OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tahina

La tahina o pasta de sèsam (àrab: طحينة, ṭaḥīna, femení del participi طحين, ṭaḥīn, ‘mòlt’) és una pasta feta amb llavors de sèsam lleugerament torrades i després moltes que es fa servir en la gastronomia del Nord d'Àfrica, de l'Orient Mitjà, de Grècia i de Turquia.
La tahina és un principal component de l'hummus i també d'altres plats grecs i del Mitjà Orient.
La pasta de sèsam, feta a l'estil asiàtic, sense clofolla, també és un ingredient de certs plats de la Xina, Corea, el Japó i l'Índia.

## Valor nutritiu

100 grams de tahina proporcionen una energia de 2.489 kJ amb 21,19 g d'hidrats de carboni, 17 g de proteïna, 3,05 g d'aigua 426 mg de calci i 8,95 mg de ferro.
La tahina també és el principal ingredient del tipus mediterrani de halva, i està esdevenint més comú el seu ús en la cuina europea.

## Vegeu també

* Tahin-pekmez

## Referències

* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=tahin&x=0&y=0
* ↑ Sanjeev Kapoor, Khazana of Indian Vegetarian Recipes, p. 94

## Bibliografia

* Basan, Ghillie; Basan, Jonathan. The Middle Eastern Kitchen: A Book of Essential Ingredients with Over 150 Authentic Recipes. Hippocrene Books, 2006. ISBN 0781811902, 9780781811903.
# Julio de España Moya

Julio Francisco de España Moya (Alacant, 1947) és un metge i polític valencià, rebesnet d'un alcalde d'Alacant.

## Biografia

És llicenciat en Medicina i Cirurgia, especialitzat en Medicina Interna i Gastroenterologia, per la Universitat de València. Ha treballat com a metge especialista adjunt en l'Hospital d'Alacant i fou president del Sindicat Lliure de Metges.
Militant del Partit Popular des de 1990 de la mà d'Eduardo Zaplana, fou regidor de l'ajuntament d'Alacant el 1991-2003, diputat a la Diputació d'Alacant el 1993-2003 (fou president de la Diputació el 1995-2003). També fou diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1993, però va dimitir al cap de poc i fou substituït per Francisco Vicente Murcia Barceló. També fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2003, ocupant la presidència de les Corts Valencianes fins al 2007.
Actualment és senador al Senat espanyol per designació de les Corts Valencianes des de 2007 renovant el mandat el 2008 i el 2011.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Fitxa de J.F de España al Senat». Arxivat de l'original el 2007-10-12. [Consulta: 6 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Biografia
* Article sobre una de les seues obres
Càrrecs públics :
| Precedit per: Marcela Miró Pérez | President de les Corts Valencianes 2003 - 2007 | Succeït per: María Milagrosa Martínez Navarro |
| Precedit per: Antonio Mira-Perceval Pastor | President de la Diputació d'Alacant 1995 - 2003 | Succeït per: José Joaquín Ripoll Serrano |
# Paraliparis debueni

Paraliparis debueni és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 440 i 470 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1986. Review of the snailfish genus Paraliparis (Scorpaeniformes: Liparididae) of the Southern Ocean. Theses Zoologicae v. 7: i-iv + 1-204.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paulí de Biterrae

Paulí de Biterrae (Paulinus, Paulinos Παυλι̂νος) fou un bisbe gal de Biterrae (o Baeterrae) la moderna Besiers, vers el 420 aC.
Se li atribueix l'Acta S. Genesii notarii Arelatensis que altres pensen que correspon a Paulí de Nola sota el nom del qual s'ha publicat. En tot cas va escriure diverses cartes encícliques donant compte de portents que havien passat a la ciutat.
# GBU-43 Massive Ordnance Air Blast bomb

La bomba GBU-43 MOAB o GBU-43 Massive Ordnance Air Blast bomb, col·loquialment coneguda com The Mother Of All Bombs ("Mare de totes les bombes"), és una bomba convencional de gran diàmetre de detonació, desenvolupada per l'exèrcit americà per Albert L . Weimorts Jr. En el moment del seu desenvolupament, va ser promoguda com l'arma no nuclear més poderosa mai creada. La bomba va ser dissenyada per ser llançada per un avió de càrrega C-130.
Des de llavors, Rússia va desenvolupar l'artefacte que va anomenar com a "Father of All Bombs" ("Pare de totes les bombes"), sobre el qual s'ha afirmat que és quatre vegades més poderós que la bomba MOAB. No obstant això, la veracitat sobre el tipus d'explosiu i potència d'aquesta última bomba russa, ha estat posada en dubte.

