OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Chirikof

Chirikof (en rus: Остров Чирикова) és una illa de l'estat d'Alaska, Estats Units, que es troba al golf d'Alaska, uns 130 km al sud-oest de l'illa Kodiak.
La seva superfície és d'uns 114,7 km², amb una longitud de 18 km i una amplada d'11 km. El punt més alt és de 300 m. L'illa no té arbres.
L'illa ha estat habitada des de la prehistòria, almenys des de fa 4.200 anys. El primer europeu que va descobrir l'illa va ser el navegant rus Aleksei Txírikov el 1741. L'explorador anglès George Vancouver va batejar l'illa en honor seu el 1798. A l'illa hi ha present ramats de bestiar boví des de finals del segle xix. El 1980, l'illa va passar a formar part de l'Alaska Maritime Wildlife Refuge, cosa que implica la retirada del bestiar, que sobrepastura la terra i danya l'hàbitat dels ocells. El 2003 es va fer un intent per la retirada de 37 caps de bestiar.

## Referències

* ↑ Archaeology of Southwest Alaska and the Pacific Coast http://www.nps.gov/akso/akarc/swest.htm
* ↑ Cultural Resources in Aniakchak National Monument «Cultural Resources in Aniakchak National Monument». Arxivat de l'original el 2012-11-04. [Consulta: 27 febrer 2013].
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 22 març 2024].
* ↑ Fields, Wanda Marie, Now It Can Be Told: Stories of Alaskan Pioneer Ranchers, Anchorage: Publications Consultants, 2000
* ↑ Associated Press, December 5, 2003
* ↑ «Alaskan Wild Cattle Herd Faces Expulsion».
# Iris Yassmin Barrios Aguilar

Iris Yassmin Barrios Aguilar (nascuda el 1962) és jutgessa i presidenta d'un dels dos tribunals de la Cort d'Alt Risc de Guatemala. Era la jutgessa presidenta en el cas d'Efraín Ríos Montt, antic dictador de Guatemala. En aquest judici, Montt va ser considerat culpable del genocidi dels indígenes maies ixils; el veredicte va arribar el 2013. El judici va ser la primera vegada en què un poder judicial nacional va jutjar un excap d'estat per genocidi al seu país d'origen. No obstant això, el 20 de maig de 2013, el Tribunal Constitucional de Guatemala va anul·lar la condemna i va cancel·lar tots els processos fins al 19 d'abril i va ordenar que es "restablís" el procés fins a aquest punt, pendent de la disputa sobre la recusació dels jutges. Els funcionaris van dir que el judici de Ríos Montt es reprendria el gener de 2015.
Barrios va rebre el Premi Internacional Dona Coratge el 2014. A partir d'abril de 2014, la seva autoritat judicial va ser suspesa durant un any a causa d'una denúncia contra ella d'un advocat que va participar en el procés d'Efraín Ríos Montt.
El 2015 va rebre el Premi al Coratge Civil i el 2016 va rebre un doctorat honoris causa per la Universitat d'Oslo.

## Referències

* 1 2 3 «Bios of 2014 Award Winners». state.gov.
* ↑ Mariano Castillo, CNN. «Guatemala's Ríos Montt guilty of genocide». CNN, 10-05-2013.
* ↑ «Guatemala Rios Montt genocide trial to resume in 2015». BBC News, 06-11-2013 [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ La jueza que emitió la condena para Ríos Montt es condecorada en EU, expansion.mex, 4 de març de 2014
* ↑ «US Honors International Women of Courage». VOA.
* ↑ «FITE Celebrates 2014 Women of Courage, Honored by First Lady». JoinFITE – by Dermalogica. Arxivat de l'original el 2014-09-06. [Consulta: 21 abril 2018].
* ↑ http://www.awiu.org/2014/04/23/introducing-judge-iris-yassmin-barrios-aguilar-of-guatemala-a-2014-international-woman-of-courage/ Arxivat 2015-04-04 a Wayback Machine.
* ↑ Jueza Yassmín Barrios: “En Guatemala existe una democracia todavía incipiente”, surysur.net
* ↑ Iris Yasmin Barrios Arxivat 2020-02-23 a Wayback Machine. al web de la Universitat d'Oslo
# Incògnita

