OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Hernández (missioner)

Fernando Hernández (Ledesma, 8 d'abril de 1959 - Bobo-Dioulasso, 17 de maig de 2019) va ser un sacerdot i missioner salesià que va morir assassinat.
Va fer estudis de Formació Professional a Urnieta (Guipúscoa), on es va traslladar amb la família quan era jove. Després va fer estudis de filosofia i teologia i s'ordenà sacerdot a Santander. Fou enviat com a missioner a Benín, Togo i Burkina Faso. En aquest darrer país va contribuir al desenvolupament de la Formació Professional a l'anomenada Província Salesiana de l'Àfrica Occidental Francòfona. Era vicari i ecònom de l'obra salesiana de Bobo Dioulasso, present al país des del 1994, que té cura d'un prenoviciat, una parròquia, un oratori, una casa d'acollida per joves del carrer, un centre d'alfabetització i una escola professional amb més de 300 alumnes.
El 17 de maig de 2019 a les dotze del migdia va morir apunyalat al menjador de l'obra salesiana de Bobo-Dioulasso. L'autor dels fets va ser un home que durant set anys havia estat cuiner de la congregació, havia estat acomiadat dos mesos abans dels fets i va ser detingut després dels fets. Un altre sacerdot va ser ferit de gravetat durant l'incident, Germain Plakoo-Mlapa. Un grup d'estudiants del centre Don Bosco van intentar reduir a l'agressor durant l'atac. Uns dies abans de l'incident hi van haver dos incidents greus a la zona protagonitzats per grups de terroristes. El 13 de maig van atacar un grup de catòlics en una processó de la Mare de Déu, van assassinar quatre adults i destruir la imatge. A prop de l'indret, el dia abans, 12 de maig, un grup de 25 persones van assassinar un sacerdot i cinc laics i van calar foc a l'església. Tal com ell desitjava, fou enterrat a Burkina Faso amb familiars i salesians.
L'ajuntament del seu municipi natal, Urnieta, va condemnar l'assassinat en una declaració institucional que va comptar amb el suport de tots els grups i va convocar una concentració de protesta.

## Referències

* 1 2 Periódico, El. «Asesinado un salesiano español en Burkina Faso» (en castellà), 18-05-2019. [Consulta: 25 maig 2019].
* ↑ «El salesiano asesinado en Burkina Faso iba a regresar a Urnieta de vacaciones en junio. Noticias de Gipuzkoa» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-05-25. [Consulta: 25 maig 2019].
* 1 2 «Muere asesinado el misionero salesiano Fernando Hernández en Burkina Faso» (en castellà), 18-05-2019. [Consulta: 25 maig 2019].
* 1 2 «Asesinan a sacerdote salesiano misionero en Burkina Faso». [Consulta: 25 maig 2019].
* ↑ «Asesinado en Burkina Faso Fernando Hernández, un misionero salesiano de Urnieta. Noticias de Navarra» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-05-19. [Consulta: 25 maig 2019].
* ↑ «El ayuntamiento de Urnieta condena el asesinato del salesiano en Burkina Faso y convoca una protesta» (en castellà), 18-05-2019. [Consulta: 25 maig 2019].
# Paraberzeliïta

La paraberzeliïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de l'al·luaudita.

## Característiques

La paraberzeliïta és un arsenat de fórmula química NaCa₂Mg₂(AsO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5067/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, situada al volcà Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia), on es troba en forma de cristalls prismàtics de mida submil·limètrica, sovint formant agregats. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Paraberzeliite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 març 2022].
* ↑ Pekov, Igor V.; Koshlyakova, Natalia N.; Belakovskiy, Dmitry I.; Vigasina, Marina F.; Zubkova, Natalia V.; Agakhanov, Atali A.; Britvin, Sergey N.; Sidorov, Evgeny G.; Pushcharovsky, Dmitry Yu «New arsenate minerals from the Arsenatnaya fumarole, Tolbachik volcano, Kamchatka, Russia. XVII. Paraberzeliite, NaCaCaMg2(AsO4)3, an alluaudite-group member dimorphous with berzeliite». Mineralogical Magazine, 86, 1, 01-02-2022, pàg. 103–111. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2021.82 [Consulta: 7 març 2022].
# Parabathymyrus macrophthalmus

