OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Can Zam

Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Can Zam és una estació de la línia L9 Nord del metro de Barcelona i pertany al Tram 4 (La Sagrera – Can Zam / Gorg). Es troba a la ciutat de Santa Coloma de Gramenet i dona servei a la part baixa de Singuerlín i als barris de les Oliveres i Riu Nord. És l'estació terminal de la L9 al costat Besòs, acull el centre d'operacions del quart tram de la línia i les cotxeres del mateix nom. L'estació disposa d'un sol accés al carrer Girona amb l'avinguda Francesc Macià, com a la resta de la línia totalment adaptada a persones amb mobilitat reduïda (PMR).
La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2004 i posteriorment l'any 2008. però donats els contratemps no es va posar en funcionament fins al 13 de desembre de 2009, el primer tram de 3,9 km que es va inaugurar, entre Can Zam i Can Peixauet. A diferència d'altres estacions de la línia que han estat construïdes en pou, aquesta és de les poques construïdes pel sistema constructiu entre pantalles, per aquesta raó les vies i les andanes estan paral·leles en comptes d'una sobre de l'altra en dos pisos.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| La Sagrera | Singuerlín | terminal | terminal |
| Projectat |||||
| Aeroport T1 | Singuerlín | terminal | terminal |

## Accés

* Avinguda de Francesc Macià

## Referències

* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «El Govern posa en marxa les noves estacions de l'L9/L10 de La Sagrera i Onze de Setembre» (PDF). gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 26-06-2010. Arxivat de l'original el 2012-04-07. [Consulta: 7 juny 2011].

## Vegeu també

* Llista d'estacions del metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Can Zam
# Favars

«Favars» té aquests significats:
* Favars o La Sagristia (Els Masos), poble integrat al municipi dels Masos, al Conflent
* Favars, nucli de població del municipi de Molló, al Ripollès
* Favars (Corresa), municipi francès al departament de Corresa
* Favars (Tarn i Garona), municipi francès al departament de Tarn i Garona
# Estació de Girona (Metro de Barcelona)

Mapa Metro Línia 4 :
Girona és una estació de la L4 del Metro de Barcelona situada sota el carrer Consell de Cent al districte de l'Eixample de Barcelona i es va inaugurar el 1973.
L'estació va entrar en servei el 1973 com a part del primer tram de la Línia IV entre Joanic i Jaume I, amb el nom de Gerona fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Trinitat Nova | Verdaguer | | Passeig de Gràcia | La Pau |

## Accessos

* Carrer Girona - Carrer Consell de Cent

## Vegeu també

* Línia 4 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Eustasi d'Ancira

Eustasi d'Ancira fou un màrtir cristià nascut a Ancira que era soldat de l'exèrcit imperial romà i es va fer cristià. En assabentar-se'n el governador Corneli el va cridar i com que ho va confirmar, fou fuetejat i llançat al riu Sangari (Sangarius). Segons la tradició un àngel el va treure de l'aigua i el governador llavors el va fer degollar. La seva memòria es commemora el 28 de juliol.

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, vol. 22 pàg. 1442.
# Eustis (Maine)

Eustis és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 685 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eustis tenia 685 habitants, 302 habitatges, i 170 famílies. La densitat de població era de 6,8 habitants/km².
Dels 302 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.000 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.614 $ mentre que les dones 21.111 $. La renda per capita de la població era de 13.274 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eustis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eustis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fernand de Varennes

Fernand Joseph de Varennes (Arcadia, Nova Brunswick, 1958) és un jurista i professor universitari canadenc, reconegut en el món dels drets de les minories, tant humanes com lingüístiques. Entre l'1 d'agost de 2017 i l'1 de novembre de 2023 va ser el relator especial de les Nacions Unides sobre les minories. Es considera part de la minoria de parla francesa canadenca.
És llicenciat en dret per la Universitat de Moncton al Canadà i té un màster en Dret per la London School of Economics and Political Science al Regne Unit. El 1996, va obtenir el seu doctorat en Dret per la Universitat de Limburg (actualment Universitat de Maastricht) als Països Baixos. El 26 de setembre de 2023, durant el seu mandat com a relator especial de les Nacions Unides sobre les minories, va participar en una conferència organitzada per Plataforma per la Llengua al Parlament Europeu, en la qual va manifestar que la denegació de l'oficialitat del català a la Unió Europea és una forma de discriminació segons el dret internacional.

