OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Michio Suzuki

* No s'ha de confondre amb el fundador de la Suzuki Motor Company, Michio Suzuki.
Michio Suzuki (japonès: 鈴木通夫) (Chiba, 2 d'octubre de 1926 - Tòquio, 31 de maig de 1998) va ser un matemàtic japonès, radicat als Estats Units.

## Vida i obra

Suzuki va estudiar matemàtiques a la universitat de Tòquio en la qual es va doctorar el 1952 i, pocs mesos més tard, es va casar amb la filla d'un dels seus professors, Yasuo Akizuki. El 1952 va rebre una beca per fer treballs post-doctorals a la universitat d'Illinois a Urbana-Champaign, universitat en la qual va fer tota la seva carrera acadèmica, fins que el 1998 li van diagnosticar un càncer de fetge i va retornar al Japó. Va morir aquell mateix any a Mitaka, a la metròpolis de Tòquio. A més de la seva plaça a la universitat d'Illinois, va ser professor visitant o invitat de diverses universitats d'Amèrica, del Japó i d'Itàlia.
Suzuki va publicar una cinquantena d'articles científics sobre teoria de grups. Suzuki és recordat, sobre tot, per haver descobert els avui anomenats grups de Suzuki, una família infinita de grups simples no-abelians l'ordre dels quals no és divisible per 3.

## Referències

* ↑ Harada, 2001, p. 1.
* ↑ Chang, 2011, p. 339-340.
* ↑ Harada, 2001, p. 3.
* ↑ Aschbacher et al., 1999, p. 543.
* ↑ Harada, 2001, p. 37-39.
* ↑ Harada, 2001, p. 13.

## Bibliografia

* Aschbacher, Michael; Bender, Helmut; Feit, Walter; Solomon, Roland «Michio Suzuki, 1926-1998» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 46, Num. 5, 1999, pàg. 543-551. ISSN: 0002-9920.
* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Harada, Koichiro «Michio Suzuki» (en anglès). Advanced Studies in Pure Mathematics, Vol. 32, 2001, pàg. 1-39. DOI: 10.2969/aspm/03210001. ISSN: 0920-1971.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Michio Suzuki» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Michio Suzuki - CAS Professor of Mathematics» (en anglès). Center for Advanced Study - University of Illinois. [Consulta: 5 setembre 2023].
# Antton Merikaetxeberria Zuinaga

Antton Merikaetxeberria Zuinaga (Bilbao, 20 d'abril de 1944) és un cineasta i crític de cinema basc.

## Biografia

Afeccionat al cinema, va participar activament en el corrent del nou cinema basc a les dècades del 1970 i 1980. El 1972 va rodar el curtmetratge Oldarren surrumurrak en 16 mm i blanc i negre, amb fotografia de Javier Aguirresarobe, on fa una crítica a la repressió política al país basc. Va continuar fent altres curtmetratges com Barrio Rekalde Betolaza (1973) i Arrantzale (1975), aquest darrer amb suport financer del Cine Club Universitari de Bilbao. Es va consagrar amb 'Euskal Santutegi sakona (1986), rodat amb suport de la Caixa d'Estalvis de Biscaia, on evoca les arrels prehistòriques de la cultura basca i que fou presentada al Festival de La Rochelle. I amb Ikuska-3 dedicat als problemes urbanístics de Bilbao va aconseguir la Conquilla d'Or al millor curtmetratge del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1979.
El 1980 va rodar Bizkaiko Lege Zarra, llargmetratge documental sobre els furs biscaïns, amb suport del Banco de Vizcaya i que fou presentada al Certamen de Curtmetratges de Bilbao.
Posteriorment ha treballat com a crític cinematogràfic a El Correo o El Diario Vasco. El 1998 va col·laborar en l'obra col·lectiva Cien años de cine en el País Vasco.
El novembre de 2018 va rebre el Premi Mikeldi d'honor a l'edició del Zinebi. L'abril de 2020 va rebre el Premi de Comunicació Alfonso Sánchez atorgat per l'Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya.

