OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jeanne Guyla

Jeanne Guyla (?, 1898? - ?) fou una soprano francesa.
Va debutar a l'Opéra-Comique de París l'1 de novembre de 1922 com a Micaela a Carmen. La Temporada 1930-1931 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ Arakelyan, Ashot. «Jeanne Guyla (Soprano) (? 1898 - ?)» (en anglès), 18-06-2016. [Consulta: 21 febrer 2018].
# Jeannot Ahoussou-Kouadio

Jeannot Ahoussou-Kouadio (Raviart, 6 de març de 1951)és un polític de Costa d'Ivori que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Costa d'Ivori des del 13 de març fins al 21 de novembre de 2012. És membre del "Partit Democràtic de Costa d'Ivori - Reagrupament Democràtic Africà", el PDCI-RDA, partit liderat per l'ex president Henri Konan Bédié.)

## Referències

* ↑ «Jeannot Ahoussou-Kouadio nommé Premier ministre en» (en francés), 13-03-2012. [Consulta: 14 setembre 2012].
* ↑ «Maitre Jeannot Ahoussou-Kouadio» (en francés). [Consulta: 14 setembre 2012].
# Jerónimo Quijano

Jerónimo Quijano (? 1500- Múrcia, novembre de 1563) va ser un arquitecte i escultor espanyol.
Es va formar a Burgos i va començar el seu treball al cor de la Catedral de Jaén l'any 1524. Va succeir Jacobo Florentino com a mestre de la Catedral de Múrcia, des de 1526 fins a la seva defunció. Va desenvolupar la major part del seu treball en aquesta regió i voltants (Llorca, Cehegín, Cartagena, Oriola, Albacete), on va ser una figura clau del renaixement.
La seva arquitectura monumental, caracteritzada per rics decorats, i les seves composicions esculturals, van estar plenament inspirades en les obres italianes de l'època. Va ser encarregat també de valorar la trona arquebisbal realitzada per Alonso Berruguete per al cor de la catedral de Toledo.
# José María Sáenz de Tejada y Fernández de Bobadilla

José María Sáenz de Tejada y Fernández de Bobadilla (Logronyo, 11 de març de 1920 - Madrid, 7 de juliol de 2016) fou un militar espanyol, cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra en la dècada del 1980.
Va ingressar a les Forces Armades Espanyoles en juliol de 1936 en allistar-se al Terç Nuestra Señora de Balbanera de La Rioja. Va lluitar a la guerra civil espanyola com a alferes provisional als fronts de Somosierra i Catalunya. Després de la guerra continuà a l'exèrcit, arribant al grau de coronel en 1961, a general de brigada en 1981 i tinent general en 1983. En 1975 fou responsable de la Segona Bis (Servei d'Informació de l'Exèrcit) i encarregat de desmantellar la Unión Militar Democrática (UMD), i durant el 23-F, com a cap d'estat major de la I Regió Militar, va col·laborar amb el seu amic Guillermo Quintana Lacaci a desorganitzar la trama colpista. L'11 de gener de 1984 fou nomenat cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra (JEME). Va ocupar el càrrec fins al 31 d'octubre de 1986, quan va passar a la reserva. Va passar els darrers anys de la seva vida vincular a la Fundació Desarrollo y Asistencia, pròxima a l'Opus Dei.

## Referències

* ↑ Fallece el antiguo JEME José Mª Sáenz de Tejada, ejercito.mde.es
* ↑ Dos generales leales que transformaron el Ejército, El País, 2 d'agost de 2016
* ↑ La nueva Junta de Jefes de Estado Mayor tomará hoy posesion, El País, 16 de gener de 1984
* ↑ José María Sáenz de Tejada Arxivat 2018-08-15 a Wayback Machine. a El Espía Digital