En matemàtiques, una incògnita és un nombre o funció que en principi no es coneix. Constitueix una solució d'un problema matemàtic format per una equació o sistema d'equacions plantejades sobre cert espai vectorial (normalment els nombres reals o les funcions diferenciables variable real). El concepte apareix escrit per primer cop per Fermat, però és més antic.
Particularment, en àlgebra i les seves derivades, una incògnita en una "equació" és una variable de la qual, a priori, no coneixem el valor i que serà eventualment determinat. La manera de fixar o trobar aquesta "incògnita" depèn de l'equació. Per exemple, si l'equació és lineal, com $y-15=22$, llavors la solució es troba amb el mètode d'aïllar: $(i)-15=22$
    $i-15+15=22+15$
    $i=37$
En matemàtiques, per expressar les incògnites, solen usar-se les lletres x, y, z, etc. Aquestes tres primeres són les més usades. També poden servir altres lletres com les la de l'alfabet grec (Ψ, σ, β, etc.)

## Referències

* ↑ Diccionario visual de matemáticas, incógnita Arxivat 2018-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ J. Miller, Radix, Root, Unknown, Square root, Earliest Known Uses of Some of the Words of Mathematics.
* ↑ Weisstein, Eric W., «Incógnita» a MathWorld (en anglès).

## Bibliografia

* Collectif, Réussir au collège : Maths, 4ème, Hachette Education, 2003 ISBN 2011686598.
* R. Rashed, Entre arithmétique et algèbre : recherches sur l'histoire des mathématiques arabes, Paris, Les Belles lettres, 1984.
* A. Dahan-Dalmedico, J. Peiffer. Une Histoire des mathématiques. Routes et dédales, 1986.
* J.-P. Guichard. La première inconnue…. IREM de Poitiers, 2003.
* Luis Radford. «Diophante et l'algèbre pré-symbolique», 1991. Arxivat de l'original el 2012-03-01. [Consulta: 15 gener 2017].Arxivat 2012-03-01 a Wayback Machine.
* Ver Eecke. Diophante d'Alexandrie. Les Six Livres Arithmétiques et le Livre des Nombres Polygones. Desclée de Brouwer, reimpresión: Paris, Albert Blanchard, 1959, 1926.

## Enllaços externs

* Équations Pàgina de matemàtiques de l'Académie d'Orléans-Tour. (francès)
* La première inconnue… IREM de Poitier (2003). (francès)
# Irlabe

Irlabe o Yirlaabe fou un estat del Futa Tooro. França hi va establir una posició militar a Saldé (creada el 1859) des de la qual va intentar afavorir a Irlabe contra el seu rival oriental Bosseya. El setembre de 1876 Bra Madiyu va fer ràtzies contra Irlabe i Laao. El 1877 Irlabe es va fer independent de l'imamat de Futa Toro i li fou acordat el protectorat francès. El 1879 els francesos van instal·lar el telègraf entre Laao i Irlabe

## Referències

* A Tentative Chronology of Futa Toro from the Sixteenth through the Nineteenth Centuries, per David Robinson, Philip D. Curtin i James Johnson
# Irizar ie

Irizar ie és un model d'autobús 100% elèctric, dissenyat i construït per l'empresa basca Irizar des de l'any 2014.

## Models
### Autobús

* ie.bus (10,8 m)
* ie.bus (12 m)
* ie.bus (15m)
* ie.bus (18 m)

### Autobús de trànsit ràpid

* ie.tram (12 m)
* ie.tram (18 m)