## Referències

* 1 2 «Fernand de Varennes» (en anglès). [Consulta: 24 març 2022].
* ↑ «Interview with Prof. Fernand de Varennes, United Nations Special Rapporteur on Minority Issues» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-02-10. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ «Interview with Professor Fernand de Varennes, world’s leading expert on human rights» (en anglès). ForeignPolicyNews.org, 06-01-2015. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Un relator de l'ONU assegura que denegar l'oficialitat del català és una discriminació en dret internacional». Vilaweb.cat, 26-09-2023. [Consulta: 27 setembre 2023].
# Fernanda Caro Blanco

Fernanda Caro Blanco és una política extremenya establerta a Mallorca des de l'any 1984. Va néixer a la província espanyola de Badajoz l'any 1962. Està afiliada a Esquerra Unida de les Illes Balears des de l'any 1995. L'any 2007, treballa de professora universitària de Treball Social a la Universitat de les Illes Balears.
L'any 2000, Francesc Antich la va nomenar consellera de Benestar del Govern Balear, càrrec que detengué fins a l'any 2003.
# Eusebi Corominas i Cornell

Eusebi Corominas i Cornell (Corçà, 2 de setembre de 1847 – Barcelona, 25 de març de 1928) fou un periodista i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Va néixer el 2 de setembre de 1847 a Corçà, fill de Josep Corominas natural de Palafrugell i Maria Cornell natural del mateix Corçà. Va militar al Partit Republicà Democràtic Federal, si bé amb la restauració borbònica s'inclinà cap al castelarisme i més tard s'incorporà a la Solidaritat Catalana (1907), sent víctima d'un atemptat lerrouxista contra ell i altres dirigents unionistes, en el que va resultar ferit de bala Francesc Cambó. Fou diputat a les Corts Espanyoles per Torroella de Montgrí (1872 i 1873), Girona (1905 i 1907) i alcalde accidental de Barcelona el 1904.
Va exercir de director de La Publicidad entre 1878 i 1906. Redactà les crítiques d'art i de política internacional a El Diluvio. Va ser president de l'Associació de Premsa de Barcelona (1913) des d'on impulsà el mutualisme periodístic.

## Referències

* ↑ Llibre sacramental de baptismes de Santa Basilissa de Corçà (1835-1858), 1847, p. 52 [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ «-». Diario de Reus, 68, 27-03-1928, pàg. 3 [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ Espinet Burunat, 2012, p. 182.
* ↑ «Eusebi Corominas i Cornell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Espinet Burunat, Francesc «De la Solidaritat Catalana a la Setmana Tràgica. La premsa il·lustrada barcelonina». Revista HMiC, X, 2012. ISSN: 1696-4403 [Consulta: 21 agost 2020].
* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282pp. (catàleg MNAC). ISBN 84-8043-009-5.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Eusebi Corominas al Congrés dels Diputats (castellà)
# Font Vella (Castellcir)

La Font Vella és una font del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situada a 712 metres d'altitud, a l'extrem nord-occidental del terme, ran del límit amb Moià. És al sud-est de la masia de les Humbertes, a l'esquerra del Torrent Mal. És al nord del paratge del Purgatori, al sud-oest de la Rompuda de l'Esteve i davall de l'extrem nord-oest del Serrat del Verdeguer, a la mateixa llera del torrent esmentat.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.

## Enllaços externs

* La Font Vella en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font del Cristall (Rivert)

La Font del Cristall és una font del poble de Rivert, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Antigament pertanyia al terme de Toralla i Serradell.
Està situada a 1.020 metres d'altitud, al nord de la partida dels Gargallars, a ponent de Rivert, a la dreta del barranc del Balç.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font del Cumó

La Font del Cumó és una font de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. És en territori de l'antiga caseria de bordes de Segan.
Està situada a 1.734 m d'altitud, a la part nord-est del municipi, al vessant occidental de la Serra del Boumort. És just al costat nord del Bony del Cumó, a l'extrem nord-oriental del Serrat de l'Era del Cumó i a migdia i al damunt de l'Obaga de Sacoberta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Federació d'Associacions d'Editors de Premsa, Revistes i Mitjans Digitals