Parabathymyrus macrophthalmus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 47 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó (prefectures de Kōchi i Tokushima) fins a Taiwan, el mar de la Xina Meridional i Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404-463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Smith, J.L.B., 1965. The Indian genus Bathymyrus Alcock, 1889 with description of a new species from Vietnam. Dept. Ichthyol. Occas. Pap. Núm. 2. 11 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Oxymoron

Oxymoron va ser un grup alemany de punk rock format l'any 1992. La banda va ser fundada per Sucker (veu) i el seu cosí Björn (bateria), juntament amb dos amics, Martin (guitarra) i Filzlaus (baix).

## Trajectòria

El maig de 1994 van publicar el seu EP de debut, Beware, Poisonous! amb el seu propi segell Oxyfactory Records. L'EP va ser reeditat aviat per Helen of Oi! Records l'octubre del mateix any. Durant l'enregistrament de Fuck The Nineties... Here's Our Noize, el baixista Filzlaus va deixar la banda i va ser substituït per Arne. Helen of Oi! Records va publicar l'àlbum en vinil el maig de 1995 i el va rellançar en CD als Estats Units d'Amèrica el febrer de 1996.
Després del llançament de Fuck The Nineties... Here's Our Noize, que va rebre crítiques favorables de l'escena alternativa, Oxymoron va començar una gira europea. El setembre de 1995 va presentar un EP compartit amb la banda anglesa Braindance titulat Mohican Melodies. El març de 1996 va publicar l'EP Crisis Identity amb el segell de curta durada Rough Beat Records d'Arne, i la banda va aparèixer a l'EP compilatori Streetpunk Worldwide d'Helen Of Oi! el mateix any. També es van embarcar en la seva primera gira per la costa est dels Estats Units amb Braindance i The Casualties. També l'any 1996, Oxymoron va fer el salt al segell alemany Knockout Records que va publicar el segon àlbum de la banda, The Pack Is Back, l'abril de 1997. El llançament va ser seguit per més gires per Europa, així com una gira d'estiu de tres setmanes al Japó amb The Discocks. Oxymoron va encaixar bé a l'escena punk nord-americana i alemanya com a banda de streetpunk antiracista.

## Discografia
### Àlbums

* 1995: Fuck The Nineties... Here's Our Noize
* 1997: The Pack Is Back
* 1999: Westworld
* 1999: Best Before 2000 (recopilatori)
* 2001: Feed The Breed

### EP

* 1994: Beware, Poisonous!
* 1996: Crisis Identity
* 2001: Savage Output

### Compartits i compilacions

* 1995: Mohican Melodies (compartit amb Braindance)
* 1996: Streetpunk Worldwide (compartit amb The Discocks, Bottom Of The Barrel i Braindance)
* 1998: A Tribute To Cock Sparrer (compartit amb Dropkick Murphys, Shock Troops i Disgusteens)
* 1998: Skins 'n' Pins (compilació)
* 1998: Irish Stout vs. German Lager (compartit amb Dropkick Murphys)
* 2000: Worldwide Tribute To The Real Oi! (compilació)
* 2001: Taisho vs. Oxymoron (compartit amb Taisho)
* 2006: Noize Overdose (compartit amb Bonecrusher)

## Referències

* ↑ «Allmusic bio.». All Media Guide. [Consulta: 14 març 2010].
* ↑ «THE REAL OI: OXYMORON», 28-09-2016. [Consulta: 25 abril 2022].
* ↑ «Oxymoron - Fuck the Nineties...Here's Our Noize!» (en anglès). Punknews.org, 04-12-2005. [Consulta: 25 abril 2022].
# Anatoli Pakhtussov

