OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prades (desambiguació)

«Prades» té aquests significats:
* Prades, plural de prada (bioma)
* Toponímia:
** Prades, municipi del Baix Camp
** Prades (La Molsosa), poble del municipi de la Molsosa a la comarca del Solsonès
** Les Prades, masia al municipi de Llobera a la comarca del Solsonès
** Vilanova de Prades, municipi de la Conca de Barberà
** Castell de Prades, a l'extrem nord-oest de la població de Prades (Baix Camp)
** Muntanyes de Prades, conjunt de serres de la Serralada Prelitoral
** Comtat de Prades, comtat desaparegut al voltant de les muntanyes de Prades
** Prades (Alt Loira), municipi francès al departament de l'Alt Loira, a la regió de d'Alvèrnia-Roine-Alps.
** Prades (francès) o Prada de Conflent, municipi francès del Conflent, del departament de Pirineus Orientals, a la regió d'Occitània.
** Prades (francès) o Pradas (Arieja), municipi francès del departament de l'Arieja, a la regió d'Occitània.
** Prades (francès) o Pradas (Tarn), municipi francès al departament del Tarn, a la regió de d'Occitània.
** Prades (francès) o Pradàs, municipi francès al departament de l'Ardecha, a la regió de d'Alvèrnia-Roine-Alps.
** Prades-d'Aubrac (francès) o Pradas d'Aubrac, municipi francès del departament de l'Avairon, a la regió d'Occitània.
** Prades-Salars (francès) o Pradas de Salars, municipi francès del departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.
** Prades-sur-Vernazobre (francès) o Pradas de Vernasòbre, municipi francès del departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.
** Prades-le-Lez (francès) o Pradas de Les, municipi francès del departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.
** Saint-Cirgues-de-Prades (francès) o Sant Ciergue de Pradas, municipi francès del departament de l'Ardecha i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
** Districte de Prades (francès) o Districte de Prada, districte del departament francès dels Pirineus Orientals, a la regió d'Occitània.
Viccionari
# Isaak Kalàixnikov

Isaak (o Isaac) Markovitch Kalàixnikov (rus: Исаак Маркович Халатников) (Dniprò, 17 d'octubre de 2019 - Txernogolovka, 9 de gener de 2021 va ser un dels principals físics soviètics, conegut per al seu paper en el desenvolupament de la conjectura BKL en relativitat general. És guanyador del premi Stalin de 2a classe per a la seva contribució al desenvolupament de RDS-6s i RDS-5 l'any 1953.

## Biografia

Isaac Kalàixnikov es va diplomar en física, obtenint el doctorat l'any 1952 per la Universitat d'Estat de Dnipropetrovsk des de 1941. Era membre del Partit Comunista de la Unió Soviètica des de 1944. La seva dona era filla de l'heroi de la Revolució Nikolai Xtxors.
La part més gran de les investigacions de Kalàixnikov es van fer en col·laboració o inspirada per Lev Landau, compresa la teoria Landau-Kalàixnikov del Superfluid.
L'any 1970, inspirat pel model mixmaster presentat per Charles W. Misner, llavors a la Universitat de Princeton, Kalàixnikov, amb Vladimir Belinsky i Ievgueni Lífxits, va presentar el que és conegut com la conjectura BKL, que és àmpliament considerat com un dels problemes més rellevants de la teoria clàssica de la Gravetat.
Kalàixnikov va dirigir l'Institut Landau de física teòrica a Moscou de 1965 a 1992. Va ser elegit a l'Acadèmia de les ciències soviètica l'any 1984. Va rebre els Premis Landau, Alexander von Humboldt i Marcel Grossman, i és membre estranger de la Reial Society of London.

