OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Pinadella i Guardiola

Josep Pinadella i Guardiola, va néixer l'any 1789, fill de Begudà i vicari d'Olot, va ser presentat per Francesc de Travi i de Casanova i Concepció de Códol i de Gràcia, per al benefici del Corpus de Sant Esteve d'Olot, renunciat per Esteve Arimany, el 1859. El 1882 instà la col·lació del benefici de la Concepció d'Olot, a presentació de Caterina Batlló i Barrera. Es conserven 8 obres seves al fons musical olotí. Morí el 1853.

## Referències

* ↑ «Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa / Gregori i Cifré, Josep M. ; Monells, Carme».
# John L. Holland

John L. Holland és un psicòleg nord-americà famós per les seves proves de personalitat que ajuden a escollir carrera i professió. Determina sis caràcters bàsics, que tendeixen a preferir determinades feines. Els tests s'usen en l'orientació vocacional als gabinets de psicologia i a les escoles. A cada persona predominen dos o tres estils de personalitat però l'elecció final dels estudis o professió depèn de més factors, com la influència de l'entorn, la necessitat econòmica o la proximitat del lloc on es puguin realitzar.
Els tipus bàsics són
* realista (prefereix treballar amb les mans o amb màquines). Tendeix a professions com enginyer, mecànic, pagès, conductor...
* pensador (prefereix la feina especulativa). Acostuma a escollir feines com la d'investigador, científic, filòsof…
* creatiu (busca solucions noves, fuig de la rutina). Tria professions com la d'artista, advocat, inventor...
* social (li agrada el contacte amb altres persones). Busca feines com la de mestre, metge, relacions públiques....
* emprenedor (té lideratge i l'estimula la competitivitat). Escull preferentment ser empresari, polític, publicista...
* organitzador (necessita ordre, és detallista). Les seves feines tipus són les administratives, corrector, historiador, conserge...
# José Manuel Catalá Mazuecos

José Català (nascut a La Vila Joiosa, Marina Baixa, l'1 de gener del 1985) és un futbolista professional valencià que actualment juga a les files del FC Jumilla.
Debutà amb el Vila-real CF en la tercera jornada de la Lliga 2010/2011 contra el Llevant, entrà al camp substituint a Giuseppe Rossi al minut 40 de la segona part.
Marcà el seu primer gol a primera divisió en la dissetena jornada de Lliga de la temporada 2010/11. Començà el partit com a titular contra la UD Almería i marcà el gol de cap, en la sortida d'una falta al minut 21 de la primera part. Va començar la temporada com a suplent de Joan Capdevila i Méndez, finalment, però, es va acabar consolidant com a lateral dret titular.
L'agost del 2012 es va fer oficial el seu traspàs al Reial Múrcia després de la rescissió de contracte amb l'equip groguet, firmà per tres anys amb els murcians.
Després d'una temporada al Real Murcia, i amb la carta de llibertat sota el braç, l'estiu del 2013 va fitxar per l'Apollon Limassol.
L'estiu del 2015 va tornar a Espanya al Racing de Ferrol.

## Referències

* ↑ «Catalá: “El meu debut en Primera va ser perfecte”». Web del Vila-real. Arxivat de l'original el 2010-10-03. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «Còmoda travessia per a començar l'any». Web del Diari Marca. [Consulta: 4 gener 2011]. (castellà)
* ↑ «Capdevila, de titular a transferible en Villarreal» (en castellà). Web de La Opinión de la Coruña. [Consulta: 24 juny 2011].
* ↑ «OFICIAL: Real Murcia, firma Català» (en castellà). Web de Todomercado. [Consulta: 6 setembre 2012].
* ↑ «Catalá ficha por tres temporadas». Web de La Opinión de Murcia. [Consulta: 6 setembre 2012].
* ↑ «José Manuel Catalá hace las maleta y se marcha al Apollon FC» (en castellà). Planetafichajes.com, 15-08-2013. [Consulta: 3 setembre 2013].
* ↑ «Catalá: «Al que tiene ilusión le da igual Primera que Segunda B»» (en castellà). La Voz de Galicia, 14-07-2014. [Consulta: 16 gener 2016].

