OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Šamac

La municipalitat de Šamac es localitza a la regió de Doboj, dins de la República Srpska, a Bòsnia i Hercegovina.

## Geografia

Aquesta municipalitat es troba a la riba dreta del riu Sava. A l'altre costat del riu es troba Slavonski Samac, ciutat de Croàcia. La ciutat està situada en una posició estratègica a prop del passadís que connecta el nord-oest i el sud-oest de la República Sèrbia de Bòsnia, a prop del Districte de Brčko.

## Demografia

Si es considera que la superfície total d'aquest municipi és de 184 quilòmetres quadrats i la seva població està composta per unes 32.960 persones, es pot estimar que la densitat poblacional d'aquesta municipalitat és de 179 habitants per cada quilòmetre quadrat d'aquesta divisió administrativa.

## Localitats

Aquesta municipalitat de la República Srpska, localitzada a Bòsnia i Hercegovina es troba subdividida en les següents localitats:
* Batkuša
* Bazik
* Brvnik
* Crkvina
* Domaljevac
* Donja Slatina
* Donji Hasić
* Gajevi
* Gornja Slatina
* Gornji Hasić
* Grebnice
* Kornica
* Kruškovo Polje
* Novo Selo
* Obudovac
* Pisari
* Prud
* Srednja Slatina
* Šamac (Bosanski Šamac)
* Škarić
* Tišina
* Zasavica
Divisions polítiques de Bòsnia i Hercegovina :
Municipalitats de Bòsnia i HercegovinaMunicipalitats de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
Banovići
Bihać
Bosanska Krupa
Bosanski Petrovac
Bosansko Grahovo
Bugojno
Busovača
Bužim
Čapljina
Cazin
Čelić
Centar
Čitluk
Drvar
Doboj East
Doboj South
Dobratići
Domaljevac-Šamac
Donji Vakuf
Foča-Ustikolina
Fojnica
Glamoč
Goražde
Gornji Vakuf-Uskoplje
Gračanica
Gradačac
Grude
Hadžići
Ilidža
Ilijaš
Jablanica
Jajce
Kakanj
Kalesija
Kiseljak
Kladanj
Ključ
Konjic
Kreševo
Kupres
Livno
Ljubuški
Lukavac
Maglaj
Mostar
Neum
Novi Grad
Novo Sarajevo
Novi Travnik
Odžak
Olovo
Orašje
Pale-Prača
Posušje
Prozor-Rama
Ravno
Sanski Most
Sapna
Sarajevo
Široki Brijeg
Srebrenik
Stari Grad
Stolac
Teočak
Tešanj
Tomislavgrad
Travnik
Trnovo
Tuzla
Usora
Vareš
Velika Kladuša
Visoko
Vitez
Vogošća
Zavidovići
Zenica
Žepče
Živinice
Municipalitats de la República Sèrbia
Berkovići
Bijeljina
Bileća
Bosanska Kostajnica
Bosanski Brod
Bratunac
Čajniče
Čelinac
Derventa
Doboj
Donji Žabar
Foča
Gacko
Banja Luka
Istočno Sarajevo
Gradiška
Han Pijesak
Istočni Drvar
Istočna Ilidža
Istočni Mostar
Istočni Stari Grad
Jezero
Kalinovik
Kneževo
Kozarska Dubica
Kotor Varoš
Krupa na Uni
Kupres
Laktaši
Ljubinje
Lopare
Lukavica
Milići
Modriča
Mrkonjić Grad
Nevesinje
Novi Grad
Novo Goražde
Osmaci
Oštra Luka
Pale
Pelagićevo
Petrovac
Petrovo
Prijedor
Prnjavor
Ribnik
Rogatica
Rudo
Šamac
Šekovići
Šipovo
Sokolac
Srbac
Srebrenica
Teslić
Trebinje
Trnovo
Ugljevik
Višegrad
Vlasenica
Vukosavlje
Zvornik :
# Font del Ferro (l'Espluga de Francolí)

La Font del Ferro és una font de l'Espluga de Francolí inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció feta de pedra amb bassa i sense brollador, situada en el barri residencial de les Masies de l'Espluga de Francolí. L'aigua canalitzada d'una deu situada en la muntanya desemboca en una font feta artificialment a manera de petits gorgs d'aigua estancada. El costum de reproduir les formes naturals arriba fins i tot a al desnivell que tanca l'aigua i fa de banc per seure, que està fet de guix tenyit i reprodueix la forma d'un tronc ondulat.

