OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enrique Bushell y Laussat

Enrique Bushell y Laussat (Alacant, 17 de setembre de 1838 - Hellín, 12 de maig de 1908) fou un comerciant i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Membre d'una família de comerciants d'origen francès i anglès, de 1870 a 1880 es va dedicar a l'exportació de vi i espart, així com a l'explotació de les seves terres d'Hellín. Va fer una gran fortuna, cosa que li va permetre el 1877 ser president de la Lliga de Contribuents d'Alacant, on fou un dels fundadors de la Caixa d'Estalvis d'Alacant i el Casino d'Alacant, del que en fou president el 1880-1883. També col·laborà al diari El Día de Madrid, fou agent de diverses empreses ferroviàries i minaires, i representant oficial a Espanya de Río Tinto Company Limited de Huelva entre 1889 i 1896.
Membre del Partit Liberal Fusionista, fou elegit diputat pel districte de Pego a les eleccions generals espanyoles de 1881 i 1886, però el 1890 s'adscriu al Partit Conservador, facció del duc de Tetuán amb el que fou elegit diputat per Pego a les eleccions generals espanyoles de 1891 i per Valverde del Camino (província de Huelva) a les eleccions generals espanyoles de 1893. Expert en temes pressupostaris, va intervenir sempre en els debats dels pressupostos, les lleis fiscals i els tractats comercials. Posteriorment fou senador per la província de Castelló el 1896-1900 i 1901-1907.

## Obres

* El crédito agrícola (1881)

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.104. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Senat Arxivat 2010-08-29 a Wayback Machine.
# Embrun

«Embrun» té aquests significats:
* Embrun (francès) o Ambrun (occità), municipi francès al departament d'Alts Alps (Occitània)
* Bisbat d'Embrun, jurisdicció eclesiàstica desapareguda a la Provença
* Cantó d'Embrun
* Comtat d'Embrun, jurisdicció feudal de Provença
# Escrió de Samos

Escrió de Samos (Aeschrion, Αἰσχρίων) fou un poeta iàmbic grec nascut a Samos. És esmentat per Ateneu, que va conservar alguns dels seus versos coliàmbics en els quals defensa Filenis contra Polícrates d'Atenes (el retòric i sofista atenenc). Alguns dels seus versos són també citats per Tzetzes.
Hi va haver un poeta èpic del mateix nom, el qual es conta que era nadiu de Metellí i un alumne d'Aristòtil, com també que va acompanyar a Alexandre el Gran en algunes de les seves expedicions. Se l'esmenta al Suides, i també Tzetzes. Com que també fou escriptor d'iàmbics i coliàmbics, molts estudiosos han suposat que era la mateixa persona que l'Escrió de Samos, i que aquest va ser adscrit com metellí com a conseqüència d'haver estat per algun temps en aquella ciutat.

## Referències

* 1 2 Mason, Charles Peter. «Ae'schrion». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Ateneu, vii. p. 296, f. viii. p. 335, c.
* ↑ Tzetzes, ad Lycophron 638.
* ↑ Suïda, s.v. Αισχρίων
* ↑ Tzetzes, Chil. viii. 406
# Escrió

Escrió és el nom dels següents personatges:
* Escrió de Siracusa, notable siracusà
* Escrió de Samos, poeta grec
* Escrió de Mitilene, poeta grec
* Escrió de Pèrgam, metge grec
* Escrió (Aeschrion) fou un escriptor grec que va escriure un llibre sobre agricultura.
# Escrió de Mitilene

Escrió de Mitilene (Aeschrion, Αἰσχρίων) fou un poeta èpic de Mitilene a l'illa de Lesbos, deixeble d'Aristòtil, que va acompanyar a Alexandre el Gran en alguna de les seves campanyes. És esmentat per Suides. Certs autors pensen que sigui el mateix que Escrió de Samos

## Referències

* ↑ Mason, Charles Peter. «Ae'schrion». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Escrió de Siracusa

Escrió de Siracusa, en llatí Aeschrion, en grec antic Αἰσχρίων, fou un notable siracusà, que pel nom cal pensar que fou probablement d'origen grec. Va ajudar a Verres durant el seu govern, en els robatoris a Sicília, primer a Siracusa, i després obtenint el dret de la recaptació dels delmes a Herbita, amb la intenció de saquejar-los.
La seva dona Pippa fou l'amant de Verres, segons Ciceró.

## Referències

* ↑ Aeschrion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 40
# Emili Singuerlín i Ros

Emili Singuerlín i Ros (Barcelona, 1 de febrer de 1881 - 1942) fou un comerciant de cotilles, d'origen alsacià (de part del pare) i català (de part de la mare), conegut per haver donat nom al barri de Singuerlín de la ciutat de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès).