## Història i desenvolupament

La GBU-43/MOAB es va provar, en un primer moment, amb l'explosiu tritonal, l'11 de març de 2003, a la Base Aèria Eglin a Florida, i es va assajar, novament, el 21 de novembre de 2003.
El 13 d'abril de 2017 es va saber que l'Exèrcit nord-americà va llançar sobre un complex de coves de la Província de Nangarhar, a l'est de l'Afganistan la GBU-43/MOAB, de 10.000 quilos de pes, segons es va confirmar des de fonts militars implicades en l'operació a la cadena nord-americana CNN. La bomba va ser llançada contra túnels d'Estat Islàmic a la província afganesa de Nangarhar, des d'un avió MC-130 comandat per un cos d'operacions especials de la Força Aèria. Es tracta de la primera vegada que aquesta bomba ha estat emprada en operacions de combat.

## Referències

* ↑ «Así funciona MOAB, la 'Madre de todas las bombas' que EEUU ha lanzado en Afganistán». El Confidencial, 13-04-2017 [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ Martin, Douglas «Albert L. Weimorts, Designer of Big Bombs, Dies at 67». The New York Times, 25-12-2005 [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ «GBU-43/B "Mother Of All Bombs" MOAB - Massive Ordnance Air Blast Bomb». GlobalSecurity.org. [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ Zachary, Stacia «Five years later, it's still known as 'Mother of all bombs'». U.S. Air Force, 13-03-2008. Arxivat de l'original el 3 de juny 2013 [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ «Estats Units llança sobre l'Afganistan la bomba no nuclear més potent mai creada». VilaWeb [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ «U.S. drops "mother of all bombs" in Afghanistan, marking weapon's first use». CBS News, 13-04-2017 [Consulta: 13 abril 2017].
* ↑ Harding, Luke «Russia unveils the 'father of all bombs'». The Guardian, 12-09-2007 [Consulta: 13 abril 2017].
# Can Sant Dionís

Can Sant Dionís és una masia de Campllong (Gironès) del segle xiii i restaurada l'any 2002. És una finca agropecuària adaptada al Turisme rural.

## Descripció

Masia al veïnat del mateix nom. Contenia una ermita de Sant Dionís que va ser destruïda per les tropes de Napoleó i que dona nom a aquesta masia medieval. A la dreta de l'entrada hi ha una espitllera que demostra que la casa havia estat fortificada. Hi ha un pati interior amb un pou al que s'hi entra per una gran porta a la part posterior de la casa. Al voltant del mas hi ha instal·lacions pel bestiar i camps de conreu que es poden regar amb una gran bassa que hi ha.

## Referències

* ↑ «Agroturisme Sant Dionís». [Consulta: 2017].
* ↑ «Campllong. Pedres de Girona.». [Consulta: 2017].
# Dofí d'elm

El dofí d'elm (Stenella clymene) és un dofí endèmic de l'oceà Atlàntic. S'assembla molt al dofí de musell llarg i, al mar, on les dues espècies es poden barrejar en grans grups, poden resultar indistingibles. Vist des de més a prop, es pot veure que el musell del dofí d'elm és lleugerament més curt que el del seu parent. L'aleta dorsal també és menys erecta i triangular.

## Referències

* ↑ Perrin, W. F.; Mitchell, E. D.; Mead, J. G.; Caldwell, D. K.; van Bree, P. J. H. «Stenella clymene, a Rediscovered Tropical Dolphin of the Atlantic». Journal of Mammalogy, 62, 3, 01-01-1981, pàg. 583–598. DOI: 10.2307/1380405. JSTOR: 1380405.
* ↑ «Stenella clymene». Mammalian Species, 726, 2003, pàg. Number 726: pp. 1–5. DOI: 10.1644/726.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Dry Run

Dry Run és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 6.553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dry Run tenia 6.553 habitants, 2.063 habitatges, i 1.852 famílies. La densitat de població era de 532,7 habitants/km².
Dels 2.063 habitatges en un 52,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 84,4% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 10,2% no eren unitats familiars. En el 8,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,2% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 100.373 $ i la renda mediana per família de 104.337 $. Els homes tenien una renda mediana de 75.209 $ mentre que les dones 34.417 $. La renda per capita de la població era de 39.552 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dry Run». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dry Run». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Drusilla (cràter)

Drusilla és un cràter amb coordenades planetocèntriques de -12.76 ° de latitud nord i 53.53 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 20.34 de diàmetre. El nom fa referència a Júlia Drusil·la, una noble romana, segona filla de Germànic i Agripina, germana de Gai Agripa, i va ser adoptat com a oficial per la UAI el 28 de febrer de 2012.

