OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Betesa

Betesa és una localitat que pertany al municipi d'Areny de Noguera, a la Ribagorça (Aragó).
Està situada a una altitud sobre el nivell del mar de 1.178 metres. L'estructura és típicament medieval, al llarg d'un carrer davall d'un promontori rocós, sobre el qual encara hi ha restes del que en el seu dia va ser un antic castell fortalesa. Als afores es troben els caserius de casa Pallàs i casa Francino.
La seva església de Sant Joan Evangelista està molt modificada. En els seus termes hi ha dues ermites a la muntanya: l'ermita de Rigatell, obra romànica del segle xii i l'ermita de Santa Eulàlia, també anomenada Santa Olaria. El frontal de l'altar de l'ermita de Rigatell es troba actualment al MNAC (Museu Nacional d'Art de Catalunya).
La seva proximitat a Catalunya fa que la seva població sigui catalanoparlant o bilingüe. El ball popular són les jotes.
La població durant l'estiu és d'entre 30 i 40 persones. Es tracta de famílies que han mantingut la casa com a segona residència o fills de Betesa que s'han rehabilitat una casa.

## Nuclis de població

Fins al 1966 Betesa tingué municipi propi, que també incloïa els llocs dels Molins de Betesa, Santa Eulàlia i Ovís.

## Festes locals

* 15 d'agost (romeria a Rigatell i berenar)
* Primer divendres d'agost (sopar de germanor i ball a la plaça)

## Llocs d'interès

* Els Molins (Formava part de l'antic municipi)
* Ermita de Rigatell
* Ermita de Santa Eulàlia
* Cova d'Espluga Fonda amb estalactites.
* Torrent d'Ovís (Serra de Sis)
* Sant Vicenç del Sas

## Referències

* ↑ «Betesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Betesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Betesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Betesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Betesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Baptornis

Baptornis ("au bussejadora") és un gènere d'aus subaquàtiques que visqueren en el Cretaci tardà, fa uns 83-80 milions d'anys. Aquestes aus estaven especialitzades en la tècnica del bussejo. El seu hàbitat eren els mars poc profunds que cobrien la zona central d'Amèrica del Nord durant el període en què visqueren. Solament es coneix a les aus d'aquest gènere a partir d'alguns ossos aïllats, tots ells recuperats dels dipòsits calcaris del cretático tardà de Kansas (Estats Units). Mai s'ha trobat un esquelet complet, per la qual cosa per a la reconstrucció del seu esquelet s'ha utilitzat l'esquelet d'un cosí proper, Hesperornis, per reconstruir parts que faltaven. Pesava uns 7 kg i mesurava 1 m.
# Suimanga carmelità

El suimanga carmelità (Chalcomitra fuliginosa) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones forestal costaneres de Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, Guinea Equatorial, sud-oest de Gabon, República del Congo, sud-oest de la República Democràtica del Congo i nord-oest d'Angola.

## Referències

* ↑ «Suimanga carmelità». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Su Ta Gar

Su Ta Gar (en basc, «foc i flama») és un grup musical basc de heavy metal. Format el 1987 per Aitor Gorosabel (veu i guitarra solista), Xabi Bastida (guitarra), Igor Díez (baix) i Galder Arrillaga (bateria). La seva cançó «Jo Ta Ke» és tot un himne al País Basc i molt coneguda en els cercles musicals i polítics de l'Estat espanyol.
El 2006 van publicar Jainko Hilen Uhartean amb el seu propi segell discogràfic i van gravar el videoclip d'«Itxaropen hitza» amb el director de cinema Juanma Bajo Ulloa. El 2021 es va publicar el còmic Sua, una història de ficció basada en passatges de les lletres de Su Ta Gar i el context històric en què va néixer el grup.

