OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Delirios de amor

Delirios de amor és una pel·lícula de televisió estrenada el 1986, dirigida per Antonio González-Vigil amb guió del mateix González-Vigil, Luis Eduardo Aute i Félix Rotaeta, i protagonitzada per tot un repartiment d'actors de primera fila com Antonio Banderas, Fernando Fernán Gómez, Adolfo Marsillach, Rosario Flores, Amparo Muñoz, Pepe Navarro, Mario Gas, Terele Pávez i Ricardo Solfa.

## Argument

La pel·lícula és formada per un conjunt d'històries on se'ns conta com una ex-estrella televisiva i una actriu vinguda a menys viuen una història d'amor; un jove matrimoni es queden atònits davant una notícia apareguda en la premsa i és que ells mateixos es converteixen en la notícia; i un antiquari celebra una festa a la qual arriba una noia amb la que comença un romanç...

## Sèrie de televisió

L'èxit de la sèrie va fer que TVE estrenés una sèrie de televisió el 6 de juliol de 1989 com aposta transgressora, avantguardista, bizarra, i underground formada per 13 capítols d'històries d'amor atípiques en un escenari urbà, i totes dirigides per diferents directors, com Luis Eduardo Aute, Emma Cohen, Imanol Arias o Iván Zulueta.

## Capítols

* Párpados, d'Iván Zulueta.
** Eusebio Poncela
** Marisa Paredes
** Lola Valverde
** Patricia Valverde
** Marta Fernández Muro
* Un instante en tu piel, d'Imanol Arias.
** Isabel Ampudia
** Fernando Guillén
** Gustavo Pérez de Ayala
** Pastora Vega
* Soleá, de Félix Rotaeta.
** Mario Gas
** Emma Suárez
** Walter Vidarte
* Kiki, d'Adolfo Arrieta.
** Xavier Grandès
** Clara Sanchís
* Corazonada, d'Antonio González-Vigil.
** Cristina Higueras
** Ovidi Montllor
* 20.000 semanales, de G. García-Pelayo.
** Abel Folk
** Alejandra Grepi
** Núria Hosta
* La pupila del éxtasis, de Luis Eduardo Aute.
** Laura Bayonas
** Ceesepe
* María de las Noches, d'Emma Cohen.
** Carmen Balagué
** Gabriel Garbisu
** Francesc Orella
** Vicky Peña
* El eterno adolescente, de Ceesepe.
** Rossy de Palma
** Lola Baldrich
** El Gran Wyoming
** Pedro Almodóvar
* El gran amor de Max Coyote, de Javier Memba.
** Carlos Bravo
** Cyra Toledo
* Es solo un juego, d'Antoni Capellà.
** Lourdes Ferriol
** Luis Suárez
* Amor y oportunidades, de Moncho Alpuente.
** Ángel de Andrés López
** Kiti Mánver
* El escritor de escritores, d'Eva Lesmes.
** Manuel de Blas
** Ana Gracia

## Referències

* ↑ 'Delirios de amor', la serie más bizarra y transgresora de la televisión de los 80, rtve.es, 5 d'agost de 2014
* ↑ «Emma Cohen estrena la serie 'Delirios de amor'». El País, 06-07-1989.

## Enllaços externs

* Capítols de "Delirios de amor" a rtve.es
# Uxo

Uxo (castellà: Ujo) és una parròquia situada al conceyu de Mieres, a la zona centre-sud d'Astúries.
Té dues zones ben diferenciades: el nucli urbà central i Cortina - La Estació (Zona Oest), dividides físicament pel ferrocarril Xixón-Lleó.
Amb una població aproximada de 2200 habitants, destaquen els barris de La Vega, Sant Josep, Santa Olalla, Cortina y La Estació.
Al nucli urbà destaquen l'església de Santolaya o Santa Eulàlia, les portalades de les quals daten del segle xii, declarada pel Reial Ordre del 23 de juliol de 1923 com Monument Artístic-Històric i Bé d'interès Cultural. Destaquen així mateix la tipologia de cases obreres i alts comandaments derivades de l'activitat mineres, restant nombrosos exemples dels segles XIX i XX.
La seva festa local és l'1 de maig, Sant Josep Obrer, a més a més a mitjans de març se celebren les jornades gastronòmiques en Uxo del Pitu Caleya als locals hostalers de la localitat.
Comunicada per l'autovia A-66, les carreteres N-630, MI-1, AS-112, AS-242, Ferrocarrils FEVE y RENFE. Es troba a 5 km de la vila de Mieres, a 21 d'Oviedo i a 38 de Xixón.

