OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Paul Stevens

John Paul Stevens (Chicago, 20 d'abril de 1920 - Fort Lauderdale, 16 de juliol de 2019) va ser un jurista dels Estats Units. Entre 1975 i 2010 va ocupar una posició com a Jutge Associat de la Cort Suprema dels Estats Units. Al moment de retirar-se, Stevens era el membre de major experiència en el Tribunal.
La carrera jurídica de Stevens va començar el 1970 quan el President Richard Nixon el nomena jutge del Setè Circuit d'Apel·lacions a Chicago. Després al 1975 el President Gerald Ford el nomina a la Cort Suprema després de retirar-se el Jutge Associat William Douglas.
Originalment, el Jutge Stevens era considerat un jutge conservador, però al llarg dels anys, va moure's més cap a l'esquerra i va ser considerat un membre de l'ala liberal de la Cort. En diverses ocasions va votar a favor dels drets dels homosexuals i del dret a l'avortament cosa que li va representar fortes crítiques per part dels sectors conservadors.
Encara que el tema de la seva possible retirada va ser molt debatut durant molts anys als Estats Units (sobretot durant la presidència de George W. Bush, que esperava substituir-ho per un jutge conservador), el 9 d'abril de 2010, onze dies abans de complir 90 anys, Stevens va anunciar la seva intenció de deixar el càrrec per a finals de juny d'aquell any, quan finalitzava el període de sessions.
Malgrat la seva avançada edat, la seva participació va ser activa fins als seus últims dies en el càrrec, arribant a prendre les regnes administratives de la Cort durant el temps en què la posició de Jutge President va estar vacant.
El 10 de maig de 2010, el President Barack Obama va nomenar a la Procuradora General Elena Kagan per succeir a Stevens en el càrrec.

## Referències

* ↑ «John Paul Stevens». CNN Library, 15-04-2017 [Consulta: 19 agost 2017].
* ↑ País, Ediciones El «Duro examen a Elena Kagan para ser juez» (en castellà). El País [Madrid], 29-06-2010. ISSN: 1134-6582.
# Gelabert (cognom)

Gelabert o Gilabert (en altres llengües, també Guilabertus, Wilabertus i Willaperth) és un cognom patronímic poc freqüent d'origen català i que prové del nom germànic Gilabert (fletxa brillant) o Gisilbert (exuberant i famós).

## Llinatge

Durant el regnat de Jaume el Conqueridor, dos membres d'aquest llinatge van dirigir-se a la conquesta de Mallorca i s'hi van establir. Els hereus d'aquests conquistadors van assentar-se a Catalunya i, el febrer de 1323, un home anomenat Guillem Gelabert va adquirir propietats a Sant Just Desvern que van derivar en la construcció de Can Gelabert de la Riera. Posteriorment aquesta família es va ampliar i es va fundar Can Gelabert del Coscoll a Les Corts de Sarrià. També se'n van establir diversos membres a Esplugues de Llobregat, Sant Joan Despí, Cornellà de Llobregat i El Prat de Llobregat.
És considerat un dels cognoms més antics de les Illes Balears i, en concret, de Menorca, d'on n'existeixen registres de 1301. L'any 1366 Hugo Gilabert era el batlle de Maó, i al llarg del segle xvi el llinatge entrava als ajuntaments de Ciutadella de Menorca, Alaior i Es Mercadal.

## Heràldica

El seu escut d'armes és, sobre camp d'or, una àguila de sable, coronada.

## Referències

* ↑ Trias Ferri, 2008, p. 156.
* ↑ Bourin i Martínez Sopena, 2010, p. 195-212.
* ↑ Heráldica Valenciana. «Gilabert» (Web) (en castellà). Levante-EMV. [Consulta: 28 setembre 2016].
* 1 2 3 Gelabert i Fiet, 1973, p. 182.
* ↑ Masdéu i Térmens, 1998, p. 101-104.
* ↑ Ramis i Ramis, 1817, p. 89-90.
* ↑ Atienza, 1954, p. 401.