## Biografia

Emili Singuerlín va néixer al carrer de Muntaner de Barcelona, fill del francès Léon Victor Singuerlín i Lamotte (1845-1912) i de Dolors Ros i Oliva.
Va visitar unes casetes que havia comprat el seu cunyat Ramon Lasaosa al carrer de Santiago Rusiñol. El 1920 es decidí a aixecar una gran torre per un valor de cent mil pessetes, atret pel paisatge i el clima benigne idonis per la seva afecció de bronquitis.
Pepita Simó Singuerlín, una de les seves netes, segueix la tradició cotillaire, fidel al lema familiar La família Singuerlín, corseteros hasta el fin (sic en llengua espanyola). Segons el seu testimoni, Emili Singuerlín instal·la una fàbrica de faixes amb molt bons rendiments, a més estava al dia de les modes parisenques, viatjant a la capital francesa cada any, a la recerca de novetats (barrets, sabates, vestits...). Durant els anys 1920, a redós de la inicial expansió econòmica, molta menestralia cercava als voltants de la ciutat de Barcelona, lloc on trobar o construir edificis (torretes) d'estiueig, seguint les pautes de la burgesia que els precedí. D'aquesta manera Emili Singuerlín va aixecar dotze petits immobles que s'afegiren a les existents al barri. Avui en resten algunes al principi del carrer de Singuerlín. La intenció era llogar-les als estiuejants. Durant un temps va tancar el negoci, amb el benentès de viure de renda, però fallaren les expectatives i va haver de reobrir el negoci: va tornar al seu ofici de cotillaire. Segons el testimoni de Pepita Simó, el paisatge de l'actual barri de Singuerlín estava envoltat de pinedes, camps i vinyes, i la casa d'Emili Singuerlín gaudia d'un petit teatre que atreia els veïns, celebrant-se nombroses festes.
La família Singuerlín durant anys, convertí la casa torre en domicili habitual i les filles d'Emili Singuerlín, Enriqueta i Pepita, s'educaren en una escola de monges de la ciutat de Santa Coloma de Gramenet.

## Referències

* ↑ Nascut a Atton, Meurthe i Mosel·la, Lorena, el 19 d'abril de 1845.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1881. número de registre 644.
* ↑ Singuerlín. Entre faixes i cotilels Arxivat 2016-08-10 a Wayback Machine. a bcnmetroametro.com
* ↑ El Singuerlin i el turisme sostenible Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine., tarragonaturisme.cat
* ↑ «Singuerlín deu el seu nom un cotillaire». Arxivat de l'original el 2016-08-21. [Consulta: 6 agost 2016].
# Emili Tarré i Tarré

Emili Tarré i Tarré (c. 1858 - Barcelona, 17 de juliol de 1918) fou un advocat i ornitòleg català.
Va reunir una important col·lecció d'ocells que posteriorment es va cedir al Museu de Zoologia de Barcelona, que serví de base per a la secció d'ocells d'aquesta institució. El 1908, fou president de la Institució Catalana d'Història Natural. També de la Societat Protectora d'Animals i Plantes i de la Comissió Protectora d'Ocells. Autor del llibre de divulgació Els aucells més útils a l'agricultura de Catalunya (1902) i de la sèrie d'opuscles Nostres Bèsties.
També va escriure diversos llibres de poesia.

## Referències

* ↑ «Emili Tarré i Tarré». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ Directori de les societats filials: (1907-2007). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2009. ISBN 978-84-92583-11-9 [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ Soler Pujol, Lluis «En Emili Tarre i Tarre». Butlletí Institució Catalana d'Història Natural, 1918 [Consulta: 25 abril 2018].
# Erik Mykland

Erik Mykland (Risør, 21 de juliol de 1971) és un exfutbolista noruec de la dècada de 1990.
Fou 78 cops internacional amb la selecció noruega amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1994 i 1998.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Bryne FK, IK Start, FC Linz, Panathinaikos FC, F.C. Copenhagen, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Euro 2000 profile». BBC Sport. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ Norway stats at Eu-Football
* ↑ Pedersen, Ole Petter «Erik Mykland» (en norwegian). Store norske leksikon, 18-05-2009 [Consulta: 26 maig 2009].
* ↑ «Erik Mykland». IMDb. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ «Mykland in the cold at 1860». UEFA.com, 14-01-2002. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ «København sign Mykland and Albrechtsen». UEFA.com, 14-01-2002. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ Erik Mykland a National-Football-Teams.com (anglès)
# Erik Nilsson