## Discografia
### Àlbums

* Jaiotze Basatia (Zarata, 1991)
* Hortzak Estuturik (Esan Ozenki, 1992)
* Munstro Hilak (Esan Ozenki, 1993)
* Sentimenak Jarraituz (Esan Ozenki, 1996)
* Agur Jauna Gizon Txuriari (Esan Ozenki, 1997)
* Su ta Gar 1987-89 (Gaztelupeko Hotsak, 1999)
* Homo_Sapiens? (GOR, 1999)
* Jo Ta Ke (GOR, 2001, doble CD en directe)
* Itsasoz Beteriko Mugetan (GOR, 2003)
* Jainko Hilen Uhartean (STG, 2006)
* Ametsak Pilatzen (2011)
* Bizirik Gaude (2013)
* Maitasunari pasioa (2016)
* Alarma (2022)

### Filmografia

* Su ta Gar Zuzenean (1993, VHS)
* Homo_Sapiens? Tour'00 (2000, VHS)
* Une Iraunkorrak (2007, DVD)
* 20 Urte - DURANGO 2008/12/26 (2009, 2CD + DVD)

### Participació en recopilatoris

* «Haika Mutil» a Txerokee, Mikel Laboaren kantak (Elkar/IZ, 1990). Disc homenatge a Mikel Laboa.
* «Dioses del terror» a L'asturianu muévese (1997). Versió de la cançó «Beldurraren Jainkoak» en asturià.
* «Eromena» a Gaur Olerkiak Bihar Presoak Euskal Herrirat! (1998). Disc editat per la plataforma Iparraldeko Presoen Sustengu Komiteen Koordinaketak.
* «Gaztea» a Gaztetxeak Martxan (2001). Editat en solidaritat al gaztetxe de Vitòria.
* «The Sentinel» a Tribute to Metal Gods (2007). Disco de tribut a Judas Priest.

## Referències

* ↑ «Jo ta ke» (en castellà). La Factoría del Ritmo, 05-07-2001. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «SU TA GAR & Juanma Bajo Ulloa "Itxaropen hitza" (Reportaje EITB Kultura 2006)». [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Sua comic de Su Ta Gar a la venta este mes» (en castellà). Metal Euskadi, 04-11-2021. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Su Ta Gar». Metal Symphony, 24-11-2011. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «No tengo nada en contra de España» (en castellà), 05-11-2013. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Su Ta Gar presenta nuevo disco, "Alarma"» (en castellà). EiTB, 30-11-2022. [Consulta: 3 desembre 2022].
# Skandia

Skandia és una empresa asseguradora de Suècia que va iniciar les seves activitats el 1855. L'empresa opera a Europa, Llatinoamèrica, Àsia i Austràlia. Skandia també opera un banc per internet denominat Skandiabanken.
El 2003 la seva delegació d'Amèrica del Nord, American Skandia, va ser adquirida per Prudential Financial. El CEO d'American Skandia, Wade Dokken, es va associar amb Goldman Sachs i va vendre la divisió a Prudential Financial per $1.200 milions.
Skandia és un dels principals operadors mundials en solucions a llarg termini d'estalvis i inversions. La major divisió de Skandia, en termes de negocis i benefici, correspon al Regne Unit, iniciada el 1979. Aquesta divisió té la seu a Southampton (Skandia House).
El 2005 el grup de serveis financers sud-africà/britànic Old Mutual va llançar una oferta per a l'adquisició de Skandia de $6.500 milions, que es va trobar al principi amb la resistència d'alguns dels accionistes, així com de diversos directius i del consell d'administració. El 3 de febrer de 2006, Old Mutual va completar l'adquisició de Skandia, i posteriorment va ser retirada de les borses d'Estocolm i Londres.

## Referències

* ↑ «Wade Dokken: Bibiliography». Arxivat de l'original el 2018-10-22. [Consulta: 25 febrer 2011].
* ↑ http://news.bbc.co.uk

## Enllaços externs

* Pàgina de Skandia a Espanya Arxivat 2008-02-14 a Wayback Machine..
# Skalka nad Váhom

Skalka nad Váhom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín, a l'aiguabarreig de la riera de Súčanka amb el Váh. El 31 de desembre de 2021 tenia 1.187 habitants.