## Bibliografia

* Atienza, Julio de. Nobiliario Español: Diccionario Heráldico de Apellidos Españoles y Títulos del Reino (en castellà). Madrid: Águila SA de Ediciones, 1954.
* Bourin, Monique; Martínez Sopena, Pascual. «La antroponímia como indicador de la repoblación en el sur de la Corona de Aragón (siglo XIII)». A: Anthroponymie et migrations dans la chrétienté médiévale (en castellà i francès). Casa de Velázquez, 2010. ISBN 9788496820333.
* Gelabert i Fiet, Eduard. Cornellà de Llobregat: Història, Arqueologia i Folklore, 1973.
* Masdéu i Térmens, Raimon «Els santjustencs del 1900». Miscel·lània d'estudis santjustencs, 0, 9, 1998, pàg. 85–144. ISSN: 2385-4286.
* Ramis i Ramis, Joan. Varones ilustres de Menorca y noticia de los apellidos que mas se han distinguido en ella (en castellà). Maó: Imprenta de Serra, 1817.
* Trias Ferri, Laura. Índex lèxic i conceptual dels "Orígenes históricos de Cataluña" de Josep Balari i Jovany. Edicions Universitat Barcelona, 2008. ISBN 9788447533398.
# Fórmula de càlcul per a la variància

En teoria de la probabilitat i estadística l'expressió fórmula de càlcul per a la variància Var (X) d'una variable aleatòria X és la fórmula
    $\operatorname {Var} (X)=\operatorname {E} (X^{2})-[\operatorname {E} (X)]^{2}\,$
on E (X ) és el valor esperat de X.
La identitat d'una estreta relació es pot utilitzar per calcular la variància de la mostra, que s'utilitza sovint com una estimació sense biaix de la variància de població:
    ${\hat {\sigma }}^{2}\equiv {\frac {1}{N-1}}\sum _{i=1}^{N}(x_{i}-{\bar {x}})^{2}={\frac {N}{N-1}}\left({\frac {1}{N}}(\sum _{i=1}^{N}x_{i}^{2})-{\bar {x}}^{2}\right)$
Aquests resultats són d'ús freqüent en la pràctica per al càlcul de la variància, quan no és adequat centrar una variable aleatòria, restant el seu valor esperat o per a centrar un conjunt de dades restant la mitjana de la mostra.

## Prova

La fórmula de càlcul per a la variància de la població segueix d'una forma directa la linealitat dels valors esperats i la definició de variància:
    ${\begin{array}{ccl}\operatorname {Var} (X)&=&\operatorname {E} \left[(X-\operatorname {E} (X))^{2}\right]\\&=&\operatorname {E} \left[X^{2}-2X\operatorname {E} (X)+[\operatorname {E} (X)]^{2}\right]\\&=&\operatorname {E} (X^{2})-\operatorname {E} [2X\operatorname {E} (X)]+[\operatorname {E} (X)]^{2}\\&=&\operatorname {E} (X^{2})-2\operatorname {E} (X)\operatorname {E} (X)+[\operatorname {E} (X)]^{2}\\&=&\operatorname {E} (X^{2})-2[\operatorname {E} (X)]^{2}+[\operatorname {E} (X)]^{2}\\&=&\operatorname {E} (X^{2})-[\operatorname {E} (X)]^{2}\end{array}}$

## Generalització de la covariància

Aquesta fórmula es pot generalitzar per a la covariància, amb dues variables aleatòries X $_i$ i X $_j$:
    $\operatorname {Cov} (X_{i},X_{j})=\operatorname {E} (X_{i}X_{j})-\operatorname {E} (X_{i})\operatorname {E} (X_{j})$
així com per la matriu de covariància, de dimensió n per m , d'un vector aleatori de longitud n :
    $\operatorname {Var} (\mathbf {X} )=\operatorname {E} (\mathbf {XX^{\top }} )-\operatorname {E} (\mathbf {X} )\operatorname {E} (\mathbf {X} )^{\top }$
i per a la matriu de covariància creuada de dimensió n per m , entre 2 vectors aleatoris de longitud n i m :
    $\operatorname {Cov} ({\textbf {X}},{\textbf {Y}})=\operatorname {E} (\mathbf {XY^{\top }} )-\operatorname {E} (\mathbf {X} )\operatorname {E} (\mathbf {Y} )^{\top }$
on les expectatives són preses respecte als elements i $\mathbf {X} =\{X_{1},X_{2},\ldots ,X_{n}\}$ and $\mathbf {Y} =\{Y_{1},Y_{2},\ldots ,Y_{m}\}$ són vectors aleatoris de longituds respectives n i m .

