OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raymond Paley

Raymond Paley (Bournemouth, 7 de gener de 1907 - Banff, 7 d'abril de 1933) va ser un matemàtic anglès. Paley va néixer a Bournemouth, Anglaterra, va estudiar a Eton i després va entrar al Trinity College de Cambridge, on va ser l'estudiant més brillant. El 1930 va guanyar el Premi Smith i va ser escollit membre del Trinity College.
Les seves contribucions inclouen el mètode Paley per a la construcció de matrius d'Hadamard (estretament relacionat amb els grafs de Paley en la teoria de grafs) i la seva col·laboració amb Norbert Wiener en el teorema de Paley-Wiener (anàlisi harmònica). Va col·laborar amb Antoni Zygmund sobre les sèries de Fourier (desigualtat Paley-Zygmund) i va treballar amb Littlewood en el que es coneix com la teoria de Littlewood-Paley, una aplicació de tècniques de variables reals en l'anàlisi complexa.
El 7 d'abril de 1933, Paley va morir en un accident quan esquiava sol a una altitud de 9.600 peus a Banff, Alberta. Va ser víctima d'una allau a Deception Pass, Fossil Mountain a les Muntanyes Rocoses canadenques, i la seva mort va ser presenciada pels seus companys al peu de la muntanya. Els guardaboscos i un membre de la Policia Muntada del Canadà van recuperar el cos, que està enterrat al cementiri de la ciutat de Banff.

## Referències

* ↑ Jones, 2020, p. 155.
* ↑ Parshall, 2022, p. 277.
* ↑ Parshall, 2022, p. 276.
* ↑ Wiener, 1933, p. 476.

## Bibliografia

* Jones, A.G.. «Paley and the Paley Graphs». A: Jones G., Ponomarenko I., Širáň J. (eds). Isomorphisms, Symmetry and Computations in Algebraic Graph Theory (en anglès). Springer, 2020, p. 155-183. ISBN 978-3-030-32807-8.
* Parshall, Karen Hunger. The New Era in American Mathematics, 1920–1950 (en anglès). Princeton University Press, 2022. ISBN 978-0-691-19755-5.
* Wiener, Norbert «R. E. A. C. Paley—In memoriam» (en anglès). Bulletin of the American Mathematical Society, Vol. 39, Num. 7, 1933, pàg. 476. DOI: 10.1090/S0002-9904-1933-05637-9. ISSN: 0002-9904.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Raymond Paley» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Bonato, Anthony. «Remembering Raymond Paley». The Intrepid Mathematician, 2016. [Consulta: 22 desembre 2021]. (anglès)
* «Raymond E.A.C Paley». Series Divergentes, 2011. [Consulta: 22 desembre 2021]. (castellà)
# Apol·loni Cronos

Apol·loni Cronos (en llatí Apollonius, en grec Άπολλώνιος) fou un filòsof grec nascut a Iasos, a Cària.
Formava part de l'escola de Mègara. Va ser deixeble d'Eubúlides de Milet i mestre de Diodor Cronos, que va rebre d'ell el sobrenom "Cronos", segons diu Estrabó.

## Referències

* ↑ 15.Apollonius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 239
# Desastre de Furiani

El desastre de Furiani, també conegut com a desastre de l'Estadi Armand-Cesari, va tenir lloc a Bastia, a l'illa francesa de Còrsega, a l'Estadi Armand-Cesari (o Estadi de Furiani), el 5 de maig de 1992. 18 persones van morir quan una de les graderies es va esfondrar.
Aquell dia, el SC Bastia es va enfrontar a l'Olympique de Marsella en un partit de semifinals de la Copa de França. El Marsella era indiscutiblement el millor equip de França en aquell moment, i la junta directiva del Bastia va voler aprofitar-ho afegint-hi una grada de gran capacitat, per augmentar el nombre de seients en un 50%. El president del club, Jean-François Filippi va ometre les restriccions del Govern per ampliar la capacitat de l'estadi i no només això, sinó que sabia abans de la disputa del partit que la grada podria caure en qualsevol moment. Dies després del drama de Furiani, Filippi era assassinat al seu domicili per una escissió del Front d'Alliberament Nacional de Còrsega, el grup terrorista més temut de França abans de l'arribada de l'ISIS.
Abans del partit, la grada es va ensorrar, matant a 18 persones i deixant-ne més de 2.300 ferides.
Els problemes estructurals, com la inestabilitat, es van notar a l'hora abans del partit. L'estructura es va ensorrar a les 20:23 CEST, poc abans de l'inici previst del partit. Els seguidors i els mitjans de comunicació van quedar atrapats entre les restes. El partit no es va jugar mai. Tots els recursos mèdics de l'illa estaven totalment compromesos a fer front als ferits i moltes de les víctimes van ser finalment evacuades a terra ferma; es va informar que l'aeroport s'assemblava a un hospital de campanya.

