OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antimonur

Un antimonur és un compost químic format per antimoni i un element metàl·lic menys electronegatiu.
Els metalls dels grups 1, 2 i 13 de la taula periòdica, això és, els metalls alcalins, els alcalinoterris i els elements del grup del bor, donen antimonurs estequiomètrics, on l'antimoni és trivalent, Sb$^{3−}${\textstyle Sb^{3-}}. Els altres metalls, amb alguna excepció, formen amb l'antimoni composts essencialment intermetàl·lics.

## Estat natural

A la natura hom hi troba alguns minerals que químicament són antimonurs. L'aurostibita és diantimonur d'or, AuSb$_2${\textstyle AuSb_{2}}; la discrasita és antimonur d'argent(I), Ag$_3$Sb{\textstyle Ag_{3}Sb}; la breithauptita és antimonur de níquel(III), NiSb{\textstyle NiSb}; o la stibiopal·ladinita, que és diantimonur de pentapal·ladi, Pd$_5$Sb$_2${\textstyle Pd_{5}Sb_{2}}.

## Aplicacions

Els antimonurs de metalls del grup 13 de la taula periòdica, l'antimonur d'alumini, AlSb{\textstyle AlSb}, l'antimonur de gal·li, GaSb{\textstyle GaSb}, i l'antimonur d'indi, InSb{\textstyle InSb}, juntament amb els seus aliatges relacionades, són semiconductors i poden aplicar-se a dispositius electrònics de baixa potència que requereixin alta velocitat. Les aplicacions inclouen sistemes digitals utilitzats per al processament de dades, comunicacions, formació d'imatges, i detecció, en particular en els equips portàtils.

## Referències

* 1 2 «Antimonur». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bennett, B.R; Magno, R.; Brad Boos, J.; Kruppa, W.; Ancona, M.G «[https://web.archive.org/web/20170312201231/http://www.nrl.navy.mil/estd/sites/www.nrl.navy.mil.estd/files/pdfs/05-1226-2057.pdf Antimonide-based compound semiconductors for electronic devices: A review]». Solid-State Electronic, 49, 2005, pàg. 1875–1895. Arxivat de l'original el 2017-03-12 [Consulta: 18 octubre 2015].
# Selecció de bàsquet dels Països Baixos

La Selecció de bàsquet dels Països Baixos és l'equip format per jugadors de nacionalitat neerlandesa que representa la Federació de Bàsquet dels Països Baixos en les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) o el Comitè Olímpic Internacional (COI).

## Classificacions
### Campionats mundials

* 1986 - 13

### Campionats europeus

* 1946 - 6
* 1947 - 11
* 1949 - 5
* 1951 - 10
* 1961 - 15
* 1963 - 16
* 1967 - 16
* 1975 - 10
* 1977 - 7
* 1979 - 10
* 1983 - 4
* 1985 - 12
* 1987 - 10
* 1989 - 8
* 2015 - 21
* 2022 - 22

## Jugadors destacats

* Kees Akerboom Sr
* Hank Beenders
* Francisco Elson
* Geert Hammink
* Swen Nater
* Rik Smits
* Kees Akerboom Sr
* Francisco Elson
* Rik Smits

## Referències

* ↑ «Lloc web de la federació» (en neerlandès). FIFA.
* ↑ «Pàgina a la FIFA» (en anglès). FIFA.
# Clot del Vicent

El Clot del Vicent és una vall molt marcada -clot- del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Bóixols.
Està situat al nord-est de Bóixols, a prop del límit del terme, i comarcal, limítrof amb l'Alt Urgell (antic terme de Montanissell i actual de Coll de Nargó).
És just al nord de Cal Tinyola i al nord-oest de Cal Cerdà, i hi discorre el barranc de Cal Cerdà. Té continuïtat cap al sud en un altre clot: el Clot del Tinyola.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: es tracta d'un clot les terres del qual pertanyien a un propietari de nom Vicent.