## Aplicacions

Les seves aplicacions en la geometria sistòlica inclouen la desigualtat del tor de Loewner

## Vegeu també

* Algorismes de càlcul per a la variància
# Gihad Islàmic

* No s'ha de confondre amb Gihad Islàmic palestí o Gihad.
El Gihad Islàmic egipci (àrab: الجهاد الإسلامي المصري, al-Jihād al-Islāmī al-Miṣrī) o, simplement, Gihad Islàmic és un grup armat islamista, classificat com a terrorista per alguns governs. Els seus orígens es remunten als anys setanta, format amb efectius procedents dels Germans Musulmans. El seu objectiu declarat és el d'enderrocar l'actual règim vigent a Egipte instaurant en el seu lloc un Estat islàmic i atacar interessos estatunidencs i israelians tant a Egipte com a l'estranger.
La seva activitat armada s'ha destacat per atemptats contra altes personalitats del govern, com ara ministres o l'assassinat del mateix president Anwar el-Sadat el 1981.
El 1985, un atemptat a Madrid, reivindicat pel Gihad Islàmic, provoca 18 morts i 82 ferits en el restaurant El Descanso, freqüentat per militars estatunidencs.
El 1992, amb l'organització rival Al Gamma'a Al Islamiyya van llançar una campanya d'atemptats contra el govern que es va cobrar 1.300 vides al llarg de la dècada, incloent policies, funcionaris, cristians coptes i turistes, a més de l'atemptat contra l'ambaixada egípcia a Islamabad el 1995.
Sembla que aquesta campanya coincidiria amb el relleu de poder dins de l'organització de les mans d'Al-Sharif a les d'Ayman al-Zawahirí el 1991, facció que va acabar per fusionar-se amb l'organització Al-Qaida dintre del teatre d'operacions a l'Afganistan.

## Vegeu també

* Atemptats contra les ambaixades estatunidenques de Kenya i Tanzània

## Referències

* ↑ Orr, Tamra. Egyptian Islamic Jihad. Inside the world's most infamous terrorist organizations (en anglès). The Rosen Publishing Group, 2003, p.19. ISBN 0823938190.
* ↑ Abū ʻAmr, Ziyād. Islamic fundamentalism in the West Bank and Gaza: Muslim Brotherhood and Islamic Jihad (en anglès). Indiana University Press, 1994, p.148. ISBN 0253208661.
* ↑ Viana, Israel «1985: El primer gran atentado islámico en España» (en castellà). ABC, 10-05-2011 [Consulta: 21 març 2011].
* ↑ Piszkiewicz, Dennis. Terrorism's war with America: a history (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2003, p.154. ISBN 0275979520.
# Gijs Blom

Gijs Blom (Amsterdam, 2 de gener de 1997) és un actor neerlandès, fill de l'artista i actriu Marloes van den Heuvel. Conegut per la seva participació com a protagonista de Jongens, va començar la seva carrera formant part de l'equip de Ciske de Rat entre 2007 i 2009. A més de ser actor de diverses pel·lícules neerlandeses, va donar veu a la versió doblada en neerlandès a films com Hotel per gossos o Linus. És fill de l'actriu i cantant Marloes van den Heuvel.

## Filmografia

* 2011: Sonny Boy - Wim
* 2014: Jongens - Sieger
* 2014: Kankerlijers - Olivier
* 2014: Nena - Carlo
* 2014: Pijnstillers - Casper
* 2014: Boys de Mischa Kamp : Sieger
* 2015: 4Jim Jim
* 2016: Moordvrouw : Giel van Rijn
* 2016: La Famiglia : Angelo Esposito
* 2017: Silk Road : Raymond
* 2017: De mannentester : Noah Kramer
* 2019: Ma vie avec John F. Donovan: Parella de Rupert

## Referències

* ↑ «Acteren gaf het jongetje Gijs Blom een gevoel van volwassenheid» (en dutch), 12-12-2014.
* ↑ «Gijs Blom maakt naam als acteur» (en neerlandès), 08-09-2016. [Consulta: 19 desembre 2018].
# Gallieniella mygaloides

Gallieniella mygaloides és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels gal·lienièl·lids (Gallieniellidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1947 per Millot. Aquesta espècie és endèmica de Madagascar.
El mascle descrit per Platnick l'any 1984 feia 4,37 mm i la femella 5,11 mm.