## Enllaços externs

* Estadístiques a Soccerway (castellà)
# Joaquim Triadú i Vila-Abadal

Joaquim Triadú i Vila-Abadal (Barcelona, 1959) és un advocat i polític català, que va ser secretari general del Departament de Cultura de la Generalitat, secretari general de la Presidència i conseller de Presidència en els governs de Jordi Pujol. Fill del pedagog Joan Triadú i net de Lluís Vila i d'Abadal va deixar la política el 2001 per tornar al sector privat.
És llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona, diplomat en Dret Civil Català i PADE per l'IESE i és professor associat de l'IESE. És vicepresident del Centre Sector Públic-Sector Privat de l'IESE, president de la Fundació Institució Cultural del CIC, membre del Consell Social de la Universitat de Barcelona i patró de la Fundació Futbol Club Barcelona, i és soci i responsable del Departament de Dret Públic de PricewaterhouseCoopers a Espanya des del 2011. Ha estat soci en l'àrea de dret públic al bufet Garrigues & Andersen, actualment conegut com a Garrigues.

## Referències

* ↑ O., J. «El exconseller Triadú deja Garrigues y ficha por PwC». Expansión, 07-01-2011 [Consulta: 24 juliol 2016].
* 1 2 3 «Joaquim Triadú i Vila-Abadal (secretari)». Generalitat de Catalunya. Departament de la Presiència.. Arxivat de l'original el 11 de juliol 2015. [Consulta: 9 juliol 2015].
* 1 2 Cullell, Pere; Farràs, Andreu. L'oasi català. Barcelona: Planeta, 2001, p. 53.
* 1 2 «El exconseller Triadú deja Garrigues y ficha por PwC». Expansión, 07-01-2011 [Consulta: 9 juliol 2015].
* ↑ Garriga, Josep; Trillas, Ariadna «El estratega Joaquim Triadú» (en castellà). El País [Madrid], 12-05-2001. ISSN: 1134-6582.
# Josep Maria Vidal-Quadras i Villavecchia

Josep Maria Vidal-Quadras i Villavecchia (Barcelona, 21 de març de 1891 - Barcelona, 27 de setembre de 1977) fou un pintor català.

## Biografia

Va néixer el 21 de març del 1891 als Porxos de Vidal Quadras, davant de la Llotja de Barcelona. Es formà en diferents centres europeus, com ara a Ginebra, Múnic o l'Escola de la Llotja de Barcelona. Compta amb la possibilitat de ser deixeble de Fèlix Mestres. L'any 1918 exposà per primera vegada i, posteriorment, en certàmens de Madrid, Pittsburgh i Toronto. Residí un quant temps a San Francisco, Bogotà i Medellín. S'especialitzà en el retrat acadèmic, tot i que adquiriren més notorietat els seves d'obres d'interiors amb figures a contrallum. Ell mateix s'autoalinià a l'Escola catalano-valenciana. Algunes de les seves obres pictòriques són el mural de La boda dels reis catòlics (1927) al Saló de Sant Jordi del Palau de la Generalitat de Catalunya. L'any 1939, la Diputació de Barcelona li encarregà pintar un retrat del general Franco. L'any 1943 fou designat membre numerari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.
Morí el 27 de setembre del 1977 a la seva ciutat natal, fruit d'una embòlia pulmonar, després que se li compliqués una fractura de maluc produïda per una caiguda des del llit.

## Obres

* 1934, Retrat del nen Fernando Rivière Vidal-Quadras
* 1934, Retrat de la nena María Teresa Rivière Vidal-Quadras
* 1946, Retrat de Rocío Rivière Vidal-Quadras
* 1946, Retrat de María Teresa Rivière Vidal-Quadras
* 1946, Retrat de Maria Teresa Rivière Vidal-Quadras
* 1948, Retrat del Sr. Fernando Rivière de Caralt
* 1949, Retrat d'Alejo Vidal-Quadras Villavecchia
* 1950, Retrat de la Sra. Elvira Villavecchia Rabassa

## Vegeu també

* Carrer de Vidal-Quadras

## Referències

* 1 2 «Josep Maria Vidal-Quadras i Villavecchia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Biografía de Vidal-Quadras» (en castellà). JoseMariaVidalQuadras.com. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 juny 2014].

## Enllaços externs

* Josep Maria Vidal-Quadras i Villavecchia - Lloc web oficial
# Juan Manuel Pérez Ruiz

Juan Manuel Pérez Ruiz (Almudévar, Província d'Osca, 15 de juliol de 1996) és un futbolista professional d'Osca que juga com a porter per la SD Huesca de La Liga.