Anatoli Pakhtussov (en ucrainès Анатолий Пахтусов; Mirnoye, óblast de Donetsk, 17 d'abril de 1985) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2009 fins al 2016.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
* 2009
** 1r al Gran Premi Jasnej Góry
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi de Sotxi
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2013
** 1r al Gran Premi de Donetsk

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ocells i llops

Ocells i llops és un drama en tres actes i en prosa, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Apol·lo de Barcelona, la vetlla del 15 de novembre de 1948.
L'acció té lloc a l'època actual (de l'estrena: 1948).

## Sinopsi

Lucrècia, una vídua i mare de família ancorada en el passat, té tres fills els comportaments dels quals li suposaran un trasbalsos impossibles de suportar.

## Repartiment de l'estrena

* Lucrècia: Maria Vila.
* Helena: Paquita Ferràndiz.
* Leonor: Maria Daví.
* Albert: Pere Gil.
* Octavi: ?
* El Doctor: Pius Daví.
* Un individu: Llorenç Duran.
* Matilde: ?

## Estrena del TNC

La temporada 2013-2014, el Teatre Nacional de Catalunya va estrenar-la el 19 de febrer de 2014, sota la direcció de Lurdes Barba amb el següent repartiment: Carme Conesa (Lucrècia), David Bagés (Un individu), Nausicaa Bonnín (Leonor), Llorenç González (Albert), Francesc Lucchetti (El Doctor), Montse Pérez (Matilde), Roser Tapias (Helena) i Jaume Madaula (Octavi).

## Referències

* ↑ Publicació de la crítica a La Vanguardia (25 de novembre de 1948)
* ↑ «El TNC fa justícia amb el Sagarra menys convencional i el seu drama 'Ocells i llops'». 324.cat, 14-02-2014. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «El TNC estrena l'obra maleïda de Josep Maria de Sagarra, 'Ocells i llops'». ara.cat, 14-02-2014. [Consulta: 17 setembre 2014].
# Lohbek (Alster)

El Lohbek és un afluent del riu Alster a Alemanya. Neix a l'estany Kohdiek al nucli de Bergstedt a l'Estat federal alemany d'Hamburg. Desemboca a l'Alster tot just al sud de la reserva natural del Rodenbeker Quellental al mateix nucli. Un rosari de quatre estanys formen el curs superior del riu, que són de dalt a baix el Kohdiek, el Muusdiek, el Krintendiek i el Heiddiek. Una manca de manteniment i el desinterès van amenaçar la desaparició de l'ecosistema per l'enllotament. En col·laboració amb l'escola de Bergstedt, l'associació de protecció de la natura NABU vetlla la vall del riu i els quatre estanys i estabilitza els biòtops: lluita contra les espècies invasores, neteja, poda els arbres, draga la fang ecc. A l'abril 2010, el Krintendiek, el darrere dels estanys enfangats va sanejar-se, recobrà la seva biodiversitat i tornà a acollir la granota roja, el bernat pescaire, el blauet i microquiròpters aquàtics.
* El Lohbek (esquerra) passa sota l'Alsterwanderweg per unir-se amb l'Alster
* El Kohdiek, l'estany font del riu
* El Kohdiek i el sobreeixidor del Lohbek
* L'estany Muusdiek
* L'estany Muusdiek
* L'estany Krintendiek
* L'estany Krintendiek
* L'estany Heiddiek (trad.: estany de la landa)
* El riu baixa a la vall de l'Alster després de creuar el carrer Rodenbekerstraße