## Història

Hi ha traces d'assentaments humans de l'Edat de Pedra tardà. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1208. La història junts amb la del monestir benedictí, i més tard jesuïta, que des 1224 fins a 1773 va determinar la vida del poble. Excepte l'església barroca, només en romanen unes ruïnes. Formava una etapa al camí de romeria cap a la ciutat de Trenčín.
El poble es va fundar quan els municipis de Skala, Skalská Nová Ves i Újazd es van fusionar el a 1974.

## Referències

* ↑ «Geografická poloha [Geografia]» (en eslovac). Ajuntament de Skalka nad Váhom. [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «DATAcube.». Štatistický úrad Slovenskej republiky. [Consulta: 7 febrer 2023].
* 1 2 «Skalka nad Váhom» (en alemany). regió de Trenčín. [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ Zachar, Ján; Horňák, Milan; Novaković, Predrag. «Skalka nad Váhom, Monastery». A: 3D digital recording of archaeological, architectural and artistic heritage (en anglès). Ljubljana: Znanstvena založba Filozofske fakultete, 2017, p. 67-69. ISBN 978-961-237-898-1.
* ↑ «História obce [Història del poble]» (en eslovac). Ajuntament de Skalka nad Váhom. [Consulta: 7 febrer 2023].
# Suimanga bru

El suimanga bru (Anthreptes gabonicus) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita manglars i corrents fluvials de l'àrea costanera del Senegal, Gàmbia, Guinea, Sierra Leone, Burkina Faso, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria, Camerun, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo, Cabinda i nord-oest de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Suimanga bru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Suimanga ala-roig

El suimanga ala-roig (Cinnyris rufipennis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'est de Tanzània, a les muntanyes Udzungwa.

## Referències

* ↑ «Suimanga ala-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Suimanga ametista

El suimanga ametista (Chalcomitra amethystina) és una espècie d'ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae) que habita la zona afrotròpica.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos poc densos d'Àfrica, des del sud de Somàlia, el Sudan del Sud i la República del Congo, cap al sud, fins al sud de Sud-àfrica.

## Subespècies

S'han descrit 6 subespècies:
* C. a. adjuncta (Clancey, 1975). Sud-est de Botswana, sud de Moçambic i nord-est de Sud-àfrica.
* C. a. amethystina (Shaw, 1812). Est i sud de Sud-àfrica.
* C. a. deminuta Cabanis, 1880. Des del sud-est de Gabon i sud de la República del Congo, fins al sud-oest de la República Democràtica del Congo, Angola, centre i oest de Zàmbia, i nord de Botswana i de Namíbia.
* C. a. doggetti (Sharpe, 1902). Des de l'oest de Kenya, sud-est de Sudan del Sud i nord-est d'Uganda, fins al nord i centre de Tanzània.
* C. a. kalckreuthi (Cabanis, 1878). Sud de Somàlia, est de Kenya i nord-est de Tanzània.
* C. a. kirkii (Shelley, 1876). Des de l'oest i centre de Tanzània, fins al sud-est de la República Democràtica del Congo, est de Zàmbia, Zimbàbue i est de Botswana.

## Referències

* ↑ Chalcomitra amethystina a Integrated Taxonomic Information System Rev. 31/01/2014 (anglès)
# Sternarchorhynchus axelrodi

Sternarchorhynchus axelrodi és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 60 cm de llargària màxima.
* 200-217 radis a l'aleta anal.

## Alimentació

Menja insectes i d'altres invertebrats aquàtics.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil, incloent-hi la conca del riu Amazones i el riu Tocantins.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Castelnau F. L., 1855. Poissons. A: Animaux nouveaux or rares recueillis pendant l'expédition dans les parties centrales de l'Amérique du Sud, de Rio de Janeiro a Lima, et de Lima au Para; exécutée par ordre du gouvernement Français pendant les années 1843 a 1847... Part 7, Zoology. Exped. Amer. Sud. v. 2. i-xii + 1-112.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010. Electric fishes of the genus Sternarchorhynchus (Teleostei, Ostariophysi, Gymnotiformes); phylogenetic and revisionary studies. Zool. J. Linn. Soc. 159:223-371.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010.