## Localitats menors

* Barreo
* El Barrio la Estación
* Casares
* Conforcos
* Cortina
* L'Envaralao
* El Pedriscu
* El Puntarrión
* El Rebullu
* La Reigosa
* El Ribayón
* Sanriella
* El Siirru
* Los Tapios
* La Teyera
* Uriendes
* La Urdiera
* Villar
* Les Viñes
* Vistalegre
* Ricastro

## Referències

* ↑ «Expedient amb els topònims oficials de Mieres». BOPA.
# Interior

«Interior» té aquests significats:
* Interior (topologia), objecte i operador matemàtic
* Interior (Dakota del Sud), població dels Estats Units
* Ministeri de l'Interior, departament governamental de diferents estats
* Interior posició futbol
# Augusto Carelli

Augusto Carelli (Nàpols, 7 de juliol de 1873 – íbidem, 23 de novembre de 1940), fou un cantant i posteriorment pintor, art en el que destacà. Eix d'una nissaga de músics. Era fill dels cantants Matilde Caputo i Beniamino Carelli i germà de la famosa soprano i empresària Emma Carelli. Son oncle matern, Michele Caputa era compositor i llibretista.
És un deixeble dels mestres de pintura Gioacchino Toma i E. dal Bono. Com escenògraf va prendre part en importants espectacles lírics, sobre tot en col·laboració amb el Teatro Costanzi de Roma. Així mateix va ser crític d'art. El 1893 es va instal·lar a Sant Petersburg a Rússia on va ensenyar al conservatori durant vent-i-un any. El 1907 es va casar amb Elisabetta Rudolphi. El 1914, de vacances a Capri, en esclatar la Primera Guerra Mundial va decidir romandre's-hi. Va anar a viure a Roma on va freqüentar l'escola del nu del cercle artístic del carrer via Margutta.
És autor d'un interessant volum de memòries, vinculades especialment amb els esdeveniments musicals romans.

## Referències

* 1 2 3 4 Tognelli, Jole. «Carelli, Augusto». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). 20, 1977 [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ Hermanin, F. «Augusto Carelli» (en italià). Rassegna d'arte, IX, 1922, pàg. 58-69.
* ↑ «Carelli, Augusto». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 11, Canal - Carz. reedició de 1911. Madrid: Espasa-Calpe, 1978, p. 226. ISBN 84-239-4511-1.
# Vilamorós

Vilamorós és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Vilamorós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Paradoxornis de capell gris

El paradoxornis de capell gris (Psittiparus gularis) és una espècie d'ocell de la família dels paradoxornítids (paradoxornitidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Es troba al sud i sud-est de la Xina i al sud-est asiàtic. El seu hàbitat el conformen els matollars i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits i de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Les quatre espècies del gènere Psittiparus estaven classificades anteriorment en el gènere Paradoxornis i Psittiparus no fou recuperat fins al 2009 Aleshores estaven a la família dels sílvids (Sylviidae). Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí finalment a la la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins de la família dels sílvids.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis de capell gris». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 635. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Grey-headed Parrotbill. Paradoxornis gularis (formerly as: Psittiparus gularis)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Penhallurick, John; Robson, Craig «The generic taxonomy of parrotbills (Aves, Timaliidae)». Forktail, 25, 2009, pàg. 137–141.
* ↑ «Master Lists». IOC World Bird List Version 10.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
# Bainbridgeïta-(NdCe)

La bainbridgeïta-(NdCe) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la mckelveyita.