## Referències

* ↑ «Mor físic soviètic de la bomba nuclear».
* ↑ University, Moscow State; teacher, University; Award (2012), Marcel Grossmann. «https://fataldeaths.com/2021/Isaak-Markovich-Khalatnikov» (en anglès). [Consulta: 6 febrer 2021].
* 1 2 «PROFESSOR ISAAK M. KHALATNIKOV». Arxivat de l'original el 2007-05-01. [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «Isaac Khalatnikov | Royal Society» (en anglès britànic). [Consulta: 6 febrer 2021].
# Coca de mestall

Les coques de mestall són un menjar típic de la Valldigna, una subcomarca històrica que actualment es troba inclosa administrativament a la comarca de la Safor, al litoral central del País Valencià.
Es tracta d'unes coques de base circular (encara que se'n poden trobar amb forma quadrada) fetes a base d'una part de farina de dacsa i una altra part de farina de forment mesclada amb oli d'oliva, rent de pastilla o "de París", i sal. Al damunt s'hi sol posar embotit (llonganissa, botifarra d'arròs o de ceba), trossos de cansalada o sardina salada. Normalment es posen dues peces al damunt de la coca (o més, variant al gust del consumidor). Una vegada feta la massa i col·locades les peces d'embotit o peix es posen a coure al forn durant aproximadament vint minuts o mitja hora. Se serveix calenta, acabada de fer, ja que una vegada es gela es queda eixuta i corretjonosa.
La coca de mestall tradicionalment es preparava els diumenges, però a Tavernes de la Valldigna també se'n feia en dijous, ja que és dia de mercat. Actualment es fa de manera industrial als forns de les localitats de la Valldigna, i prèvia comanda, es pot aconseguir gairebé tots els dies de la setmana. Cal dir que a les cases encara hi ha costum de fer-les de manera casolana.

## Vegeu també

* Cuina de la Safor

## Referències

* ↑ Thibaut i Comalada, Eliane. Les Coques catalanes. Barcelona: Proa, 1995, p. 121 p., [16] p. de làm.: il. col.; 25 cm. ISBN 8482561316 [Consulta: 21 gener 2019]. Arxivat 2019-07-24 a Wayback Machine.
* ↑ Jover, Lluïsa. Coques i galetes. Barcelona: Pirene, 1989, p. [48] p. : il.; 26 cm. ISBN 8477665451 [Consulta: 21 gener 2019]. Arxivat 2019-07-24 a Wayback Machine.
* ↑ Marqués, Vicent. Les Millors coques catalanes. Valls: Cossetània, 2015, p. 188 p. ; 23 cm. ISBN 9788490342213.
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Obliquogobius yamadai

Obliquogobius yamadai és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,2 cm de longitud total i les femelles 5,3.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 99-165 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de la Xina Oriental i el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Koumans F. P., 1941. Gobioid fishes of India. Mem. Indian Mus. v. 13 (pt 3). 205-329.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Shibukawa & Aonuma. 2007. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, Suppl., (1): 137-152.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Shibukawa, K. i Y. Aonuma, 2007: Three new species of the deep-dwelling goby genus Obliquogobius (Perciformes: Gobiidae: Gobiinae) from Japan, with comments on the limits of the genus. Bulletin of the National Museum of Nature and Science (Ser. A) Suppl. 1: 137-152.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Eviota abax

Eviota abax és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del Japó fins a l'illa de Hainan.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Eviota abax» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tsunade

Tsunade (綱手, Tsunade) és un personatge de ficció del manga i anime Naruto, escrit i il·lustrat per Masashi Kishimoto.

## Biografia

Neta del primer Hokage Hashirama Senju, Tsunade va ser alumne d'Hiruzen Sarutobi, el Tercer Hokage, juntament amb Orochimaru i Jiraya: més tard seran coneguts com els "Tres Ninja llegendaris" (Sannin), nom que se'ls va donar per Hanzo de les Salamandres.
Durant la Segona Guerra Ninja, el seu germà petit Nawaki i el seu xicot Dan van ser assassinats: després d'aquest esdeveniment, que li va provocar una forta hemofòbia, va abandonar el Leaf Village prenent la neboda de Dan Shizune com a estudiant.

## Descripció

Tot i ser una dona de 50 anys, Tsunade es presenta, gràcies a les seves tècniques, com una dona molt més jove i encantadora, amb els cabells llargs i ros lligats amb dues cues de cavall baixes i ulls marrons; Porta pintallavis i esmalt d'ungles vermell a les ungles de les mans i dels peus. Al front té un petit rombe porpra, el segell Byakugou, que serveix per emmagatzemar chakra, però el tret físic que més la caracteritza és el fet de tenir els pits extremadament grans (106 cm segons Jiraiya).

