OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Spikerman

Juan Spikerman (n. 15 de setembre de 1806, Villa Nuestra Señora de Guadalupe – ibídem, 12 d'abril de 1863) fou un militar i polític uruguaià de les guerres d'independència delsegle xix.

## Biografia

Va néixer a la Villa de Nuestra Señora de Guadalupe (avui Canelones), al sud de la Banda Oriental, actual Uruguai. El seu pare, d'ascendència anglesa, i la seva mare eren originaris de Montevideo. Spikerman va ser batejat a la parròquia del seu poble, on els seus pares s'havien traslladat per serveis militars cap al 1800.
Amb 17 anys, es va unir a les forces revolucionàries del nacionalista Manuel Oribe. No obstant això, les tropes brasileres van obligar els revolucionaris a exiliar-se a Buenos Aires. El 1825 va seguir a Juan Antonio Lavalleja i als trenta-tres orientals en la campanya contra l'ocupació brasilera de la Província Cisplatina. Van desembarcar a la platja de l'Agraciada, a l'oest del territori, i el 3 de maig va alliberar la seva població de naixement del domini brasiler.
El 1831, un any després de la independència de l'Estat Oriental de l'Uruguai, es va casar amb Josefa Arias i es va dedicar a la producció rural. El 1836 va combatre contra les forces del General Fructuoso Rivera, al costat d'Oribe.
El 1839 va ser empresonat pels seus vincles amb Oribe i Lavalleja per un breu període, fins que va tornar a emigrar a Buenos Aires donant suport a la causa Blanca-Federal. De nou a l'Uruguai, es va mantenir al marge de l'activitat política i de la Guerra Gran fins al 1851.

## Activitat política

Des de 1858 fins al 1860 va ocupar la tasca d'aide-de-camp del president Gabriel Antonio Pereira. En aquest darrer any, Spikerman va ser designat vicari apostòlic de l'Estat i, fins al 1863, va desenvolupar la funció de president de l'Orde de Sant Vicenç de Paul.
Morí el 12 d'abril de 1863, amb diversos homenatges i un funeral d'Estat ordenat pel president Bernardo Prudencio Berro. Abans de morir, Spikerman va escriure nombrosos articles significatius per a la història uruguaiana com, per exemple, les seves Memorias de la Cruzada Libertadora i Memoria de la primera semana de los Treinta y Tres.
En homenatge a la seva destacada actuació durant les guerres de la independència, el Museu Departamental de Canelones porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 (castellà) Breu biografia de Juan Spikerman
* 1 2 3 4 (castellà) Pàgina web de Canelones: biografia de Spikerman
# Juan Sánchez Anido

Juan José Ramón Sánchez Anido, nascut a Santiago de Compostel·la el 16 de maig de 1872 i mort a Madrid el 17 d'abril de 1948, fou un advocat i polític gallec.

## Trajectòria

Descendent de Pedro Antonio Sánchez Vaamonde, d'una família noble de Pazo de Santaia (Curtis) i germà de José Sánchez Anido. Militant del Partit Liberal (facció prietista). Va participar en la ratificació del pla d'expansió de la Corunya de 1883. Fou elegit regidor de la Corunya el novembre de 1905,i nomenat alcalde de La Corunya per reial ordre a finals de desembre d'aquell any, romanent en el càrrec fins al juny de 1909. Va ser nomenat alcalde novament el novembre de 1909, cessant el gener de 1910. Va ser governador civil de Barcelona (1912-1913), Cadis (1915-1917), novament Barcelona (1917) i València (1917-1919).

## Reconeixements

Va ser nomenat fill adoptiu de la Corunya el 1910.

## Vida personal

Es va casar a la Corunya amb Carmen Gastón Enríquez, filla de Manuel Gastón Valdés, el juliol de 1901.