## Història

El fet que la salut comença a ser un dels problemes de les classes benestants de finals del segle xix, impulsà la creació de llocs de repòs on segons la moda l'aire de la muntanya i especialment les aigües minerals guarien moltes malalties. L'afany de contacte amb l'ambient natural es fa palès en l'estil de moltes formes artístiques.

## Referències

* 1 2 «Font del Ferro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Víctor Rosselló

Víctor Rosselló és el nom dels següents personatges:
* Víctor Rosselló Nadal (Reus 1844 - 1914) Escriptor
* Víctor Josep Rosselló Martí (Reus 1808 - Bordeus post 1885) Terratinent i alcalde de Reus
# Marne (desambiguació)

«Marne» té aquests significats:
* Toponímia:
** Marne, departament de la regió de Xampanya-Ardenes
** Alt Marne, departament de la regió de Xampanya-Ardenes
** Sena i Marne, departament de la regió de l'Illa de França
** Val-de-Marne, departament de la regió de l'Illa de França
** La Marne, comuna francesa del departament de Loira Atlàntic
** La Marne (Doubs), antiga comuna francesa de Doubs integrada a Montferrand-le-Château
** De Marne, comuna neerlandesa de la província de Groningen
** Marne (Alemanya), municipi alemany de Slesvig-Holstein
** Marne (Iowa), vila de l'estat d'Iowa (EUA)
** Marne (Itàlia), frazione de l'estat d'Iowa (EUA)
** Marne (Michigan), vila de l'estat de Michigan, (EUA)
** Riu Marne, riu francès afluent del Sena
** Riu Marne (Austràlia Meridional), riu australià afluent del Murray
* Esdeveniments: Batalles del Marne, enfrontaments bèl·lics de la Primera Guerra Mundial
# Santalum spicatum

Santalum spicatum, el sàndal australià, és un arbre originari de zones semiàrides del sud-oest d'Austràlia. Es comercialitza com a fusta de sàndal, i el seu valuós oli s'ha utilitzat com a aromàtitzanc, medicament i font d'aliments. S. spicatum és una de les quatre espècies de Santalum de gran valor que es produeixen a Austràlia.

## Descripció

És una de les quatre espècies de la família de les santalàcies que es troben a Austràlia Occidental. Té una distribució similar al quanong (Santalum acuminatum) i és un hemiparàsit que requereix macronutrients de les arrels dels hostes. Té un costum arbustiu i d'arbres petits, però pot créixer fins als 6 metres i tolera bé la sequera i la sal. El fullatge és de color verd grisenc. El fruit de S. spicatum és esfèric, d'uns 3 cm de diàmetre i de color ataronjat. El gruix de la fruita el forma un nucli comestible amb una closca dura; la closca és més llisa que la superfície rugosa de S. acuminatum. La germinació es produeix en condicions càlides i humides.

## Distribució

Inicialment distribuït al sud-oest d'Austràlia, a la planura costanera de Swan i a les regions interiors de baixes precipitacions, l'impacte del cultiu intensiu i la neteja de terres per al blat i ovella des de la dècada de 1880 ha reduït considerablement el rang i la població de l'espècie.
Se sap que el cangur rata de cua d'escombra (Bettongia penicillata) consumeix i emmagatzema les llavors d'aquesta espècie i es creu que va tenir un paper significatiu en la seva dispersió abans de la seva davallada al segle xx.