## Enllaços externs

* El Clot del Vicent en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Malalties i trastorns vulvars

La vulva pot presentar diverses malalties i trastorns:

## Infeccions

* Vaginitis
* Berrugues (a causa del VPH)
* Molluscum contagiosum
* Herpes genital
* Herpes zòster
* Dermatofitosi
* Hidradenitis suppurativa

## Malalties inflamatòries

* Dermatitis
* Liquen simple crònic
* Dermatosi inflamatòria crònica
* Psoriasi
* Liquen esclerós
* Liquen pla
* Vulvitis
* Pèmfig vulgar

## Càncer vulvar

* Carcinoma escatós
* Carcinoma basocel·lular
* Melanoma

## Úlceres

* Úlcera aftoide
* Síndrome de Behçet

## Trastorns del desenvolupament

* Vagina septada
* Hermafroditisme
# Francisco Javier Cano Leal

Francisco Javier Cano Leal (San Fernando, 21 de juny de 1964) és un polític espanyol. Va ser diputat de Ciutadans al Congrés dels Diputats durant la XI legislatura d'Espanya.
És llicenciat en Dret per la Universitat de Cadis i doctorand en Dret Administratiu. Després d'aprovar les oposicions a 1991, Cano es va incorporar com a funcionari exercint de lletrat a la Diputació Provincial de Cadis.
La carrera política de Cano va començar al partit independent Ciudadanos por San Fernando, un partit polític local amb el qual va aconseguir ser regidor al Ajuntament de San Fernando a les eleccions municipals de 2011.
Anys després, Cano va abandonar la formació independent per afiliar-se a l'agrupació de Cadis de Ciutadans i, en 2015, va concórrer a les eleccions municipals com a candidat a l'alcaldia de San Fernando per la formació taronja, després de les quals va ser elegit regidor. En juliol de 2015, Cano va concórrer a les primàries de la província per ser el candidat gadità del partit de Albert Rivera a Congrés dels Diputats, resultant elegit.
Després de les eleccions del 20 de desembre de 2015, va ser triat diputat, va ser el portaveu de Ciutadans en la Comissió Mixta de Relacions amb el Defensor del Poble, tornà a ser escollit diputat en les eleccions d'abril de 2019 però no en les de novembre del mateix any.

## Referències

* ↑ «Cano Leal, Francisco Javier» (en castellà). Congreso de los Diputados, 2019. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ «El nuevo partido Ciudadanos por San Fernando se presenta hoy» (en espanyol europeu). Diario de Cádiz. Joly Digital, 26-03-2011. [Consulta: 18 gener 2020].
* 1 2 Martos, E. «Javier Cano, el político que es tres veces Ciudadano» (en castellà). ABC, 13-11-2016. [Consulta: 22 agost 2020].
* ↑ Notícia sobre la proclamació de Francisco Javier Cano com a candidat de Ciutadans al Congrés dels Diputats per Cadis publicada CádizDirecto.com el 20 de juliol de 2015
* ↑ Fitxa de Francisco Javier Cano a la pàgina web del Congrés dels Diputats
* ↑ «Cano Leal, Francisco Javier» (en castellà). Congreso de los Diputados. [Consulta: 22 agost 2020].
# Guillem Roca i Reus