## Referències

* ↑ Kazuhisa Fujie, Matthew Lane. The Naruto Saga: The Unofficial Guide (en anglès). DH Publishing Inc, 2006, p. 82. ISBN 9781932897166.
# Cal Cobatxo

Cal Cobatxo és un monument del municipi de Mollerussa (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mènsula formada per una figura femenina de mig cos i en forma d'atlant que, junt amb altres dos mènsules, suporta una balconada. La figura està adossada a una base octogonal amb els angles arrodonits, i va vestida amb una espècie de camisola (estranya per la seva tipologia), decorada amb ratlles horitzontals i va cenyida per un cinturó amb sivella de proporcions considerables. Destaca el tractament de les mans, les quals tenen una grandària superior respecte a la resta del cos. Aquesta desproporció tant pot ésser deguda al fet de voler ressaltar el pes de l'element suportat com per imperícia de l'escultor. La figura presenta signes derosió als cabells i a la cara. La balconada va suportada per dos mènsules més: una representant un home barbat (amb els mateixos atribuïts que la inventariada) i una decoració vegetal amb formes de volutes.

## Història

L'edifici on s'inseria la mènsula, segons els documents de la casa i la memòria del propietari, va ésser construït el 1920. Les mènsules, però, no varen ser fetes per l'edifici sinó que es van portar d'un taller de picapedrer d'Arbeca (Cal Sumalla), el qual, segons expliquen, les va recuperar d'un edifici antic derruït. Són per tant mènsules reaprofitades.

## Referències

* 1 2 «Cal Cobatxo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Cooba

Carolina Costa, coneguda pel sobrenom de Cooba (Barcelona, 28 de desembre de 1994) o PD Cooba, és una cantant catalana de música urbana i comunicadora cultural. Cofundadora el 2020 d'El Pecado, col·lectiu no mixt de dones artistes i segell discogràfic independent.

## Trajectòria

Costa, amb el sobrenom inicial de PD Cooba, va començar la seva trajectòria com a DJ el 2015, un cop acabats els estudis de Comunicació i Indústries Culturals a la Universitat de Barcelona.
El 9 de març de 2017 va iniciar la seva carrera com a cantant amb la cançó «Ma$$a money», i va seguir amb «FYAH», «La Nena», «Tinc» i «2000». Va formar part del Canal Malaia fins a finals d'agost de 2021.
Arran de la sentència contra el raper Pablo Hásel, tragué amb La Queency «Free Pablito», un tema contra el seu empresonament i a favor de la llibertat d'expressió i la protesta de carrer. La revista Enderrock la situà entre les artistes emergents de música urbana de més recorregut el febrer de 2021.
L'1 de juliol de 2021 presentà «Barcelona», lletra dedicada a les experiències viscudes a la seva ciutat natal i als seus records com a DJ. Considerada per Enderrock entre les millors cançons en català de l'estiu, és a la vegada el primer tema de la mixtape Pirineus, que sortí l'octubre del mateix any.
La sèrie Buga Buga de TV3 inclogué «La Nena» dins d'una banda sonora compartida amb artistes com Rigoberta Bandini.

## Discografia

* Pirineus (Pecado Records, 2021)

## Referències

* ↑ «Neix El Pecado, segell autogestionat de dones artistes». [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ «Cooba: “La llengua va canviant, jo canto com parlo”», 30-05-2021. Arxivat de l'original el 2021-09-30. [Consulta: 30 setembre 2021].
* 1 2 «Un recorregut pel trap emergent del moment». Enderrock.cat. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ Izquierdo, Agus. «Música urbana en català que has d’escoltar el 2021». Núvol, 22-12-2020. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ Casulleras, Marc. «‘Free Pablito’, la cançó protesta de La Queency». [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ «Escull la cançó de l'estiu 2021 d'Enderrock». Enderrock.cat. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ «Rigoberta Bandini: "Quan em van contactar de 'Buga Buga', només havia tret un tema"». TV3, 03-08-2021. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ «Pirineus, la mixtape» (en català). [Consulta: 30 setembre 2021].
# Província de Tiraque

