OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Étienne Moulinié

Étienne Moulinié (Lauran, 10 d'octubre de 1599 - Llenguadoc, 1676) va ser un compositor francès del barroc.
Va néixer a Llenguadoc i, quan era infant, va cantar a la catedral de Narbona. Amb la influència del seu germà Antoine (mort el 1655), Moulinié va obtenir una cita a la cort, com a director de música per a Gastó Joan Baptista de França, el germà petit del rei. Per aquest va escriure música sagrada i secular, per a veu i llaüt o continu. També va escriure música per acompanyar el balleto altres danses. Va ensenyar a la filla de Gaston, Mlle de Montpensier. Moulinié va treballar amb Gaston fins a la mort d'aquest últim el 1660, moment en què es va veure obligat a trobar nova feina. Per això va tornar al seu lloc de naixement de Llenguadoc.
Moulinié va escriure sobre els gèneres d'ars de cour i airs à boire. Els seus airs de cour són estròfics i sil·làbics, però generalment més lliures que altres del mateix gènere. Les seves obres es van imprimir en diverses formes (per a veus soles i per a veu amb continu), i moltes es van canviar en textos sagrats per utilitzar-les a l'església, tot i que també va escriure altres peces religioses des del primer moment. La seva obra pot haver estat influenciada per músiques d'altres països, inclosa la música de ball d'Espanya i Itàlia. Les seves cançons, i els seus nous textos, es van transmetre molt bé, sent traduïdes a l'alemany i al neerlandès, publicant-se molt més lluny pel músic prussià Heinrich Albert (Königsberg, 1648).

## Notes

* John H. Baron; Georgie Durosoir. "Étienne Moulinié". Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press.
* Jean-Paul C. Montagnier, The Polyphonic Mass in France, 1600-1780: The Evidence of the Printed Choirbooks, Cambridge: Cambridge University Press, 2017.

## Referències

* ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
* 1 2 Grove, "Étienne Moulinié"
# Þórbergur Þórðarson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Þórbergur Þórðarson (Hala í Suðursveit, 12 de març 1889-Reykjavík, 12 de novembre 1974) fou un escriptor i esperantista islandès.

## Obres

* 1915: Hálfir skósólar.
* 1917: Spaks manns spjarir.
* 1922: Hvítir hrafnar (reimpressió de Hálfir skósólar i Spaks manns spjarir).
* 1924: Bréf til Láru.
* 1938: Íslenzkur aðall.
* 1940-1941: Ofvitinn.
* 1945-1950: Ævisaga Árna Þórarinssonar prófasts (Memòries d'Árni Þórarinsson).
* 1954-1955: Sálmurinn um blómið.
* 1960: Ritgerðir 1924-1959 (assajos).
* 1975: Í Suðursveit.

## Referències

* Íslenska Alfræðiorðabókin P-Ö. 1990. Editors: Dóra Hafsteinsdóttir i Sigríður Harðardóttir. Örn og Örlygur hf., Reykjavík.
# Þorvaldr Ásvaldsson

Þorvaldr Asvaldsson (Thorvald Asvaldsson) fou un cabdill viking de Noruega, pare del colonitzador de Groenlàndia, Erik el Roig, i avi de l'explorador de Vinland, Leif Eriksson, l'home que visità la costa d'Amèrica del Nord segles abans de l'expedició de Cristòfor Colom. El pare de Thorvald fou Asvald Ulfsson, fill d'Ulf Oxen-Thorisson, al seu torn fill d'Oxen-Thorir, germà de Naddoddr, el descobridor d'Islàndia.
Tot i que Thorvald nasqué a Noruega, es veié forçat a exiliar-se per haver comès un assassinat cap al 960, durant el regnat de Harald I de Noruega. Junt al seu fill Eric marxà al nord-oest d'Islàndia, on morí abans del 980.

## Referències

* ↑ «History of Medieval Greenland» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2012].
* ↑ Thrapp, Dan L. Encyclopedia of Frontier Biography: En tres volums. University of Nebraska Press. 1991. p 456.
# Þrymskviða

Þrymskviða (també Thrymskviða, Thrymskvitha, Thrymskvidha o Thrymskvida) és un dels més coneguts poemes de la Edda poètica, a més de ser un dels mites nòrdics que més va perdurar en popularitat en escandinavia i va continuar sent relatat i cantat sota diverses formes fins al segle xix.