## Referències

* ↑ "Drusilla (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Oxford University Press. Oxford Classical Dictionary, 1968.
# Dúnam

El dúnam (àrab: دونم, dūnam) o dönüm (turc otomà: دونم; turc: dönüm), també anomenat dunum o donum o encara stremma vell, turc o otomà, és una unitat de superfície pròpia de l'Imperi Otomà i encara en ús en diversos països que hi havien pertangut. No és una unitat del Sistema Internacional d'Unitats.
Originalment un dúnam era la superfície de terra que podien llaurar una parella de bous en un dia i, per tant, equivalent a la stremma grega o l'acre anglès, però la seva mesura exacta variava i varia encara força d'una regió a una altra.

## Variacions

A Turquia equivalia a 939 m², però al segle xix s'equipararen el nou dönüm o dönüm mètric i la decàrea, és a dir que passà a equivaldre 1.000 m². Tot i que a tots els països de l'antic Imperi Otomà s'ha adoptat el SI, el dúnam o dönüm s'ha mantingut en ús amb mesures estandarditzades diferents segons el lloc, que sovint conviuen amb mesures locals tradicionals. Abans del Mandat Britànic de Palestina, a Palestina s'usava un dúnam de 919,3 m². Actualment, a les regions de Síria i Palestina, el dúnam modern equival a 1.000 m², mentre que a l'Iraq usen un dúnam de 2.500 m². A la part turca de Xipre, en canvi, el dönüm equival a 1.337,8 m².
A Bòsnia i Hercegovina i Sèrbia, el dönüm és anomenat dulum (дулум) o dunum (дунум) i equival a 1.600 m² a la regió de Leskovac, al sud de Sèrbia. A Albània se l'anomena dynym o dylym i és igual al dúnam mètric. A Grècia, se l'anomena stremma, però mesura com el dönüm mètric.

## Equivalències

Un dúnam mètric equival a:
* 1.000 metres quadrats
* 10 àrees
* 0,1 hectàrees
* 0,24710538146717 acres
* 1.195,9900463011 iardes quadrades
* 10.763,91041671 peus quadrats

## Vegeu també

* Unitats de superfície

## Enllaços externs

* Antigues Unitats de Superfície Arxivat 2010-03-31 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 3 Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Misāḥa".
* 1 2 Λεξικό της κοινής Νεοελληνικής [Diccionari de Grec Modern]. Tessalònica: Ινστιτούτο Νεοελληνικών Σπουδών, 1998. ISBN 960-231-085-5.
* ↑ Cowan, J. Milton. Arabic-English Dictionary, The Hans Wehr Dictionary of Modern Written Arabic. 4a. Spoken Languages Services, Inc., 1994, p. 351.
* ↑ «Мерне јединице у КЗ и КН» (en serbi). Autoritat Geodèsica Republicana de la República de Sèrbia. Arxivat de l'original el 4 de març 2012. [Consulta: 17 octubre 2017].
# El Bartrolí

El Bartrolí és una masia de Vidrà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia composta de tres edificacions: el Bartrilí, una cabana i el Casot (casa del pastor). La casa principal és de planta quadrada amb una orientació al sud, des d'on domina el nucli antic de Vidrà, donada la seva posició encimbellada, fet que comporta que l'entrada principal no es correspongui amb l'era, situada entre la cabana i la casa. Consta de planta baixa, un pis i golfes i la coberta és de teula àrab a dues vessants. A l'edifici s'hi afegí un forn, cos de planta semicircular, a l'angle nord-est. Els materials emprats foren la pedra lligada amb argamassa i la teula àrab. La distribució interna respon a les necessitats de les feines agràries.
Cabana de planta rectangular amb coberta de teules a dues vessants sobre un embigat de roure amb grans cavalls. La façana principal és a la cara sud, i no presenta cap més accés. S'hi accedeix des de l'era de cairons que trobem a ponent de la casa del Bartrolí. La particularitat principal de la cabana és la doble arcada que presenta a la façana: en lloc d'un sol arc de grans dimensions, com acostuma succeir, la façana principal té dues arcades. Aquest fet respon a la llargada de la façana, no proporcionada amb l'alçada d'aquesta. Al seu interior hi trobem un pis fet un sol de bigues.