## Enllaços externs

* Notícies sobre José María Sáenz de Tejada a El País
# Josep Bayo i Bernad

Josep Bayo i Bernad (Barcelona, 8 de desembre de 1917 - Lleida, 4 de març de 2005) fou un futbolista català de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Va començar a destacar al CE Júpiter l'any 1933. El 1934 ingressà al FC Barcelona, on romangué tres temporades, fins a 1937. Durant la Guerra Civil jugà al Terrassa FC. La temporada 1942-43 jugà al CA Poble Nou i la següent jugà alguns amistosos amb el Barcelona i a continuació al Reus Deportiu. La seva millor etapa la visqué al CE Sabadell, on jugà sis temporades, quatre d'elles a Primera, amb 62 partits disputats. Finalitzà la seva carrera novament al Reus Deportiu. Disputà dos partits amb la selecció catalana de futbol.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1935-36

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «En Hostafranchs». Mundo Deportivo, 08-11-1942. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# José Antonio Noguera de Roig

José Antonio Noguera de Roig (València, 10 d'abril de 1918 - 9 de desembre de 2003) fou un polític valencià.

## Biografia

Va estudiar el batxillerat en el Col·legi dels Jesuïtes de València. Es llicencià en Dret la va fer en la Universitat de València i es va doctorar per la Universitat Complutense de Madrid. Del 1968 al 1978 fou president de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de València, i del 1968 al 1984 fou president de la Fira de Mostres de València. També fou president de l'Associació de Fires Espanyoles (1978-1980). També ha estat soci de l'Ateneu Mercantil de València i ha col·laborat als diaris Levante-EMV i Las Provincias
Fou vicepresident de la primera Conferència Permanent de Cambres de Comerç del Sud de França i Nord i Est d'Espanya, conseller delegat i president d'Aceiteras Reunidas, d'Estación de Descarga y Carga, S.A. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou escollit senador per la província de València per la UCD. Juntament amb Joaquim Muñoz Peirats i Francesc de Paula Burguera van proposar que una disposició transitòria segona de Constitució Espanyola de 1978 reconegués el País Valencià com a nacionalitat històrica. L'oposició de Fernando Abril Martorell provocà que no es presentés a les eleccions de 1979 i abandonés la política. Del 1998 fins al 2003 fou Sindic Major de Comptes de la Generalitat Valenciana.

## Enllaços externs

* Obituari a El País
* Fitxa del Senat
# Universitat Autònoma d'Aguascalientes

La Universidad Autónoma de Aguascalientes (en català Universitat Autònoma d'Aguascalientes) és una universitat pública mexicàana amb seu a la ciutat d'Aguascalientes. Ofereix educació mitjana superior i superior, i compta amb diversos campus en l'estat. La mascota de la universitat és un gall.
# Temnothorax sentosus

Temnothorax sentosus és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins. És endèmica del Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Chalepoxenus spinosus: Social Insects Specialist Group: The IUCN Red List of Threatened Species 1996: e.T4405A10853637» (en anglès). IUCN, 01-08-1996. DOI: 10.2305/iucn.uk.1996.rlts.t4405a10853637.en.
* ↑ «Temnothorax spinosus» (en anglès). AntCat. [Consulta: 26 març 2022].
# Singhiella sutepensis

Singhiella sutepensis és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids. Va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1942.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Peus de porc

Els peus de porc és un plat elaborat amb els peus de porc, un dels animals més ben aprofitats per a l'alimentació de l'home. Hi ha nombroses receptes arreu dels Països Catalans, totes molt apreciades.

## Ingredients

* Peus de porc
* Patates
* Julivert
* All
* Pa ratllat
* Oli
* Sal
* Les ametles, el pebre-roig, les panses, el bitxo, el vi blanc moscatell i d'altres condiments també són presents a les receptes de moltes comarques dels Països Catalans.