## Sinopsi

El gegant Þrymr roba a Thor el seu martell, Mjolnir, i reclama a Freyja a canvi, pretenent que se li lliuri la deessa i esdevingui la seva esposa. En lloc de Freyja, els Æsir vesteixen a Thor com a núvia i a Loki com la seva dama de companyia, i tots dos viatgen al Jötunheimr per a la celebració del casament. La identitat de Thor és còmicament descrita durant tota la recepció que organitza el gegant (es menja un bou, es beu tres barrils de cervesa...), amb Loki donant explicacions poc convincents però que feien que en certa forma el gegant acceptés l'estrany comportament (al·legava que l'immens apetit de la núvia era a causa que no havia menjat gens en els últims set dies a conseqüència de la seva emoció, o que la seva cara masculina era degut al fet que no havia dormit). El martell Mjolnir va ser finalment col·locat a les mans de Thor com a part de la cerimònia de les noces, permetent a aquest matar a tots els gegants, els trolls i tornar exitós a casa.

## Anàlisi

No hi ha acord entre els erudits sobre l'edat del Þrymskviða. Alguns ho veuen com una obra completament pagana i entre els més antics dels poemes èddics. Uns altres ho consideren com una més recent paròdia cristiana dels déus pagans.
En altres històries, les explicacions de Loki sobre el comportament de Thor té una clara analogia amb el conte de La Caputxeta Vermella, on el llop dona explicacions absurdes sobre les seves diferències amb l'àvia de la Caputxeta.

## La cançó de Thor

Parts de la història relatada en Þrymskviða es van mantenir en la Cançó de Thor, una cançó que era coneguda en escandinavia i de la qual hi ha relats suecs entre els segles XVII i XIX. En aquesta cançó Thor és anomenat Torkar, Loki és Locke Lewe, Freyja senyoreta Frojenborg i Þrymr Trolletrams.
Un cicle de rímur islandès del segle xv, Þrymlur, relata la mateixa història i està basada en Þrymskviða.

## Referències

* ↑ Iona and Peter Opie

## Bibliografia

* Schön, Ebbe. Rosteix-Tors hammare. Fälth & Hässler, Värnamo 2004.

## Enllaços externs

* Þrymskviða
* Þrymlur
* Thrymskvida en castellà
* Thrymskvida en anglès
* Þrymskviða al web de COE Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. (en castellà)
# Świnoujście

Świnoujście (en alemany Swinemünde) és una ciutat polonesa situada a l'extrem nord-occidental del país, tocant a la frontera d'Alemanya, dins el voivodat de Pomerània Occidental, vora el riu Świna, entre la badia de Pomerània i la llacuna de Szczecin i sobre les illes d'Uznam, Wolin i Karsibór.
Segons el cens del 2010, la ciutat tenia 40.759 habitants. Destaca com a destinació turística i és la terminal de ferris més gran i moderna de Polònia, amb connexions regulars a Dinamarca i Suècia a través del Bàltic.
Forma una aglomeració urbana amb les ciutats veïnes de Szczecin, Stargard Szczeciński, Police, Goleniów, Gryfino i Nowe Warpno.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Świnoujście (polonès)
# (990) Yerkes

(990) Yerkes és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom George Van Biesbroeck en 1922.
Deu el nom a l'Observatori Yerkes, lloc on es va descobrir l'asteroide.
S'estima que té un diàmetre de 18,46 ± 1,2 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,09147 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 24,56 hores, amb una variació de lluentor de 11,7 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
* ↑ Ruthroff, John C. «Lightcurve Analysis of Asteroid 990 Yerkes». The Minor Planet Bulletin, 37, 2, 01-04-2010, p. 74.
# (715) Transvaalia

(715) Transvaalia és un asteroide que es troba al cinturó d'asteroides descobert el 22 d'abril de 1911 per Harry Edwin Wood des de l'observatori Union de Johannesburg, República Sudafricana.