Guillem Roca Reus (Palma, 1793 — Ciudad Rodrigo, Salamanca, 1852) fou un poeta satíric. Fill de Guillem Roca i Seguí, es doctorà en dret civil i canònic a la Universitat Literària de Mallorca. Fou advocat i funcionari de l'Audiència. Auditor honorífic de la Marina, fou membre de la Reial Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País i del Col·legi d'Advocats de Palma. Home d'idees liberals, tot i que els seus enemics l'acusaren d'haver estat reialista abans de la implantació del règim constitucional, adreçà la seva sàtira contra el sector absolutista del país.
Poeta satíric, fou especialment popular a Palma, on alguna sàtira seva ha arribat a formar part de la literatura popular. Du la sàtira a un punt de burla, d'acusació i d'insult més extremat que el seu pare i substitueix allò que en aquest era pura grolleria per la més desenfrenada obscenitat, encara que la seva sàtira és de més bona qualitat literària i més eficaç. Els seus temes són la política, el sexe i la sàtira contra persones concretes. Publicà en vida el fullet "Al senyor alcalde i senyors retgidors de s'ajuntament de Palma destituïts i encausats en lo any 1846 perque pensaren que devien observar sa Costitució que tots havien jurada". La seva composició més coneguda i popular és la que les miscel·lànies de l'època recullen sota el títol de "Poema satíric contra el vici i mala costum del beure", editada pòstumament a Barcelona (1883) i a Mallorca, a cura del setmanari "La Roqueta" (1887), amb el text mutilat, i a càrrec de J. Martí i Rosselló, amb el text alterat i prolongat de quatre dècimes. El 1973 fou editat de nou a Palma. També va escriure "Novel·la amorosa de Sir Arthuro i Eloïsa", publicada (1984-85) a la revista "Randa". Deixà, a més inèdites, unes quantes composicions més, escrites en forma de dècimes, de romanç o de codolada, totes elles extremament punyents i feridores, entre les quals una descripció satírica de la vila d'Algaida i la titulada "La Cabronària". Va morir a Ciutat Rodrigo (Salamanca), on s'havia desplaçat per administrar una herència rebuda.

## Referències

* ↑ «Guillem Roca i Reus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Roca Reus, Guillem». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 339. ISBN 84-8661702-2.
# Barbus bourdariei

Barbus bourdariei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Camerun.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Arqueologia de gènere

L'arqueologia de gènere és l'estudi dels rols, les accions, les ideologies i les identitats d'homes i dones i les diferències que existeixen entre ells. Les diferències de gènere no són sinònim d'antagonisme. L'arqueologia neix com una forma d'equilibrar l'interès arqueològic cap als homes i les dones. Es volia demostrar que el paper de les dones no és igual en totes les cultures, fonamentar que la disciplina s'ocupi de les persones i no sols dels objectes. La creació d'una ciència antropològica de gènere es fa evident quan es desenvolupa el moviment feminista mundial. El principal focus d'atenció es va posar en el gènere.
N'hi ha tres branques:
* Una que estudia les desigualtats que han patit les arqueòlogues.
* Una centrada en les arqueòlogues del passat.
* Una que tracta d'incorporar la dona en l'arqueologia de les societats del passat.

## Diferències que hi ha entre l'arqueologia de gènere i l'arqueologia feminista

L'interès en la problemàtica pel gènere va néixer amb el moviment feminista, però s'ha de recordar que és un fet que es necessita indagar sobre el gènere, no ha de fer-se obligatòriament des d'una perspectiva feminista, tal com es fa en l'arqueologia feminista.

## Vegeu també

* Arqueologia feminista
* Arqueologia queer

## Bibliografia

* Gamble, Clive: Arqueología básica. Ed. Ariel, 2002 (capítol 2: Cuantas arqueologías existen).
* Johnson, Matthew: Teoría arqueológica, una introducción. Ed. Ariel, 2000 (capítol 8: Arqueología y género).
Feminisme :
Dones
Noies
Feminitat
Sororitat :
Història :
Moviments :
Teoria feminista :
# Convent de Sant Dídac

Les restes de l'antic convent de Sant Dídac a Alfara del Patriarca estan situades al carrer Sant Bartomeu 80, en el camí de Carpesa, abans d'arribar a Almàssera. Es tracta de dependències conventuals del segle xvi i XVII i que actualment estan dedicades a ús industrial i llur conjunt fou declarat bé de rellevància local el 26 de setembre 2002.
Va pertànyer a l'orde de franciscans observants. Després de la desamortizació, al segle xix, fou convertit en la fàbrica de mistos El Globo, i és seu d'una empresa internacional.
Es conserva en bon estat i l'església es fa servir com a magatzem de materials, així com el claustre que està cegat. Al primer pis encara hi són els dormitoris. El conjunt ha patit diversos incendis i ha perdut la decoració encara que s'endevinen els esgrafiats sota la capa de pintura blanca.