## Procés d'elaboració

Els passos a seguir, en general, després d'aconseguir tenir tots els ingredients són els següents:
Primerament, es posen els peus de porc dins l'olla i es deixen bullir durant uns tres quarts d'hora. Mentre estan bullint els peus de porc, es pelen les patates i es posen dins una graella. Seguidament es posa sal a les patates. Quan ha passat el temps necessari perquè els peus estiguin bullits es treuen i es posen dins la graella amb les patates. A continuació es mesclen un parell d'alls tallats a trossets, el julivert picat i el pa ratllat. Quan ja estan mesclats es posa la mescla per damunt de les patates i els peus de porc. Finalment es posa tot dins el forn durant una hora aproximadament.
Els peus també es poden preparar amb salsa, ço és: fem un sofregit amb ceba, alls, ametla molta o llesques de pa, tomàquet, bitxo i herbes; afegim el brou de coure els peus, deixem coure uns 40 minuts i hi afegim els peus durant 20 minuts més.

## Bibliografia

* BORRÀS, D. i BORRÀS, J. La cocina de Menorca. Viena Ediciones. 2004
# José Antonio Palomino i Ortiz

José Antonio Palomino i Ortiz (Alacant, 22 de juliol de 1973) és un exfutbolista professional valencià, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgit del planter de l'Hèrcules CF, va passar pels diferents equips de l'entitat, inclòs el Mutxamel, en aquella època filial herculà. La temporada 91/92 aplega al primer equip, tot i que trigaria dos anys a consolidar-se.
A partir de la temporada 93/94, Palomino es va fer fix a l'onze de l'Hèrcules. La seua millor campanya va ser la 95/96, amb sis gols en 37 partits. Eixe any, l'Hèrcules pujava a primera divisió. A la màxima categoria, però, l'alacantí tot just va comptar en 18 partits, quasi la meitat com a suplent. El migcampista va passar dos anys més a l'Hèrcules a Segona Divisió, però ja no mostrava el mateix nivell que abans.
L'estiu de 1998, l'Hèrcules baixa a Segona B i Palomino deixa el club. Prosseguiria jugant en equips del sud del País Valencià, com el Benidorm CD, el Santa Pola i l'Eldense.

## Enllaços externs

* Fitxa de Palomino
# Julie Doucet

Julie Doucet (Saint-Lambert, 31 de desembre de 1965) és una dibuixant de Còmic underground quebequesa coneguda especialment per les seves obres autobiogràfiques Dirty Plotte i My New York Diary. Les seves obres tracten de temes com el sexe, la violència, la menstruació i les qüestions de gènere. Pionera del còmic femení en el seu país, la seva obra està inspirada per un feminisme radical en el marc dels moviments culturals dels anys 80, com el punk. La seva obra trencadora ha estat vetada en diverses ocasions.
El 2022 va guanyar el Gran Pemi del Festival d'Angulema.

## Referències

* ↑ «Julie Doucet» (en anglès). Drawn & Quarterly, 14-06-2013.
* ↑ «Julie Doucet: "Los dibujantes fuimos libres mientras no había futuro en el cómic"» (en castellà). ELMUNDO.
* ↑ Constenla, Tereixa «Julie Doucet: “Algunas veces me expuse demasiado”» (en castellà). El País [Madrid], 25-11-2017. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Grand Prix 2022» (en francès). [Consulta: 17 març 2022].
# Julie Ertz

Julie Beth Eartz, nascuda Johnston, (Mesa, Arizona; 6 d'abril de 1992) és una defensa de futbol internacional amb els Estats Units, amb els que ha jugat 39 partits i marcat 8 gols des del 2013, guanyat el Mundial 2015. Va ser nomenada Rookie del any de la NWSL al 2014.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 2010 - 2013 | D2 | Santa Clara Broncos | 79 | 31 |
| 2014 - act. | D1 | Chicago Red Stars | 46 | 02 | 19/11/2016 |
| 2012 | Selecció sub-20 | Selecció sub-20 |
| 2013 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 45 | 08 | 13/11/2016 |

## Palmarès

* Competició
* Títols — Seleccions nacionals |||||||
* 1 Mundial
* 000 1 Copa d'Or
* 1 Mundial sub-20
* 000 1 Copa d'Or sub-20
* 1 Torneig Quatre Nacions
* 1 Copa d'Algarve
* 1 Copa SheBelieves
* Títols — Clubs |||||||
* Reconeixements — Premis |||||||
* Millor jugadora jove
* Millor debutant a la Lliga Professional
* Reconeixements — Seleccions de jugadores |||||||
* Onze ideal de la Lliga Professional