## Notes

* ↑ La Noche, 27-4-1948, p. 2.
* ↑ El Noroeste, 14-11-1905, p. 2.
* ↑ El Diario de Pontevedra, 11-7-1901, p. 3.
# Juan Soto Viñolo

Juan Soto Viñolo (Barcelona, 1933 - El Vendrell, 12 de febrer de 2017) fou un periodista, crític taurí, i escriptor espanyol.
Com a periodista va treballar com a redactor a Radio España i Radio Nacional. En 1966 va ser en solitari el guionista del famós programa radiofònic Consultorio de Elena Francis, fins al seu final el 1984.
Va publicar al "El Periódico de Catalunya" crítica taurina i de flamenc. Amb motiu de la prohibició de les corregudes de toros en Catalunya per part del Parlament de Catalunya, va manifestar al programa radiofònic de Luis del Olmo la seva intenció d'exiliar-se de Catalunya i radicar-se a Ceret. També ha escrit articles a La Prensa, Tele/eXpres, Solidaridad Nacional i Mundo Diario.
Va escriure les biografies de Paquirri, Lola Flores, Rocío Jurado i Manolete. Era el pare de la periodista de Televisió Espanyola Verónica Soto.

## Obres

* Querida Elena Francis, 1995
* A tu vera... siempre a la verita tuya : una biografía de Lola Flores, 1995
* Rocío Jurado. Una biografía íntima, 2006
* Manolete. La vida y los amores de un torero de leyenda, 2007
* Los Años cincuenta : una historia sentimental de cuando España era diferente, 2009
* Los Ordoñez, 2011

## Referències

* ↑ «Mor Juan Soto Viñolo, l'home amagat darrera la veu d'Elena Francis». CCMA, 12-02-2017. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ Juan Soto Viñolo rememora en un libro cómo era el país en la década de los cincuenta, La Vanguardia, 12 d'abril de 2009
* ↑ Esborrany de biografia a La Esfera de los Libros
* ↑ «Mor als 83 anys Juan Soto Viñolo, la veritable Elena Francis». Ara.cat, 12-02-2017. [Consulta: 22 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Entrevista a El Mundo (castellà)
# Khwadja Altaf Husayn Hali

Khwadja Altaf Husayn Hali (Panipat o Hali 1837-1914) fou un notable poeta en urdú. Va publicar part del seu diwan el 1893. Va escriure diverses obres sobre poetes en urdú. La seva obra principal fou Misaddas-i maddo djar-i Islam coneguda com a Musaddas-i Hadi, composta el 1879. Va estudiar els darrers anys de la seva vida pensionat per l'estat d'Hyderabad fins que va morir el 1914.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḥālī".

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Karel Blažej Kopřiva

Karel Blažej Kopřiva, també Koprziwa (Cítoliby, prop de Praga, 9 de febrer de 1756 - 16 de maig de 1785) fou un organista i compositor txec, era fill de (Vaclav Ene) Kopriva (1708 - 1789).
El seu pare i el seu germà també eren músics i compositors. Karel posseïa un gran talent així com una gran personalitat, que influí en la vida musical de la seva població nadiua. El Diccionari dels Músics de Dlabbac el considera com un dels millors estudiants i dels millors organistes i compositors de Praga. Durant els seus estudis a la capital txeca, s'integrà en els cercles de la cultura musical al voltant de l'església de Sant Francesc i l'església de la verge Maria (abans de Tyn), on el seu professor Josef Seger fou organista.
Kopriva passà la seva vida com a organista i mestre de música de a Citoliby, tenint diversos alumnes entre ells a Maxandt, va compondre per les masses en primer lloc i sabia com emprar la seva extraordinària imaginació harmònica i polifònica en les seves obres. Potser la seva obra més important fou el seu Réquiem en Do menor.

## Referències

* Riemann Musik Lexikon i el fulletó del cd Supraphon SU 3908-2
# Jürgen Roelandts

Jürgen Roelandts (Asse, 2 de juliol de 1985) és un ciclista belga, professional des del 2008 fins al 2020. Fou un bon esprínter.
Les seves principals victòries van ser el Campionat de Bèlgica de ciclisme en ruta de 2008 i una etapa de la Volta a Polònia de 2008.