## Característiques
### Dimensions

| | ie.bus 10,8 | ie.bus 12 | ie.bus 15 | ie.bus 18 | ie.tram 12 | ie.tram 18 |
| Longitud | 10 850 mm | 11 980 mm | 14 980 mm | 18 730 mm | 12 165 mm | 18 730 mm |
| Ample | 2 550 mm | 2 550 mm | 2 550 mm | 2 550 mm | 2 550 mm | 2 550 mm |
| Altura | 3 209 mm | 3 209 mm | 3 300 mm | 3 300 mm | 3 400 mm | 3 400 mm |
| Empatament | 4 645 mm | 5 770 mm | 7 115 / 1 655 mm | 5 980 / 6 540 mm | 5 955 mm | 5 980 / 6 540 mm |
| Volada | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm | davant: 2 805 mm darrere: 3 405 mm |
| Diàmetre de rotació | 18 600 mm | 20 580 mm | 24 200 mm | 23 700 mm | 20 870 mm | 23 700 mm |
| Angle axial d'entrada | 6,5° | 6,5° | 7,5° | 7,5° | 7,5° | 7,5° |
| Tara | | | | | | |
| Pes màxim | | 18 000 kg | | 24 000 kg | | |
| Capacitat màxima | | 76 | 105 | 155 | 100 | 155 |
| Portes | 2 | 2/3 | 2/3 | 3/4 | 3 | 4 |
| Altura del sòl | 340 mm | 340 mm | 340 mm | 350 mm | 320 mm | 350 mm |

## Xarxes que utilitzen aquest model al País Basc

* Tram'Bus
* BEi Gasteiz

## Vegeu també

* Irizar
* Autobús de trànsit ràpid

## Enllaços externs

* Catàlog de l'empresa Irizar
# Isoperla curvispina

Isoperla curvispina és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1938. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 13(1):56.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:424.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:243.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Isoperla citronella

Isoperla citronella és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Newport, 1851. Trans. Linn. Soc. Lond. 20:450 «Enllaç»..
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ W. E. Ricker, 1944. Some Plecoptera from the Far North. The Canadian Entomologist. 76:(9) 174-185. «Enllaç».

## Bibliografia

* Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum, 1:169. «Enllaç».
* Hagen, 1861. Smith. Misc. Coll. 31. «Enllaç».
* Banks, 1907. Catalogue of the neuropteroid insects (except Odonata) of the United States, 13. «Enllaç».
* Ricker, 1938. Royal Canadian Institute Transactions 22:144.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:398.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):339. «Enllaç».
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:243.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Isoperla debilis

Isoperla debilis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Kohno, 1953. Mushi 25((9)):65.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Rating Japan Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (japonès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:399.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Intendència d'Ístria

L'intendencia d'Ístria fou una entitat administrativa francesa que es va formar el 15 d'abril de 1811 com a província de l'Imperi. Del 30 de juny del 1811 al 18 de setembre de 1881 fou dividida en dos districtes militars (Capo d'Istria i Rovigno); el seu governador fou el general francès Jean-Baptiste Bessières, duc d'Ístria. La major part del territori fou ocupat a finals de 1813 pels austríacs, els quals van entrar a Trieste el 30 de maig de 1814.
# Jean Ducret

Jean Ducret (Suresnes, França, 27 de novembre de 1887-19 de novembre de 1975, Vaucresson, França) va ser un futbolista internacional francès. Va jugar com migcampista per a cinc equips, més notablement en l'Olympique Lillois i l'Stade Français. Ducret va ser un dels primers capitans permanents de l'equip nacional, portant la capitania 13 vegades en 20 aparicions des de 1910 a 1914. Ducret també va marcar tres gols per a l'equip, que va incloure el seu primer partit contra Itàlia en una derrota per 6-2 al maig de 1910.
Després de la Primera Guerra Mundial, es va convertir en obrer de fàbrica.

## Equips

| Equip | País | Anys | PJ | Gols |
| Puteaux | França | ? | ? | ? |
| Etoile des Deux Lacs | França | ? | ? | ? |
| Olympique Lillois | França | ? | ? | ? |
| Stade Français | França | ? | ? | ? |
| AS Français | França | ? | ? | ? |
| Selecció de futbol de França | França | 1910-1914 | 20 | 3 |

## Referències

* ↑ «15/05/1910 Equipe de France A – Amical» (en francès). Federació Francesa de Futbol. [Consulta: 23 febrer 2011].
* ↑ «Le sport nationale de demain». Lecture pour tous, 01-04-1917.
# Jacob Taubes

Jacob Taubes (Viena, 1923 - Berlín, 1987). Sociòleg de la religió, filòsof i estudiós del judaisme.
Nascut en una família de rabins, obtingué el doctorat en filosofia l'any 1947 amb la tesi Escatologia occidental. Ensenyà estudis religiosos i estudis judaics als Estats Units.
Des de 1965 fou professor d'estudis jueus i hermenèutica a la Universitat lliure de Berlín. Ha influït pensadors contemporanis com Giorgio Agamben i Peter Sloterdijk.