## Investigació

Es va obrir una investigació sobre el desastre. La investigació va concloure que hi havia hagut una sèrie d'incompliments de normes pel que fa a la construcció de la terrassa provisional, i en la gestió de la venda d'entrades, i que l'actitud dels executius esportius i municipals havia estat problemàtica.
L'informe concloïa "Le soir du 5 mai, il n'y a pas eu de fatalité", "le 5 mai est un crime!". (traducció: La tarda del 5 de maig no va ser deguda al destí, el 5 de maig és un crim!). Després d'un judici, alguns dels responsables van complir condemnes curtes.

## Evolucions posteriors

Des del desastre, l'Armand-Cesari va anar millorant lentament, quedant només una de les quatre grades del 1992. Aquest estadi "en construcció" va sorprendre els jugadors del SL Benfica l'any 1997, ja que creien que aquest era el camp d'entrenament. Al final de l'any 1996 van començar algunes millores importants, fins a assolir una capacitat final de 18.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «Twenty Years Ago: The Bastia Stadium Disaster - The Stadium Guide» (en anglès). [Consulta: 20 agost 2019].
* 1 2 «Se cumplen 28 años del drama de Furiani que causó 18 muertos y 2300 heridos» (en castellà). As, 05-05-2020. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ «5 de mayo, el Aniversario del Drama de Furiani» (en castellà). [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ «Le collectif des victimes du 5-Mai s'est fait entendre mais la banderole interdite de stade de France» (en francès). Corse Net Infos, 11-04-2015. [Consulta: 5 abril 2023].
# 1068
## Esdeveniments

* 1 de gener - Constantinoble, Imperi Romà d'Orient: Eudòxia Macrembolitissa es casa amb Romà IV Diògenes, qui esdevé emperador romà d'Orient.
* 29 de març: el rei Châlukya de l'Oest, Someshvara I, malalt, es suicida a la riba del riu Tungabhadrâ, al sud de l'Índia. El seu fill Somesvara II el succeeix, però és deposat pel seu germà Vikramaditya VI el 1076 per a finalitzar el seu regnat tirànic.
* Winchester, Regne de Wessex: dins de la conquesta normanda d'Anglaterra, Guillem I d'Anglaterra celebra la primera Pasqua a Winchester, símbol de la seva conquesta del país.
* 5 d'agost - Bari, Pulla (Imperi Romà d'Orient): Robert Guiscard inicia el Setge de Bari, darrera possessió romana d'Orient a la península Itàlica, que serà presa el 16 d'abril de 1071.
* Exeter, Regne de Wessex: dins de la conquesta normanda d'Anglaterra, Guillem I d'Anglaterra pren Exeter després d'un breu setge.
* el Caire (Egipte): destrucció de la biblioteca del Caire, amb 200.000 volums.

## Naixements
### Països Catalans

* Dénia, Taifa de Dénia: Abu-s-Salt ad-Daní, filòsof i astrònom andalusí (m.1134).
* Pere I d'Aragó i Pamplona, rei d'Aragó i Pamplona, comte de Sobrarb i de Ribagorça (m.1104).

### Món

* Setembre - p. Selby, Yorkshire: Enric I d'Anglaterra, rei d'Anglaterra (m.1135).
* Haakon Magnusson, rei de Noruega (m.1095).
* Godofreu I de Namur, comte de Château-Porcien i comte de Namur (m.1139).

## Necrològiques
### Països Catalans

* Ramon I de Cerdanya, comte de Cerdanya i de Conflent, comte de Berga.

### Món

* 22 de maig - Heian Kyō (Japó): Go-Reizei, Emperador del Japó (n.1025).
* 9 de novembre - Saintes, Comtat de Poitiers (Regne de França): Agnès de Borgonya, comtessa de Poitiers.
* Bari o Vieste, Pulla (Imperi Romà d'Orient): Argir, general romà d'Orient d'origen lombard (n.c.1000).