## Referències

* 1 2 3 «Restos del Exconvento de San Diego» (en castellà). Cult.gva.es. [Consulta: novembre 2015].
* ↑ «Patrimoni». Alfaradelpatriarca.es. [Consulta: novembre 2015].
* 1 2 3 «Alfara del Patriarca. Ajuntament. Patrimoni històric». Alfaradelpatriarca.es. [Consulta: novembre 2015].
# Ful·lerita

La ful·lerita també anomenada buckminsterful·lerè, ful·lerè o fullerita, és un mineral de la classe dels elements natius. S'anomena així per Richard Buckminster Fuller (1895-1983), un arquitecte i visionari nord-americà que va il·lustrar la morfologia molecular dels ful·lerens. És un al·lòtrop del carboni. La informació sobre el mineral ha estat publicada però no aprovada per la IMA.

## Classificació

La ful·lerita es troba classificada en el grup 1.CB.05c segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements natius; C per a Semimetalls i no-metalls i B per a família carboni - silici; el nombre 05c correspon a la posició del mineral dins del grup). En aquesta classificació comparteix grup amb el grafit, chaoïta, diamant, lonsdaleïta i silici natiu. En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.3.5.5 (1 per a Elements natius i aliatges i 3 per a Semi metalls i no-metalls; 5 i 5 corresponen a la posició del mineral dins del grup). Dins la classificació de Dana comparteix grup amb el grafit, la chaoïta, el diamant i la lonsdaleïta.

## Propietats

La ful·lerita presenta una lluïssor vítria i és de color negre, així com la ratlla. La seva duresa en l'escala de Mohs és de 3,5.

## Formació i jaciments

Va ser descrita originalment a Shun'ga, a la República de Karelia (Rússia) i als basaltoides de Gissar, a Viloyati Sogd (Tadjikistan). Apareix en fàcies d'esquist verd carbonàcies en roques metamòrfiques precambrianes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fullerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374. D.L. B-38531-2010 [Consulta: 14 gener 2016].
* ↑ Fullerite Mineral Data, (en anglès) Wb Mineral

## Bibliografia

* American Mineralogist: 54: 326.
# Ful·ló

Ful·ló (en llatí Fullo) era un dels cognomens que utilitzava la gens Apústia de Roma, nom que derivava probablement de l'ocupació d'algun dels Apustii, bataners o rentadors de peces de llana.
Alguns personatges amb aquest cognom van ser:
* Luci Apusti Ful·ló, cònsol el 226 aC.
* Luci Apusti Ful·ló magistrat romà, edil i pretor urbà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 187.
* ↑ «Roman - The Story Games Names Project». [Consulta: 19 abril 2019].
# Fútbol Club Pinar del Río

El Fútbol Club Pinar del Río és un club cubà de futbol de la ciutat de San Cristóbal, a la província de Pinar del Río.
Els seus colors són el verd i el groc.

## Palmarès

* Lliga cubana de futbol:
** 1987, 1989, 1990, 1992, 1995, 2000, 2006

## Futbolistes destacats

* Reinier Alcántara Núñez
* Osvaldo Alonso

## Referències

* ↑ Cuba Team Colours rsssf.com
* ↑ «Cuba - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Pinar de Río - Radio Guamá - Notícies Esportives Arxivat 2007-10-20 a Wayback Machine.
# Codi Civil d'Alemanya

El Codi Civil d'Alemanya (en alemany: Bürgerliches Gesetzbuch o BGB) és el codi civil d'Alemanya. la seva redacció va començar l'any 1881, i va entrar en vigor l'1 de gener de 1900, en la seva èpocs es va considerar com un projecte avantguardista.
El BGB ha servit de font per al dret civil d'altres països amb tradició continental, com són la República Popular Xina, el Japó, Corea del Sud, Taiwan i Grècia, entre d'altres.