## Obres

* Bilbao en sombras (1982)
* Raoul Walsh-- a lo largo del sendero (1996) ISBN 84-605-5012-5
* El enigma Ingmar Bergman (2002)

## Referències

* ↑ Merikaetxebarria Zuinaga, Antton, Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ Las últimas proyecciones, ABC, 20 de setembre de 1979
* ↑ Anton Merikaetxebarria recibe el Mikeldi de Honor de Zinebi, El Correo, 11 de novembre de 2018
* ↑ El crítico de cine de ‘El Correo’ recibirá este reconocimiento el próximo 4 de marzo en el Palacio Euskalduna de Bilbao al web de l'AACCE, 5 de febrer de 2020

## Enllaços externs

* Articles d'Antton Merikaetxebarria a El Correo
* Articles d'Antton Merikaetxebarria a Las Provincias
# Atmore

Atmore és una població del Comtat d'Escambia a l'estat d'Alabama (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2007 tenia 7.427 habitants. Segons el cens del 2000, Atmore tenia 7.676 habitants, 3.148 habitatges, i 2.071 famílies. La densitat de població era de 356,2 habitants/km².
Dels 3.148 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,1% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 79,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.867 $ i la renda mediana per família de 29.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.114 $ mentre que les dones 19.594 $. La renda per capita de la població era de 13.734 $. Aproximadament el 20% de les famílies i el 23,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Articulació

«Articulació» té aquests significats:
* Articulació (anatomia), medi de contacte que participa en la unió de dos o més ossos
* Punt d'articulació, treball muscular realitzat per emetre sons intel·ligibles
* Articulació lingüística, fonament estructural que explica per quin motiu una llengua no té límits d'allò que es pot explicar amb ella
* Articulació (mecànica), unió entre dos o més elements mecànics amb almenys un grau de llibertat
* Articulació (música), forma d'unir les notes que integren una melodia
Viccionari
# Articulació esternocostal

Les articulacions esternocostals també conegudes com a articulacions condroesternals (o articulacions costosternals) són articulacions sinovials del cartílag costal que uneixen les costelles amb l'estern, a excepció de la primera, que és una sincondrosi ja que el cartílag està unit directament amb l'estern. Els lligaments que els connecten són:
* Càpsules articulars
* Lligament esternocostal interticular
* Lligaments esternocòstics
* Lligaments de costoxifoides

## Vegeu també

* Costocondritis
* Càpsula articular

## Referències

* ↑ esternocostal a Optimot
* ↑ condroesternal a Optimot
* ↑ «Medical Dictionary Lookup».

## Enllaços externs

* manual-de-naturopatia-
# August Guillem de Prússia (1722-1758)

* Aquest article tracta sobre el governant del segle XVIII. Si cerqueu el noble del segle XX, vegeu «August Guillem de Prússia».
August Guillem de Prússia (en alemany August Wilhelm von Preußen) va néixer a Berlín el 9 d'agost de 1722 i a morir a Oranienburg el 12 de juny de 1758. Era l'onzè fill del rei Frederic Guillem I de Prússia (1688-1740) i de Sofia Dorotea de Hannover (1687-1757).
La seva carrera militar va ser més aviat conflictiva en permanent disputa amb el seu germà gran, hereu de la corona prussiana. Va participar com a general en la Primera i la Segona Guerra de Silèsia, i més tard en la Guerra dels Set anys. Com que el seu germà gran va morir sense fills, el succeí en el tron el fill d'August Guillem, Frederic Guillem II.

## Matrimoni i fills

El 1742 August Guillem es va casar a Berlín amb Lluïsa Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1722-1780), filla del duc Ferran Albert II (1680-1735) i d'Antonieta Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1696-1762). El matrimoni va tenir quatre fills:
* Frederic Guillem II (1744-1797), que es va casar amb Frederica Lluïsa de Hessen-Darmstadt.
* Frederic Enric (1747-1767).
* Guillemina (1751-1820), casada amb Guillem V d'Orange
* Jordi Carles Emili (1758-1759).

## Bibliografia

* Engelmann, Joachim / Dorn, Günter: Friedrich der Große und seine Generale, Friedberg 1988.
* Briefwechsel Friedrichs des Großen mit seinem Bruder Prinz August Wilhelm. Hrsg. von G. B. Volz. Deutsch von F. von Oppeln-Bronikowski. Leipzig o.J.
* Ziebura, Eva: August Wilhelm, Prinz von Preußen, Berlin 2006

## Enllaços externs

* Briefwechsel zwischen August Wilhelm und Friedrich dem Großen
# Ata

«Ata o ATA» té aquests significats:
* Ata o esquelet d'Atacama, esquelet momificat d'uns 15 centímetres
* Parallel ATA, tecnologia que controla els dispositius d'emmagatzematge massiu de dades, com els discs durs i ATAPI i també afegeix dispositius com les unitats CD-ROM
* Serial ATA, interfície de transferència de dades entre la placa mare i alguns dispositius d'emmagatzematge, com el disc dur, o d'altres dispositius d'altes prestacions
# Arbúzovka