## Referències

* ↑ H. V. Sreenivasa Murthy History and culture of South India, to Plantilla:Unité.D. Vivek Prakashan, 1975
* ↑ N. Jayapalan History of India Atlantic Publishers & Distri, 2001 ISBN 978-81-7156-928-1
# Mateu Adrià

Mateu Adrià (? - 1365) va ser un escriptor i un traductor important de la Cancelleria Reial de la Corona d'Aragó. I fou un dels iniciadors de l'estil cancelleresc.
Mateu Adrià fou nomenat secretari reial de Pere el Cerimoniós en alguna data imprecisa (però abans del 1343) esdevenint el protonotari reial el 1355 en substitució de Francesc de Prohome, responsabilitat que desenvolupà fins a la seva mort.
La seva tasca consistia a encarregar-se de redactar i arxivar la documentació oficial del rei així com en guardar els segells del monarca (a excepció del segell secret que guardava el camarlenc). El 1344 va intervenir en la redacció de les famoses Ordinacions del rei Pere que regulaven el funcionament dels funcionaris i servents de la monarquia. Per encàrrec del rei intervingué en la traducció de les famoses Leges Palatinae de Jaume III de Mallorca del llatí al català. Començà també la traducció de les Partidas d'Alfons X el Savi, però la mort el sobrevingué abans de poder completar la tasca. És considerat un dels primers impulsors de l'estil cancelleresc en la prosa catalana.

## Referències

* 1 2 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 9
# Perth (Dakota del Nord)

Perth és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 13 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perth tenia 13 habitants, 4 habitatges, i 2 famílies. La densitat de població era de 38,6 hab./km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,5% tenia menys de 18 anys, un 15,4% entre 18 i 24, un 15,4% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 60 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.667 $ i la renda mediana per família de 51.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 36.250 $. La renda per capita de la població era d'11.381 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Perth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Jaume Viladoms i Valls

Jaume Viladoms i Valls (Sabadell, 19 de juliol de 1913 - 16 d'octubre de 1976) fou un pedagog, esperantista i socialista català.

## Biografia

Va fer els estudis primaris al Col·legi Mercantil i després estudià a l'Escola Industrial, de la qual, de gran, seria un destacat professor. Treballà de metal·lúrgic, especialitzat en el torn i la fressa. Però les seves inquietuds el portaren al Círcol Republicà Federal. Viladoms esmerçà moltes hores a la magnífica biblioteca republicana i hi conegué els futurs companys de militància del Bloc Obrer i Camperol i del POUM. Destacat pacifista, lluità tota la vida contra la violència, la ignorància i el fanatisme. Durant la guerra va crear i dirigir l'Institut Marx-Lenin i exercí la secretaria general de la Unió Sindical de Sabadell. Al final de la guerra s'hagué d'exiliar i passà pels camps de concentració francesos. Quan volgué tornà a Sabadell, fou "depurat" pel règim, que l'empresonà. Represa la vida laboral, dirigí l'Escola d'Aprenents Aismalibar de Montcada i Reixac i aviat s'incorporà a la lluita clandestina militant en el Moviment Socialista de Catalunya. El 1948 se celebrà a casa seva el Segon Congrés del MSC, presidit per Josep Pallach. Va ser detingut el 1953 amb altres companys de partit i estigué setze mesos a la Presó Model. En sortí amb llibertat provisional, però havia perdut la feina, de manera que reprengué la tasca pedagògica donant classes de mestratge industrial a casa seva, on més endavant fundaria l'Acadèmia Delta, que va ser un centre de perfeccionament professional i un focus de divulgació cultural i de conscienciació obrera de les noves generacions de sabadellencs.
Com a esperantista, va fer una tasca important de recuperació del moviment català, que havia pràcticament desaparegut el 1939. Va ser el professor del primer curs, celebrat a Sabadell i amb alumnes com Llibert Puig.
El 13 de maig de 1980 Sabadell li dedicà una plaça urbanitzada entre els pisos construïts damunt el solar de l'històric camp de futbol de la Creu Alta.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Plaça de Jaume Viladoms». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 juliol 2014].
* ↑ «Inauguració de l'exposició sobre el pedagog i lluitador social sabadellenc Jaume Viladoms». [Consulta: 13 desembre 2014].
# Casament de Guillem de Gal·les i Catherine Middleton

El casament de Guillem de Gal·les i Catherine Middleton es va celebrar a l'Abadia de Westminster el 29 d'abril de 2011. Guillem, el segon en la línia de successió al tron britànic, va conèixer Caterina (Catherine "Kate" Middleton) el 2001 quan estudiaven a la Universitat de Saint Andrews, a Escòcia. El seu compromís va ser el 20 d'octubre de 2010 i va ser anunciat el 16 de novembre de 2010. Després del casament, la parella pretenia seguir vivint a Anglesey, a Gal·les del Nord, on el príncep Guillem treballa com a pilot de la Royal Air Force.
La boda es va celebrar davant uns 1.900 convidats i amb 5.000 policies garantint la seguretat de l'esdeveniment, seguit per més de 2.000 milions de persones arreu del món.
Arran del casament, són tractats com Guillem Duc de Cambridge i Caterina Duquessa de Cambridge, a més Kate perd el seu cognom de soltera i adopta com a propi el cognom del seu espòs. També han rebut els títols de Comte i Comtessa de Strathearn i Baró i Baronessa de Carrickfergus.