## Referències

* ↑ Lane-Poole, C. E.. A primer of forestry, with illustrations of the principal forest trees of Western Australia. Perth: F.W. Simpson, 1922, p. 44. DOI 10.5962/bhl.title.61019.
* ↑ Claridge, A. W.; Seebeck, J. H.; Rose, R. Bettongs, potoroos, and the musky rat-kangaroo. Collingwood, Victoria: CSIRO Pub, 2007, p. 108. ISBN 9780643093416.
# Siarroi

Siarroi (en francès Siarrouy) és un municipi francès del department dels Alts Pirineus, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 209 | 224 | 237 | 325 | 406 | 327 | 447 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Poublan | PRG |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cantó de Montsauche-les-Settons

El cantó de Montsauche-les-Settons és un cantó francès del departament del Nièvre, situat al districte de Château-Chinon(Ville). Té 10 municipis i el cap és Montsauche-les-Settons.

## Municipis

* Alligny-en-Morvan
* Chaumard
* Gien-sur-Cure
* Gouloux
* Montsauche-les-Settons
* Moux-en-Morvan
* Ouroux-en-Morvan
* Planchez
* Saint-Agnan
* Saint-Brisson

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Jules Bigot | PCF |
| 1949-1981 | François Mittérrand | UDSR, després CIR, després PS |
| 1981-1985 | Thérèse Thuillier | PS |
| 1985-1992 | Lionel Thénault | Divers droite |
| 1992- | Patrice Joly | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.975 | 5.468 | 4.947 | 4.595 | 4.367 | 3.879 | 3.769 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Font del Ferro (Girona)

La Font del Ferro és una font de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Un paratge natural forma una plaça on al fons se situa la font. S'hi accedeix a través d'un pont que travessa una riera i d'una portalada de pedra i obra vista (arc rebaixat). La font està per sota del nivell general. Té bancs al voltant, adossats al muret de conteniment de la font. Aquesta es tracta d'un pou amb una llinda amb la inscripció: MANSO PI / AIGUA FERRUGINOSA / 1862. Al costat hi ha el broc de la font. El pou és tancat per nua reixa. L'espai està arranjat amb taules i bancs per a berenar, més actuals.

## Història

Al 1980 s'arreglà el lloc i s'obrí un nou brollador. Antigament s'havia construït el pont d'accés per evitar els aiguats del torrent Estela.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Font del Ferro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Víctor Roger

Victor Roger (Montpeller, 22 de juliol de 1853 - París, 2 de desembre de 1903) fou un compositor occità.
Fill d'un músic, va rebre l'educació artística a l'Escola Niedermeyer de París. Es dedicà especialment a la música lleugera, gènere en el que destacà, com ho prova el gran nombre d'operetes degudes a la seva inspiració.
Durant molts anys fou secretari dels balls del teatre de l'Òpera de París. Entre les obres que donà a l'escena assoliren un bon èxit: Josephine vendue par ses soeurs (1886); Cendrillonnette (1890); Les douze femmes de Japhet (1890); Le fétiche (1890);Mademoiselle Asmoldée (1891); Les vingt-huit jours de Clairette (1892); Clary et Clara (1894); Nicol Nick (1895); Les petards (1895); La dot de Brigitte (1895); Le voyage de Corbillon (1896); L'auberge du Tohu-bohu (1897), etc. També va compondre alguns couplets. Igualment es dedicà a la crítica teatral, tenint al seu càrrec la secció de teatres de Le Journal de París.

## El pare

També de nom Víctor nascut a Montpeller el 1811, va estudiar al Conservatori de París i després de romandre molts anys en aquesta capital tornà a Montpeller, on s'establí definitivament.
A més de diverses obres per a piano va compondre dues òperes Abekar i Les jacobites, estrenades a Montpeller.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm 51, pàg. 1362 (ISBN 84-239-4551-0)
# Serra de la Portella (Argençola)

* Aquest article tracta sobre la Serra de la Portella d'Argençola i Santa Coloma de Queralt. Vegeu-ne altres significats a «Serra de la Portella (Orpí)».
La Serra de la Portella és una serra situada als municipis d'Argençola a la comarca de l'Anoia i de Santa Coloma de Queralt a la de la Conca de Barberà, amb una elevació màxima de 811 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Minguet (Arenys de Munt)

Can Minguet és una obra eclèctica d'Arenys de Munt (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici cantoner que consta de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha la porta d'entrada i una finestra. Al primer pis hi ha un balcó gran que ocupa tota la façana, i en el segon sis finestres petites i rectangulars. Els elements decoratius són d'estil modernista. La façana està rematada per una balustrada.