Erik Henry Sixten Nilsson (6 d'agost 1916 - 9 de setembre 1995) fou un futbolista suec dels anys 40 i 50.
Pel que fa a clubs, defensà durant quasi vint anys els colors del Malmö FF. Guanyà cinc lligues i cinc copes sueques i arribà a rebutjar una oferta de l'A.C. Milan.
Nilsson jugà 57 partits amb la selecció de Suècia, i participà a importants competicions internacionals, com foren:
* Copa del Món de Futbol de 1938: quarta posició.
* Jocs Olímpics d'Estiu de 1948: medalla d'or, Suècia 3 - Iugoslàvia 1.
* Copa del Món de Futbol de 1950: tercera posició.
* Jocs Olímpics d'Estiu de 1952: medalla de bronze.
L'any 1950 va rebre el guardó de futbolista suec de l'any. El 2003 fou inclòs al Saló de la Fama del futbol suec.

## Referències

* ↑ «Sweden national football team stats» (en swedish). passagen.se. Arxivat de l'original el 2012-06-06. [Consulta: 1r maig 2010].
* ↑ http://wwwc.aftonbladet.se/sport/guldbollen/1950.html
Erik Nilsson amb Suècia - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1938
1 Abrahamsson •
2 Sjöberg •
3 Eriksson •
4 Källgren •
5 E. Nilsson •
6 H. Nilsson •
7 Almgren •
8 Grahn •
9 Jacobsson •
10 Linderholm •
11 Svanström •
12 H. Andersson •
13 Å. Andersson •
14 Bergsten •
15 Bunke •
16 Hansson •
17 Jonasson •
18 Karlsson •
19 Keller •
20 Nyberg •
21 Persson •
22 Unger •
23 Wetterström •
Seleccionador: Nagy
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1950
1 Åhlund •
2 Andersson •
3 Bodin •
4 Gärd •
5 Jeppson •
6 Johansson •
7 Jönsson •
8 Lindberg •
9 Månsson •
10 Mellberg •
11 E. Nilsson •
12 S. Nilsson •
13 Nordahl •
14 Palmér •
15 Rydell •
16 Samuelsson •
17 Skoglund •
18 Sundqvist •
19 Kalle Svensson •
20 Kurt Svensson •
21 T. Svensson •
22 Tapper •
Seleccionador: Raynor :
# Escúzar

Escúzar és un municipi andalús situat en la part nororiental de la comarca de Alhama (província de Granada), a uns 24 km de la capital provincial. Limita amb els municipis de La Malahá, Alhendín, Agrón i Ventas de Huelma.
# Església de Nostra Senyora dels Àngels

«Església de Nostra Senyora dels Àngels» té aquests significats:
* Església de Nostra Senyora dels Àngels de Pollença, església parroquial del poble de Pollença (Mallorca)
* Església de Nostra Senyora dels Àngels de Castellfabib a Castellfabib (Racó d'Ademús, País Valencià)
* Ermita de la Mare de Déu dels Àngels de Sant Mateu a Sant Mateu (Baix Maestrat)
* Església de la Mare de Déu dels Àngels de Betxí, església catòlica d'estil barroc al centre de Betxí (Plana Baixa, País Valencià)
* Església de la Mare de Déu dels Àngels de Toixa, temple catòlic del segle xvii a Toixa (Serrans, País Valencià)
* Nostra Senyora dels Àngels de Llívia, església del segle xvi a Llívia (la Cerdanya)
* Monestir de Nostra Senyora dels Àngels d'Avinganya, monestir ruïnós prop de Seròs (Segrià)
# Eptesicus brasiliensis

Eptesicus brasiliensis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Sud-amèrica i Centreamèrica. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* Chiroptera Specialist Group 1996. Eptesicus brasiliensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 16 febrer 2015.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Estació de Zona Universitària

* Per a l'estació de tramvia del Trambaix vegeu Estació de Zona Universitària (Trambaix)
Mapa Metro Línia 3 :
Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Zona Universitària és una estació de la línia 3 i 9 del Metro de Barcelona. Està situada sota de l'Avinguda Diagonal, entre el carrer González Tablas i l'avinguda Doctor Marañón, al districte de les Corts de Barcelona.
L'estació de la línia 3 es va inaugurar el 1975 i era habitual en la premsa de l'época que aparegués amb el nom de Ciudad Universitaria tot i que el seu nom oficial era l'actual. Des de la seva obertura és la capçalera de la Línia 3, si bé al principi estava a la línia IIIB per diferències de tensió que no permetien l'explotació conjunta de tota la línia.
A l'estació de la L9/L10 del metro de Barcelona hi tenen parada trens de la L9 i en un futur de la L10. La previsió inicial era obrir-la l'any 2007, posteriorment es donava com a data l'any 2011, però donats els contratemps, només es va posar en servei com a terminal de la tram sud de la L9 fins a Aeroport T1 el 12 de febrer de 2016, a l'espera de l'arribada de la L10 procedent de la Zona Franca i la connexió amb el tram nord de les línies.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| terminal | terminal | Palau Reial | Trinitat Nova |
| Aeroport T1 | Collblanc | terminal | terminal |
| Projectat |||||
| Sant Feliu | Finestrelles | Sant Joan de Déu | Palau Reial | Trinitat Vella |
| Aeroport T1 | Camp Nou | Campus Nord | Can Zam |
| Pratenc | Camp Nou | Campus Nord | Gorg |
| Font recorregut: PDI 2009-2018. |||||