## Referències

* 1 2 «Guillem i Caterina, marit i muller». diari Ara, 29-04-2011.
* ↑ «What is the surname of the royal family?». Heraldica.org. [Consulta: 29 abril 2011].
* ↑ «Titles announced for Prince William and Catherine Middleton» (en anglès). Household of TRH The Prince of Wales and The Duchess of Cornwall, 29-04-2011. [Consulta: 29 abril 2011].

## Notes

* ↑ Com a títol reial, formalment no té cognom però quan s'utilitza és Mountbatten-Windsor. La casa i el nom familiar és Windsor.
# Britt

Britt és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.052 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Britt tenia 2.052 habitants, 873 habitatges, i 552 famílies. La densitat de població era de 649,4 habitants per km².
Dels 873 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.150 $ i la renda mediana per família de 41.495 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.027 $ mentre que les dones 20.611 $. La renda per capita de la població era de 16.130 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Britt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Britt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Apol·loni Archistrator

Apol·loni Archistrator (en grec antic Άπολλώνιος Ἀρχιστράτωρ) va ser un metge grec que va viure probablement a finals del segle i o al segle ii. No es coneix res de la seva vida.
És autor d'una recepta comentada per Andròmac el jove i transcrita per Galè.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/260?rgn=full+text;view=image;q1=APOLLONIUS+ARCHISTRATORSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 245. ]
# 135

El 135 (CXXXV) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* 9 d'agost: data tradicional de la captura de Béthar, l'última fortalesa de Shimon bar Kokhba, que va ser assassinat. Fi de la revolta de Bar Kokhba a Judea.
* Hadrià va ser aclamat com a "imperador" per segona vegada després de la victòria a Judea. Jerusalem és en gran part destruïda i saquejada de nou, després substituïda per una veterana colònia romana (Ælia Capitolina). Al lloc del Temple s'aixeca un altar a Júpiter. Judea passa a anomenar-se Síria-Palestina. Els jueus van ser prohibits de la zona al voltant de la ciutat i es van dispersar de nou per tot l'Imperi Romà.
* Mort sota tortura el metge jueu Akiva ben Iosef (v. 50-135). Molts estudiosos van ser arrestats i torturats. El rabí Ximon bar Yohaï, deixeble d'Akiva, es va refugiar en una cova, va viure (dotze anys?) com a ermità i després va dirigir una escola a Tekoa (la tradició li atribueix l'escriptura del Zohar). Els membres supervivents del Sanedrí van marxar de Yavne cap a Usha a Galilea, dirigits pel nou patriarca Rabban Simeon ben Gamaliel. Molts fariseus van emigrar a Babilònia on es van unir a la diàspora.

## Referències

* ↑ Walter de Gruyter. Aufstieg und Niedergang der römischen Welt : Geschichte und Kultur Roms im spiegel der neueren Forschung, 1977, p. 2773. ISBN 978-3-11-007337-9.
* ↑ Continuum International Publishing Group. Chronology of the Roman Empire (en anglès), 2011. ISBN 978-1-4411-5478-1.
* ↑ Éditions Complexe. Le Cantique des Cantiques, 2006, p. 90. ISBN 978-2-8048-0117-5.
* ↑ Footprint Travel Guides. Israel handbook, 1999, p. 841. ISBN 978-1-900949-48-4.
* ↑ Universal-Publishers. A guide to the Jerusalem Talmud, 2002, p. 252. ISBN 978-1-58112-630-3.
# Mateu Ametller Comellas

Mateu Ametller Comellas (Ciutadella de Menorca, 1937 - 27 de novembre de 2017) fou un prolífic escultor en pedra de Ciutadella de Menorca.
Nascut en una família de pagesos de Ciutadella, des de molt jove es va interessar en les escultures de fusta i ferro, la cultura egípcia i les figures antropomorfes. Va treballar a França recollint raïms fins que a la dècada del 1970 va tornar a Menorca, on va fer restaurants de carn a la brasa mentre decorava habitatges. Moltes de les seves obres es troben escampades a jardins particulars i en propietats privades de tot Menorca per bé que a Ciutadella es poden contemplar algunes de les seves creacions en rotondes i espais públics com ara el famós Gat de la rotonda del Canal Salat.