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ «Chicago Red Stars». Arxivat de l'original el 2021-01-15. [Consulta: 30 juliol 2016].
# Juan Muñoz Vargas

Juan Muñoz Vargas (Madrid, 1835 - 1919) fou un polític i militar espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica
Era membre del Partit Liberal Fusionista i secretari de Francisco Serrano Domínguez. Fou diputat pel districte de Nava del Rey (província de Valladolid) a les eleccions generals espanyoles de 1871, 1876, 1879 i 1881, pel de Llucena a les eleccions generals espanyoles de 1884, 1886, 1891, i 1896. Fou ministre d'Ultramar interí entre el 27 de novembre i el 6 de desembre de 1891 en absència de Francisco Romero Robledo. El juliol de 1892 renuncià a l'escó quan fou nomenat general de divisió.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.391. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# José Lezama Lima

José Lezama Lima (19 de desembre de 1910 - 9 d'agost de 1976) fou un escriptor i poeta cubà considerat una de les figures més importants de la Literatura llatinoamericana, conegut sobretot per la seva novel·la Paradiso de 1966.

## Referències

* ↑ «José Lezama Lima». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Literatura llatinoamericana
# József Szendrei

József Szendrei (Karcag, 25 d'abril de 1954) és un exfutbolista hongarès, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Va passar per diversos clubs del seu país fins que el 1981 fitxa per l'Újpesti Dózsa, amb qui disputa 126 partits en sis temporades. Amb l'Újpesti guanya la Copa d'Hongria de 1982, 1983 i 1987.
Posteriorment militaria al CD Málaga i al Cadis CF de la competició espanyola, fins a la seua retirada el 1992.

### Equips

* 72/80 Szolnoki MÁV MTE
* 76/78 Kossuth KFSE (cedit)
* 80/81 Nyíregyháza VSSC
* 81/87 Újpesti Dózsa
* 87/88 CD Málaga
* 88/92 Cadis CF

## Internacional

Szendrei va ser internacional amb Hongria en deu ocasions. Va participar amb la seva selecció al Mundial de 1986.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Kanjia

Kanjia fou un un antic principat de l'Índia la capital del qual era Kanjia al nord de Saugor a les Províncies Centrals, avui Madhya Pradesh, a 24° 23′ 30″ N, 78° 15′ 00″ E﻿ / ﻿24.39167°N,78.25000°E﻿ / 24.39167; 78.25000.
El seu primer governant conegut era un raja bundela de nom Debi Singh, el fill del qual Shahji va construir la fortalesa de Kanjia en un turó al sud de la vila. Era un fort quadrats amb una torre a cada cantonada i a l'interior una hectàrea de terreny coberta d'edificis avui en ruïnes. El 1726, Vikramaditya, un descendent de Shahji, fou expulsat de Kanjia per Hasanullah Khan, nawab de Kurwai, i es va refugiar a Piprasi, un petit poble a l'extrem nord de la comarca on els seus descendents van conservar un territori com a sobirans sota domini britànic, sense pagar renda. El 1870 era príncep Amrit Singh.
Mentre Kanjia fou perduda pel nawab de Kurwai a mans del peshwa maratha el 1758, i fou donat en feu a un dels seus oficials de nom Khandarao Trimbak. El seu successor fou Ramchandra Ballal (també Ram Bhari); quan el peshwa va cedir el territori de Saugor que incloïa Kanjia i Malhargarh els feus de Ramchandra (1818) el perjudicat va rebre en compensació el principat d'Itawa. El mateix anys els britànics van entrar a Kanjia i la van cedir a Sindhia que la va conservar fins al 1857. En aquest any els bundeles de la zona i estats veïns es van dirigir a l'oficial de Sindhia a Kanjia, Amrit Singh, al que van proclamar governant per força; però al cap de pocs dies Amrit va fugir per reunir-se amb el seu sobirà; llavors els bundeles van saquejar Kanjia però la van evacuar quan es va acostar Sir Hugh Rose; els Sindhia de Gwalior la van recuperar i van conservar Kanjia fins a un intercanvi de territori el 1860 quan va retornar als britànics i inclosa al districte de Saugor o Sagar.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Kaixino