## Característiques

La bainbridgeïta-(NdCe) és un carbonat de fórmula química Na₂Ba₂NdCe(CO₃)₆·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juny de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic. L'anàleg de neodimi de la bainbridgeïta-(YCe). Totes dues espècies, juntament amb l'alicewilsonita-(YCe) i l'alicewilsonita-(YLa) són úniques (en el moment de l'aprovació d'aquesta espècie) pel que fa a la separació del lloc estructural dels àtoms dels elements de terres rares.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al mont Saint-Hilaire, a Montérégie (Quebec, Canadà), sent l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bainbridgeite-(NdCe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 setembre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 74». Mineralogical Magazine, 27-07-2023, pàg. 1–5. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.54 [Consulta: 27 setembre 2023].
# Dolo

Dolo (en bretó Doloù, gal·ló Doloe) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 426 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 431 | 513 | 518 | 480 | 467 | 426 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Rochefort | |
# Diari Oficial de Galícia

El Diari Oficial de Galícia (DOG, en gallec: Diario Oficial de Galicia) és el diari oficial de Galícia, on es divulguen amb caràcter oficial les normes jurídiques i altres actes de l'administració i del govern gallec perquè produeixin els efectes jurídics corresponents.
Va néixer al mateix temps que l'administració autonòmica i el seu primer número es va publicar el divendres 1 de desembre de 1978. El maig de 2011 va deixar d'editar-se en paper i des de llavors només existeix en la seva versió digital.

## Enllaços externs

* Web del Diari Oficial de Galícia
# Uxeau

Uxeau és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 516 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Jean-Claude Dauvillaire | PCF |
| 2008- | Daniel Detample | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 706 | 718 | 655 | 693 | 686 | 574 | 516 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Isoperla maculata

Isoperla maculata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Extrem Orient Rus i Mongòlia.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zhiltzova, 1977. Trud. zool. Inst. Akad. Nauk 70:7.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ An Annotated List of the Stoneflies (Plecoptera). of the Soviet Far East (anglès)
* ↑ Updated species list of stoneflies (Plecoptera) of Mongolia (anglès)
* ↑ Peter Zwick i P. Surenkhorloo. The Mongolian Species of Isoperlinae (Plecoptera: Perlodidae). Acta Zoologica Academiae Scientiarum Hungaricae 51 (3), pp. 253–276, 2005. «PDF».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'exemplars tipus a la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de les Ciències. Plecoptera), 8.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Augusto Gómez Porta

Augusto Julio Gómez Porta (Dénia, 1857 - novembre de 1925) fou un metge i polític valencià, alcalde de Dénia al tombant del segle xix al xx.
Llicenciat en medicina, va exercir tota la seva vida a Dénia. El 1894 va redactar una memòria sobre l'estat higiènic i sanitari de la ciutat, i el 1896, quan era tinent d'alcalde, es va oferir per exercir de metge de beneficència en casos de pandèmia de còlera.
Va ser alcalde el 1897, entre 1899 i 1901 i entre 1924 i 1925. Durant els seus mandats va millorar les condicions sanitàries de les classes populars, sobretot durant l'epidèmia de còlera de 1899 va dissenyar l'arbrat de Marquès de Campo, Magallanes o l'avinguda de València i es va oposar a les obres del port, de tal manera que durant la seva alcaldia va anul·lar el crèdit de 70.000 pessetes per constituir la fiança de concessió de les obres a favor de l'enginyer Gabriel Moreno Campo.
Després va redactar les ordenances municipals el 1904 i el 1908 va ser un dels fundadors de la Societat d'Amics del Clima, un any després d'una gran nevada que va patir la ciutat, i que constitueix el primer intent d'organitzar una oferta turística a Dénia. L'octubre de 1919 va presentar la ponència La grip en el port de Bilbao a la primera assemblea de metges de sanitat exterior celebrada a Madrid. Va morir al novembre de 1925 de bronquitis crònica.