## Bibliografia

* Campos-da-Paz, R., 2000. On Sternarchorhynchus (Castelnau): a South American electric knifefish, with descriptions of two new species (Ostariophysi: Gymnotiformes: Apteronotidae). Copeia (2):521-535.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Harvard Law School

Harvard Law School (també coneguda com a Harvard Law o HLS) és una de les escoles professionals de graduats de la Universitat Harvard. Ubicada a Cambridge, Massachusetts, Harvard Law és una de les escoles de dret més prestigioses del món. És també l'escola més antiga dels Estats Units que ha operat contínuament. Té la biblioteca de dret més gran del món.
Harvard Law va introduir el que es convertiria en el currículum estàndard per al primer-any a les escoles de dret nord-americanes - incloent classes sobre contractes, propietat, greuges, dret penal i procediment civil - en la dècada de 1870, sota el degà Christopher Columbus Langdell. A Harvard, Langdell també va desenvolupar l'ensenyament del dret partint de casos, que es va convertir en el model dominant a les escoles de dret nord-americanes.
L'actual degà de Harvard Law School és Elena Kagan, qui va succeir a Robert C. Clark el 2003.

## Referències

* ↑ School, Harvard Law «About | Harvard Law School» (en anglès). Harvard Law School.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Programes HLS
* Publicacions HLS
# César Porras Ruiz

César Porras (Santander, 11 de maig de 1977) és un exfutbolista càntabre, que ocupa la posició de migcampista.

## Carrera esportiva

Es va formar al planter del Racing de Santander, tot debutant en el primer equip en la campanya 97/98, però no va tenir continuïtat en el conjunt muntanyés. Posteriorment, va militar a les files del Real Avilés.

## Enllaços externs

* Fitxa de César Porras
# Biagio Bartalini

Biagio Bartalini (1750–1822) va ser un metge i botànic italià que va néixer a Torrita di Siena.
De 1782 a 1822 va ser director del jardí botànic de Siena, i de 1815-19 president de l'Accademia dei Fisiocritici. El 1786 va ocupar la càtedra de ciències naturals de la Universitat de Siena.
El 1776 Bartalini publicà elCatalogo delle Piante dei dintorni di Siena, aquesta obra va ser una de les primeres a utilitzar el sistema de taxonomia de Linné a Itàlia.
La seva signatura abreujada com a botànic és Bartal.

## Referències

* Basat en una traducció de la Wikipedia en francès.
# Medalla Mauriciana al Mèrit pels 50 anys de Carrera Militar

La Medalla Mauriciana al Mèrit pels 50 anys de Carrera Militar (italià: Medaglia Mauriziana al Merito di 10 lustri di Carriera Militare), habitualment nomenada només com a Medaglia Mauriziana és una condecoració italiana creada el 7 de maig de 1954 per Luigi Einaudi, creada per Llei 203 i modificada amb Decret de la Presidència 470 de 19 de març de 1955 i amb llei 13277 de 8 de novembre de 1956.
És atorgada als oficials i sots-oficials de l'Exèrcit, la Marina Militar, l'Aeronàutica Militar, els Carrabiners, la Guàrdia Financera i la Policia de l'Estat que hagin acomplert 50 anys de servei militar.
És concedida mitjançant decret del President de la República a proposta del Ministre de Defensa. En cas de la Guàrdia Financera i la Policia de l'Estat s'atorga a proposta dels Ministres de Finances o de l'Interior.

