León el 1513, que els va posar nom, sent el segon més antic que es conserva dels estats units, després de Florida. Formen el Parc nacional Dry Tortugas National Park.

## Geografia

Els keys són baixos i irregulars. Alguns keys tenen manglars i altra vegetació mentre d'altres no tenen vegetació. Contínuament canvien de mida i de forma. Algunes de les illes apareixen i desapareixen al llarg del temps a conseqüència de l'impacte dels huracans.

### Illes

La superfície total de les illes, algunes de les quals només són barres de sorra, és d'uns 580,000 metres quadrats (143 acres). Hi ha 7 illots:
* Loggerhead Key, la més gran, amb 250 per 1200 metres de mida, amb una superfície de 260.000 m². Té el far Dry Tortugas lighthouse.
* Garden Key, la segona més gran amb 170.000 m².
* Bush Key, la tercera més gran i anteriorment dita Hog Island 120.000 m².
* Long Key, amb 8.000 m²
* Hospital Key, anteriorment dita Middle Key o Sand Key. 4.000 m².
* Middle Key, amb 6.000 m², per canvis estacionals en la marea no sempre està per sobre de la superfície de l'aigua .
* East Key, amb 16.000 m²
Els tres keys més occidentals i que també són els més grans (Loggerhead Key, Garden Key, i Bush Key), conformen el 93% del total de la superfície de terra del grup.

## Clima

Té un clima tropical, la seva temperatura mitjana anual és de 28,3 °C, el mes de gener té una temperatura mitjana de 23,1 °Cºi el mes de juliol de 32,8 °C. La pluviometria mitjana anual és de 925,1 litres, el mes més sec és maig amb 39,9 litres i el més plujós setembre amb 168,4

## Referències

* ↑ Stewart, George. Names on the Land: A Historical Account of Place-Naming in the United States. Nova York: Random House, 1945, p. 13. ISBN 1-59017-273-6.
* ↑ Loggerhead Key High Point, Florida (en anglès). peakbagger.
* ↑ Key West, FL. NWSFO.

## Enllaços externs

* Dry Tortugas National Park Official National Park Service Site
* Plan Your Visit: Dry Tortugas National Park a YouTube by the National Park Service
# Dorothy Stevenson

Dorothy «Dot» Stevenson (Victòria) és una exjugadora tennis australiana.
Va disputar una final de Grand Slam individual i una en dobles mixts però no va aconseguir el títol. Fou seleccionada per formar part de la primera expedició de tennistes australians per disputar els principals torneigs de tennis europeus.
Filla de Ruth i Ernest A. Stevenson, la seva germana Gwyndoline («Gwen») també fou tennista. Es va casar amb John Victor Waddell a Melbourne l'1 de febrer de 1940.

## Torneigs de Grand Slam
### Individual: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 1938 | Australian Championships | Dorothy Cheney | 3−6, 2−6 |

### Dobles mixts: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1937 | Australian Championships | Don Turnbull | Harry Hopman Nell Hall Hopman | 6−3, 3−6, 2−6 |

## Referències

* ↑ «Victorian Tennis Star Married» (en anglès). The Advertiser, 02-02-1940. [Consulta: 23 setembre 2020].
# Drusenheim

Drusenheim (en alsacià Drüsenem) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 4.723 habitants.
Forma part del cantó de Bischwiller, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays Rhénan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.907 | 3.335 | 3.827 | 4309 | 4.363 | 4.723 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jacky Keller | | |
# Dionisi Àtic

Dionisi Àtic (en grec antic: Διονύσιος Ἀττικός, llatí: Dyonisius Atticus) va ser un mestre de retòrica natural de Pèrgam que va viure al segle i aC. Raonablement va rebre el sobrenom d'Àtic perquè hauria estudiat a Atenes.
Era deixeble d'Apol·lodor de Pèrgam, i fou seguidor més fidel de les seves idees i punts de vista. Sembla que fou un sofista capaç, i hauria escrit obres d'història i oratòria. Hi ha autors que consideren que Dionisi hauria estat l'autor de l'obra Περἰ ὕψους, atribuïda normalment a Dionisi Cassi Longí, però els arguments a favor d'aquesta autoria són molt febles. Segons altres, Dionisi podria ser el mateix personatge que Vipsani Àtic.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/428?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AtticusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 413. ]
* 1 2 «Apollodoros 64». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Quintilià, Institució oratòria, III 1.18.
* ↑ Estrabó, Geografia, XIII 4.3.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1058?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=DionysiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1043. ]
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/430?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AtticusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 415. ]
# El Chico Con La Espina En El Costado

El Chico Con La Espina En El Costado és el pseudònim artístic del músic Rubén Pozo (1976, Girona). Abans de dedicar-se al seu projecte personal havia estat membre de Poliester i Pletôria. És autor dels discos «El Chico Con La Espina En El Costado» (2002), «Tú rompió mi corazón» (2005) i «Sol y sombra» (2006), tots publicats en el segell Bankrobber. Entre les seves cançons destaquen «No te puedo hacer feliz» i «Antorchas por las plazas». La banda que acompanya Rubén Pozo està formada per Guillermo Martorell (guitarra), Agustí Busom Abús (baix) i Aleix Bou (bateria).

## Discografia

* El Chico Con La Espina En El Costado (Bankrobber, 2002)
* Tú rompió mi corazón (Bankrobber, 2005)
* Sol y sombra (Bankrobber, 2006)
Col·laboracions
* Pana, pijama, lana: Tributo a El Niño Gusano (Grabaciones en el Mar, 2004) amb la cançó «Casanova».

## Videoclips

* No te puedo hacer feliz (dir. Raúl Cuevas, 2005)
* Pasado (dir. Raúl Cuevas, 2005)
* Esa chica rubia (dir. Raúl Cuevas, 2006)
* Antochas por las plazas' (dir. Raúl Cuevas, 2007)

## Enllaços externs

* El Chico Con La Espina En El Costado - Lloc web oficial
* El Chico Con La Espina En El Costado a MySpace
* El Chico Con La Espina En El Costado - Fotolog Arxivat 2007-02-08 a Wayback Machine.