## Història
### Imperi Alemany

L'exemple del Codi Civil Francès (Codi Napoleònic) de 1804 va generar en Alemanya el desig de tenir el su propi codi civil malgrat l'oposició de l'Escola Històrica del Dret de Friedrich Carl von Savigny), per a sitematizar i unificar les lleis vigents al territori alemany.
L'any 1871, els diversos Estats alemanys van unificar-se dins l'Imperi Alemany. El 1873 es va aprovar una esmena constitucional que transferia la potestat legislativa sobre matèries de dret civil dels Estats cap al Reich. Es va fer una codificació civil per a tot l'Imperi.
Finalment es va aprovar el BGB pel parlament del Reich el 1896.

### Règim Nazi

A l'Alemanya Nazi, hi va haver plans per a substituir el BGB per una nova codificació que s'havia d'anomenar "Volksgesetzbuch" ("codi del poble"), encara que això no va arribar a terme, certs principis generals del BGB, com el principi de bona fe (§ 242 BGB) van ser emprats per a insertar la ideologia nacionalsocialista en el BGB.

### Alemanya des de 1945

Quan Alemanya es va dividir en dos Estats, un de capitalista i un altre de socialista, el BGB va seguir regulant el Dret privat en ambdues zones. Tanmateix, a l'Est es va anar progressivament substituint les disposicions del BGB per noves regulacions, primer a mb un nou Codi de família el 1966 i després per un nou codi civil (1976) i una Llei de Contractes (1976). Des de la reunificació d'Alemanya el 1990, el BGB ha estat reinstaurat a tota Alemanya.

## Referències

* traducció a l'anglès del BGB
* German BGB (alemany) pel *Ministeri Federal de Justíca (Alemanya), Books 1, 2, & 3 (anglès)
* Search the BGB (alemany)
* BGB-Informationspflichten-Verordnung Arxivat 2005-02-17 a Wayback Machine. (alemany)
* Civil law overview Arxivat 2010-12-23 a Wayback Machine.
* Commentary on the BGB (alemany)
# Majmaa Tolba

Majmaa Tolba (en àrab مجمع الطلبة, Majmaʿ aṭ-Ṭalba; en amazic ⵎⵊⵎⵄ ⵟⵯⵍⴱⴰ) és una comuna rural de la província de Khémisset, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.609 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Bandera de Carolina del Nord

La bandera de Carolina del Nord es defineix per llei de la manera següent:
| « | Que la bandera de Carolina del Nord estarà composta per una unió blava, que contingui al mig d'aquesta, un estel blanc, amb la lletra N en daurat a l'esquerra i la lletra C en daurat a la dreta d'aquest estel, el cercle que conté la mateixa haurà de ser un terç del ample de la unió. El vol de la bandera es compon de dues barres amb iguals proporcions, la barra superior serà vermella, la barra inferior serà blanca, la longitud de les barres horitzontals seran iguals a la longitud perpendicular de la unió, i la longitud total de la bandera serà un terç més del seu ample. Per sobre de l'estrella, al centre de la unió hi haurà un pergamí daurat en forma semicircular, que contingui amb lletres negres aquesta inscripció: "20 de maig de 1775," i que, per sota de l'estrella hi haurà un pergamí similar que contingui en lletres negres la inscripció: "12 d'abril de 1776." | » |
La legislatura estatal va aprovar aquesta bandera. al març de 1885, per substituir la bandera original estatal que havia estat adoptada el 22 de juny de 1861, immediatament després que l'estat de secessió de la Unió el 20 de maig de 1861. La zona vermella de l'antiga bandera va ser substituïda per blava en memòria de la Bonnie Blue Flag, que va ser utilitzada com un símbol de la secessió durant la guerra.
Aquesta portava les dates de la Declaració d'independència de Mecklenburg, (20 de maig de 1775) i de la resolució de Halifax (12 d'abril de 1776), documents que col·loquen a Carolina del Nord en l'avantguarda del moviment d'independència d'Amèrica. Les dues dates també apareixen al Gran Segell de Carolina del Nord.