«Arbúzovka» té aquests significats:
* Arbúzovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Arbúzivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Aulus Gabini (militar 167 aC)

Aulus Gabini (llatí: Aulus Gabinius, per bé que el praenomen és dubtós) va ser un militar romà del segle ii aC. Formava part de la gens Gabínia, una família romana d'origen plebeu.
L'any 167 aC el pretor Luci Anici Gal el va nomenar comandant de la guarnició de Scodra a Il·líria, poc després de la submissió del rei Gentius.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLV,26
# Aulus Gessi

Aulus Gessi (llatí: Aulus Gessius) fou un magistrat d'Esmirna, conegut només per les monedes. Fou el cap dels magistrats de la ciutat vers el final del regnat de Claudi i el començament del regnat de Neró. Les monedes porten a un costat les cares de Claudi i Agripina Menor (dona de Claudi i mare de Neró) i a l'altre costat Nèmesis amb la inscripció A. ΓΕΣΣΙΟΣ ΦΙΛΩΠΑΤΡΙΣ 'A[ulos] Gessios Filopatris'. Aquesta moneda segurament fou emesa per commemorar el matrimoni de Claudi i Agripina.

## Referències

* ↑ El nom d'Aulus només és el més probable.
* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology: Earinus-Nyx (en anglès). Walton and Maberly, 1846, p. 266.
# Aulus Gabini

Aulus Gabini és el nom dels següents personatges:
* Aulus Gabini (militar 167 aC), militar romà
* Aulus Gabini (tribú), tribú de la plebs el 139 aC.
* Aulus Gabini (militar 90 aC), militar romà
* Aulus Gabini (militar 81 aC), militar romà
* Aulus Gabini (cònsol), tribú de la plebs el 66 aC, pretor el 61 aC, cònsol el 59 aC i procònsol de Síria 58-55 aC.
* Aulus Gabini Sisenna fill d'Aulus Gabini procònsol de Síria.
# Attilas '74

Attila '74: O viasmós tis Kýprou (grec Αττίλας '74:Ο βιασμός της Κύπρου, Atila 74, la violació de Xipre) és una pel·lícula documental de Michael Cacoyannis de 1974 sobre la invasió turca de Xipre el 1974. Es va rodar a Xipre i Grècia immediatament després de les dues invasions turques i la posterior ocupació d'aproximadament el nord. terç de l'illa.
Cacoyannis narra els esdeveniments de 1974 a Xipre amb rares entrevistes al President Makàrios de la República, Nikos Sampson, l'home que la junta grega va imposar com a líder després del seu intent de cop, i moltes víctimes grecoxipriotes. de la invasió turca.
El director nominat a l'Acadèmia Cacoyannis ofereix informació i anàlisi sobre els esdeveniments que van conduir a la invasió i els esdeveniments i ramificacions posteriors de l'ocupació de Xipre per part de Turquia. Inclou entrevistes amb partidaris pro-Makarios i pro-junta, aquest documental també explora el sentiment imperialista antiamericà i britànic a l'illa i la indignació per la manca d'acció feta per ells i les Nacions Unides per protegir Xipre, ja que Turquia va rebre efectivament la carta. blanca blanca per envair i ocupar malgrat nombroses resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides que demanen la seva retirada.

## Referències

* ↑ «ΑΤΤΙΛΑΣ '74 - Φιλμογραφία - Φιλμογραφία | Ταινιοθήκη Της Ελλάδος» (en anglès). www.tainiothiki.gr. Arxivat de l'original el 2017-11-08. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ Clark, Marcus «Remembering the Greek-Cypriot Master Michael Cacoyannis» (en anglès). [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ «Κύπρος» (en grec). Ίδρυμα Μιχάλης Κακογιάννης. Arxivat de l'original el 2017-10-11. [Consulta: 3 març 2017].

## Vegeu també

* Cinema de Grècia
* Akamas

## Enllaços externs

* Attilas '74 a YouTube
# Autonoe latifolia

Autonoe latifolia és una espècie de planta amb flors del gènere Autonoe dins la família de les asparagàcies (Asparagaceae). És una planta nativa de l'Àfrica nord-occidental, concretament de les Illes Canàries, el Sahara Occidental i el Marroc.