## Palmarès

* 2002
** Campió de Bèlgica júnior
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Tour de Namur
* 2005
** 1r a la Gooikse Pijl
* 2006
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Namur
** Vencedor d'una etapa del Tour de Loir i Cher
* 2007
** 1r de la París-Tours amateur
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Brabant flamenc
* 2008
** Campió de Bèlgica en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
** Vencedor d'una etapa del Circuit Franco-belga
** Vencedor de la classificació dels punts del Tour del Benelux
* 2009
** Vencedor de la classificació dels punts de la Volta a Polònia
* 2010
** Vencedor de la classificació dels joves al Tour Down Under
* 2012
** 1r a l'Eurométropole Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour del Mediterrani
* 2015
** 1r al Gran Premi Jean-Pierre Monseré
* 2018
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat Valenciana

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 119è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2010. 120è de la classificació general
* 2011. 85è de la classificació general
* 2012. 104è de la classificació general
* 2013. 160è de la classificació general
* 2014. 111è de la classificació general
* 2016. 126è de la classificació general
* 2017. 136è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. No surt (13a etapa)
* 2018. 124è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Jürgen Roelandts dice adiós: Entrenar con dolor es duro» (en castellà). Zikloland, 15-10-2020. [Consulta: 5 març 2022].

## Enllaços externs

* Web personal (neerlandès)
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Kulebaki

Kulebaki (en rus: Кулеба́ки, Kulebaki), és una ciutat russa de l'oblast de Nijni Nóvgorod. L'any 2006 tenia una població estimada de 37.601 habitants. La primera menció escrita del poble de Kulebaki data del 1678. L'activitat econòmica de la ciutat està basada en la indústria metal·lúrgica.

## Referències

* ↑ Campbell, Heather. «Kulebaki» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «КУЛЕБАКСКАЯ ЗЕМЛЯ: ВЧЕРА, СЕГОДНЯ, ЗАВТРА» (en rus). [Consulta: 26 abril 2020].
# Kasel-Golzig

Kasel-Golzig (baix sòrab: Kózle-Chółm) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Golßener Land. Comprèn els districte de Jetsch i Schiebsdorf.

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1875 | 943 |
| 1890 | 934 |
| 1910 | 803 |
| 1925 | 961 |
| 1933 | 897 |
| 1939 | 840 |
| 1946 | 1 290 |
| 1950 | 1 232 |
| 1964 | 1 016 |
| 1971 | 1 003 |
| Any | Població |
| 1981 | 915 |
| 1985 | 906 |
| 1989 | 859 |
| 1990 | 828 |
| 1991 | 808 |
| 1992 | 809 |
| 1993 | 800 |
| 1994 | 811 |
| 1995 | 803 |
| 1996 | 808 |
| Any | Població |
| 1997 | 809 |
| 1998 | 826 |
| 1999 | 826 |
| 2000 | 834 |
| 2001 | 794 |
| 2002 | 780 |
| 2003 | 776 |
| 2004 | 791 |
| 2005 | 779 |
| 2006 | 772 |
| Any | Població |
| 2007 | 779 |
| 2008 | 764 |
| 2009 | 746 |
| 2010 | 733 |
| 2011 | 748 |
| 2012 | 745 |
| 2013 | 685 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Karim Kajimkanuli Massímov

Karim Kajimkanuli Massímov (en kazakh, Мәсімов, Кәрім Қажымқанұлы, nascut a Tselinograd (actual Astanà) el 15 de juny de 1965) fou Primer Ministre del Kazakhstan. Ocupà el càrrec des del 10 de gener de 2007 fins al 24 de setembre de 2012, succeint en el càrrec a Danial Akhmétov.
Masimov és economista i parla kazakh, rus, anglès, xinès i àrab. Estudià a la República Popular de la Xina i treballà a Hong Kong, on fou representant comercial del seu país. És un polític ben considerat pel Kremlin.