Kaixino (en rus: Кашино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# José Ramón Fernández Álvarez

José Ramón Fernández Álvarez (Santiago de Cuba, 4 de novembre de 1923 - L'Havana, 6 de gener de 2019) fou un militar i polític cubà.

## Trajectòria

En 1947 es va graduar a l'Escola de Cadets de Cuba i també a l'Escola d'Artilleria, a més d'altres cursos als Estats Units i a Cuba. A partir del Cop d'estat del 10 de març de 1952 va participar en diverses activitats i moviments conspiratius contra els batistes, fins que en 1956 va ser detingut en ser descobert el moviment conegut com "Los puros" i jutjat en un Consell de Guerra Sumaríssim. Va ser sancionat a presó, on va romandre fins al triomf de la Revolució Cubana l'1 de gener de 1959. Va ser ascendit a Capità en 1959, a Comandant en 1961 i a General de Brigada en la reserva en 1996.
Com a membre de les Forces Armades Revolucionàries va comandar una de les agrupacions principals de tropes en la lluita contra el desembarcament mercenari de Playa Girón.

## Càrrecs

A partir de 1959 ha ocupat múltiples càrrecs i responsabilitats, entre els quals es destaquen:
* Director de l'Escola de Cadets de l'Exèrcit Rebel.
* Viceministre de les FAR fins a 1970.
* Viceministre Primer d'Educació, fins a 1972.
* Ministre d'Educació des de 1972 fins a 1990.
* Vicepresident del Consell de Ministres des de 1978 fins a 2012.
* President del Comitè Olímpic Cubà, des de 1997.
* Diputat a l'Assemblea Nacional del Poder Popular des de 1976.
* Membre del Consell d'Estat des de 1981 fins a 1993.
* Membre del Comitè Central del Partit Comunista de Cuba.
Ha representat al Govern de Cuba en la investidura de presidents a diversos països llatinoamericans. És membre del Comitè Executiu de l'Organització Esportiva Panamericana.
# José Ramón González Romo

José Ramón González Romo (Sevilla, 12 d'octubre de 1963) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Debuta a primera divisió amb el Reial Betis a la campanya 81/82, en la qual disputa 7 partits i marca un gol. El migcampista seria un dels jugadors clàssics del Betis durant la dècada dels 80, tot i que seria suplent gairebé en tota la seua etapa al conjunt verd-i-blanc. Va destacar sobretot a la campanya 85/86, en la qual marca 7 gols en 25 partits.
L'estiu de 1989 fitxa pel Cadis CF, amb qui milita altres dues temporades a la màxima categoria, en les quals també hi seria suplent.
En total, suma 103 partits i 9 gols a primera divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# José Ramón Goyeneche Bilbao

José Ramón Goyeneche Bilbao (Arrieta, 15 d'octubre de 1941) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1965 i 1968. Quan era amateur va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio de 1964 en la prova de Contrarellotge per equips.

## Palmarès

* 1966
** 1r al Cinturó ciclista internacional de Mallorca
* 1968
** Vencedor d'una etapa a la Vuelta a los Valles Mineros
** 2n a la Volta a La Rioja
** 3r al Gran Premi de Laudio

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1965. 49è de la classificació general
* 1968. 48è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1967. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Kamimuria tenuispina

Kamimuria tenuispina és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1948 (1947). Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 16(3/4):265-272.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:295.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1977. Entomol. Basil. 2:116.
* Sivec & Stark, 2008. Illiesia 4(12):137.

## Enllaços externs

* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Kamimuria turbinata

Kamimuria turbinata és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: Indoxina.