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg mit Ausflugstipps, Hamburg, PAS Verlags GmbH, s.d., pàgina 16
* ↑ Josef Nyáry, Die doppelte Lohbek, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 31 d'octubre 2006, (traducció: Els dos rius Lohbek), (alemany)
* ↑ NABU, Bergstedter Teiche
* ↑ MS, Bergstedts Gewässer können weiter fließen, Heimat Echo, Volksdorf, Verlagsgesellschaft Hanse mbH & Co., 7 d'octubre 2009, pàgina 2
* ↑ (du), Krintendiek wird wieder ein Teich, Walddörfer Umweltzeitung, Hamburg, abril 2010, pàgina 9, (traducció: L'estany del Krintendiek torna a ésser un estany)
# Lluís X de Baviera

Lluís X de Baviera (en alemany: Ludwig X, Herzog von Bayern), (Grünwald, 18 de setembre de 1495 - Landshut 22 d'abril 1545) va ser duc de Baviera (1516-1545), juntament amb el seu germà gran, Guillem IV, duc de Baviera. Els seus pares foren Albert IV i Cunegunda d'Àustria, filla de l'emperador Frederic III.

## Biografia

Encara que el seu pare havia determinat l'eterna successió del príncep primogènit el 1506, Lluís va renunciar a la seva carrera eclesiàstica i va reclamar compatir el poder amb l'argument que havia nascut abans que el decret va entrar en vigència. Amb el suport de la seva mare i els Estats Generals, Lluís va obligar el seu germà perquè l'acceptés com a co-regent el 1516. Lluís va rebre llavors els districtes de Landshut i Straubing, i va governar en general, en concordança amb el seu germà.
Igual que el seu germà, va mostrar inicialment simpatia per la Reforma protestant, però va decidir prendre acció en contra davant la seva expansió a Baviera, el 1522. Els dos ducs també van suprimir la revolta dels camperols al sud d'Alemanya, en els seus ducats el 1525. Lluís va reclamar la corona de Bohèmia en oposició als Habsburg, i el seu germà Guillem IV li va donar suport; això va fer que les relacions entre les dues cases fossin tenses, situació que va durar fins a 1534, quan el dos ducs bavaresos van arribar a un acord amb Ferran I a Linz.
Després de la seva visita a Itàlia, Lluís va construir el primer palau renaixentista edificat al nord dels Alps, la residència Landshut, la qual es va modelar (1537 - 1543) seguint el disseny del Palazzo del Te a Màntua.
En no tenir fills, Lluís va ser succeït sense problemes pel seu germà i co-regent Guillem IV. Aquest va ser, finalment, la fi de les divisions del ducat de Baviera. Va tenir una filla il·legítima, Anna von Leonsberg (1525-1556) que es va casar amb Johann Albrecht Widmannstetter (1506-1557).

## Referències

* Karl Theodor von Heigel: Ludwig, Herzog von Ober- und Niederbaiern a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), Duncker & Humblot, Leipzig 1884
* Johannes Laschinger: Ludwig X., Herzog von Ober- und Niederbayern a: Neue Deutsche Biographie (NDB), Duncker & Humblot, Berlin 1987
# Llista de peixos d'Estònia

Aquesta llista de peixos d'Estònia inclou les 102 espècies de peixos que es poden trobar a Estònia ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Abramis brama
* Acipenser oxyrinchus oxyrinchus
* Acipenser sturio
* Alburnoides bipunctatus
* Alburnus alburnus
* Alosa fallax
* Ameiurus nebulosus
* Ammodytes tobianus
* Anguilla anguilla
* Aspius aspius

## B

* Ballerus ballerus
* Barbatula barbatula
* Belone belone
* Blicca bjoerkna

## C

* Carassius auratus auratus
* Carassius carassius
* Carassius gibelio
* Chelon labrosus
* Clupea harengus
* Clupea harengus
* Cobitis taenia
* Coregonus albula
* Coregonus lavaretus
* Coregonus maraenoides
* Coregonus oxyrinchus
* Coregonus peled
* Cottus gobio
* Cottus koshewnikowi
* Cottus poecilopus
* Cyclopterus lumpus
* Cyprinus carpio carpio