## Referències

* ↑ «Can Minguet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2020].
# Schoepfiàcies

Schoepfiaceae és una família de plantes amb flors reconeguda per l'APG III system de 2009. Anteriorment els membres d'aquesta família s'assignaven a les famílies Olacaceae i Santalaceae.
El gènere Schoepfia segons els estudis moleculars és més proper a les famílies Misodendraceae i Loranthaceae i pot ser exclòs de les Olacaceae. Estudis posteriors mostren que els gèneres d'Amèrica del Sud Arjona i Quinchamalium (abans dins Santalaceae) són part d'aquesta família. Així la família conté els tres gèneres:
* Arjona Cavanilles
* Quinchmalium Molina
* Schoepfia Schreber

## Referències

* 1 2 Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 10 desembre 2010].
* 1 2 Stevens, P.F. «Schoepfiaceae». Angiosperm Phylogeny Website, 2001 onwards. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ Der Joshua P. & Nickrent Daniel L., 2008 A Molecular Phylogeny of Santalaceae (Santalales), Systematic Botany, Volume 33, Number 1, 3/2008, tr. 107-116(10)

## Enllaços externs

* Schoepfiaceae on the Parasitic Plant Connection web page
* NCBI Taxonomy Browser
# Cantó de Morestel

El cantó de Morestel és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de La Tour-du-Pin. Té 18 municipis i el cap és Morestel.

## Municipis

| Arandon Les Avenières Le Bouchage Bouvesse-Quirieu Brangues Charette Courtenay Creys-Mépieu Montalieu-Vercieu | Morestel Passins Porcieu-Amblagnieu Saint-Sorlin-de-Morestel Saint-Victor-de-Morestel Sermérieu Vasselin Veyrins-Thuellin Vézeronce-Curtin |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1964 | François Perrin | CNIP |
| 1964-1967 | Joseph Bordel | SFIO |
| 1967-1973 | M. Badet | RI |
| 1973-1976 | Joseph Bordel | PS |
| 1976-1979 | Théodore Durand | Divers droite |
| 1979-1998 | Jean Genin | PS, després Divers droite |
| 1998- | Christian Rival | RPR |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 14.623 | 15.722 | 16.178 | 18.754 | 19.754 | 21.640 | 26.751 |
# Élodie Thomis

Élodie Thomis és una centrecampista/davantera de futbol internacional per França des del 2005, amb 130 partits y 32 gols. Ha arribat a les semifinals del Mundial i els Jocs Olímpics amb la selecció, i ha guanyat tres Lligues de Campions amb l'Olympique de Lió.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció (fases finals) |
| 02/03 - 04/05 0 | CNFE Clairefontaine 0 | | Eurocopa sub-19 2003 (campió) Eurocopa sub-19 2005 (subcampió) |
| 05/06 - 06/07 | Montpellier HSC | 1 Copa | Mundial sub-20 2006 (quarts) |
| 07/08 - act. 0 0 0 0 | Olympique de Lió 0 0 0 0 | 3 Lligues de Campions, 9 Lligues, 6 Copes 0 0 0 0 | Eurocopa 2009 (quarts) Mundial 2011 (4t lloc) Jocs Olímpics 2012 (4t) Eurocopa 2013 (quarts) Mundial 2015 (quarts) |

## Referències

* ↑ «FFF». Arxivat de l'original el 2014-10-26. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 28 juliol 2016].
# Warana Raja Maha Vihara

Warana Raja Maha Vihara (Singalèsː වාරණ රජ මහා විහාරය) És un temple budista antic situat a Thihariya, districte de Gampaha, Sri Lanka. El temple és localitzat aproximadament a km en l'autopista Colombo - Kandy.
Actualment aquest temple ha estat reconegut com un jaciment arqueològic protegit al districte de Gampaha pel departament Arqueològic.