## Designació i nom

Transvaalia es va designar al principi com 1911 LX. Posteriorment va ser nomenat per l'antiga província sudaficana de Transvaal.

## Característiques orbitals

Transvaalia orbita a una distància mitjana del Sol de 2,767 ua, podent apropar-se fins a 2,537 ua. Té una excentricitat de 0,08341 i una inclinació orbital de 13,8°. Empra 1682 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
# Cingles del Perer

Els Cingles del Perer és una cinglera del terme municipal de Sant Feliu de Codines, a la comarca del Vallès Oriental.
És una de les dues cingleres (l'altra és el Cingle del Fitó) que tanquen per ponent la Vall de Sant Miquel, la major part de la qual és en terme de Bigues i Riells del Fai. De fet, el termenal entre els dos termes municipals esmentats discorre per la part baixa d'aquesta cinglera, per dessota de la carretera BV-1485. Aquesta carretera passa just als peus de la cinglera.

## Vegeu també

* Bac de la Pineda.
# Vakanüvis

El Vakanüvis era l'analista (cronista oficial) de l'Imperi Otomà. Aquest càrrec van tenir-lo personatges com Ahmad Asim i Mehmed Es'ad Effendi.
El títol apareix a l'inici del segle xviii com a wakayi-nuwis (escrivà d'esdeveniments). El primer fou de fet Mustafà Naima (vers 1699) però oficialment el càrrec no es va establir fins al 1714 amb el nomenament de Mehmed Raixid; el darrer fou Abdurrahman Şeref (1907-1922).

## Llista de cronistes

* Mustafà Naima († 1659)
* Şefik Mehmed Efendi († 1715)
* Mehmed Raixid († 1735)
* Küçuk Çelebizade Asım († 1760)
* Rami Paşazade Refet Abdullah Beyefendi († 1744)
* Sami Mustafa Efendi (1730-1731)
* Şakir Efendi († 1742) (1739-1743)
* Subhi Mehmed Efendi († 1769) (1739-1743)
* İzzy Süleyman Efendi (1744-1752) († 1755)
* Mehmet Hakim Efendi (1753-1766)
* Çeşmizade (1766-1768)
* Musazade Mehmed Ubdeydullah Efendi († 1782)
* Esseyyid Hassan Behceti Efendi (segle xviii)
* Ömer Efendizade Süleyman Efendi († 1807)
* Enveri Sadullah († 1794). Fou historiador oficial cinc cops.
* Ahmed Vasıf Efendi († 1806). Fou historiador oficial quatre cops
* Teşrifate Hasan Efendi (1797)
* Halil Nuri's († 1799)
* Mehmed Pertev Efendi († 1807)
* Es-Seyyid Ömer Amir Bey († 1815)
* Mütercim Ahmed Asım (1803-1808) († 1819)
* Şanizade Mehmed Ataullah († 1826)
* Mehmed Es'ad Effendi († 1848)
* Ahmed Cevad Paixà (1855-1866)
* Ahmed Lütfi Efendi († 1907)
* Abdurrahman Şeref (1909-1922)

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, XI, 63
* History of the Ottoman Empire

## Referències

* ↑ (anglès) Ziya YILMAZER, The history of Es'ad Effendi Arxivat 2015-11-18 a Wayback Machine.
# Vakh

El Vakh (rus: Вах) és un riu de Rússia. Té una llargària de 964 km, és un afluent per la dreta de l'Obi i discorre per Sibèria Occidental, al districte autònom de Khàntia-Mànsia.

## Geografia

Té una superfície de 76.700 km² (superfície de la mida d'alguns països com Irlanda o la República Txeca), amb un cabal mitjà de 665 m³/s.
Neix en una regió de turons a la part nord-est de la plana de Sibèria Occidental, a la part est del districte autònom de Khàntia-Mànsia, no gaire lluny del límit amb el krai de Krasnoiarsk. El riu va sobretot en direcció oest en una regió de taigà. El seu curs és molt sinuós i amb molt meandres. El Vakh rep pels dos costats una gran quantitat de rierols al llarg del seu recorregut. Travessa regions molt poc habitades i poc hospitalàries. A l'hivern es glaça i a l'estiu sovint hi ha una superpoblació d'insectes. Durant l'hivern la temperatura poc baixar fins als -50 °C, i a l'estiu es passen els +35 °C. Tanmateix, l'última dècada, amb la descoberta de petroli i de gas natural, hi ha hagut una certa activitat humana, amb algunes carreteres asfaltades, tot i que no hi ha cap port prop del riu.
Al final del seu recorregut el Vakh desemboca a l'Obi per la dreta, més avall de les viles de Bilino i de Kabino, a uns 20 km de Nijnevàrtovsk.
Prop de la confluència amb l'Obi el Vakh té almenys uns 300 m d'amplada, 5 m de profunditat i una velocitat de més de 0,5 m/s.
# Vardan II Dadiani