## Accessos

* Av. Diagonal - Facultat d'Economia i Empresa (2 accessos)
* Av. Diagonal - Av. Doctor Marañón (2 accessos)
* Av. Doctor Marañón - Campus Sud (1 accés adaptat)

## Referències

* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ PDI 2009-2018, pàg. 158
* ↑ «Territori i Sostenibilitat presenta els pressupostos de 2011 amb l'objectiu de reactivar l'economia». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Aturat el tram central de l'L9 fins a garantir-ne el finançament». L'Avui, 04-06-2011. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Llista d'estacions del metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Zona Universitària
# Estadella (Aragó)

Estadella (en aragonès i castellà, Estadilla) és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano de Barbastre.
La temperatura mitjana anual és de 13,1° i la precipitació anual, 543 mm.

## Història

Des del segle XIII la senyoria d'Estadella fou unida a la baronia de Castre.

## Veïns destacats

* Manuel Abad y Lasierra

## Referències

* 1 2 «Estadella (Aragó)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Estadilla». Arxivat de l'original el 2021-10-28. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Abad y Lasierra, Manuel
# Estadi (geometria)

Un estadi, discorectangle, o obround, és una figura geomètrica bidimensional composta per un rectangle amb un parell de semicercles en dos costats oposats. La seva versió tridimensional, la càpsula, es crea fent girar un estadi al voltant de la línia de simetria que bisecta el semicercle.
La forma de la figura està basada en la construcció homònima, usada per a les pistes atlètiques i les de curses de cavalls.

## Fórmules

El perímetre d'un estadi es calcula amb la fórmula $P=2(\pi r+a)$, i l'àrea, amb la fórmula $A=\pi r^{2}+2ra=r(\pi r+2a)$, on a és la longitud dels costats rectes, i r és el radi dels semicercles.

## Vegeu també

* Oval
* El·lipse
* Rectangle

## Referències

* ↑ Dzubiella, Joachim; Matthias Schmidt; Hartmut Löwen «Topological defects in nematic droplets of hard spherocylinders» (en anglès). Physical Review E, p. 5081.
* ↑ Ackermann, Kurt. «Obround - Punching Tools - VIP, Inc.». www.vista-industrial.com. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ «Obround Level Gauge Glass : L.J. Star Incorporated» (en anglès americà). L.J.Star Incorporated. Arxivat de l'original el 22 d'abril de 2016. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ «Stadium - from Wolfram MathWorld» (en anglès). Mathworld.wolfram.com, 19-01-2013. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «Stadium Calculator». Calculatorsoup.com. [Consulta: 31 gener 2013].
# Estadi Azteca

L'Estadi Azteca (en castellà, Estadio Azteca), també conegut amb el sobrenom d'«El Coloso de Santa Úrsula» per les seves dimensions, és un estadi de futbol situat a Ciutat de Mèxic, a Mèxic.
Va ser inaugurat el 29 de maig de 1966. Té una capacitat màxima de 87.000 espectadors, de manera que és un dels estadis amb més aforament del món, tot i que originalment va arribar a ser de 114.600. Pertany al grup Televisa i al llarg de la seva història ha estat el camp de diversos clubs, Cruz Azul (1971-1996), Necaxa (1966-71 i 1982-2003), Atlante (1966-83, 1996-2001 i 2004-2007) i Atlético Español (1971-1982). En l'actualitat és el Club América qui hi disputa els partits com a local, a més el Cruz Azul tornà a ser local en aquest estadi des de l'estiu de 2018.
Fou dissenyat pels arquitectes Pedro Ramírez Vázquez i Rafael Mijares Alzérrega i construït l'any 1962 amb motiu de la Copa del món de futbol de 1970 amb un cost aproximat de 260.000.000 de pesos mexicans.
Fins al moment l'Estadi Azteca és l'únic estadi que ha albergat dues finals de la Copa del Món de futbol. A més també ha estat l'escenari d'esdeveniments històrics com el de l'anomenat partit del segle per la FIFA en les semifinals del mundial del 1970 entre Alemanya i Itàlia, el "Gol del Segle" marcat per Diego Armando Maradona i el de "La mà de Déu" fet també per ell mateix en aquell partit.