## Història

Warana Raja Maha Vihara es creu que fou construït durant el regnat del rei Devanampiyathissa (307–267 aC) i segons les cròniques de temple conservades al Vihara, diverses renovacions posteriors foren fetes pel rei Valagamba (103 aC i a 89/77 aC), Nissanka Malla (1187–1196), Kirti Sri Rajasinha (1747-1782) i Parakramabahu VI.
Segons el llibre de Senarath Paranavithana Inscriptions of Ceilan, Part I, una inscripció brahmin es ha estat interpretat de la manera següent:.

## El temple

El temple consisteix principalment de tres nivells com Pahala Maluwa, Meda Maluwa i Ihala Maluwa. En el primer nivell hi ha el Sangawasaya i la sala Dharama i en el nivell del mig un temple en una cova amb la seva antiga stupa. És dit que la stupa és de al voltant de fa 800 anys. Dins el temple-cova moltes de les estàtues de Buda o s'hi troben les pintures. El dosser de la cova està decorat amb flors de lotus i amb diversos altres dissenys de flor. En el nivell superior hi ha un altre stupa i temple-cova.

## Referències

* ↑ Protercted Llista de Monument 2012-12-12 Arxivat 2018-11-23 a Wayback Machine.
* ↑ «Warana Rajamaha Viharaya, Gampaha». tlc.lk. Arxivat de l'original el 21 de març 2016. [Consulta: 16 març 2016]. «Warana Rajamaha Viharaya, Gampaha». tlc.lk. Arxivat de l'original el 21 de març 2016. [Consulta: 16 març 2016]. «Warana Rajamaha Viharaya, Gampaha». tlc.lk. Arxivat de l'original el 21 de març 2016. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «WARANA RAJAMAHA VIHARA». srilankaheritages.com. Arxivat de l'original el 2016-07-22. [Consulta: 16 març 2016]. «WARANA RAJAMAHA VIHARA». srilankaheritages.com. Arxivat de l'original el 2016-07-22. [Consulta: 16 març 2016]. «WARANA RAJAMAHA VIHARA». srilankaheritages.com. Arxivat de l'original el 2016-07-22. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ Paranavitana, S. Inscriptions of Ceylon; Volume I. Department of Archaeology, 1970.

## Enllaços externs

* Varana Temple Arxivat 2016-12-04 a Wayback Machine.
# Santuari de Covadonga

El santuari de Covadonga és un conjunt monumental de la parròquia de Covadonga, al conceyu asturià de Cangues d'Onís, que és el més visitat d'Astúries. El santuari està dedicat a la Verge de Covadonga (La Santina), i commemora la suposada batalla de Covadonga. El conjunt s'esmenta com a "Santuario y Real Sitio de Covadonga".
El formen:
* La basílica de Covadonga (Basílica de Santa María la Real de Covadonga)
* La Santa Cova (Cova de Covadonga)
* La Col·legiata de San Fernando
* Alguns monuments
* Diversos edificis, principalment a l'Esplanada de Covadonga
* El monestir de San Pedro de Covadonga

## Referències

* ↑ «Santuario de Covadonga».
# Cantó de Toulon-sur-Arroux

El cantó de Toulon-sur-Arroux és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Charolles. Té 8 municipis i el cap és Toulon-sur-Arroux.

## Municipis

* Ciry-le-Noble
* Dompierre-sous-Sanvignes
* Génelard
* Marly-sur-Arroux
* Perrecy-les-Forges
* Saint-Romain-sous-Versigny
* Sanvignes-les-Mines
* Toulon-sur-Arroux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1950 | Louis Viellaud | SFIO |
| 1950-1960 | Jean Rondepierre | RPF, després divers droite |
| 1960-1964 | Henri Ferret | Divers droite |
| 1964-1982 | François Chapuis | PCF |
| 1982-1994 | Joseph Jeannot | Divers droite |
| 1994- | Jean-Paul Meunier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 16.059 | 16.631 | 16.154 | 15.551 | 14.068 | 12.413 | 12.055 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Schoepita

La schoepita o epiianthinita va ser nomenada en honor d'Alfred Schoep (1881-1966), professor de mineralogia a la Universitat de Gant, Bèlgica, que ha contribuït en gran manera a la mineralogia de l'urani.
Va ser descrit per primera vegada a partir de les mostres de les mines de Shinkolobwe al Zaire l'any 1923.