## Bibliografia

* Del culto a la cultura. Elementos para una crítica de la razón histórica. Katz editores, 2008 (en castellà)
* Teologia política de Pau. Schmitt, Benjamin, Nietzsche, Freud, Barcelona, Pòrtic, 2005
* "Escatología Occidental", Madrid, Miño y Dávila editores, 2010.
# Jaume Bassa Ribera

Jaume Bassa Ribera (Sabadell, 1900 - Coll d'Estenalles, 1961) fou un pintor i escultor català del segle xx. Va estudiar a Itàlia i a França. S'especialitzà en pintura de paisatges i en escultura, tot i que reeixí també com a ebenista artístic. Va exposar diverses vegades a la barcelonina Sala Busquets. És l'avi del periodista i presentador de Televisió de Catalunya Joan Valls.
L'any 1921 va il·lustrar la coberta de l'obra de Pere Coromines Cartes d'un visionari i va participar en l'exposició col·lectiva organitzada per l'Acadèmia de Belles Arts de Sabadell. Igualment, consta entre els participants de la mostra de l'any següent.
Igualment, va ser l'autor de la coberta i de diverses il·lustracions de l'Almanac de les Arts publicat per la impremta Joan Sallent de Sabadell l'any 1924, en el qual també es va reproduir un dibuix al carbó. En l'Almanac de les Arts de 1925 es va reproduir un relleu obra seva.
El Museu d'Art de Sabadell conserva sis pintures de Jaume Bassa.

## Referències

* ↑ Torrella, Engràcia (coord). Inanimats? La natura morta a la col·lecció. Sabadell: Museu d'Art de Sabadell, 2009, p. 39. ISBN 978-84-87221-98-9.
* ↑ Montserrat Navarro; Narta Tort; Francesc Fontbona Repertori d'exposicions individuals d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, 1999, p. 45–. ISBN 978-84-7283-444-6.
* ↑ «Els nostres artistes». Diari de Sabadell, 04-09-1921, p. 2.
* ↑ Matas, Joan «Les actuals exposicions». Diari de Sabadell, 08-08-1922, p. 2.
* ↑ Almanac de les Arts. Sabadell: Joan Sallent, 1924.
* ↑ Almanac de les Arts. Sabadell: Joan Sallent, 1925.
* ↑ «Museus en línia». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 1921].
# Jaume Bauzà Far

Jaume Bauzá Far (Palma, 1881-1936) Polític mallorquí, destacat militant del PSOE. El 1906 amb Antoni Marroig fou un dels fundadors de les Joventuts Socialistes. A finals dels anys 20 esdevindria secretari de la UGT (1929-1934), i amb l'adveniment de la República seria regidor de l'Ajuntament de Palma amb el Front Únic Antimonàrquic. Fou un dels principals dirigents socialistes d'aquella època, i com a tal fou detingut i probablement assassinat al cementiri de Porreres durant la Guerra Civil espanyola.

## Enllaços externs

* Biografia

## Referències

* ↑ Comas A., Huguet J., Santana M. Història de la UGT a les Illes Balears.Ed. Documenta Balear. 2004. ISBN 84-95694-77-8
* ↑ Capellà, Llorenç: Diccionari Vermell
# Jean Van Steen

Jean Van Steen (2 de juny de 1929 - 28 de febrer de 2013) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ Jean Van Steen Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine. a begrafenissengoossens.be
* ↑ Jean Van Steen a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ixora Rojas Paz

Ixora Rojas Paz (Maracaibo, 24 de juny de 1955 - Caracas, 19 de juny de 2016) va ser una advocada, política i parlamentària veneçolana.
Va exercir com a parlamentària durant el període constitucional 1994-1999 i va ser designada com a Presidenta de la Cambra de Diputats del Congrés de la República a la legislatura 1998-1999.