Vardan II Dadiani fou mtavari de Mingrèlia i eristhavi de Svanètia del 1184 al 1213. Era descendent de Vardan I Dadiani originari de Svanètia i senyor d'aquesta regió suposadament més de mil anys enrere. Va ser designat mtavari hereditari el 1184. Va morir el 1213 i el va succeir el seu fill Serghil Dadiani.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

## Enllaços externs

* Dinastia Dadiani Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine..
* Genealogia
# Uscana

Uscana va ser la capital del poble il·liri dels penestes.
Tenia uns deu mil habitants al segle ii aC. Segons Titus Livi, cap a l'any 170 aC, durant la Tercera Guerra Macedònica era en mans del rei Perseu de Macedònia i la va atacar Appi Claudi Centó, que no va aconseguir entrar a la ciutat. Però després els romans en un segon atac la van ocupar, segurament el mateix 170 aC, ja que el 169 aC Perseu la va atacar per sorpresa en una ràpida marxa de tres dies des Stubera. Altra vegada els romans, dirigits per Luci Celi, van tornar a atacar la ciutat el mateix 169 aC, i van tornar a ser rebutjats. No va passar a Roma fins al 168 aC, amb la resta de Macedònia. El seu emplaçament exacte no ha pogut ser determinat.

## Referències

* ↑ Wilkes, J. J. The Illyrians. Oxford: Blackwell, 2000, p. 172. ISBN 9780631146711.
# Variable DY Persei

Les variables DY Persei són una subclasse de variables R Coronae Borealis (R CrB). Són estrelles de carboni de la branca asimptòtica de les gegants (AGB) que presenten una variabilitat polsacional de les estrelles de l'AGB i la de les variables irregulars semblants a les estrelles R CrB.
L'estrella DY Persei és el prototip d'aquesta diminuta classe d'estrelles variables. Només es coneixia DY Persei a la nostra galàxia fins al 2008, quan el catàleg sistemàtic de cerques de les variables R CrB va descobrir un exemple de 17ª magnitud (com a màxim). Des d'aleshores les cerques automatitzades han confirmat altres quatre, incloent un de magnitud 5.9 com a màxim. També hi ha diversos candidats que encara no s'han observat, que s'esvaeixen, i diverses estrelles DY al Gran Núvol de Magalhães.
Tot i que les variables DY Persei s'han considerat un subconjunt de les variables R CrB a causa de les seves variacions irregulars i els espectres rics en carboni, simplement poden ser un tipus inusual d'estrella de carboni no relacionada amb les variables R CrB més massives i més lluminoses. Els esclats poden ser causats per l'enfosquiment per l'expulsió en lloc de condensació de carboni en les atmosferes de les estrelles.

## Referències

* ↑ Astrophysics. arXiv: 0801.1680. Bibcode: 2008A&A...481..673T. DOI: 10.1051/0004-6361:20078814.
* 1 2 Astrophysics. arXiv: 1204.4181. Bibcode: 2012ApJ...755...98M. DOI: 10.1088/0004-637X/755/2/98.
* ↑ Astrophysics. arXiv: 0905.3224. Bibcode: 2009A&A...501..985T. DOI: 10.1051/0004-6361/200911808.
# Valdáliga

Valdáliga és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria, situat a 58 quilòmetres a l'occident de Santander. La seva extensió és de 97,58 quilòmetres quadrats, el que el converteix en un dels majors d'aquesta autonomia, encara que la seva població no passa de 2.500 habitants. Limita amb poblacions com Cabezón de la Sal, Comillas i San Vicente de la Barquera.