## Carrera de club

Pérez va ingressar al planter del CA Osasuna el juny de 2013, a 16 anys, provinent de la SD Huesca. El 26 d'octubre de 2014 va debutar com a sènior amb el CA Osasuna B, jugant com a titular en una victòria per 2–1 a Tercera Divisió contra el CD Iruña.
El 8 de juny de 2017, Pérez va signar contracte professional, tot i que va seguir jugant amb l'equip B. El 19 d'agost de 2018, quan tots dos porters del primer equip, Sergio Herrera i Rubén Martínez estaven lesionats, va debutar com a professional en una derrota per 0–1 a fora contra el RCD Mallorca en lliga de Segona Divisió.
El 27 de novembre de 2019, Pérez va renovar contracte fins al 2022, i va debutar a La Liga quatre dies després, com a titular en una derrota per 4–2 a fora contra el RCD Espanyol.
El 20 de gener de 2023, Pérez va signar un contracte de tres anys i mig amb la SD Huesca de la segona divisió.

## Palmarès

Osasuna
* Segona Divisió: 2018–19

## Referències

* ↑ «Osasuna ficha para el juvenil a un portero que rechaza la oferta del Barça» (en castellà). Navarra Sport, 28-06-2013. Arxivat de l'original el 8 d'agost 2017. [Consulta: 9 agost 2017].
* ↑ «Acuerdo con Juan Pérez para que sea profesional e incógnitas con Steven» (en castellà). Diario de Navarra, 08-06-2017. [Consulta: 9 agost 2017].
* ↑ «Abdón Prats guía a un Mallorca que convence en su vuelta a Segunda» (en castellà). Marca, 19-08-2018.
* ↑ «Osasuna renueva a Juan Pérez hasta el 2022» (en castellà). CA Osasuna, 27-11-2019. Arxivat de l'original el 9 de desembre 2019. [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ «La semana fantástica de Juan Pérez y Moncayola» (en castellà). Diario de Navarra, 02-12-2019. [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ «Juan Pérez, talento altoaragonés para la portería de la SD Huesca» (en castellà). SD Huesca, 20-01-2023. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Sanzol, Pablo «Los goles del Osasuna campeón» (en castellà). Marca, 18-06-2019 [Consulta: 21 juny 2019].

## Enllaços externs

* Juan Pérez a BDFutbol
* Juan Pérez a La Preferente (castellà)
* Juan Pérez, Fitxa a Soccerway
* Juan Pérez a footballdatabase (francès)
# Josep Belmonte Cañellas

Josep Belmonte Cañellas (Cadis, 12 de gener de 1899 — Barcelona, 9 de novembre de 1979) va ser un inventor autodidacta català. És conegut per haver fabricat el torpede aeri, que era el primer coet de combat català.
Va néixer a Cadis el 1899, de pares catalans, però va viure a la Vila de Gràcia de Barcelona fins als dinou anys. El seu pare, Joan Belmonte, era maquinista d'un vaixell mercant i la seva mare provenia d'una família de comerciants. Quan complí dinou anys es va traslladar a Cuba per aprendre més sobre la indústria del moble de vímet; més tard en tornar a Barcelona exportà a Catalunya aquesta indústria. Durant l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929 va ser premiat. Es va casar amb Rita Soriano i va tenir quatre fills.
L'any 1931 i després d'instaurar va ingressar a la Guàrdia d'Assalt de la Generalitat republicana. Va ser empresonat al vaixell-presó Uruguay, juntament amb altres funcionaris fidels al Govern de la Generalitat, després dels fets del sis d'octubre quan Lluís Companys proclamà l'Estat català de la República Federal Espanyola.
Dins les forces de seguretat Belmonte va anar ascendint de rang, fins al punt que a principis de 1937, se li va concedir el rang d'oficial, grau que va refusar per poder dedicar-se en la invenció del torpede aeri.
Va morir el 9 de novembre 1979.