## Història

L'actual casa del Bartrolí és la resultant de l'ampliació de la planta original per la part de llevant, fet que ocorregué el 1723, augmentant en un terç el seu volum. Posteriorment hom adossà el forn suara. Malgrat la proximitat de la casa ha estat accelerat el seu envelliment. Actualment és una segona residència i se'n exploten els horts circumdants. Hom habita només el casot, convertint en taller d'escultura. L'estat de conservació comença a ser preocupant, tot i que encara és habitable.

## Referències

* 1 2 3 «El Bartrolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# El Baúl (jaciment arqueològic)

El Baúl és un jaciment arqueològic maia precolombí, situat a Guatemala. Junt amb els jaciments de Bilbao i El Castillo forma part de la gran zona arqueològica de Cotzumalhuapa.
L'acròpoli nord d'El Baúl és a 4 km al nord de Santa Lucía Cotzumalhuapa, a 550 msnmm d'altitud i a 50 km de distància de l'oceà Pacífic.
L'acròpoli sud fou destruïda al 1997 per un projecte d'urbanització de la ciutat i alguns dels seus grups principals actualment formen part de camps conreats amb canya de sucre. Hi ha un joc de pilota al nord de l'acròpoli amb grups residencials que estaven units per dos camins empedrats. El volcà Fuego es troba a uns quants quilòmetres al nord del jaciment.
L'arquitectura del lloc és monumental i a part de l'acròpoli, que subsisteix, hi ha altres estructures interessants com ara unes que van servir de tallers per a treballar l'obsidiana i que, segons revelen les excavacions, consten d'uns dipòsits que permeten l'estudi arqueològic de la indústria de l'obsidiana. Un dels pous estratigràfics excavats demostra que per sota del nivell de cendres volcàniques provinents de passades erupcions del volcà Fuego hi ha capes d'obsidiana de rebuig que suggereixen que el lloc es feu servir per a treballar el material durant un temps perllongat.
Un dels dos camins traçats que uneix les acròpolis de Bilbao i d'El Baúl i que té 2,5 km de longitud estava enllaçat per un pont sobre la gorja del riu Santiago. La fonamentació del pont que degué suportar una estructura de fusta encara es pot veure al llarg del curs del riu. Una excavació practicada al costat oest del riu ha revelat dues etapes constructives que han pogut ser datades en el període clàssic mesoamericà. També s'han descobert algunes escultures monumentals al llarg dels camins assenyalats.

## Referències

* ↑ Chinchilla Mazariegos, Oswaldo «El Baúl: un sitio defensivo en la zona nuclear de Cotzumalhuapa» (Versió digital). . Museo Nacional de Arqueología y Etnología [Guatemala], 1998, pàgs. 512–522. Arxivat de l'original el 14 de setembre de 2011 [Consulta: 6 gener 2011].
* ↑ Vegeu Oswaldo Chinchilla Mazariegos.

## Bibliografia

* (en anglés) Kelly, Joyce (Kelly, Joyce. An Archaeological Guide to Northern Central America: Belize, Guatemala, Honduras, and El Salvador. Norman: University of Oklahoma Press, 1996. ISBN 0-8061-2858-5. OCLC 34658843. ). Kelly, Joyce. An Archaeological Guide to Northern Central America: Belize, Guatemala, Honduras, and El Salvador. Norman: University of Oklahoma Press, 1996. ISBN 0-8061-2858-5. OCLC 34658843.
* (en anglés) Sharer, Robert J.; with Lloa P. Traxler (Sharer, Robert J.; with Loa P. Traxler. The Ancient Maya. 6th (fully revised). Stanford, CA: Stanford University Press, 2006. ISBN 0-8047-4817-9. OCLC 57577446. ). Sharer, Robert J.; with Loa P. Traxler. The Ancient Maya. 6th (fully revised). Stanford, CA: Stanford University Press, 2006. ISBN 0-8047-4817-9. OCLC 57577446.

## Enllaços externs

* (en inglés) El Baúl and surrounding sites, history and photo gallery
* (en inglés) Visita a El Baúl, fotografías
# El Chorizo Japonés