## Localitats

* Caviedes.
* Labarces.
* Lamadrid.
* Roiz (Capital).
* San Vicente del Monte.
* El Tejo.
* Treceño.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2007 |
| 3.566 | 3.637 | 3.758 | 3.595 | 3.626 | 3.932 | 3.434 | 3.252 | 2.753 | 2.832 | 2.541 | 2.364 |
Font: INE

## Personatges nascuts a Valdáliga

El pilot de trial Amós Bilbao nasqué a Lamadrid, localitat del municipi de Valdáliga.

## Administració

Eleccions municipals, 25 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidorss |
| PP | 1086 | 59,57% | 7 |
| PSOE | 556 | 30,50% | 3 |
| PRC | 156 | 8,56% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| AVI | 703 | 37,90% | 5 |
| PP | 539 | 29,06% | 3 |
| PSOE | 499 | 26,90% | 3 |
# Valérie Simonnet

Valérie Simonnet (Koléa, Algèria, 11 de maig de 1965) fou una ciclista francesa, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat del món en contrarellotge per equips de 1989.

## Palmarès

* 1985
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora d'una etapa al Coors Classic
* 1986
** Vencedora d'una etapa al Tour de Texas
* 1987
** 1a al Tour d'Aquitània i vencedora d'una etapa
* 1988
** 1a al Tour d'Aquitània i vencedora d'una etapa
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora d'una etapa a la Volta a la RDA
* 1989
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1990
** Vencedora d'una etapa al Tour de la Drôme
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
* 1991
** 1a al Circuit du Morbihan

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Valérie Trierweiler

Valérie Trierweiler, nascuda Valérie Massonneau (Angers, 16 de febrer de 1965), és una periodista política francesa. Entre el 2005 i el 2011 presentà programes polítics al canal francès Direct 8.
Entre 2005 i 2014 va ser la parella de François Hollande, president de la República francesa entre 2012 i 2017 i va ser presentada a la premsa francesa com la primera dama de França.

## Biografia

Valérie Massoneau va nàixer a Angers el 1965, cinquena d'una família modesta de sis fills. El seu pare, Jean-Noël Massonneau, minusvàlid des dels dotze anys, quan va perdre una cama després de saltar sobre un artefacte explosiu durant la Segona Guerra Mundial, va morir quan en tenia cinquanta-tres, i, llavors, la seva mare va haver de treballar a la recepció de la pista de gel d'Angers.
La futura periodista estudià primer a l'Escola Paul Valéry; després, al Col·legi Jean Lurçat i al Liceu Joachim-du-Bellay, d'Angers, i obtingué el batxillerat de lletres el 1983. Prosseguí els estudis a la Universitat de París 1 Panthéon-Sorbonne, on va cursar Història i després Ciències Polítiques, que acabà amb un DESS de ciències polítiques.

## Referències

* ↑ «« Valérie Trierweiler, portrait de la nouvelle Première dame de France » sur RTL.fr.». Arxivat de l'original el 2012-05-10. [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ Jean-Frédéric Tronche, « Valérie Trierweiler : ses premiers pas en Première dame » sur Nouvelobs.com.
* 1 2 "Valérie Trierweiler, la femme discrète"
* 1 2 3 "Valérie Trierweiler sort de l'ombre"
# Venustiano Carranza

Venustiano Carranza (Cuatrociénegas de Carranza, 29 de desembre de 1859 - Tlaxcalantongo, 21 de maig de 1920) va ser el primer cap de l'exèrcit constitucionalista del 26 de març de 1913 al 30 d'abril de 1917 i president constitucional de Mèxic en dues ocasions.
Carranza va ser president municipal de la seva ciutat natal, diputat local i senador durant el Porfiriato. Es va unir a la Revolució Mexicana i al seu triomf fou designat governador de Coahuila de Zaragoza.
Després de l'assassinat del president Madero el 1913 es va aixecar en armes contra Victoriano Huerta, abanderant el Pla de Guadalupe. Proclamat Primer Cap de l'Exèrcit constitucionalista, va governar de facto els següents quatre anys. Després de la derrota de Victoriano Huerta, es va enfrontar als exèrcits de la convenció revolucionària encapçalats per Pancho Villa i Emiliano Zapata. Un cop amb el domini gairebé total del país, el 14 de setembre de 1916 va convocar el congrés que va promulgar la Constitució vigent fins a l'actualitat. Després de celebrar-se eleccions sota la nova Carta Magna, va esdevenir president constitucional.
A l'acostar-se la successió presidencial de 1920, va intentar d'imposar un candidat civil en oposició a les aspiracions de l'invicte general Álvaro Obregón. El conflicte va acabar en una rebel·lió que va posar fi al seu govern i a la seva vida.