## Referències

* ↑ Millot, 1947 : Une araignée malgache énigmatique, Gallieniella mygaloides n. g., n. sp. Bulletin du Muséum national d'Histoire naturelle, Paris, ser. 2, vol. 19, p. 158-160.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Gallieniella mygaloides Millot, 1947 en la família Gallieniellidae +base de dades Accés el 22 d'octubre de 2016.
* ↑ Platnick, 1984 : Studies on Malagasy spiders, 1. The family Gallieniellidae (Araneae, Gnaphosoidea). American Museum Novitates, n. 2801, p.1-17 (texte intégral).
# Gens Aufídia

La gens Aufídia (en llatí Aufidia gens) va ser una gens d'origen plebeu de Roma que no és coneguda fins avançada la República. El primer membre de la femília que va obtenir un consolat va ser el cònsol Gneu Aufidi Orestes l'any 71 aC.

## Sobrenoms i cognoms

A l'època republicana, els Aufidis van utilitzar els praenomina Gneu (Gnaeus), Titus (Titus), Marcus (Marcus) i Sext (Sextus). Lucià (Lucius) i Gai (Gaius) no es troben abans del segle ii. El personatge Tulus Aufidius en una obra de Shakespeare és anterior a la menció històrica més antiga de la família en uns 300 anys, però el praenomen Tulus va ser d'ús general durant aquella època en què s'ambienta l'obra.
Els seus cognomens van ser Lurcó i Orestes. Gneu Aufidi Orestes descendia dels Aurelis Orestides, però va ser adoptat per l'historiador Gneu Aufidi, pretor l'any 108 aC, en la seva edat adulta.

## Referències

* 1 2 3 Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, William Smith, Editor.
* ↑ Ciceró, Pro Domo Sua 13.
# Gai Mati Calvena

Gai Mati Calvena (en llatí Caius Matius Calvena), normalment conegut només com a Gai Mati, ja que el sobrenom Calvena li va venir per la seva calvície, va ser un cavaller romà amic íntim de Juli Cèsar.
Era un home amable i assenyat que posseïa una gran cultura, però es va dedicar a la literatura i no va prendre part a la guerra civil ni es va aprofitar de l'amistat de Cèsar per obtenir càrrecs polítics. A diferència d'altres que es deien amics de Cèsar, no va participar en la conspiració per assassinar-lo, i va quedar profundament afectat per la seva mort.
L'any 44 aC, després de la mort de Cèsar, va abraçar el partit d'Octavi de qui també es va fer amic íntim, i a petició d'ell, Gai Mati va presidir uns jocs que Octavi va organitzar al temple de Venus Genetrix en honor de les victòries de Cèsar. Era també amic de Ciceró amb qui va mantenir correspondència. La conducta de Mati va provocar la ira dels assassins de Cèsar. En una carta a Ciceró justifica la seva conducta, manifesta el seu afecte per Cèsar i lamenta la seva pèrdua. També era amic de Gai Trebaci i es conserva una carta de Ciceró a Trebaci de l'any 52 aC, en què Ciceró el felicita per haver fet amistat amb Gai Mati, a qui anomena suavissimus doctissimusque homo (un home molt agradable i docte). Quan Ciceró va tornar a Itàlia després de la batalla de Farsàlia, temia la rebuda que Cèsar li pogués fer, i Gai Mati el va anar a esperar a Brundisium, va fer tot el possible per consolar-lo i li va prometre de fer servir la seva influència davant Cèsar per a obtenir el seu perdó.
Suetoni menciona l'amistat de Mati amb Cèsar i Plini la seva bona relació amb Octavi. Tàcit també al·ludeix al poder i la influència que tenia Gai Mati.
Probablement és el C. Matius (no Cn. Matius, com l'anomena Aule Gel·li) que va traduir a vers llatí la Ilíada, segons diu Marc Terenci Varró, que ho explica per primera vegada. Mati va escriure també Mimiambs, tan famós com la seva traducció de la Ilíada, i on va ser admirat per la introducció de nous mots. Va prestar també atenció a l'agricultura i a l'economia, i va escriure una obra sobre l'art i la ciència de la cuina en tres llibres, que portaven els títols de Cocus (cuiner), Cetarius (pescater) i Salgamarius (conserver). Probablement d'aquest Mati deriva el nom d'una varietat de maçana o poma coneguda com a mālum matianum. Més endavant, quan en el llatí vulgar es van començar a confondre la ā (a llarga) i la ă (a breu), el nom de 'matiana' va passar a designar qualsevol maçana o poma, car mālum (maçana, poma) sonava igual que mălum (dolent, mal) i els dos mots es confonien. De 'matiana' deriva el mot català 'maçana', el galaicoportuguès 'maçã' i el castellà antic 'maçana', del qual ve el modern 'manzana'.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/598?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=CalvenaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 583-584. ]
# Futbol a Cap Verd

El futbol és l'esport més popular a Cap Verd.