La província de Tiraque és una de les 16 províncies del Departament de Cochabamba, a Bolívia. La seva capital és Tiraque.
Geogràficament està situada la franja subandina, a una altura d'uns 3.200 msnm a 200 m, té 1.739 km² i 25.919 habitants (dada del 2001).
# Isaac van Ostade

Isaak van Ostade (Haarlem, 1621 - 1649) fou un pintor neerlandès de paisatges i escenes de gènere.
Va començar a estudiar pintura amb el seu germà Adriaen van Ostade fins que el 1641 va començar a treballar pel seu compte. Al principi estava influenciat per Rembrandt però aviat va trobar un estil més personal encara que gairebé sempre el seu treball es trobava subordinat al del seu germà. A partir de 1644 comença a distingir-se del seu germà amb les escenes de gènere sobre un riu gelat. Entre 1646 i 1649 realitza quadres sobre posades en els encreuments de camins, amb un estil molt personal. El 1643 va ingressar en el gremi de Sant Lluc d'Haarlem. Va morir el 16 d'octubre de 1649 amb 28 anys.
Se li coneixen més de cent pintures encara que segons De Groot va realitzar més de quatre-centes, gairebé totes d'escenes de gènere, paisatges i retrats. Les seves obres es troben en diverses col·leccions com la del Palau de Buckingham, la National Gallery de Londres, la Col·lecció Wallace, el Museu del Louvre, Ermitage i els museus de Rotterdam i la col·lecció Rothschild a Viena.

## Algunes de les seves obres

* Especejament del porc, Museu de Belles arts de Lille.
* Atraccions en el gel, en Gemäldegalerie Alte Meister, Dresden.
* Vida en un riu gelat, en Gemäldegalerie Alte Meister, Dresden.
* Interior d'una casa de camp, en el Museu de Belles arts, Budapest.
* Viatgers en una posada, 1645, en Mauritshuis, La Haia.

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Bibliografia

* Dagelijckse aantekeninge, de Vincent Laurensz van der Vinne, Haarlem, 1979 ISBN 9022838986 (neerlandès)
# Saint-Malo-des-Trois-Fontaines

Saint-Malo-des-Trois-Fontaines (en bretó Sant-Maloù-an-Teir-Feunteun) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 543 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 604 | 607 | 557 | 505 | 462 | 498 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Oger | UMP |
| 2001- | Christian Le Noë | |
# Oculto

Oculto és una pel·lícula de thriller psicològic del 2005 en coproducció hispano-britànica-italiana, dirigida per Antonio Hernández a partir d'un guió d'Hernández i Enrique Brasó, i protagonitzada per Laia Marull, Angie Cepeda, Leonardo Sbaraglia, Gary Piquer, Emma Cohen, Carlos Hipólito, Joaquín Climent, Geraldine Chaplin, Marta Belenguer.

## Argument

La Natalia està obsessionada amb un monòlit que apareix als seus somniss. En conèixer-se en una conferència sobre interpretació dels somnis, es troba amb Beatriz (una dona amb tatuatges semblants a les inscripcions del monòlit i que en realitat té un pla secret de venjança contra Natalia) i l'Álex, un home que comença a enamorar-se romànticament de tots dos.

## Repartiment

* Laia Marull - Beatriz
* Leonardo Sbaraglia - Álex
* Angie Cepeda - Natalia
* Geraldine Chaplin - Adela
* Joaquín Climent - Roberto
* Gerardo Malla - Ignacio Wissman
* Emma Cohen - Leonor
* Gary Piquer - Carlos
* William Miller - Javier
* Marta Aledo - Inés

## Producció

Antonio Hernández va crear un thriller en el qual submergeix al públic en l'esotèric món dels somnis. Per a aquest film ha confiat en actors amb els quals ja havia treballat i alguna nova incorporació. El repartiment està encapçalat per Laia Marull (Te doy mis ojos), que va coincidir amb el director en Lisboa, Leonardo Sbaraglia (Carmen, Intacto) i Geraldine Chaplin (Hable con ella) que compartiren rodatge amb Hernández a En la ciudad sin límites, Angie Cepeda (Pantaleón y las visitadoras) i Joaquín Climent (Los lunes al sol). La pel·lícula va ser produïda per Icónica i Zebra Producciones, juntament amb Sintra Films d'Itàlia i Future Films del Regne Unit. Els exteriors es van rodar a Madrid.