## Biografia
### Joventut

Va començar a treballar en l'àmbit polític als 13 anys, quan estudiava al Liceu Baralt de Maracaibo, el que la va portar a ser una referència política a la regió zuliana. Es va casar amb un home de Caracas als 14 anys, després de mudar-se a la regió Capital.

### Carrera política

El 1982 es va convertir en dirigent d'Acción Democrática a l'Estat de Zulia, on destacava entre membres notables del partit. Va ocupar el càrrec de Secretària del buró nacional femení del pabelló blanc i una de les veus de pes de l'organització política entre els anys 1980 i 1990.
Va ser elegida diputada al Congrés Nacional al desembre de 1993, per al període 1998-1999, lliurant-li el càrrec a Henrique Capriles Radonski, qui seria l'últim president de la Cambra Baixa abans que dissolguessin el congrés.
El 2008 va presidir l'Associació Llatinoamericana de Dones Socialdemòcrates i va ser candidata independent a la Governació de Zulia, l'única dama entre els 12 aspirants en aquella oportunitat:
| « | Jo seré la candidata de la unitat i la Governadora de la unitat perquè vaig a governar per a tots els zulians. | » |

### La seva mort

Va morir el 19 de juny de 2016 a l'Hospital de Clíniques Caracas, després de contreure càncer el 2015. Les seves restes van ser vetllades a Zulia.

## Referències

* ↑ «Rojas Paz Ixora Robertina - Edo. Zulia - Venezuela» (en castellà). Dataas.
* ↑ «El cáncer se llevó a Ixora Rojas, primera mujer en dirigir el antiguo Congreso de Venezuela» (en castellà). Efecto Cocuyo, 19-06-2016. Arxivat de l'original el 2018-06-25. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «Fallece Ixora Rojas, primera mujer en dirigir la cámara de diputados en Venezuela» (en castellà). El Cooperante, 19-06-2016.
* ↑ Argüelles, Yaileth «Muere exdirigente de AD Ixora Rojas» (en castellà). Diario La Verdad. Arxivat de l'original el 2020-07-25 [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «Falleció la ex-diputada del extinto Congreso de la República por el Zulia: Ixora Rojas Paz» (en castellà). Critica 24.com. Arxivat de l'original el 2018-05-01 [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «Falleció Ixora Rojas, primera mujer en presidir el extinto Congreso». El Estímulo, 19-06-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-24. [Consulta: 25 juliol 2020].
# Jammu and Kashmir Ikhwan

Jammu and Kashmir Ikhwan (Germandat de Jammu i Caixmir) fou una milícia formada pels serveis secrets indis per lluitar contra els guerrillers, dels que una part dels combatents eren pandits i la resta musulmans, en majoria simpatitzants del Partit de la Conferència Nacional de Caixmir. El dirigent fou Mr. Kuka Parray. La milícia va ser desmobilitzada el 2002 i 2003. Parray fou assassinat pels guerrillers el 2003 i molts altres membres han estat abatuts en revenja.
# Joan O'Neill i Rossinyol

Joan O'Neill i Rossinyol (Palma, 1828 - Palma, 1907) fou un pintor mallorquí destacat pels seus paisatges i el seu Tratado del Paisaje. Fou membre de número de la "Real Academia de Bellas Artes de Palma" (8-X-1858).