## Referències

* ↑ «2026 FIFA World Cup Bid Book» p. 161.
* ↑ «Mexico City: Cruz Azul to relocate to Azteca».
* ↑ «Mexico's historical stadium». FIFA.com. Arxivat de l'original el 16 desembre 2012.

## Enllaços externs

* Estadi Azteca - Lloc web oficial
# Estació de trens d'Oetrange

L'Estació de trens d'Oetrange (en luxemburguès: Gare Éiter; en francès: Gare d'Oetrange, en alemany: Bahnhof Oetringen) és una estació de trens que es troba a Oetrange al sud de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 30 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb l'est del país i amb Trèveris.

## Servei

Oetrange rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 30 CFL entre Ciutat de Luxemburg i Wasserbillig.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-03-19. [Consulta: 17 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Oetrange Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Oetrange
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Sandweiler-Contern | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 30 CFL | | Munsbach | Wasserbillig |
# Estació de trens de Belvaux-Soleuvre

L'Estació de trens de Belvaux-Soleuvre (en luxemburguès:Gare Bieles-Zolwer, en francès: Gare de Belvaux-Soleuvre, en alemany: Bahnhof Beles-Zolver) és una estació de trens que es troba a Belvaux i prop de Soleuvre, al sud-oest de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació és de la línia 60 CFL, que connecta la Ciutat de Luxemburg amb les Terres Roges al sud del país.

## Servei

Belvaux-Soleuvre rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 60 CFL de Ciutat de Luxemburg a Rodange.

## Referències

* ↑ «Horaris Línia 60» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 22 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Belvaux-Soleuvre Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Belvaux-Soleuvre
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Belval-Rédange | | Rb Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | | Oberkorn | Rodange |
# Estació de trens d'Heisdorf

L'Estació de trens d'Heisdorf (en luxemburguès: Gare Heeschdref; en francès: Gare de Heisdorf, en alemany: Bahnhof Heisdorf) és una estació de tren que es troba a Heisdorf, al centre de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 10 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb el centre i nord del país.

## Servei

Heisdorf rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 10 CFL entre Luxemburg i Diekirch.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2014-12-20. [Consulta: 14 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Heisdorf Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.
* Gare Heisdorf
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Walferdange | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 10 CFL | | Lorentzweiler | Diekirch |
# Eudox (desambiguació)

Eudox (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Eudox de Cnidos, geòmetra, astrònom i metge grec
* Eudox, poeta còmic atenenc
* Eudox de Rodes, historiador grec
* Eudox de Cízic, geògraf grec

## Vegeu també

* Eudoxi
# Euronext

Euronext NV és una borsa de valors paneuropea amb seu a Amsterdam. Es va constituir el 22 de setembre de 2000 com un grup de borses de valors europeu derivat de la fusió de la Bourse de Paris, Borsa d'Amsterdam i Borsa de Brussel·les a les quals posteriorment es van unir altres borses europees. Té representació en Bèlgica, França, Holanda, Portugal i Regne Unit.
Euronext l'any 2002 va créixer amb l'entrada de BVLP (Borsa de Valors de Lisboa i Porto) i la LIFFE (London International Financial Futures and Options Exchange, en anglès, Mercat Internacional de Futurs i Opcions de Londres).
El mercat 'Euronext', és el primer mercat integrat europeu de negociació d'accions, bons i derivats.

## Estructura

El mercat Euronext Amsterdam es divideix en el Mercat Oficial i l'Euro NM. Al Mercat Oficial cotitzen 225 companyies holandeses, 140 empreses estrangeres i 220 institucions d'inversió. El Mercat NM Euro està reservat a empreses innovadores d'alt creixement. El 2007 va formar al costat de l'americana NYSE la principal companyia borsària del món: NYSE Euronext, amb seu central a Nova York.
A Europa està composta per:
* Euronext París (Borsa de París)
* Euronext Amsterdam (antiga Borsa d'Amsterdam)
* Euronext Brussels (Borsa de Brussel·les)
* Euronext Lisboa (Borsa de Valors de Lisboa i Porto)
* Euronext LIFFE (London International Financial Futures and Options Exchange)

## Vegeu també

* Euronext 100
* Next 150
* BEL 20

## Enllaços externs

* Lloc oficial