## Estrena

La pel·lícula es va presentar al XXXVIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya el 15 d'octubre de 2005. Distribuïda per Warner Sogefilms, es va estrenar en cinemes a Espanya el 4 de novembre de 2005.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «HBO: Antonio Hernández's THE HIDDEN (OCULTO)». ScreenAnarchy, 04-10-2006.
* ↑ Aguilar, Andrea «Antonio Hernández entra en el inquietante mundo de los sueños». , 03-11-2005.
* 1 2 «Oculto». Fotogramas, 29-05-2008.
* 1 2 Silió, Elisa «Las pesadillas persiguen a Laia Marull y a Sbaraglia en 'Oculto'». , 30-09-2004.
* ↑ Oliva, José. «Antonio Hernández presenta en Sitges 'Oculto', un thriller onírico». El Mundo, 16-10-2005.
# Farreras

* No s'ha de confondre amb ferreres.
Farreras és el nom dels següents personatges:
* Pere Farreras Valentí (Barcelona, 1916 - 1968), metge
* Josep Farreras i Sampera (el Masnou, 1880 - 1914), veterinari
* Pere Farreras i Sampera (el Masnou, 1876 - 1955), veterinari
* Francesc Farreras i Duran
* Antoni Martí i Farreras
* Celestí Martí Farreras
* Joaquim Nadal i Farreras
* Josep Martí i Farreras
* Josep Narcís Roca i Farreras
* Manel Nadal i Farreras
* Rafael Nadal i Farreras
* Ramon Martí i Farreras
# Trinity College (Oxford)

El Trinity College (nom complet:The College of the Holy and Undivided Trinity in the University of Oxford, of the foundation of Sir Thomas Pope (Knight)), és un dels colleges de la Universitat d'Oxford a Anglaterra. Malgrat que ocupa una gran superfície, en termes de nombre d'alumnes és relativament petit amb uns 400 estudiants.
El lloc on es troba actualment el Trinity College d'Oxford abans l'ocupava el Durham College. Aquest darrer va ser fundat l'any 1286 erigit per monjos benedictins de la catedral de Durham. D'aquest college de Durham actualment només sobreviu la seva biblioteca que data de 1421.
El Trinity College va ser fundat el 1555 per Sir Thomas Pope, de resultes de l'abolició del Durham College durant el període de la Reforma protestant. Fins a l'any 1979 aquest college va ser exclusivament per a alumnes masculins.

## Membres i alumnes notables

* Ralph Bathurst
* Michael Beloff
* Robert Harris
* Cyril Hinshelwood
* Henry Stuart Jones
* Martin Kemp
* Ronald Knox
* Hans Adolf Krebs
* Michael Maclagan
* Arthur Lionel Pugh Norrington
* Anthony Quinton
* Edwin Southern
* Ronald Syme
* Gail Trimble
* Thomas Warton
* John Weaver
* Alexander Korsunsky

## Notes

* ↑ Clare Hopkins, Trinity : 450 years of an Oxford college community (Oxford, 2005). ISBN 978-0-19-951896-8.

## Bibliografia

Hans Holbein. Oskar Bätschmann. Reaktion (2008).

## Enllaços externs

* History of the College Arxivat 2009-03-22 a Wayback Machine.
* Virtual Tour of Trinity Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.

## Galeria fotogràfica

* Front Quadrangle
* Durham Quadrangle
* Bust del cardenal Newman
* Bosc del Trinity College
* Gespa de darrere
* Menjador al Trinity College
* Trinity College des de Broad Street.
# Redway

Redway és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.188 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Redway tenia 1.188 habitants, 543 habitatges, i 302 famílies. La densitat de població era de 367 habitants/km².
Dels 543 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,6% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 44,2% no eren unitats familiars. En el 33,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 27.188 $ i la renda mitjana per família de 39.464 $. Els homes tenien una renda mitjana de 21.853 $ mentre que les dones 23.864 $. La renda per capita de la població era de 24.212 $. Entorn del 18,6% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Redway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Redway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].