## Referències

* ↑ Calvo, Javier «Les grans absències dels carrers de Dénia: exalcaldes, personatges històrics, intel·lectuals…». La Marina Plaça, 30-01-2018.
* ↑ «110 años de la primera nevada perpetua de Dénia» (en castellà). Levante-EMV, 21-01-2017.
* ↑ Calvo, Javier «L'alcalde oblidat de Dénia que va lluitar contra les epidèmies i va idear una ciutat plena d'arbres». La Marina Plaça, 03-12-2017.
# Vileña

Vileña és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 50 | 46 | 36 | 31 |
# Parajas

Parajas, o Paraxes en asturià, és una parròquia del conceyu asturià d'Allande. Té una superfície de 2,62 km² i una població de 48 habitants (INE Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 2011) repartides en les 2 poblacions que la formen.
El seu codi postal és el 33815.

## Entitats de població

* Parajas: es troba a 540 msnm, en el marge dret del riu Arganza, a uns 15 quilòmetres de Pola de Allande, la capital del conceyo. Hi viuen 22 persones. La seua església parroquial, probablement del segle xv, presenta nau única i capçalera quadrada. El més destacable d'ella és la seua espadanya de carreu amb doble arcada de mig punt.
* Argancinas
# Barbus taeniurus

Barbus taeniurus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Camerun.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Demasiado corazón

Demasiado corazón és una pel·lícula dramàtica espanyola dirigida el 1992 per Eduardo Campoy amb guió d'Agustín Díaz Yanes, i protagonitzada per Victoria Abril, Manuel Bandera, Pastora Vega i Mónica Molina.

## Argument

Dues germanes bessones, Clara i Ana, comparteixen vida juntes tot i que són molt diferents: la primera freda i calculadora i la segona tímida i sentimental. Finalment, Clara es casa amb un home ric a qui estima, i Ana marxa a Cadis. on coneix Antonio. El marit de Clara mor en estranyes circumstàncies i les dues germanes tornen a compartir casa, aquest cop amb Antonio. Clara s'obsessiona amb Antonio alhora que l'asseguradora ordena una autòpsia al cos del marit de Clara, i dona un resultat que podria resultar la presó per a ella.

## Repartiment

* Victoria Abril - Clara i Ana
* Manuel Gil - Marit de Clara
* Manuel Bandera - Antonio
* Pastora Vega - Charo
* Claudia Gravy - Luisa

## Nominacions

VII Premis Goya
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor | Pastora Vega | Candidata |
| Millors efectes especials | Lee Wilson | Candidat |

## Referències

* ↑ Hoy se estrena 'Demasiado corazón', con Victoria Abril en doble papel protagonista, EL País, 18 de setembre de 1992
* ↑ Demasiado corazón al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Demasiado corazón a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Vena contracta

Una vena contracta és l'estrangulació d'un corrent de fluid en la qual el diàmetre del corrent es fa més petit, com en el cas d'un flux de sortida per un orifici amb vores esmolades (broquet). La contracció màxima es duu a terme en una secció una mica més enllà de l'orifici, on el raig és més o menys horitzontal.
L'efecte també s'observa en el flux d'un tanc cap a una canonada, o en una contracció sobtada de diàmetre de la canonada.

## Referències

* ↑ Evangelista Torricelli, 1643

## Bibliografia

* Mecànica de Fluids 2: a edició, 1971, BS Massey, Londres

## Vegeu també

* Mecànica de fluids
* Equació de Darcy-Weisbach
* Equació de Prony
# Isoperla lunigera

Isoperla lunigera és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Descripció