## Referències

* ↑ Kazakhstan moves to name new PM United Press International
* ↑ Kazakhstan té nou Primer Ministre TVNZ (en anglès)
* ↑ Kazakh Parliament approves new Prime Minister RadioFreeEurope/RadioLiberty
* ↑ Kazakstan: Massimov May Signal New Reform Priorities Institute for War and Peace Reporting
# Karim Haggui

Karim Haggui (àrab: كريم حقي) (Kasserine, 20 de gener de 1984) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 2006.
Pel que fa a clubs, destacà a RC Strasbourg, Bayer Leverkusen, Hannover 96, VfB Stuttgart i Fortuna Düsseldorf.

## Referències

* ↑ «Tunisia make African final». BBC, 11-02-2004 [Consulta: 9 febrer 2014].
* ↑ Karim Haggui a worldfootball.net
* ↑ Karim Haggui Fitxa a Fussballdaten
* ↑ «Leverkusen haggle for Haggui». UEFA.com, 20-07-2006 [Consulta: 7 febrer 2013].
* ↑ «Wechsel von Haggui zu 96 perfekt» (en alemany). Official website of Hannover 96, 01-06-2009. Arxivat de l'original el 11 juny 2009. [Consulta: 6 juny 2009].
* ↑ «VfB sign Karim Haggui». VfB Stuttgart, 02-09-2013. Arxivat de l'original el 10 gener 2016. [Consulta: 2 setembre 2013].
* ↑ «Haggui joins Stuttgart». Bundesliga.com, 02-09-2013 [Consulta: 2 setembre 2013].
* ↑ «Fortuna verpflichtet Karim Haggui» (en alemany). Fortuna Düsseldorf, 21-06-2015. [Consulta: 21 juny 2015].
# Kirat Chuli

El Kirat Chuli, també anomenat Tent Peak és una muntanya de l'Himàlaia, a la frontera entre el Nepal i Sikkim, Índia. Amb de 7.362 msnm i 1.168 metres de prominència és la 76a muntanya més alta de la Terra. Està situat a poc més de 10 km, al nord, del Kangchenjunga.
El Kirat Chuli va ser escalat per primera vegada el 29 de maig de 1939 per una expedició suïsso-alemanya formada per Ernst Grob, Herbert Paidar i Ludwig Schmaderer.

## Referències

* ↑ «Kirat Chuli - Peakbagger.com». [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ JOUTY, Sylvain; ODIER, Hubert. Dictionnaire de la montagne (en francès). Place des éditeurs, 2009-10-15. ISBN 978-2-258-08220-5.
# Kren

Kren, Kran o Krren, és el déu del Sol a la mitologia selknam. És un dels howenh més importants, ja que simbolitza la fi de la societat matriarcal i l'inici de la societat patriarcal. La seva figura s'associa a l'origen de la cerimònia del Hain.
Kren era apreciat pels selknam, ja que se'l considera benvolent i benintencionat amb els homes. A causa de la seva habilitat i intel·ligència, tots els altres se subordinen al seu parer.

## Mitologia
### Naixement i família

Kren era fill de Kranakhátaix, l'antic déu del Sol. Mentre Kranakátaix es trobava al cel, Kren estava encara a la terra, on era un hàbil caçador. Quan el seu pare va deixar de brillar, Kren va passar a ser el nou déu del Sol.
Kren estava casat amb Kre, la deessa de la Lluna, i junts tenien una filla, Tamtam.

### El final del matriarcat

Durant l'era de mitològica, Kre, esposa de Kren va ser considerada per molt temps la howenh més poderosa, després de Temáukel. Les howenh més joves guanyaven la seva posició social de dones adultes mitjançant la cerimònia del Hain. En aquesta cerimònia, les joves howenh simulaven ser poderoses esperits provinents de l'inframon per tal d'atemorir els howenh masculins i sotmetre'ls sota el seu poder. No obstant això, en una ocasió, durant la realització de la cerimònia del Hain, tres howenh, Sit, Kehke i Chechu, provinents del Kéikruk (o Cel Oest), van descobrir la veritat. Sit va donar avís als altres homes i Kren, furiós per la revelació, va llançar a la seva dona Kre al foc, raó per la qual la lluna presenta taques. Kren va ordenar matar totes les howenh que coneixien el secret del Hain, sobrevivint només aquelles que no havien estat iniciades. Entre les howenh assassinades hi havia la mateixa filla de Kren, Tamtam.
El que va passar va posar fi al matriarcat existent fins llavors, i va donar origen a la cerimònia del Hain masculí.