## Formació i jaciments

La schoepita és una rara alteració hidrotermal a partir de la uraninita en els dipòsits d'urani, encara que també es pot formar directament des de l'iantinita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Propietats

El mineral es presenta de forma transparent a translúcid de color groc, groga llimona, groc marró i ambre. Ortoròmbic. Cristalls en forma de quadre encara que és variable quant a les forma (s'han assenyalat més de 20 formes de cristall).
Quan s'exposen a l'aire, als pocs mesos d'estar exposat es transforma en metaschoepita (UO₃ • nH₂O, n < 2). Les mostres de schoepita són fortament radioactives en partícules α i β i els rajos γ. La duresa és de 2,5 i la densitat és de 4,8 g/cm3.

## Referències

* ↑ «Schoepite from Eureka mine, Castell-estaó, La Torre de Cabdella, La Vall Fosca, El Pallars Jussà, Lleida, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 1r febrer 2024].
* Schoepita en mindat.org
# Élodie Touffet

Élodie Touffet (17 de febrer de 1980) va ser una ciclista francesa, professional del 2005 al 2009.

## Palmarès

* 2000
** Vencedora d'una etapa al Tour del Charente Marítim
* 2003
** 1a al Berry Classic Cher
* 2004
** 1a al Cholet-Pays de Loire Dames
* 2005
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Wilhelm Busch

Heinrich Christian Wilhelm Busch dit Wilhelm Busch (Wiedensahl, 15 d'abril del 1832 - Mechtshausen, 9 de gener del 1908) va ser un pintor, dibuixant i poeta alemany.
Va començar estudiant la construcció de màquines, i després a les Acadèmies de Belles Arts de Düsseldorf, Antwerpen i Múnic. Va ser conegut principalment per les seves històries satíriques en dibuixos, escrites en vers. La més famosa d'elles, Max i Moritz (Max und Moritz), es considera la precursora de les modernes tires còmiques.

## Referències

* ↑ «Wilhelm Busch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Wilhelm Busch» (alemany), Spiegel Online Kultur, amb una bibliografia quasi completa
# Maria Est

* Aquest article tracta sobre l'illa Maria. Vegeu-ne altres significats a «Maria (desambiguació)».
Maria és un atol situat a l'extrem sud de les Tuamotu, a 163 km al nord-oest de Mangareva. També s'anomena sovint Maria Est per distingir-lo dels illots Maria, a les illes Australs. Administrativament depèn de la comuna de les Gambier.

## Geografia

És un atol petit amb una llacuna tancada de 7 km². La superfície terrestre és de 3 km², ple de cocoters i pandanàcies. És deshabitat i visitat ocasionalment per les plantacions de cocoters.

## Història

El nom és d'origen polinesi sense cap relació amb la Verge Maria. Va ser descobert el 1832 per Thomas Brill, de l'Amphitrite. El 1837, el capità Wright, del Medway, el va anomenar Wright Lagoon. També s'ha conegut com a Moerenhout.

## Referències

* ↑ Findlay, Alexander G. A directory for the navigation of the Pacific ocean. London: Laurie, 1851, pàg. 853 (Part II) [Consulta: 4 febrer 2009].
# Cantó de Tornon

El cantó de Tornon és un cantó francès del departament de l'Ardecha, situat al districte de Tornon. Té 17 municipis i el cap és Tornon.

## Municipis

* Airàs
* Bociu
* Cheminas
* Colombier-le-Jeune
* Eclassan
* Étables
* Glun
* Lemps
* Mauvas
* Auzon
* Plats
* Saint-Barthélemy-le-Plain
* Saint-Jean-de-Muzols
* Sarràs
* Sécheras
* Tornon
* Vion

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1952-1974 | Louis Roche-Defrance | RI |
| 1974-1994 | André Tourasse | RI, després UDF |
| 1994-2001 | Jean Pontier | PRG |
| 2001- | Maurice Quinkal | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 14.716 | 16.432 | 17.460 | 18.725 | 20.389 | 21.544 | 23.901 |