## Referències

* 1 2 «Mateu Ametller Comellas, escultor autodidacta». Menorca.info, 29-11-2017. Arxivat de l'original el 2019-06-16 [Consulta: 16 juny 2019].
* 1 2 Torrent, Carlos «Des de la ciutat de Jamma. Mateu Ametller Comellas». Es Diari Menorca, 30-11-2017, pàg. 16.
* ↑ Sturla, Paco «Sorprendre y no sorprende Que el escultor Mateu Ametller tuviera que acudir a la rotonda frente al Canal Salat...». 09/02/2014 [Consulta: 29 desembre 2015]. Arxivat 29 de gener 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «¿Cuál es el monumento o edificio más excéntrico (o feo) de las Islas Baleares?» (en espanyol europeu), 05-01-2022. [Consulta: 21 desembre 2022].
# Jaume Vilallonga i Balam

Jaume Vilallonga i Balam (Barcelona, Barcelonès, 4 de juny de 1861 - Tossa de Mar, Selva, 7 d'agost de 1904) fou un pintor català.

## Biografia

Va néixer a Barcelona, però, va passar la seva infantesa i gran part de la seva adolescència a Tossa de Mar, d'on era oriünda la seva mare Maria Balam i Colom. El seu pare Martí Vilallonga i Puig, era nascut a Llançà i sastre d'ofici. En la seva joventut, conscient de la importància de les ruïnes d'aquesta vila, lluità per tal d'evitar que fossin enderrocades. Es pot dir que fou un dels pioners en la recerca arqueològica a Tossa de Mar. Va rebre la seva primera formació a l'Escola de Belles Arts de Barcelona, l'Escola Llotja (1881-83) i, posteriorment, a l'escola oficial de San Fernando a Madrid (1883-86) i, també, de forma autodidàctica, a través de sortides solitàries per pintar la natura. Al mateix temps s'ocupa de l'estudi de les obres dels grans mestres al Museu del Prado i dels "frescos" de San Antonio de la Florida i, també, copià algunes obres de Tiépolo a San Juan de los Reyes (Toledo) i de Carreño a l'Escorial. Viatjà a París i treballà durant algun temps al Museu del Louvre, a l'Académie Colarossi i a l'estudi del pintor Collant (1887-88). Retornat a Catalunya, organitzà amb altres artistes destacats, una Exposició Regional de Belles Arts a Sant Feliu de Guíxols el 1882, amb força èxit. Més endavant, va rebre diversos premis en la seva participació en l'Exposició Internacional de Belles Arts celebrada a Madrid i en diversos Certàmens a Barcelona i a Londres (1894). A partir d'aquest moment, la seva obra va rebre notables lloances dels crítics d'art més autoritzats.
Vilallonga que, també, va regentar una acadèmia de dibuix i pintura a la vila de Sant Feliu de Guíxols, fou un dels primers artistes que valorà i va donar a conèixer el paisatge de Tossa de Mar, la vila on va residir i on va morir un 7 d'agost de 1904. Va ser ell qui batejà Tossa com la "Babel de les Arts". Un carrer de Llagostera porta el seu nom.

## Obra

Entre les seves obres pictòriques destaquenː
* El Sena a París
* El barri de la Riba a Barcelona
* La plaça d'armes de Tossa
* L'avi convalescent
* Sortida de la lluna
* Voltants de Tossa
* Costa de Llevant
* La Riera

## Referències

* ↑ «Naixements. Any 1861. Llibre 3. Foli 6.Registre núm.2589», 04-06-1861. [Consulta: 17 novembre 2022].
* 1 2 «Jaume Vilallonga i Balam». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 Vicens i Tarré, Joan «La casa Sans o Falguera de Tossa de Mar». Revista de Girona, Núm. 197, 1999, pàg. 99-102 [Consulta: 25 desembre 2016].
* 1 2 Aicart Hereu, Francesc. Els orígens de la recerca arqueològica a La Vall D'Aro (Baix Empordà): de l'excursionisme científic a la consolidació de l'arqueologia franquista (Tesi), 2013, p. 131 [Consulta: 25 desembre 2016].
* ↑ Carrer Pintor J. Vilallonga Arxivat 2020-03-22 a Wayback Machine. Arxiu Municipal de Llagostera