## Competicions

* Competicions nacionals:
** Campeonato Nacional de Cabo Verde
** Taça Nacional de Cabo Verde
** Supercopa capverdiana de futbol
* Lligues regionals:
** Lliga de Boa Vista de futbol
** Lliga de Brava de futbol
** Lliga de Fogo de futbol
** Lliga de Maio de futbol
** Lliga de Sal de futbol
** Lliga de Santiago de futbol (desapareguda)
** Lliga de Santiago Nord de futbol
** Lliga de Santiago Sud de futbol
** Lliga de Santo Antão de futbol (desapareguda)
** Lliga de Santo Antão Nord de futbol
** Lliga de Santo Antão Sud de futbol
** Lliga de São Nicolau de futbol
** Lliga de São Vicente de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.

### Boa Vista

* Associação Académica e Operária
* Sport Sal Rei Club

### Brava

* Clube Desportivo Nô Pintcha
* Sport Clube Morabeza
* Sporting Clube da Brava
* Associação Académica da Brava

### Fogo

* Botafogo Futebol Clube
* Associação Académica do Fogo
* Vulcânicos Futebol Clube

### Maio

* Clube Desportivo Onze Unidos
* Associação Académica da Calheta do Maio
* Associação Académico 83 do Porto Inglês
* Barreirense Futebol Clube

### Sal

* Académico do Aeroporto do Sal
* Sport Clube Santa Maria
* Associação Académica do Sal
* Futebol Clube Juventude

### Santiago (Nord)

* Clube de Futebol Estrela dos Amadores
* Clube Desportivo Scorpion Vermelho

### Santiago (Sud)

* Sporting Clube da Praia
* Associação Académica da Praia
* Boavista Futebol Clube
* Clube Desportivo Travadores

### Santo Antão (Nord)

* Paulense Desportivo Clube
* Solpontense Futebol Clube
* Rosariense Clube da Ribeira Grande

### Santo Antão (Sud)

* Associação Académica do Porto Novo
* Sporting Clube de Porto Novo
* Club Sport Marítimo do Porto Novo

### São Nicolau

* Sport Club Atlético
* Futebol Clube de Ultramarina
* Clube Desportivo Ribeira Brava

### São Vicente

* Clube Sportivo Mindelense
* Associação Académica do Mindelo
* Futebol Clube Derby
* Batuque Futebol Clube

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Nacional de Cap Verd | 15.000 | Praia |
| 2 | Estadi da Várzea | 8.000 | Praia |
| 3 | Estadi Marcelo Leitão | 8.000 | Espargos |
| 4 | Estadi Municipal do Porto Novo | 8.000 | Porto Novo |

## Vegeu també

* Federació Capverdiana de Futbol
* Selecció de futbol de Cap Verd

## Referències

* ↑ «Cape Verde has lift-off at Africa Cup of Nations as it makes quarterfinals - CNN.com». Edition.cnn.com. [Consulta: 1r desembre 2013].
* ↑ «Focus On Cape Verde's Football; Plus, Exclusive Interview With Tony Araujo». Bleacher Report. [Consulta: 1r desembre 2013].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Regional Tournament Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Estádio da Várzea». Soccerway.
* ↑ «Futebol Santo Antão Sul: Edilidade Promete Reabrir Estádio Municipal Do Porto Novo Ainda Esta Semana» (en portuguès). Criolosport, 22-10-2014. Arxivat de l'original el 23 de maig 2024. [Consulta: 23 octubre 2014].
# Goldbach-Altenbach

Goldbach-Altenbach (en alsacià Golbàch-Àltebàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 292 habitants. Es formà el 1972 de la unió dels municipis de Goldbach i Altenbach.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 180 | 231 | 183 | 177 | 210 | 252 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Marcel Girard | |
| 2008- | Claudine Girard | |
# Gen (grup humà)

Els gen (o mina) són els membres d'un grup humà que viuen a la zona de la costa entre Togo i Benín i que parlen la llengua gen. Els gen formen part dels pobles guineans, el seu codi ètnic és NAB59l i el seu nº d'id. és 19053.

## Situació geogràfica, població i pobles veïns

Els gen són els membres del poble que parlen la llengua gen. El seu territori està a la zona costanera de Benín i Togo.