## Disseny

Una medalla d'or, de 50mm de diàmetre pels generals i almiralls i de 35mm de diàmetre per a la resta. A l'anvers apareix la figura eqüestre de Maurici d'Agaunum, galopant cap a la dreta, portant amb la mà dreta un estendard amb la creu. A la part superior apareix la llegenda "S. MAURIZIO PROTETTORE DELLE NOSTRE ARMI" ("Sant Maurici Protector del Nostre Exèrcit").
Al revers apareix la inscripció "A ... PER DIECI LUSTRI NELLA CARRIERA MILITARE BENEMERITO" (A... Per 10 Lustres de Carrera Militar Meritòria) (amb un espai buit per gravar el nom del receptor.
Penja d'una cinta verda (del mateix color que l'Orde de Sant Maurici i Sant Llàtzer).

## Enllaços externs

* Pàgina del Quirinale
# Cuaespinós cellagrís

El cuaespinós cellagrís (Cranioleuca curtata) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes, des del centre de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est i sud d'Equador i est i sud-est de Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós cellagrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/04/2021(català)
# Barbus tangandensis

Barbus tangandensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Zimbàbue i a Zàmbia (riu Congo).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Bell-Cross, G. i J.L. Minshull, 1988. The fishes of Zimbabwe. National Museums and Monuments of Zimbabwe, Harare, Zimbàbue. 294 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Harvard Mark IV

El Harvard Mark IV era un computador electrònic de programa emmagatzemat construït per la Universitat Harvard sota la supervisió d'Howard Aiken per a la Força Aèria dels Estats Units. L'computador es va acabar de construir el 1952. Es va quedar a Harvard, on la Força Aèria el va utilitzar àmpliament.
El Mark IV era tot electrònic. El Mark IV

## Antecessors

Els altres computadors de vàlvules de programa emmagatzemat construïts per la Universitat Harvard sota la supervisió d'Howard Aiken, van ser: el Harvard Mark I, el Harvard Mark II i el Harvard Mark III

## Referències

* ↑ Research, United States Office of Naval. A survey of automatic digital computers (en anglès). Office of Naval Research, Dept. of the Navy, 1953, p. 43.

## Bibliografia

* A History of Computing Technology, Michael R. Williams, 1997, IEEE Computer Society Press ,ISBN 0-8186-7739-2

## Enllaços externs

* Registre de canvi magnètic de 64 bits de Harvard Mark IV a ComputerHistory.org
# Còlit

Els còlits o culbancs (Oenanthe) són un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae), antany situats als túrdids (Turdidae). En general habiten zones àrides i escarpades del Vell Món, però el còlit gris arriba fins al Canadà, Alaska i Groenlàndia. Als Països Catalans habiten el còlits negre, gris i ros, amb esporàdiques citacions del còlit del desert.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022), aquest gènere està format per 32 espècies:
* Oenanthe albifrons - Còlit frontblanc.
* Oenanthe albonigra - Còlit de Hume.
* Oenanthe bottae - Còlit de Botta.
* Oenanthe chrysopygia - Còlit cua-roig.
* Oenanthe cypriaca - Còlit de Xipre.
* Oenanthe deserti - Còlit del desert.
* Oenanthe dubia - Còlit cendrós. Era inclòs en el gènere Cercomela.
* Oenanthe familiaris - Còlit familiar. Era inclòs en el gènere Cercomela.
* Oenanthe finschii - Còlit de Finsch.
* Oenanthe fusca - Còlit bru. Era inclòs en el gènere Cercomela.
* Oenanthe halophila - Còlit del Magrib.
* Oenanthe heuglini - Còlit de Heuglin.
* Oenanthe hispanica - Còlit ros.
* Oenanthe isabellina - Còlit isabelí.
* Oenanthe leucopyga - Còlit de corona blanca.
* Oenanthe leucura - Còlit negre.
* Oenanthe lugens - Còlit de Núbia.
* Oenanthe lugubris.
* Oenanthe lugentoides.
* Oenanthe melanoleuca.
* Oenanthe melanura - Còlit cuanegre. Era inclòs en el gènere Cercomela).
* Oenanthe moesta - Còlit de carpó roig.
* Oenanthe monacha - Còlit frare.
* Oenanthe oenanthe - Còlit gris.
* Oenanthe phillipsi - Còlit de Somàlia.
* Oenanthe picata - Còlit variable.
* Oenanthe pileata - Còlit del Cap.
* Oenanthe pleschanka - Còlit pitnegre.
* Oenanthe scotocerca - Còlit cuabrú. Era inclòs en el gènere Cercomela.
* Oenanthe seebohmi - Còlit de Seebohm.
* Oenanthe xanthoprymna - Còlit de Pèrsia.
* Oenanthe warriae.
Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), comptarien 28 espècies, però seguint un altre criteri taxonòmic, amb les següents divergències:
- Oenanthe melanoleuca és considerat una subespècie del còlit ros (O. hispanica).
- Oenanthe halophila; O lugubris; O. lugentoides i O warriae són considerats subespècies del còlit de Núbia (O. lugens).
- Una subespècie del còlit de Botta (O. bottae frenata) és considerada una espècie separada. D'aquesta segmentació, doncs, en resultarien dos taxons diferenciats:
* Oenanthe bottae (stricto sensu) - Còlit de Botta.
* Oenanthe frenata - Còlit pit-rogenc.