El Chorizo Japonés va ser una revista sicalíptica publicada per l'Editorial Carceller el 10 de març del 1915.
Va ser la primera publicació de l'editorial en publicar-se en castellà, amb l'objectiu d'ampliar el mercat de La Traca, que es distribuïa a tot el País Valencià, però també a Catalunya. Va anunciar-se a finals de 1914, generant gran expectació fins a la seua aparició el 10 de març de 1915. Tenia 16 pàgines i 25 il·lustracions realitzades per l'equip de La Traca: Pertegás, K-Hito, Morellá i Galván. El preu era de cinc cèntims de pesseta. Es van distribuir 30.000 exemplars a tot l'estat, esgotant-se immediatament, i hi hagué una reimpressió amb 60.000 exemplars més. L'èxit va provocar una major vigilància de les autoritats, que denunciaren el segon número per immoral a les cinc hores d'haver-se distribuït. Els tercers i quarts números van ser denunciats abans que isqueren d'impremta, provocant pèrdues econòmiques a l'editor. La Vanguardia, en el seu periòdic del 9 d'abril de 1915 anuncià que la publicació portava ja tres denúncies en cinc números, si bé investigadors com Antonio Laguna no poden certificar que n'existiren més de quatre. Al número de La Traca del 17 d'abril de 1915 s'anunciava la suspensió de la publicació a causa de la persecució governamental.
Va reviure en forma d'almanac el febrer de 1921, il·lustrat completament per Enric Pertegás (Tramús). Tanmateix, a finals de juny del mateix any Carceller publicaria una nova publicació sicalíptica, El Piropo, de la qual es van distribuir 30.000 exemplars del número zero, i els distribuïdors en demanaren 75.000 més.

## Referències

* 1 2 3 Laguna Platero, 2015, p. 27.
* 1 2 Laguna Platero, 2015, p. 28.
* 1 2 3 4 Laguna Platero, 2015, p. 29.
* ↑ «Notas Valencianas» (en castellà). La Vanguardia, 09-04-1915.
* 1 2 Laguna Platero, 2015, p. 101.
* ↑ Laguna Platero, 2015, p. 103.

## Bibliografia

* Laguna Platero, Antonio. Carceller, el éxito trágico del editor de La Traca (en castellà). València: El Nadir, 2015, p. 195. ISBN 978-84-92890-94-1.

## Enllaços externs

* «El Chorizo japonés : semanario inocente» (en castellà). Biblioteca Valenciana Digital.
# Duara Ningtyrmen

Dwara Nongtyrmen fou un petit estat tributari protegit a les muntanyes Khasi avui a Meghalaya però abans a Assam. La població el 1901 era de 362 habitants. Produïa arròs, mill i taronges.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Duttaphrynus

Duttaphrynus és un petit gènere de gripaus de la família Bufonidae nadiu de la Xina, Taiwan, el Pakistan, Nepal, l'Índia, Sri Lanka, Sumatra, Java, Borneo i Bali.

## Taxonomia

* Duttaphrynus crocus (Wogan, Win, Thin, Lwin, Shein, Kyi & Tun, 2003)
* Duttaphrynus cyphosus (Ye, 1977)
* Duttaphrynus himalayanus (Günther, 1864)
* Duttaphrynus melanostictus (Schneider, 1799)
* Duttaphrynus microtympanum (Boulenger, 1882)
* Duttaphrynus noellerti (Manamendra-Arachchi & Pethiyagoda, 1998)
# Dutse

Dutse és una ciutat de Nigèria, capital de l'estat de Jigawa, i també de l'emirat tradicional de Dutse. Amb els seus 153.000 habitants és la ciutat més gran de Jigawa per davant de Hadejia (111.000) i Gumel (43.000)
Hi ha una Universitat Federal (oberta el novembre de 2011) i un col·legi de Negocis de la Politècnica de l'Estat.
# Editorial EMECÉ

Editorial EMECÉ és una editorial pertanyent al Grup Planeta que publica sobretot narrativa als països americans, amb autors de diversos orígens. Creada el 1939 a l'Argentina, va ser absorbida pel conglomerat barceloní en 2002, però ha mantingut gran part del seu catàleg i funcionament independent, com altres segells del grup.
Alguns dels autors més venuts de l'editorial són Mario Benedetti, Adolfo Bioy Casares, Alberto Manguel, Camus i Borges. L'editorial s'encarrega de la distribució a Sud-amèrica d'obres d'altres editorials de Planeta amb seu a Espanya, com Seix Barral.
# E58

La ruta europea E58 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Viena (Àustria) i finalitza a Rostov del Don (Rússia). Té una longitud aproximada de 2200 km, una orientació d'est a oest i passa per Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Moldàvia i Rússia.

## Referències

* ↑ European Agrement on Main International Traffic arteries (AGR)
# El Rebollar (Hortoneda)

El Rebollar és un bosc de roures rebolls del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori del poble d'Hortoneda. Està situat al costat de llevant del Roc de Santa, a l'esquerra de la llau del Rebollar. És a ponent d'Hortoneda i al sud-oest del Planell de Motes.