## E

* Enchelyopus cimbrius
* Engraulis encrasicolus
* Esox lucius

## G

* Gadus morhua
* Gasterosteus aculeatus aculeatus
* Gobio gobio
* Gobius niger
* Gobiusculus flavescens
* Gymnocephalus cernua

## H

* Hyperoplus lanceolatus
* Hypophthalmichthys molitrix
* Hypophthalmichthys nobilis

## L

* Lampetra fluviatilis
* Lampetra planeri
* Lepomis gibbosus
* Leucaspius delineatus
* Leuciscus idus
* Leuciscus leuciscus
* Limanda limanda
* Liparis liparis barbatus
* Liparis liparis liparis
* Lophius piscatorius
* Lota lota
* Lumpenus lampretaeformis

## M

* Micropterus salmoides
* Misgurnus fossilis
* Myoxocephalus scorpius

## N

* Neogobius melanostomus
* Nerophis ophidion

## O

* Oncorhynchus kisutch
* Oncorhynchus mykiss
* Osmerus eperlanus

## P

* Pelecus cultratus
* Perca fluviatilis
* Petromyzon marinus
* Pholis gunnellus
* Phoxinus phoxinus
* Platichthys flesus
* Pleuronectes platessa
* Pollachius pollachius
* Pomatoschistus microps
* Pomatoschistus minutus
* Psetta maxima
* Pungitius pungitius

## R

* Rhodeus amarus
* Rhodeus sericeus
* Rhynchocypris percnurus
* Rutilus rutilus

## S

* Salmo salar
* Salmo trutta fario
* Salmo trutta trutta
* Salvelinus fontinalis
* Sander lucioperca
* Scardinius erythrophthalmus
* Scomber scombrus
* Silurus glanis
* Spinachia spinachia
* Sprattus sprattus
* Squalius cephalus
* Squalus acanthias
* Symphodus melops
* Syngnathus typhle

## T

* Taurulus bubalis
* Thunnus thynnus
* Thymallus thymallus
* Tinca tinca
* Triglopsis quadricornis

## V

* Vimba vimba

## X

* Xiphias gladius

## Z

* Zoarces viviparus

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ E. Ojaveer, E. Pihu, T. Saat. Fishes of Estonia, 2003.

## Bibliografia

* Fricke, R., 2007: HELCOM Red List of threatened and declining species of fishes and lampreys of the Baltic Sea. Baltic Sea Environment Proceedings v. 109: 1-40.

## Enllaços externs

* FAO - Fishery and Aquaculture Country Profiles - Estonia (anglès)
# Los Ensulsiats

Los Ensulsiats, en llenguatge popular los Associats, és un indret dels termes municipals d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme d'Orcau, i de Talarn, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Galliner.
El lloc és a l'extrem nord-oest del terme municipal, en els vessants nord-occidentals del Puig de Galliner, que davallen cap a la Noguera Pallaresa, actualment en el Pantà de Sant Antoni. La part alta pertany al terme d'Isona i Conca Dellà, i la baixa, al de Talarn. La part alta rep el nom d'Obagues de Colomegrina.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Longport

Longport és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 1.081 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Longport tenia 1.054 habitants, 544 habitatges, i 317 famílies. La densitat de població era de 1.070,9 habitants/km².
Dels 544 habitatges en un 10,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,53.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,4% tenia menys de 18 anys, un 2,6% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 34,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.324 $ i la renda mediana per família de 68.194 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.250 $ mentre que les dones 36.146 $. La renda per capita de la població era de 50.884 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Longport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Longport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Llorenç de Rocafort

Llorenç de Rocafort (o Llorenç de Vallbona) és un poble del municipi de Sant Martí de Riucorb, a la comarca de l'Urgell. L'any 2007 tenia 60 habitants.
La població també és coneguda com a Llorenç de Vallbona. El determinatiu de Vallbona prové del fet que aquesta població havia depengut senyorialment fins a la desamortització del proper monestir de Vallbona de les Monges.
L'església parroquial, construïda entre els segles xiii i xiv, està dedicada als Sants Abdó i Senén.
A més, a l'entrada de la població s'hi pot veure una creu de terme gòtica.
Anant cap a Vallbona de les Monges, s'hi amaga una era, l'era de les bruixes. Hi ha una roca amb una creu dibuixada.