La Federació d'Associacions d'Editors de Premsa, Revistes i Mitjans Digitals és una entitat creada el 17 de juny de 2014 que agrupa l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català (APPEC), l'Associació Catalana de la Premsa Comarcal (ACPC) i l'Associació de Mitjans d'Informació i Comunicació (AMIC) i té per objectiu potenciar la col·laboració i la generació de sinergies entre les diferents associacions i els seus editors.
La Federació agrupa en total unes cinc-centes publicacions digitals i en paper catalanes i en català. El 21 de gener de 2015 va celebrar la primera assemblea general, en la qual presentà els seus estatuts. Entre les primeres activitats, al març d'aquell mateix any, va organitzar les "Jornades Internacionals de la Premsa de Proximitat", el maig va lliurar els premis de la "Nit de les Revistes i la Premsa en Català", que fins aleshores havien estat a càrrec de l'APPECC, i el 30 de juny presentà el Llibre Blanc de les Revistes i la Premsa en Català. L'abril del 2015 obrí el portal d'internet iQUIOSC.cat, una plataforma digital per a consultar i llegir la majoria de les publicacions periòdiques en català.
Lluís Gendrau, editor del Grup Enderrock i president de l'APPEC, en fou nomenat el primer president rotatori, amb un mandat d'un any. El gener del 2016 fou nomenat president Ramon Grau i Soldevila, editor del Grup Totmedia i president de l'AMIC. El febrer del 2017 el substituí en el càrrec Francesc Fàbregas, editor del Grup El Vallenc i president de l'ACPC.

## Referències

* ↑ «Federació d'Associacions d'Editors de Premsa, Revistes i Mitjans Digitals». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cortina, Pau «La Federació d'Associacions d'Editors de Premsa, Revistes i Mitjans Digitals ja és una realitat». VilaWeb, 18-06-2014 [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Nit de les Revistes i la Premsa en català». L'Avenç, 27-05-2015 [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Presenten la segona edició del Llibre Blanc de les Revistes i la Premsa en Català». Premsa Comarcal, 19-09-2015 [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Ramon Grau, president de la Federació d'Associacions d'Editors de Premsa». Premsa Comarcal, 27-01-2016 [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Francesc Fàbregas, nou president de la Federació d'Editors de Premsa. Substitueix a Ramon Grau, editor del Grup Totmedia». Premsa Comarcal, 24-02-2017 [Consulta: 25 juny 2018].
# Fort Scott

Fort Scott és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2006 tenia 7.976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Scott tenia 8.297 habitants, 3.481 habitatges, i 2.081 famílies. La densitat de població era de 590 habitants/km².
Dels 3.481 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 40,2% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.871$ i la renda mediana per família de 34.531$. Els homes tenien una renda mediana de 25.919$ mentre que les dones 20.583$. La renda per capita de la població era de 14.997$. Entorn del 10,9% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Scott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Scott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Siscar i Siscar

Francesc Siscar i Siscar (Oliva, Safor, 17 de març de 1760 – Madrid, 9 de març de 1833) fou un mariner i matemàtic valencià, germà del també mariner Gabriel Siscar i Siscar i nebot dels il·lustrats Gregori Maians i Siscar i Joan Antoni Maians i Siscar.
El 1778 ingressà a la marina espanyola i arribà a capità de navili. Va lluitar a la Guerra del Francès. El 14 de febrer de 1810 fou elegit diputat a les Corts de Cadis, on es va distingir pes les seves postures liberals i per a mostrar una postura conciliadora amb les províncies d'Ultramar. Pensava que la nova constitució espanyola de 1812, de la que en fou un dels signants, seria un element de pacificació i d'unió amb les províncies americanes i que l'ús de tropes només atiaria encara més les diferències. Fou membre de la comissió de Marina i de la comissió de nou diputats que a iniciativa d'Angel Andrés de la Vega Infanzón va proposar el nomenament del duc de Wellington general en cap de les tropes peninsulars que lluitaven contra Napoleó I. També fou elegit president de les Corts Espanyoles de 24 de desembre de 1812 fins al 23 de gener de 1813. Fou escollit novament diputat suplent a les Corts Ordinàries de 1813.
Amb la repressió absolutista de 1814 fou inculpat vagament en un informe de Manuel Caballero del Pozo que denunciava un intent d'assassinat de Ferran VII i una proclamació de la República. El juny de 1814 fou confinat a Oliva (oficialment per motius de salut), però es va establir a Madrid després que fos elegit diputat per València de 1820 a 1822 a les Corts del trienni liberal.