## Referències

* ↑ «Pueblos originarios. Origen y mitología del Hain» (en castellà). Pueblos originarios.
* 1 2 3 Chapman, A. Culturas tradicionales. Patagonia. Fin de un mundo. Los Selknam de Tierra del Fuego (en castellà).
* 1 2 Gusinde, M. Los indios de Tierra del Fuego (I) ( PDF) (en castellà). Vol. II: Los Selk'nam.
# Kreplach

Els Kreplach són petites boles de massa o pasta farcida que té en el seu interior carn picada, puré de patata o un altre farciment, en general es couen i se serveixen en un brou de gallina, encara que de vegades se serveixen fregits. Són molt similars als italians ravioli o tortellini, de vegades s'esmenten com els wonton jueus –una versió jueva dels wonton xinesos–. Els kreplach són un plat tradicional de la cuina jueva Ashkenazi i se serveix sovint un dia abans del Yom Kippur –el dia de l'expiació– o al setè dia de la festa jueva de Sukkot.

## Vegeu també

* Pierogui
* Wantan

## Referències

* 1 2 Roden, Claudia. The Book of Jewish Food: An Odyssey from Samarkand and Vilna to the Present Day (en anglès). Penguin Books, 1999, pp. 77-78. ISBN 0140466096.
# Kremser Sportclub

El Kremser Sportclub és un club de futbol austríac de la ciutat de Krems.

## Història

El club fou fundat l'any 1919 amb el nom 1. Kremser SC. Durant els seus primers anys disputà el campionat de la Baixa Àustria, segona categoria del país fins als anys 50, on fou campió diverses vegades. La temporada 1929-30 es proclamà campió d'Àustria amateur. El seu major èxit arribà la temporada 1987-88, en la qual es proclamà campió de la Copa, després de derrotar el FC Tirol Innsbruck a doble volta (2-0, 1-3).

## Palmarès

* Campionat d'Àustria amateur:
** 1930
* Copa austríaca de futbol:
** 1987-88
* Campionat de la Baixa Àustria:
** 1929-30, 1930-31, 1932-33, 1953-54, 1973-74, 1982-83, 2000-01
* Copa de la Baixa Àustria:
** 1935-36

## Referències

* ↑ «Austria Foundation Dates (until 1920)». RSSSF, 13-06-2013. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «Austria Final League Tables Niederösterreich 1913-1960». RSSSF, 27-06-2013. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «Austria - Amateur Championship». RSSSF, 26-01-2002. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «Austria - List of Cup Finals». RSSSF, 25-07-2013. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
# Adolf Vogl

Adolf Adi Vogl (4 de maig de 1910 - 9 d'abril de 1993) fou un futbolista austríac de la dècada de 1930.
Fou internacional amb Àustria, formant part de l'anomenat wunderteam. També jugà a Admira Viena, Excelsior AC Roubaix i Wiener AC.

## Referències

* ↑ Adolf Vogl a National-Football-Teams.com (anglès)
# Espuri Servili Estructe

Espuri Servili Estructe (llatí: Spurius Servilius Structus) va ser un magistrat romà del segle v aC. Formava part de la gens Servília i portava el cognomen Estructe.
Va ser elegit cònsol l'any 476 aC amb Aulus Virgini Rútil. A causa de la destrucció dels Fabis a Cremera, dirigits per Cesó Fabi Vibulà, l'any 477 aC, els etruscs havien avançat fins a les muralles de Roma i es van apoderar del turó del Janícul. Prisc va provar de recuperar el turó, però va ser rebutjat amb fortes pèrdues i només es va salvar de la completa destrucció per l'oportú suport del seu col·lega Virgini. Quan es va acabar el període del seu mandat va ser acusat de la derrota pels tribuns de la plebs, però va ser absolt.