## Descripció

És una planta herbàcia perenne i vivaç, un geòfit amb bulb que pot atènyer el mig metre d'altura. Les fulles, habitualment entre 3 i 6, són lanceolades, basals i llargues, fins a 30 cm de longitud i de 4 a 5 cm d'amplada. Les flors són petites, el periant pot arribar a 6 mm de diàmetre, amb sis tèpals de color lilós. L'androceu és format per sis estams i al gineceu l'ovari és blau. Les flors s'agrupen en una inflorescència en raïm a l'extrem d'un escap. El fruit és una càpsula.

## Taxonomia

Aquesta espècie va ser publicada per primer cop l'any 1829, amb el nom de Scilla latifolia i atribució al botànic alemany Carl Ludwig Willdenow (1765-1812), a la primera part del setè volum de l'obra Caroli a Linné, equitis, Systema vegetabilium: secundum classes, ordines, genera, species. Cum characteribus, differentiis et synonymiis. Editio nova, speciebus inde ab editione XV. Detectis aucta et locupletata, publicada pels botànics austríacs Josef August Schultes (1773-1831) i Julius Hermann Schultes (1804-1840).

### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims d'Autonoe latifolia:
* Sinònims homotípics
* Scilla latifolia Willd.
* Sinònims heterotípics
* Autonoe iridifolia (Webb & Berthel.) Speta
* Scilla iridifolia Webb & Berthel.

## Referències

* 1 2 «Autonoe latifolia» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 12 maig 2024].
* ↑ SchönfelderSchönfelder, 2019, p. 39.
* ↑ «Scilla latifolia Willd.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 12 maig 2024].
* ↑ Schultes i Schultes, 1829, p. 566.

## Bibliografia

* Schönfelder, Peter; Schönfelder, Ingrid. Plantas de Canarias. Flora autóctona (en espanyol). Editorial Zech, 2019. ISBN 9788494257865.
* Schultes, Josef August; Schultes, Julius Hermann. Caroli a Linné, equitis, Systema vegetabilium: secundum classes, ordines, genera, species. Cum characteribus, differentiis et synonymiis. Editio nova, speciebus inde ab editione XV. Detectis aucta et locupletata (en llatí), 1829.
# Augusto Comas

Augusto Comas és el nom dels següents personatges:
* Augusto Comas y Arqués (Madrid, 1834-1900), advocat i polític espanyol
* Augusto Comas y Blanco (València, 1862-1953), pintor i polític espanyol, fill d'Augusto Comas y Arqués
# Augusto Fragoso

El general Augusto Tasso Fragoso més conegut per Tasso Fragoso (São Luís, 28 d'agost de 1869 — Rio de Janeiro, 20 de setembre de 1945) va ser un militar i escriptor brasiler, cap de la Junta Governativa Provisional de 1930, que va assumir el govern de Brasil després que Washington Luís va ser enderrocat el 24 d'octubre de 1930 per un cop d'estat liderat per Tasso Fragoso, el qual va impedir el president electe Júlio Prestes d'assumir la presidència de la república i la va lliurar a Getúlio Vargas el 3 de novembre de 1930. La junta coordenada per Tasso Fragoso també era composta per Isaías de Noronha i Mena Barreto.

## Obres

* A Revolução Farroupilha
* Históra da Guerra entre a Tríplice Aliança e o Paraguai (1934, en 5 volums).
* Os Franceses no Rio de Janeiro.

## Referències

* ↑ de Alencar Araripe, Tristão. Tasso Fragoso; um pouco de história do nosso Exército (en portuguès brasiler). Biblioteca do Exército, 1960.
* ↑ Koifman, Fabio. Presidentes do Brasil: de Deodoro a FHC (en portuguès). Rio, 2001. ISBN 978-0-00-054147-5.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2012-04-09 a Wayback Machine. (portuguès)
# Scotts Hill

Scotts Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 894 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scotts Hill tenia 894 habitants, 376 habitatges, i 268 famílies. La densitat de població era de 138,1 habitants/km².
Dels 376 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 36.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 21.111 $. La renda per capita de la població era de 19.141 $. Entorn del 13,1% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scotts Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scotts Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Llucià Vallés i Calvo

Llucià Vallés Calvo (Osca, 1960) és professor i escriptor. Va nàixer a Osca l’any 1960 i exerceix com a professor a València des del 1983. Actualment treballa a l’IES Berenguer Dalmau de Catarroja.
Va debutar en el món de la literatura l’any 2001 amb la novel·la juvenil Aventura al poble fantasma. L’any següent va guanyar el Premi de Narrativa Infantil Vicent Silvestre amb L’illa de les foques. Des d’aleshores, ha publicat els llibres Roser i el mar, Lluna i la pluja, La mirada del gamarús (Premi Samaruc) i Mmmm, quina melmelada!
El seu entusiasme per la història i la seua passió per la docència han deixat una empremta inesborrable en l'alumnat.