## Referències

* ↑ «Francesc Siscar i Siscar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.. Altres fonts el registren com Francesc Ciscar i Ciscar
* ↑ «Biografies de polítics valencians». Arxivat de l'original el 2011-07-07. [Consulta: 4 març 2012].
* ↑ Biografia Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. a cadiz2012.es
# Francesc Soler

Francesc Soler és el nom dels següents personatges:
* Francesc Soler (músic) (~1625 - 1688), músic català.
* Francesc Soler (jurisconsult) (s. XVI- s. XVII), jurisconsult català.
* Francesc Soler i Atencia (1970), futbolista mallorquí.
* Francesc Soler Escámez (1964), també conegut com a Kiku Soler, alpinista i corredor de muntanya català.
* Francesc Soler i Matas (? - ?), polític català, batlle de Barcelona.
* Francesc Soler i Rovirosa (1836 - 1900), pintor i escenògraf català.
* Francesc Soler i Jovés (1863 - 1932), metge manresà.
* Francesc Soler i Llagostera (1978), periodista i escriptor.
# Sinking Spring (Ohio)

Sinking Spring és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sinking Spring tenia 158 habitants, 57 habitatges, i 44 famílies. La densitat de població era de 129,8 habitants per km².
Dels 57 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,4% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.333 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 15.089 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sinking Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sinking Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Codi ATC J05

El codi ATC J05, descrit com Antivirals d'ús sistèmic, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup J05 és part del grup anatòmic J Antiinfecciosos en general per a ús sistèmic.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QJ05...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## J05A Agents d'acció directa

    J05A A Tiosemicarbazones
    J05A B Nucleòsids i nucleòtids, excl. inhibidors de la transcriptasa inversa
    J05A C Amines cícliques
    J05A D Derivats de l'àcid fosfònic
    J05A I Inhibidors de proteasa
    J05A F Inhibidors nucleosídics de la transcriptasa inversa
    J05A G Inhibidors no nucleosídics de la transcriptasa inversa
    J05A H Inhibidors de la neuramidasa
    J05A X Altres antivirals

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code J05». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QJ05». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Chuck Schumer

Chuck Schumer (Nova York, 23 de novembre de 1950), nascut Charles Ellis Schumer, és un polític nord-americà, membre del Partit Demòcrata, senador per Nova York al Congrés dels Estats Units des de 1999, líder del Partit Demòcrata en el Senat dels Estats Units des de 2017. Schumer va ser un representant de Nova York en la Cambra de Representants dels Estats Units de 1981 a 1999, i abans, va ser un representant de l'Assemblea Estatal de Nova York de 1975 a 1980.

## Joventut, estudis i carrera professional

Chuck Schumer va néixer en Brooklyn, un barri de Nova York. Els seus pares són Selma i Abraham Schumer, i la seva família practica la religió del judaisme. Va assistir a la James Madison High School en Brooklyn abans de començar els seus estudis a la Universitat Harvard. Schumer va estudiar el seu Bachelor of Arts a Harvard i a l'Escola de Dret d'Harvard va obtenir el seu doctorat en jurisprudència. Es va graduar en 1974.
En lloc de treballar com a advocat, va triar treballar al govern, i es va postular per a la posició de representant en l'Assemblea Estatal de Nova York en 1975 on va treballar durant tres mandats de 1975 a 1981. Després, es va postular per a la posició de membre de la Cambra de Representants dels Estats Units quan la seva predecessora Elizabeth Holtzman va esdevenir senadora. Schumer va guanyar i va representar els districtes de Brooklyn, que van canviar durant el seu mandat, de 1981 a 1999.
Es va postular per al senat en 1998 contra el titular Al D'Amato. Va guanyar, i ha estat senador des de 1999. En 2017 va començar a ser el líder de la minoria demòcrata en el Senat dels Estats Units del quan Harry Reid es va retirar en finalitzar el seu mandat.
Schumer està casat amb Iris Weinshall, qui és la cap d'operacions de la Biblioteca Pública de Nova York, i és pare de dues filles. Ells viuen a Brooklyn.

## Posicions polítiques

Schumer s'ha centrat els problemes de les persones de Nova York. Per exemple, s'ha centrat en l'economia i proposa ajudes per l'agricultura. Té moltes idees comunes amb el Partit Demòcrata: recolza la protecció del medi ambient, la Patient Protection and Affordable Care Act, el Pla d'Acció Conjunt i Complet sobre el programa nuclear de l'Iran, i dona suport a l'avortament lliure. Recolza la reforma immigratòria dels Estats Units. Schumer recolza activament a l'Estat d'Israel.

## Referències

* ↑ «El nuevo líder demócrata de EE.UU. que puede convertirse en un as de la manga contra Trump». RT en Español, 22-11-2016 [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ «About Chuck» (en anglès). [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ «Issues» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-08-07. [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ «New York Senator Charles Schumer (Democratic Sr Senator) On the issues» (en anglès). On the issues. [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ «Senadores presentan plan bipartidista para una reforma inmigratoria en EE.UU.». CNN en Español, 28-01-2013 [Consulta: 7 agost 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Schumer del Senat dels Estats Units