## Referències

* ↑ Biblioteca Digital UANL, Nuevo León, México, 1933 (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Estudios Históricos de México, San Ángel, México, D.F (INEHRM) (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Panorama Editorial, 1985 (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Editorial Universo, México, 1988 (castellà)
* ↑ Diccionario Porrúa de Historia, Biografía y Geografía de México, Porrúa, México, 1971 (castellà)
* ↑ Resumen Histórico de los Gobernanes de México, Escorpio, S.A. de C.V., México, 1989 (castellà)
# Unitat d'energia

La unitat d'energia en el sistema internacional d'unitats es defineix via el treball mecànic i per això en el sistema internacional és la mateixa que la unitat de treball, el joule (J), que va rebre aquest nom en honor de James Prescott Joule i els seus experiments sobre la calor mecànica equivalent. 1 joule és igual a 1 newton-metre i en termes del sistema internacional d'unitats:
$1\ \mathrm {J} =1\ \mathrm {kg} \left({\frac {\mathrm {m} }{\mathrm {s} }}\right)^{2}=1\ {\frac {\mathrm {kg} \cdot \mathrm {m} ^{2}}{\mathrm {s} ^{2}}}$
En física atòmica, física de partícules i física d'alta energia es fa servir l'electronvolt (eV). Un eV equival a 1,60217653 × 10$^{−19}$ J. En espectroscopia la unitat cm$^{−1}$ = 0,000123986 eV es fa servir per representar l'energia donat que l'energia és inversament proporcional a la longitud d'ona de l'equació $E=h\nu =hc/\lambda$.
En producció d'energia i consum es fan servir sovint l'equivalent de barril de petroli i la tona equivalent de petroli.
Font IEA/Unit Converter
Quan es parla de l'energia alliberada per una explosió o l'impacte d'un bòlid sovint es fa servir l'equivalent TNT. 1 tona d'equivalent TNT és igual a 4,2 × 10⁹ J.

## Altres unitats d'energia

En el sistema d'unitats cgs, un erg és 1 g cm² s$^{−2}$, igual a 1,0 × 10$^{−7}$ J.

### Unitats dels Estats Units

Les Unitats imperials per l'energia i treball inclou la foot-pound force (1.3558 J), la British thermal unit (Btu) la qual té diversos valors en la regió de 1055 J, i la horsepower-hour (2,6845 MJ).

### Electricitat

El kilowatt hora (kWh), on un kWh és equivalent a 3,6 × 10⁶ J (3600 kJ o 3,6 MJ). Sovint es dona els kilowatt hora per any (kWh/a). Aquest és realment un consum mitjà anual.

### Alimentació

La caloria equival a la quantitat d'energia tèrmica necessària per elevar la temperatura d'un gram d'aigua un grau Celsius, a la pressió d'una atmosfera. En termoquímica es fa servir la caloria de 4,184 J, però altres definicions de caloria també es fan servir, com la de International Steam Table calorie de 4,1868 J. L'Energia dels aliments és mesura en calories grosses o kilocalories, sovint en majúscula com "Calories" (= 10$^3$ calories).

### Explosions

Un gram de TNT allibera 980–1100 calories en explotar. Per definir la tona de TNT es va estandarditzar arbitràriament com 1000 calories termoquímiques = 1 gram TNT = 4184 J (exactament).

## Referències

* ↑ NIST Guide for the Use of the International System of Units (SI): Appendix B8—Factors for Units Listed Alphabetically

## Vegeu també

* Energia dels aliments