* Les ales anteriors del mascle fan entre 10,3 i 11 mm i les de la femella 11,2-11,7.
* L'ou és més petit que els d'altres espècies d'Isoperla de Mongòlia: només 250 x 170 micròmetres.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rússia (el massís de l'Altai, les muntanyes Sayan, el Transbaikal, l'óblast de l'Amur, el krai de Khabàrovsk i el krai de Primórie) i Mongòlia, incloent-hi el riu Selengà.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1923. Ann. Soc. ent. Belg. 63:26.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 The Mongolian Species of Isoperlinae (Plecoptera: Perlodidae). Acta Zoologica Academiae Scientiaruym Hungaricae 51 (3), pàgs. 253–276. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Levanidova, I. M. i Zhiltzova, L. A., 1979, An Annotated List of the Stoneflies (Plecoptera). of the Soviet Far East. Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie, 64: 551–576. «Enllaç».
* ↑ Plecoptera Collection of Siberian Zoological Museum Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ On the stonefly (Plecoptera) fauna of the transfrontier Selenga River basin (anglès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:203.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:408.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:247.
* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'exemplars tipus a la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de les Ciències. Plecoptera), 8.
* Teslenko, 2006. Zootaxa 1130:16.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Augusto Fraga

Augusto Fraga (Lisboa, 18 de setembre de 1910 - 6 de gener de 2000) va ser un director de cinema portuguès.

## Biografia

Durant els anys trenta, Fraga fou periodista, crític i il·lustrador cinematogràfic. També va ser director de la revista Cinéfilo entre 1938 i 1939 i va col·laborar en la creació de les revistes Imagem, Animatógrafo i Mundo Gráfico. (1940-1941) on hi va escriure l'article "Hollywood não faliu", n. 84 de 30 de març de 1944. En la dècada del 1940 fou redactor de O Século, fins que va tancar i en el suplement Êxito del Diário de Lisboa.
Fraga va ser un crític particularment hostil envers els intents de l'Alemanya nazi de fer propaganda cap a una Itàlia neutral durant la Segona Guerra Mundial. Això es va centrar especialment en l'edició de pel·lícules que s'havia fet d'una manera poc creïble, fins al punt que fins i tot un cineasta casual seria capaç d'identificar els canvis.
Entre 1948-1949 Fraga va fer curtmetratges a Espanya a més de ser guionista. Va traslladar aquestes professions a la ràdio als anys cinquanta. Les seves dues pel·lícules més reeixides són O Tarzan do 5º Esquerdo i Sangue Toureiro. A partir de 1976 va passar a escriure per a teatre de revista.

## Filmografia

* Traição Inverosímil (1970);
* As Ilhas do Meio do Mundo (documental) (1966);
* A Voz do Sangue (1965);
* Vinte E Nove Irmãos (1964);
* ABC a Preto E Branco (documental/curta) (1964);
* Uma Hora de Amor (1962);
* Um Dia de Vida (1961);
* Angola (documental) (1961);
* Raça (1961);
* Terra Ardente (documental) (1960);
* Terra Mãe (documental) (1960);
* O Passarinho da Ribeira (1958);
* Prisões de Vidro (documental) (1958);
* O Tarzan do 5º Esquerdo (1958);
* Sangue Toureiro (1958);
* Paisagem Atlântica (documental) (1947);
* Fado do Emigrante (documental) (1940).

## Referències

* ↑ Jorge Mangorrinha. «Ficha histórica: Mundo Gráfico(1940-1948)» ( PDF). Hemeroteca Municipal de Lisboa, 01-06-2014.
* ↑ The Lisbon Route: Entry and Escape in Nazi Europe Weber, R. 2011. p219
* ↑ Fado and the Urban Poor in Portuguese Cinema of the 1930s and 1940s Colvin, M. 2016. Woodbridge: Tamesis.
* ↑ International Film Musical Creekmur, C, K. 2013. Edinburgh University Press.
* ↑ ESPAÑA, R. D. (1994). Directory of Spanish and Portuguese film-makers and films. Westport, Conn, Greenwood Press.

## Bibliografia

* Jorge Leitão Ramos: Dicionário do Cinema Português 1962–1988, Editorial Caminho, Lissabon 1989, ISBN 972-21-0446-2

## Enllaços externs

* Augusto Fraga Arxivat 2007-06-18 a Wayback Machine. al web de la Universitat d'Hamburg
* Cinema Português (Instituto Camões) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.