## Referències

* ↑ «Sp. Servilius (P. ? f. - n.) Structus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ Spurius Servilius Priscus Structus, segons Smith.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 528.
# Indian Wells

* Per a altres significats, vegeu «Indian Wells (Califòrnia)».
Indian Wells (en navaho Tó Hahadleeh) és una àrea no incorporada dels Estats Units a l'estat d'Arizona i dins de la Nació Navajo. Segons el cens del 2000 tenia 2.445 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Indian Wells tenia 2.445 habitants, 633 habitatges, i 508 famílies.
Dels 633 habitatges en un 54,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 24,3% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 14,6% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26.3 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
El segons el cens dels Estats Units de 2010 el 97,5% dels habitants són nadius americans i l'1,3% blancs. El 0,9% de la població són hispànics.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Indian Wells». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'Wells&_state=04000US35 original el 2020-02-10. [Consulta: 28 setembre 2013].
# President de Camerun

El president del Camerun és el cap d'estat executiu i cap de govern de facto del Camerun i és el comandant en cap de les Forces Armades del Camerun. L'autoritat de l'Estat l'exerceix tant el President com el Parlament.
L'oficina del president del Camerun es va establir el 1960, després de la independència del país de França. El càrrec va ser ocupat per Ahmadou Ahidjo del 5 de maig de 1960 al 6 de novembre de 1982 i després per Paul Biya des del 6 de novembre de 1982.

## Llista de presidents del Camerun, 1960-present

| Candidat | Candidat | festa | Vots | % |
| | Paul Biya | Moviment Democràtic Popular del Camerun | 2.521.934 | 71,28 |
| | Maurice Kamto | Moviment renaixentista del Camerun | 503.384 | 14.23 |
| | Cabral Libii | Univers | 222.020 | 6.28 |
| | Josué Osih | Front socialdemòcrata | 118.706 | 3.36 |
| | Adamou Ndam Njoya | Unió Democràtica del Camerun | 61.220 | 1,73 |
| | Garga Haman Adji | Aliança per a la Democràcia i el Desenvolupament | 55.048 | 1,56 |
| | Frankline Njifor Afanwi | Moviment Nacional Ciutadà del Camerun | 23.687 | 0,67 |
| | Serge Espoir Matomba | Pobles Units per la Renovació Social | 19.704 | 0,56 |
| | Akere Muna | Ara! | 12.262 | 0,35 |
| Total | Total | Total | 3.537.965 | 100.00 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 3.537.965 | 98,53 |
| Vots en blanc/no vàlids | Vots en blanc/no vàlids | Vots en blanc/no vàlids | 52.716 | 1.47 |
| Total de vots | Total de vots | Total de vots | 3.590.681 | 100.00 |
| Electors inscrits/participació | Electors inscrits/participació | Electors inscrits/participació | 6.667.754 | 53,85 |
| Font: Camerlex |||||

## Referències

* ↑ Constitution of the Republic of Cameroon (English Arxivat 2005-12-29 a Wayback Machine. and French Arxivat 2006-02-28 a Wayback Machine. versions). 18 January 1996.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Carles Pujol

«Carles Pujol» té aquests significats:
* Carles Pujol Aupí: (Figueres, 1965) periodista figuerenc
* Carlos Pujol Jaumeandreu (Barcelona, 1936-16 de gener de 2012) poeta, traductor, editor, historiador de la literatura i novel·lista.
* Carles Pujol (artista) (Barcelona, 1947) artista conceptual
* Carles Cases i Pujol (Sallent, 1958) és un músic i compositor català de jazz i música de cinema.
# Escut antic d'Orcau

Antic escut municipal d'Orcau, al Pallars Jussà. Perdé vigència el 1970, any de creació del nou municipi d'Isona i Conca Dellà, que en un primer moment adoptà per a tot el nou terme l'escut antic d'Isona.

## Descripció heràldica

De gules, vuit margarides amb botó d'or posades quatre i quatre, en pal.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Millà, 1968.