## Referències

* ↑ «Llorenç de Rocafort». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Entitats Sant Martí de Riucorb. Municat.
# Lo Cambrot

Lo Cambrot, o Cova del Cambrot, és una cova del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà, a l'àmbit del poble d'Alsamora.
Està situat al sud del poble d'Alsamora, en els contraforts septentrionals del Montsec d'Ares, al nord-est del cim de la Corona i del Graller d'Alsamora, en ple Serrat de la Corona. És al costat de llevant del barranc de la Carbonera, i al nord-est del Graller d'Alsamora.
És una cova que presenta a l'interior un fort desnivell de 18 metres de baixada, que mena a una sala de 22 metres de profunditat, 8 d'amplada i 20 d'alçada, on diverses petites galeries s'obren aprofitant les fractures a diferents nivells que parteixen de la galeria principal.

## Bibliografia

* AYMAMÍ I DOMINGO, Gener i PALLARÈS-PERSONAT, Joan. "El trogloditisme al Pallars. Estat de la Qüestió". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1997, 7. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Garsineu Edicions, 1997. ISBN 84-88294-64-6
* DE VALLES, Jordi. "Cova del Cambrot". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lo Camp (Erinyà)

Lo Camp és un paratge format per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Erinyà.
Està situat al nord-est d'Erinyà, a ran de poble. La Pista de Serradell hi fa tota la volta per tal de guanyar alçada i adreçar-se a Serradell. Al seu nord hi ha la partida del Cap del Camp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# Antonio Conesa

Antonio Conesa (Madrid, 1964) és un guionista, director i productor de cinema i de televisió. Va assolir el reconeixement ben aviat, gràcies al seu curtmetratge Huntza, que fou nominada al Goya al millor curtmetratge de ficció el 1992i que va guanyar el premi del Festival de Cinema d'Alcalá de Henares i d'altres premis semblants a Osca, Alacant, Gijón i Elx. Això li permetria dirigir un episodi de la sèrie de televisió Farmacia de guardia el 1995 i escriure el guió d' Alma gitana de Chus Gutiérrez. El 1997 fou tornat a nominat al Goya al millor curtmetratge de ficció per Campeones, guanyador al Festival de Málaga, d'un Premi Martín Fierro, al Festival de Cine de L'Alfàs del Pi i al Festival Internacional de Curtmetratges i Documentals de Bilbao. El 2000 fou productor i guionista de la pel·lícula Aunque tú no lo sepas, i el màxim reconeixement el va assolir quan el 2001 va dirigir la sèrie de Telecinco Periodistas, produïda per Globomedia i protagonitzada per José Coronado.
Després s'ha dedicat a la docència com a professor i coordinador en l'especialitat de Direcció Cinematogràfica al Centre d'Estudis Ciutat de la Llum d'Alacant, i a l'Escola de Cinema del Mediterrani a Cartagena.

## Referències

* ↑ Antonio Conesa Arxivat 2019-09-29 a Wayback Machine. a historianuevosrealizadores.es
* ↑ Huntza al web dels Premis Goya
* ↑ Un corto sobre el terrorismo gana el primer premio del Festival de Alcalá, El País, 20 de novembre de 1992
* ↑ Campeones a IMDB
* ↑ El director y productor Antonio Conesa imparte una clase este jueves en la Filmoteca de la Región, Europa Press, 24 de juny de 2015