## Biografia

Fill de Felix O'Neill i Gual (1808-1862) i de Ma. Antònia Rossinyol i Montaner, dona mallorquina acabalada, va contreure matrimoni amb Josepa Villalonga i Fortuny amb qui va tenir 10 fills. Home d'una gran sensibilitat artística, bon pintor i escriptor de certa qualitat va formar-se amb bons mestres com Carles de Haes i Agustí Buades, gràcies a la seva destacada situació social. La seva obra passa per diverses etapes: romàntica ("Castell de Durrestein"), ruptura amb el classicisme ("Estany amb arbreda"), realista ('Alzina") i finalment l'idealisme ("Pedregam de muntanya").
A la Biblioteca-Museu Víctor Balaguer es pot veure la seva obra Camps de Sineu. Els seus mèrits artístics foren reconeguts: Membre de número de la "Real Academia de Bellas Artes de Palma" (8-X- 1858), Acadèmic corresponent de la "Real de Bellas Artes de San Fernando" (29-1-1866), "Officier d'académie (França)" (1-1-1885). De la primera fou endemés secretari general interí (23-XII-1858) i amb propietat des de 1874 Al 1886 es dedicà a impartir classes de Historia i Teoria de les Bellas Artes. Feina que compaginava amb altres nomenaments que li reportaven poc econòmicament però que ajudaven a la malmesa economia familiar.
Com a escriptor és autor del "Tratado del paisaje" i fins i tot d'obres dramàtiques ("La solución", "La gitana") i encara de poesies ("Poesias". 1853). La seva ideologia es pot situar dins el carlisme i la defensa de la tradició, com succeí a algunes famílies de l'aristocràcia mallorquina. Així dirigí la revista La Almudaina on defensa aquestes idees i això se agermana bé amb la seva simpatia vers "L'Ignorància", puix consta que fou agraciat amb el títol de IGNORANTÍSSIM l'any 1882, distinció humorística que concedia l'esmentada publicació, el que és mostra del bon humor que imperava entra la colla dels seus amics lletraferits. Va morir el 1907 sense restablir la restauració econòmica i social de la família.

## Referències

* 1 2 3 4 «Joan O´neille "el impulsor"» (en castellà). La pintura en Mallorca. [Consulta: 31 desembre 2021].
* ↑ «Joan O'Neill i Rossinyol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* OSSORIO Y BERNARD, M. Galeria Biográfica de artistas españoles del siglo XIX [Madrid], 01-06-1868, p.494.
* FERRER FLOREZ, MIGUEL «Irlandesos a Mallorca (Els O'Ryan i els O'Neill)». Memòries de la Reial Acadèmia Mallorquina d'Estudis Genealògics, Heràldics i Històrics [Palma], 1999, p. 25-38.
# Joan Nuet i Vidal

Joan Nuet i Vidal (segle xix) fou un dirigent obrer català. Treballava com a torner i serraller i fou membre de la Direcció Central de les Societats Obreres de Barcelona (1868-69) i directiu de l'Ateneu Català de la Classe Obrera (1868-1869). Participà en el congrés obrer de Barcelona de 1870 com a representant els serrallers de Barcelona, de tendència no bakuninista. Fou secretari de la federació barcelonina de la FRE de l'AIT el 1872-1873. El 1877 participà en una escissió de la FRE i formà el Centre Federal de Societats Obreres de Barcelona. Col·laborà en el periòdic El Obrero (1880). El 1882 fou dirigent del Partit Democràtic Socialista Obrer Espanyol, i el 1888 fou membre de la Junta Directiva de l'Exposició Universal de Barcelona, en representació de l'Ateneu Obrer de Barcelona.
# Joan Rovirosa Blanch

Joan Rovirosa Blanch (Reus, 1887 - l'Aleixar, 1956) va ser un advocat i pintor català.
Fill de Ramon Rovirosa, un propietari nascut a Cubelles i de Josepa Blanch, de Reus, era germà del també advocat Raimon Rovirosa. Va estudiar el batxillerat a Reus i magisteri a Tarragona, al mateix temps que estudiava dibuix i pintura amb el professor Domènec Soberano. També va estudiar fotografia i composició fotogràfica als laboratoris d'Ernest Torres. Aficionat a l'astronomia, va ser membre de la Société astronomique de France i va fundar i va ser delegat de la Societat Astronòmica de Barcelona, on va donar a conèixer interessants dibuixos sobre la lluna i on va publicar diversos treballs astronòmics. Es va llicenciar en dret i va ser procurador dels tribunals, i va ingressar al Col·legi d'Advocats de Reus. Va ser nomenat fiscal dels jutjats de Reus que simultaniejava amb el càrrec de professor de l'Escola Normal de Tarragona, fins que el 1923 va començar a exercir de procurador dels tribunals.
Amic de Joaquim Mir, va seguir la seva escola, i en diverses exposicions individuals i col·lectives de pintura era apreciat per la seva "algarabía y color" com deia la premsa de l'època. Durant la guerra civil va ser nomenat per la Generalitat procurador popular, per defensar les persones sense mitjans econòmics. En la postguerra va dedicar-se principalment a la pintura. Va morir a l'Aleixar on hi tenia una casa.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 573.