## Vegeu també

* Segell de Carolina del Nord
# Grallera Gran del Corralot

La Grallera Gran del Corralot és un avenc del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà, dins l'àmbit del poble de Sant Esteve de la Sarga.
Està situada a 1.545 m. alt. a la part oriental del terme, prop del límit amb Castell de Mur, a ponent del Tossal de l'Osca. És al capdamunt de la llau de Salitó.
Darrere de les dues boques que donen accés a la grallera, es troben dos pous (de 90 i 33,5 m. d'alçària) que donen accés a la Sala CGB, en honor dels primers exploradors. Des d'aquesta sala, de pla inclinat i de 105 i 50 metres en els llocs de màxima llargària i amplària, surten diverses galeries: el traçat de la grallera és molt complex. La Sala CGB arriba a - 96,5 m., i les vies que en surten aprofundeixen fins als - 130,5 (Galeria ERE), - 114 (Galeria Primer Dia), - 137,5 (Galeria SAS), - 105 (Galeria Última), - 166,5 (Galeria del Llac), - 88,5 (Galeria del Centenari), ultra altres galeries menors.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "Grallera Gran del Corralot". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Fredeluga lúgubre

La fredeluga lúgubre (Vanellus lugubris) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita sabanes arborades de la zona afrotròpica, al sud de Mali, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, sud de Ghana i de Togo, sud-oest de Nigèria, des de Gabon cap a l'est fins a Kenya i nord de Tanzània, i cap al sud, per Moçambic fins al nord-est de Sud-àfrica; oest d'Angola.

## Referències

* ↑ Fredeluga lúgubre a CERCATERM Rev. 19/02/2012
# Baghar

Baghar (Bagkiar) és un braç occidental de l'Indus, al sud de Tatta al Sind, Pakistan.
Era un riu considerable i navegable que desaiguava al mar en quatre braços, Piti, Pitiani, Juna, i Rechhal. A causa d'un banc d'arena es va quasi assecar el 1840; és una de les principals comunicacions de l'Indus amb la mar.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Avellaneda d'en Minguet

L'Avellaneda d'en Minguet és un jaciment arqueològic al municipi de les Planes d'Hostoles, a l'extrem més meridional de la Garrotxa. Es desconeix el lloc i context d'aquest jaciment, així com la seva cronologia exacta. Pel que fa al descobriment, les notícies històriques, parlen que el 1963, Francesc Riuró va fer un ingrés dels materials d'aquest jaciment als magatzems del Museu d'Arqueologia de Sant Pere de Galligants de Girona. Avui dia, les restes arqueològiques es troben als magatzems del Museu d'Arqueologia de Catalunya i al Museu de Girona. Allà es documenten diverses peçes lítiques entre les quals destaca una gran ascla de sílex, que mesura 41x31x12 mm, i quatre fragments del mateix tipus de roca, no descrits.

## Bibliografia

* Aulines, A. (2001): Memòria de la intervenció arqueològica de 2001. Prospecció arqueològica visual a la vall mitjana del Ter. Conques fluvials del Bruguent i del Llémena. Mem. Núm.: 3402

## Referències

* ↑ «Base de dades del E-Gipci de la Generalitat de Catalunya».
# Ayashe (cràter)

Ayashe és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 6,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hausa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Ayashe». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Bakhmut

«Bakhmut» té aquests significats:
* Bakhmut (Ucraïna), localitat de l'óblast de Donetsk
* Bakhmut (Rússia), localitat de la república de Baixkíria, a Rússia
# Bandera d'Alcoletge
## Descripció

Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb el castell obert negre de l'escut de l'altura 9/12 de la del drap i amplada 6/18 de la llargària del mateix drap, al centre, i els dos oms negres de l'escut, cadascun d'alçada 2/6 de la del drap i amplada 3/18 de la llargària del mateix drap, un al centre del primer terç vertical i l'altre al centre del tercer terç.

## Història

Es va publicar en el DOGC el 26 de maig del 2000.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Segrià

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 28 d'abril de 2000, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Alcoletge.» (pdf). DOGC num. 3148, 28-04-2000. [Consulta: 5 desembre 2009].