### Gen a Togo

El 1991 hi havia 201.000 gen a Togo i segons el joshuaproject n'hi ha 413.000.
El seu territori està situat a la regió Marítima, al municipi de Lacs, entre Lomé i la frontera de Benín. Segons el mapa lingüístic de Togo de l'ethnologue, el territori gen d'aquest estat està situat al sud-est del país, a la zona de la desenvocadura del riu Sio. Al sud del territori hi ha l'oceà Atlàntic i una estreta franja de Benín, a l'oest limiten amb el territori dels kabiyès, dels lames i dels ewes; al nord limiten amb el territori dels watxis i a l'est limiten amb el territori dels xwles occidentals.

### Gen a Benín

El 2006 hi havia 126.000 gen a Benín i segons el joshuaproject n'hi ha 177.000.
El territori dels gen beninesos està situat a l'extrem sud-oest, als departaments Mono i Atlantique. Segons el mapa lingüístic de Benín, el territori gen de Benín, que comparteixen amb els xwles occidentals, està situat en una estreta franja a l'extrem sud-occidental del país, al llarg de la costa. Aquest territori limita amb l'oceà Atlàntic al nord, amb Togo al nord i l'oest i amb territori dels xwles occidentals a l'est.

## Llengua

Els gen parlen la llengua gbe, gen.

## Religió
### Gen de Togo

El 75% dels gen togolesos són cristians, el 23% creuen en religions africanes tradicionals i el 2% restants creuen en altres religions o es consideren no religiosos. El 45% dels gen togolesos cristians són catòlics, el 40% són protestants i el 15% restant pertanyen a esglésies independents. Segons el joshuaproject, el 13% dels gen togolesos cristians segueixen el moviment evangèlic.

### Els gen de Benín

El 70% dels gen beninesos són cristians, el 27% creuen en religions tradicionals africanes i el 3% es consideren no religiosos. La majoria dels cristians (70%) són catòlics, el 15% són protestants i el 14% pertanyen a esglésies independents. Segons el joshuaproject, el 7% dels gen beninesos cristians són evangelistes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gen. A language of Togo». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 3 4 «Language: Gen». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «ethnicity. Gen, MIna in Togo». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Togo. Els gen són el número 40». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. El gen és el número 34». ethnologue. [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ «Religion. Gen-Mina in Togo». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Religion. Gen-Mina in Benin». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].

## Bibliografia

* Pazzi, Roberto. 1968. Culte de mort chez le peuple Mina, sud-Togo. A: Cahiers des religions africaines 2. 249-260.
* Kuakuvi, Kuamwi Mawulé. 1970. Le concept de personne chez les Ewe-Mina du sud Togo. Pontificia Universitas Urbaniana.
Viccionari
# Goma (ciutat)

Goma és una ciutat de la República Democràtica del Congo que té al voltant d'un milió d'habitants. Està situat a la zona est del país, a l'oest de la Gran Vall del Rift, a la frontera amb Ruanda. Proper a la ciutat hi ha el Parc Nacional Virunga. Pel que fa a transports l'Aeroport de Goma és un dels quatre aeroports internacionals del país i la ciutat està connectada a Kisangani per la carretera nacional No.2.
Goma va ser un dels llocs on van fugir els hutus de Ruanda durant el genocidi de 1994. La massiva afluència va provocar una important crisi humanitària per la falta d'aigua i menjar. Els refugiats també van patir còlera i altres malalties.

## Activitat volcànica

Un dels principals problemes de la ciutat des de mitjans del segle xx és la seva proximitat al volcà Nyiragongo, que està a només 18 km. Les més devastadores catàstrofes volcàniques es van donar el 1977 i el 2002.
En la darrera erupció, del 17 de gener del 2002, la lava va destruir el 13% de les infraestructures de la ciutat i va enterrar gran part del sector est.

## Referències

* ↑ «Goma». ésAdir. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Goma: els rebels M23 capturen la ciutat congolesa». BBC News, 20-11-2012. Arxivat de l'original el 18 novembre 2012. [Consulta: 21 novembre 2012].
* ↑ «L'observatori vulcanològic deplora la inseguretat i el robatori de material» (en francès). Goma: Radio Okapi, 17-01-2013. [Consulta: 18 gener 2013].

## Vegeu també

* Conflicte de l'est del Congo del 2012
* Universitat de Goma
Viccionari
# Galina Iúdina

Galina Iúdina va ser una ciclista soviètica. Va aconseguir una medalla de plata al Campionat del món en ruta femení de 1964 per darrere de la seva compatriota Emīlija Sonka.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl