OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean Heywood

Jean Heywood (Blyth, Northumberland, Anglaterra, 15 de juliol de 1921 - 14 de setembre de 2019) va ser una actriu anglesa.
Va aparèixer en diversos films com Billy Elliot, Notie Day Out i en telefilms de la BBC com When the Boat Comes In, de James Mitchell, el 1976, en què interpretava el paper de Bella, la matriarca, i que la va llançar a la fama. I també Boys from the Blackstuff, Family Affairs, Brigada volant o encara Casualty.

## Biografia

Va néixer a Blyth, Northumberland, filla d'Elsie i Jack Murray, electricista de mines de carbó. La família es va traslladar a Nova Zelanda quan ella tenia sis anys, però la seva mare va morir. Uns quants anys després, el seu pare es tornà a casar i tornaren a Gran Bretanya.
En acabar els estudis de batxillerat, treballà com a bibliotecària fins que es va casar el 1945. Un cop criats els seus tres fills, va decidir seguir la seva vocació com a actriu professional. Es va incorporar al teatre Castle i va començar a interpretar. Les primeres aparicions a la televisió van ser el 1968, en adaptacions de dues novel·les d'Emile Zola, Nana i Germinal.
El 2005, va protagonitzar, al costat de Richard Briers i Kevin Whately un drama anomenat Dad a la BBC One:, com a part de la campanya d'assistència a la gent gran Comic Relief's Elder Abuse Abuse. El 2010 Heywood va fer una aparició com a convidada en la sèrie d'ITV Married Single Other.

## Filmografia

* When the Boat Comes In (1976–77): Bella Seaton
* Our Day Out (1977): Mrs Kay
* Emmerdale (1978): Phyllis Acaster
* Boys from the Blackstuff (1980–82)
* No Place Like Home (1984): Lillian
* All Creatures Great and Small (1990): Mrs Alton
* Billy Elliot (2000): Àvia
* Brookside (2000): Kitty Hilton

## Referències

* 1 2 3 4 Hayward, Anthony. «Jean Heywood obituary» (en anglès). The Guardian, 07-11-2019. [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ Jean Heywood. 5th, p. 228.
* ↑ «Heywood, Jean 1921– information - Encyclopedia.com: Find Heywood, Jean 1921– research».
* ↑ «Alzheimer's Society welcomes star of BBC drama and Comic Relief campaign», 23-02-2005. Arxivat de l'original el 22 de novembre 2012. [Consulta: 13 d’agost 2018].
* ↑ All Memories Great & Small, Oliver Crocker (2016; MIWK)
# Jean Hiriart-Urruti

Jean Hiriart Urruti (Hazparne, Lapurdi, 30 de gener de 1859 - 4 de novembre de 1915) fou un sacerdot i escriptor en euskera. Va ser el director de la revista Eskualduna durant molts anys. Nascut en un baserri, va prendre la carrera religiosa. A l'edat de tretze anys ingressa al seminari de Larresoro sent ordenat més tard sacerdot a Baiona. Va ser professor en el seminari de Larresoro entre 1882 i 1907, des d'on va col·laborar en la fundació de la revista Eskualduna de la qual va ser nomenat director en 1890. Se'l ha considerat com el primer periodista en euskera. Va participar en el gran debat ideològic entre l'Església i la República, a favor de la primera i contra d'aquesta. A causa de les mesures adoptades pel govern de la Primera República Francesa contra l'Església, al desembre de 1906, els frares van abandonar el seminari de Larresoro i es van refugiar a Belok. No obstant això, Hiriart-Urruti va passar un any en l'abadia d'Ahurti, ja que va ser nomenat canonge de Baiona i abandonaria la direcció d'Eskualduna en 1912. Piarres Lafitte va recopilar i va publicar els seus articles en la dècada dels setanta.

## Treballs
### Articles

* Mintzaira, aurpegia: Gizon! (1971, Jakin)
* Zezenak Errepublikan (1972, Jakin)

## Enllaços externs

* Jean Hiriart Urruti literaturaren zubitegian
# Jeanne de Balanda

Jeanne de Balanda, més coneguda com a Marie-Mercedes (Perpinyà, Rosselló, 13 de setembre de 1862 - Montevideo, Uruguai, 31 de març de 1925) fou una religiosa nord-catalana, membre de les Petites Sœurs de l'Assomption.

## Biografia

Nascuda a Perpinyà en 1862, Jeanne de Balanda era filla de Joseph de Balanda i d'Eulalie Chefdebien-Çagarriga, ambdós formaven part dels mitjans notables, catòlics i monàrquics del Rosselló. El seu besavi, Joan de Balanda, fou el darrer veguer del Rosselló i del Vallespir; va emigrar durant la revolució francesa.
Va ingressar al convent a l'edat de 10 anys entre les Ursulines de Blois, i després va ingressar en les Petites Sœurs de l'Assomption el 21 de novembre de 1888. Arran de la seva professió l'11 de març de 1891 va prendre el nom de Marie-Mercedes, en honor d'una il·lustre membre de la seva família, Maria de Cervelló, fundadora de la branca femenina de l'Orde de la Mercè al segle xiii.
Després de passar vuit anys a Saint-Étienne, en 1900 fou enviada com a assistent de la superiora de Nova York. Després, al febrer de 1901, va ser reclamada per dirigir la fundació d'un nou convent en un barri popular de Barcelona. Després de la Setmana Tràgica de 1909 nombrosos convents foren destruïts i Marie-Mercedes i altres religioses escaparen a peu de la ciutat. Va ser nomenada al juny de 1910 per ajudar a fundar un nou convent a Buenos Aires (Argentina). De la mateixa manera, va ser enviada a Montevideo el 1923 per fundar un altre convent. Després d'un breu retorn a França el 1925 durant el qual fou consultada per la refundació del convent de Barcelona, va tornar a Montevideo. Va sofrir problemes d'audició durant molts anys, i va morir allí atropellada per un cotxe que no havia sentit passar.

## Referències

* 1 2 3 4 VVAA. Nouveau Dictionnaire de Biographies Roussillonnaises 1789-2011. 1 Pouvoirs et société. Perpignan: Publications de l'olivier, 2011, p. 699. ISBN 9782908866414.

## Bibliografia

* VVAA. Nouveau Dictionnaire de Biographies Roussillonnaises 1789-2011. 1 Pouvoirs et société. Perpignan: Publications de l'olivier, 2011, p. 699. ISBN 9782908866414.
# Jacamar de capell blau

El jacamar de capell blau (Galbula cyanescens) és una espècie d'ocell de la família dels galbúlids (Galbulidae) que habita boscos de ribera de l'est del Perú, nord de Bolívia i oest del Brasil.
# Jacamar de coure

El jacamar de coure (Galbula pastazae) és una espècie d'ocell de la família dels galbúlids (Galbulidae) que habita la selva humida del sud-est de Colòmbia i est de l'Equador.
# Jacamar del Purús

El jacamar del Purús (Galbalcyrhynchus purusianus) és una espècie d'ocell de la família dels galbúlids (Galbulidae) que habita boscos de ribera de l'est i sud-est del Perú, nord de Bolívia i oest de l'Amazònia del Brasil.
# Joaquim Paüls i Bosch

Joaquim Paüls i Bosch, també conegut com a Quim Paüls, (Terrassa, 11 de març de 1961) és un exjugador i entrenador d'hoquei sobre patins català, fonamentalment a les files del primer equip del FC Barcelona.
Considerat un dels millors jugadors del món d'hoquei en els anys 80, va desenvolupar tota la seva carrera com a jugador en el Barça. Durant les seves 13 temporades com a jugador del primer equip, del que va arribar a ser capità, va conquistar els principals trofeus internacionals i nacionals: sis Copes d'Europa, un mundial de clubs, cinc lligues espanyoles, una Recopa d'Europa, etc.
També va ser titular indiscutible amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins, amb la qual va disputar un total de 87 partits, i va conquistar un mundial i tres campionats d'Europa.
Com a entrenador també ha desenvolupat la major part de la seva carrera lligat al FC Barcelona, encara que no va ser fins a l'estiu de 2005 quan es va fer càrrec del primer equip, com a primer entrenador i després d'haver passat tres temporades entrenant el CP Real Alcobendas.
El juny de 2011 va presentar la seva dimissió com a secretari tècnic de la secció d'hoquei patins del FC Barcelona, fet que coincidí amb la destitució de Ferran Pujalte com a entrenador.

## Palmarès com a jugador
### FC Barcelona

* 6 Copes d'Europa (1980, 1981, 1982, 1983, 1984 i 1985)
* 5 Lligues espanyoles (1980, 1981, 1982, 1984 i 1985)
* 4 Copes del Rei (1981, 1985, 1986 i 1987)
* 1 Recopa d'Europa (1987)
* 1 Mundial de Clubs (1981-82)
* 1 Copa de les Nacions (1980)

### Selecció espanyola

* 1 Campionat del Món "A" (1980)
* 3 Europeus (1981, 1983 i 1985)

## Palmarès com a tècnic
### FC Barcelona

* 2 Copes d'Europa (2006/07, 2007/08)
* 1 Copa de la CERS (2005/06)
* 1 Copa Intercontinental (2008)
* 3 Copes Continentals (2005/06, 2006/07, 2007/08)
* 4 OK Lligues / Lligues espanyoles (2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09)
* 1 Copa del Rei / Copa espanyola (2007)
* 1 Supercopa espanyola (2006/07)

### FC Barcelona (2n entrenador)

* 3 Copa d'Europa (2000, 2001 i 2002)
* 3 Supercopes d'Europa
* 5 OK Lligues / Lligues espanyoles
* 4 Copes del Rei / Copes espanyoles
* 1 subcampionat de la Lliga Europea (2003)

## Altres càrrecs

* Categories inferiors del FC Barcelona (juvenil, junior i coordinador del planter: 1992-1995)
* Coordinador de la Secció d'Hoquei patins del FC Barcelona (2002-2005)
* Seleccionador masculí de Xile
* Seleccionador femení d'Egipte

## Referències

* ↑ «Joaquim Paüls i Bosch». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ferran Pujalte és destituït com a entrenador del Barça Sorli Discau i Quim Paüls renuncia al seu càrrec». Esport3, 01-06-2011. [Consulta: 2 juny 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa de Joaquim Paüls i Bosch - RinkHockey.net (anglès)
# Jock Hoe

Jock Hoe (Te Kuiti, 6 de juliol de 1929 - Christchurch, 29 de juliol de 2016), a vegades conegut com John Hoe, va ser un matemàtic i sinòleg neozelandès.

## Vida i Obra

Hoe va néixer a Te Kuiti, però va créixer a Wanganui, a on es van traslladar els seus pares, immigrants cantonesos, i els seus nou germans i on va ser escolaritzat. El 1950 es va graduar en matemàtiques a la universitat d'Otago i l'any següent va obtenir el màster a la universitat Victòria de Wellington, abans d'obtenir el títol de professor a l'Institut Pedagògic d'Auckland. Després d'un curs donant classe al seu antic col·legi de Wanganui, va decidir que volia estudiar matemàtiques a Cambrdige. El 1953 va ser admès al Corpus Christi College de Cambridge on passa els exàmens de matemàtiques i obté un títol d'estadística matemàtica. A continuació és professor a París, donant classes d'estadística a enginyers, i a la universitat Malaia de Kuala Lumpur.
El 1963 torna al seu país i és nomenat professor d'estadística i de matemàtiques aplicades a la universitat Victòria. Durant aquest temps, els estius viatja a París per preparar la seva tesi doctoral amb el sinòleg francès Jacques Gernet, i el 1976 defensa a la universitat de París la seva tesi doctoral que consisteix en una traducció i comentaris del llibre de Zhu Shijie El mirall de jade de les quatre incògnites (1303). El 1977 en publica una versió resumida (343 pàgines) al Collège de France.
El 1982 abandona la universitat Victòria per anar a Xangai, on fa de professor d'anglès. Després d'uns anys a Xangai, retorna al seu país per a ser professor de xinès al Politècnic de Christchurch fins a la seva jubilació. Després de la seva jubilació va estar preparant una traducció a l'anglès de la seva tesi doctoral que va publicar el 2007 amb el títol de The Jade Mirror of the Four Unknowns by Zhū Shìjié
També va ser l'editor i traductor a l'anglès de les obres de Ba Jin.

## Referències

* ↑ Pledger i Barton, 2016a, p. 23.
* ↑ Pledger i Barton, 2016b, p. 116.
* ↑ Pledger i Barton, 2016a, p. 23-24.
* ↑ Editors, 2016, p. 3.
* ↑ Hominal, 1978, p. 374 i ss.
* ↑ Pledger i Barton, 2016a, p. 24.

## Bibliografia

* Editors «Jock Hoe, mathematician, linguist and historian» (en anglès). The Pacific Circle Bulletin, Num. 37, 2016, pàg. 3-4. ISSN: 1520-3581.
* Hominal, François «Jock Hoe, Les systèmes d'équations polynômes dans le Siyuan Yujian» (en francès). Revue d'histoire des sciences, Vol. 31, Num. 4, 1978, pàg. 374-377. ISSN: 0151-4105.
* Ip, Manying. Being Maori-Chinese: Mixed Identities (en anglès). Auckland University Press, 2013. ISBN 9781869406103.
* Pledger, Shirley; Barton, Ruth «Jock Hoe» (en anglès). Newsletter of the New Zealand Mathematical Society, Num. 127, 2016a, pàg. 23-24. ISSN: 0110-0025.
* Pledger, Shirley; Barton, Ruth «Jock Hoe» (en anglès). The letter of Corpus Christ College, Num. 95, 2016b, pàg. 116-117.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jock Hoe» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Jaume Bonet

«Jaume Bonet» té aquests significats:
* Jaume Bonet Serrano, entrenador de futbol català
* Jaume Bonet i Moll, ex-mestre i jubilat mallorquí, conegut per la vaga de fam en contra de la política lingüística del PP a les Illes.
* Jaume Bonet (poeta) poeta dels segles xiv i xv.
# Thomas Deng

Thomas Deng (20 de març de 1997) és un futbolista d'Austràlia.
Comença la seua carrera professional al Western Eagles FC el 2013. Ha jugat als clubs Green Gully SC, Melbourne Victory FC, Jong PSV i Urawa Red Diamonds.
Va debutar amb la selecció d'Austràlia el 2018.

## Estadístiques

Selecció d'Austràlia :
| Anys | Partits | Gols |
| 2018 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* 1 2 Thomas Deng a National-Football-Teams.com (anglès)
Thomas Deng amb la selecció australiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Austràlia – Copa del Món de Futbol 2022
1 Ryan •
2 Degenek •
3 Atkinson •
4 Rowles •
5 Karačić •
6 Tilio •
7 Leckie •
8 Wright •
9 Maclaren •
10 Hrustic •
11 Mabil •
12 Redmayne •
13 Mooy •
14 McGree •
15 Duke •
16 Behich •
17 Devlin •
18 Vukovic •
19 Souttar •
20 Deng •
21 Kuol •
22 Irvine •
23 Goodwin •
24 King •
25 Cummings •
26 Baccus •
Entrenador: Arnold :
# La Pietat de la Roca

La Pietat de la Roca és una església del municipi de Vilallonga de Ter (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una capella immersa dins els murs del castell, en part. La nau és orientada seguint l'eix nord-sud. Té la planta rectangular i és coberta amb volta de canó. La façana on hi ha l'accés és de carreus tallats finament i disposats de forma acurada que contrasta amb la resta de l'aparell, més rústec. Al cim de la porta hi ha una finestra i un petit campanar de paret. El mur de tramuntana ha estat construït damunt la roca. El de ponent aprofita la paret del castell, i a l'altre costat la capella es comunica amb la rectoria d'època molt posterior.

## Història

La capella castellera de la Pietat de la Roca és situada al costat de l'antiga fortalesa de Pelancà (o de la roca de Pelancà) que pertanyé als Milany (1244), als So (segle XIV-XVIII) i als Descatllar (des de 1621), que ja havien tingut abans drets senyorials. El "Castrum de Pellencha" és esmentat per primer cop l'any 1031, en un document entre el comte Ramon Guifré de Cerdanya i el vescomte Bernat.

## Referències

* 1 2 «La Pietat de la Roca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Enguídanos

Enguídanos és un municipi situat a la província de Conca, Castella-la Manxa.

## Situació

Situat en la Serrania de Conca, a la vora del riu Cabriol, sobre una muntanya rocosa. Es troba a 85 km. De Conca, 165 km. De València i 230 km. De Madrid. Passen pel seu terme els rius Guadazaón, Mira, Sant Martí, Narboneta i Cabriol, sent aquest últim el més important i de major cabal.

## Població

En l'actualitat, Enguídanos presenta una estructura urbana digna de ressaltar encara que la seua població haja passat de 2196 habitants en el cens de 1930 fins a 713 en el de 1981, comptant en l'actualitat amb 525 habitants censats.

## Turisme rural

Ja que la seua situació geogràfica dota a aquest poble d'una nombrosa naturalesa i gran bellesa paisatgística, en el municipi es poden desenrotllar nombroses activitats com a senderisme, descens en bot, bicicleta de muntanya, salt de pont, ...

### Evolució demogràfica (2001-2007)

Enguídanos (2001-2007) :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 527 | 500 | 497 | 472 | 468 | 473 | 462 |

## Festes locals

* Sant Blai (2-3 de febrer)
* Sant Roc (12-18 d'agost)

## Enllaços externs

* Web oficial d'Enguídanos
* Web oficial de l'Ajuntament d'Enguídanos Arxivat 2012-05-08 a Wayback Machine.
# Eldora (Iowa)

Eldora és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 3.035 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldora tenia 3.035 habitants, 1.193 habitatges, i 742 famílies. La densitat de població era de 269,4 habitants/km².
Dels 1.193 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.170 $ i la renda mediana per família de 39.421 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.545 $ mentre que les dones 17.891 $. La renda per capita de la població era de 15.459 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eldon (Oklahoma)

Eldon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 991 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldon tenia 991 habitants, 357 habitatges, i 263 famílies. La densitat de població era de 20,7 habitants per km².
Dels 357 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.086 $ i la renda mediana per família de 26.207 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.578 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era d'11.125 $. Entorn del 20,6% de les famílies i el 25,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Emil Adolf von Behring

Emil Adolf von Behring (Handsford, Imperi Alemany, 15 de març de 1854 – Marburg an der Lahn, 31 de març de 1917) fou un bacteriòleg alemany guardonat l'any 1901 amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus treballs sobre la diftèria. En honor seu s'anomenà el cràter von Behring sobre la superfície de la Lluna, així com l'asteroide (65685) Behring descobert el 10 d'octubre de 1990 pels seus compatriotes Freimut Börngen i Lutz D. Schmadel.

## Biografia

Va néixer el 1854 a la ciutat de Handsford, ciutat que en aquells moments formava part de Prússia Oriental i que avui dia forma part de Polònia amb el nom d'Iława. Va estudiar medicina al Kaiser-Wilhelm-Akademie für das militärärztliche Wesen de Berlín, on es llicencià el 1878.
Després de treballar com a cirurgià militar, el 1889 va abandonar l'exèrcit per esdevenir ajudant de Robert Koch a l'Institut d'Higiene de la Universitat de Berlín, seguint-lo l'any 1891 a l'Institut de Malalties Infeccioses quan aquest va ser escollit director. Posteriorment va ser catedràtic de la Universitat de Trobi l'any 1894 i, el 1895, fou nomenat director de l'Institut d'Higiene de Marburg, càrrec que desenvolupà fins al 1917 quan morí a la seva residència de Marburg an der Lahn.

## Recerca científica

El 1890 va descobrir l'antitoxina del tètanus juntament amb el bacteriòleg japonès Shibasaburo Kitasato. Ambdós científics van descobrir, realitzant la seva recerca amb cobaies, que en injectar el sèrum sanguini d'un animal afectat pel tètanus a un altre es genera immunitat a la malaltia del segon. Així mateix van comprovar que els animals immunitzats contra el tètanus presentaven aquesta qualitat perquè havien de disposar d'alguna substància capaç de controlar la infecció.
El 1891 van tractar amb sèrum una nena malalta de diftèria, aconseguint-li salvar la vida. Això li va fer sospitar de l'existència d'unes substàncies, que va anomenar antitoxines, que eliminaven les toxines segregades pels bacteris, cosa que va suposar un gran avanç en el coneixement de les defenses corporals i va demostrar que el poder de resistència a la malaltia no resideix en les cèl·lules del cos, sinó en el sèrum sanguini lliure de cèl·lules. L'any 1901 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, en la seva primera convocatòria, «per les seves investigacions sobre la diftèria i l'aplicació de sèrum».
Posteriorment continuà amb la seva recerca al voltant de les antitoxina, introduint l'any 1913 un sistema d'inoculació, encara vigent avui dia, capaç d'immunitzar els nens contra la diftèria.

## Referències

* ↑ Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Medicina 1901 (anglès)