## Referències

* ↑ Sivec, Ignac; Stark, Bill P. «New species of Kamimuria Klapálek (Plecoptera: Perlidae) from Thailand and Vietnam, with notes on Chinese species.». Illiesia, 4, 12, 2008, pàg. 126.
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Zwick, P., 1973. Insecta: Plecoptera. Phylogenetisches System und Katalog. Das Tierreich 94. Walter de Gruyter and Co., Berlín. 465 pp.
# Juan Molins Parera

Juan Molins Parera (Sant Andreu del Palomar, segle XIX- Pallejà, agost de 1933) fou un empresari i polític català, fundador de la nissaga dels Molins, vinculats a Cementos Molins.
Va néixer a Sant Andreu del Palomar, i es dedicava a la indústria del ciment. Va obrir dues fàbriques, a Vallirana i Pallejà.
Com a polític, fou alcalde de Pallejà entre 1906 i 1923. Va saludar a Alfons XII durant la seva visita al municipi, i posseïa una medalla al mèrit militar.
Va ser gerent de la cimentera Sanson entre 1921 i 1928, i membre del consell d'administració.
Casat amb Elvira Figueres, va tenir quatre fills, dos nens i dues nenes. L'hereu, Francesc, no va seguir els passos del pare i es va establir pel seu compte, com a constructor. El segon fill, Joaquín Molins Figueres va unir-se al negoci familiar. Junts van fundar l'empresa Cementos Molins el febrer del 1928. Van comprar diverses patents al Grup Lafarge per fabricar ciment aluminós. Va morir el 1932, i el seu fill es va quedar el negoci familiar.
Té un carrer dedicat al seu nom a Pallejà.

## Referències

* ↑ «obituario». La Vanguardia, 11-08-1933, pàg. 14.
* ↑ Vinton, Roger. La gran teranyina : els secrets del poder a Catalunya. [Barcelona]: Edicions del Periscopi, 2017, p. 24. ISBN 978-84-946014-1-5.
* 1 2 «Los que dejan huella II» (en castellà). Kpmg. [Consulta: 20 febrer 2023].
* 1 2 «Més de 100 Molins». [Consulta: 20 febrer 2023].
# Juan Molins Ribot

Joan Molins Ribot, (1911-1986) fou un enginyer de camins i empresari català, membre de la nissaga que controla Cementos Molins.

## Biografia

Fill primogènit de Joaquín Molins Figueres i d'Anna Ribot, va estudiar enginyeria de camins a petició del seu pare. Va treballar bona part de la seva trajectòria professional com a funcionari, fent d'enginyer per a la Prefectura d'Obres Públiques. Entre els seus projectes més destacats, va participar en la cobertura del carrer Aragó i dissenyant ponts de la línia de ferrocarril a Puigcerdà.
El 1976 fou nomenat President de Cementos Molins, en morir el seu pare. Malalt de cor, va demanar que en cas de mort, la direcció fos gestionada pel seu germà Casimiro. Moriria deu anys després, el 1986.

## Vida personal

Es va casar amb Glòria Amat, néta d'un magistrat del Tribunal Suprem, amb qui van tenir 11 fills. Entre els seus onze fills s'inclouen Joan Molins Amat (1942) enginyer de camins, conseller delegat de l'empresa entre 1986 fins a 2015; Joaquim Molins Amat (1945-2017) enginyer i polític; Santiago Molins Amat (1950), enginyer industrial i empresari, Jordi (1952), Josep (1953), Xavier Molins i Amat (1955) és l'últim membre de la família que va treballar a l'equip directiu de l'empresa. Pau Molins Amat, nascut el 1962, és un conegut advocat penalista.

## Referències

* ↑ Vinton, Roger. La gran teranyina : els secrets del poder a Catalunya. [Barcelona]: Edicions del Periscopi, 2017, p. 24. ISBN 978-84-946014-1-5.
* 1 2 «Més de 100 Molins». [Consulta: 20 febrer 2023].