## Referències

* ↑ «Còlit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 712-713. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Beauvoir

«Beauvoir» té aquests significats:
* Toponímia:
** Beauvoir (Manche)
** Beauvoir (Oise)
** Beauvoir (Sena i Marne)
** Beauvoir (Yonne)
** Beauvoir-de-Marc, municipi francès al departament de la Isèra
** Beauvoir-en-Lyons, municipi francès al departament del Sena Marítim
** Beauvoir-en-Royans, municipi francès al departament del Pas de Calais
** Beauvoir-sur-Mer, municipi francès al departament de Vendée
** Beauvoir-sur-Niort, municipi francès al departament de Deux-Sèvres
** Beauvoir-Wavans, municipi francès al departament del Pas de Calais
** Aillières-Beauvoir, municipi francès al departament del Sarthe
** Bragelogne-Beauvoir, municipi francès al departament de l'Aube
** Cantó de Beauvoir-sur-Mer, cantó francès al districte de Les Sables-d'Olonne (departament de la Vendée)
** Cantó de Beauvoir-sur-Niort, cantó francès al districte de Niort (departament dels Deux-Sèvres)
** Labastide-Beauvoir, municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
** Mignaloux-Beauvoir, municipi francès al departament de la Viena
* Biografies:
** Hélène de Beauvoir (París, 1910 - Goxwiller, 2001), pintora francesa i germana de la filòsofa Simone de Beauvoir
** Max Beauvoir (Haití, 1936 - Port-au-Prince, Haití, 2015), bioquímic i "houngan" haitià
** Simone de Beauvoir (París, 1908 - 1986), novel·lista, filòsofa existencialista, professora i feminista francesa
# Cuaespinós cendrós

El cuaespinós cendrós (Synallaxis hypospodia) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i matolls a la sabana de les terres baixes, per l'est dels Andes, a l'est de Perú, nord de Bolívia i oest i est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós cendrós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/04/2021(català)
# Barisan Revolusi Nasional Melayu Patani

El Barisan Revolusi Nasional Melayu Patani (BRN) és un partit polític i militar de Tailàndia, que fou fundat el març de 1963 com escissió del Barisan Nasional Pembe-Basan Pattani (BNPP) amb l'objectiu d'establir un estat malai a Patani, al sud de Tailàndia.
El 1988 es va dividir en tres faccions: el BRN Kongres (l'ala militar dirigida per Rosa Buraso), el BRN Koordinasi (l'ala més activa), i el BRN Uram (l'ala religiosa).
* Barisan Revolusi Nasional Melayu Pattani, i BRN-Congress
* BRN-Coordinate
* BRN-Uram

## Referències

* ↑ Pengistiharan Barisan Revolusi Nasional Melayu Patani (B.R.N.) Ke-4
* ↑ A Breakdown of Southern Thailand's Insurgent Groups. Terrorism Monitor Volume: 4 Issue: 17