## Obres

* Aventura al poble fantasma (2000)
* L'illa de les foques (2002)
* Roser i el mar (2003)
* La lluna i la pluja (2005)
* La mirada del gamarús (2006)
* Mmmm, quina melmelada (2007)
* La memòria del silenci (2009)

## Premis

* 2002 Premi de Narrativa Infantil Vicent Silvestre amb L'illa de les foques.
* 2007 tercer premi del concurs Carta abierta a un maltratador amb el relat Aurora.
* 2007 Premi Samaruc a la millor obra juvenil valenciana amb La mirada del gamarús.
* 2010 Premi de Narrativa Juvenil Ciutat de Torrent.
* 2021 Premis Cristòfor Aguado - Premi Comunitat Educativa.

## Enllaços externs

* Bloc de Llucià Vallés i Calvo
# Lori de clatell blanc

El lori de clatell blanc(Lorius albidinucha) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones boscoses de Nova Irlanda a l'Arxipèlag de Bismarck.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Love Finds Andy Hardy

Love Finds Andy Hardy és una pel·lícula estatunidenca de George B. Seitz, estrenada el 1938.

## Argument

En aquest sisè lliurament de la famosa família, els Hardy hereten 2 milions de dòlars, i marxen a viure a Detroit. Allà Andy (Mickey Rooney) s'enamora bojament d'una corista (Virgínia Grey).

## Repartiment

* Mickey Rooney: Andrew 'Andy' Hardy
* Lewis Stone: Jutge James K. Hardy
* Judy Garland: Betsy Booth
* Lana Turner: Cynthia Potter
* Ann Rutherford: Polly Benedict
* Fay Holden: Mrs. Emily Hardy
* Cecilia Parker: Marian Hardy
* Mary Howard: Mrs. Mary Tompkins
* Raymond Hatton: Peter Dugan

## Galeria

* Mickey Rooney i Lana Turner
# Luxemburgita

La luxemburgita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per la ciutat de Luxemburg, situada a prop de la localitat on va ser descoberta.

## Característiques

La luxemburgita és un selenur de fórmula química AgCuPbBi₄Se₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És isostructural amb la watkinsonita i la litochlebita, però amb ordre Ag-Cu a l'estructura cristal·lina.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Natural d'Història de Luxemburg, amb el número de catàleg: fd040; i al laboratori de mineralogia de la Universitat de Lieja, amb el número de catàleg: 21302.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la vila de Bivels, situada a la comuna de Putscheid (Cantó de Vianden, Luxemburg), on es troba associada a dolomita i siderita. També ha estat descrita a la mina El Dragón, a la província d'Antonio Quijarro (Potosí, Bolívia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Luxembourgite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 juliol 2021].
# Luxempart

Luxempart S.A. és una empresa financera que té la seu principal a Leudelange, al sud-oest de Luxemburg, està molt present a Bèlgica i el seu mercat local és el de Luxemburg. És una empresa que cotitza a la Borsa de Luxemburg, i és una de les deu principals empreses del LuxX Index.
A més de l'invertir, Luxempart controla participacions en altres vehicles d'inversió: té un 71,0% de participació a Audiolux, especialitzada en mitjans de comunicació; i un 51,0% de participació a Luxempart-Energie, que se centra en inversions energètiques. A més, Luxempart té un 50% de participació a Indufin.

## Referències

* ↑ «Rapport annuel» (PDF) (en francès). Luxempart. Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 21 agost 2007].
* ↑ «Principales participations» (en francès). Luxempart, 31-12-2006. Arxivat de l'original el 2007-07-05. [Consulta: 21 agost 2007].
# Luisa Cervera Cevedon

Luisa Haydee Cervera Cevedon (4 de juny de 1964, Lima) és una exjugadora de voleibol del Perú. Va ser internacional amb la Selecció femenina de voleibol del Perú. Va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 a Los Angeles i va guanyar la medalla de plata en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 a Seül. També va guanyar la medalla de bronze en el Campionat del Món de voleibol femení disputat a Praga en 1986.

## Referències

* ↑ «Luisa Cervera Bio, Stats, and Results» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ Krastev, Todor. «Women Volleyball X World Championship 1986 Praha (TCH) 02-13.09 Champion China». [Consulta: 16 desembre 2017].