## Referències

* 1 2 3 Sapiens 117, p. 44
* ↑ Sapiens 117, p. 45

## Bibliografia

* Finestres, Jordi «El coet de combat de la República Catalana». Sàpiens, 117, pàg. 42-49 [Consulta: 13 abril 2013].
# Josep Bellver i Abells

Josep Bellver i Abells (València, 1869 - ibídem 1945) fou un pianista i pedagog musical valencià.
Primer fou un mestre destacat i després director del Conservatori de Música i Declamació de València, on tingué entre altres alumnes a Leopoldo Querol i en Josep Iturbi. L'any 1929 va rebre la medalla al Mèrit Civil per la seva dedicació al Conservatori.

## Bibliografia

* Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 138 (ISBN 84-7291-226-4).
* SAPENA MARTÍNEZ, Sergio. La sociedad filarmónica de Valencia (1911-1945): origen y consolidación. Tesis doctoral, Universitat Politècnica de València, 2007.
* CASARES RODICIO, Emilio (director de l'obra): Diccionario de la Música Valenciana. Edita Iberautor Promociones Culturales S.R.L., 2006. Col·labora L'Institut Valencià de la Música. Pàgines 113 i 114. Volum I, ISBN 84-8048-706-2
# José Eugenio Azpiroz

José Eugenio Azpiroz Villar (Sant Sebastià, 5 de març de 1955) és un polític i advocat espanyol, diputat del Partit Popular per Guipúscoa entre 1993 i 2015.

## Biografia

Fou diputat de la V, VI, VII, VIII, IX i X Legislatures. Llicenciat de Grau en Dret i advocat. Fou portaveu en Juntes Generals de Guipúscoa (1987-1996). Fou president del Partit Popular del País Basc 1988-1989. Fou president del PP de Guipúscoa 1983, 1987-1989, 1995-1996.

### Activitat al Congrés

* Vocal Suplent de la Diputació Permanent
* Vocal de la Comissió de Justícia
* Portaveu de la Comissió de Treball i Assumptes Socials
* Vocal de la Comissió no permanent de seguiment i avaluació dels acords Pacte de Toledo
* Vocal de la Subcomissió per estudiar situació Economia Social a Espanya

## Obres

* La protecció jurídica de la vida humana. Universitat Complutense de Madrid, 2016. ISBN 978-84-8481-177-0.

## Enllaços externs

* Fitxa
# José Estruch Sanchis

José Estruch Sanchis (Alacant, Alacantí, 3 de maig de 1916 - Madrid, 24 de juliol de 1990) va ser un director de teatre i professor valencià. Gran part del seu treball com a director teatral, d'òpera i professor d'actors la va realitzar a Montevideo, Uruguai.
Tot i que havia estudiat enginyeria, en els anys de la Segona República Espanyola, s'uneix al moviment de renovació teatral que volia construir un teatre nacional i popular amb experiències com El Búho, organitzat pels estudiants de la Federació Universitària Escolar, a València o La Barraca, companyia de teatre universitari dirigida per Federico García Lorca i Luis Sáenz de la Calzada a Madrid.
Acabada la Guerra Civil i després de passar vuit mesos en un camp de concentració a França José Estruch s'exilia a Londres on roman fins a 1949. Allí viu la seva primera experiència teatral, en un camp de 4.000 nens refugiats d'origen basc en un poble proper a Londres on els fa representar obres del teatre clàssic.
El seu primer vincle amb el moviment teatral montevideà la té a través de Club de Teatre, companyia que codirigeix al costat d'Antonio Larreta i Laura Escalante, i són recordades les seves posades en escena d' El caballero de Olmedo de Lope de Vega (1950), Medea d'Eurípides (1953), Los cuernos de Don Friolera de Valle Inclán (1955) i Santa Juana de George Bernard Shaw (1959).
Dirigeix en algunes ocasions la Comedia Nacional amb El amor de los cuatro coroneles de Peter Ustinov (1958), Rinocerontes d'Eugen Ionescu (1960), La dama boba de Lope de Vega (1960).
En 1963 es presenta junt a la Comedia Nacional amb La dama boba al Festival de las Naciones a París i després realitza una breu temporada en Roma.
Margarida Xirgú proposa el seu nom per dirigir la Escola Municipal d'Art Dramàtic (EMAD), cosa que farà des de 1959 fins a 1967. Va ser a més professor en el Conservatori Nacional de Música. En 1967 torna a Espanya on la seva activitat va estar lligada a l'ensenyament a l'Escola d'Art Dramàtic de Madrid.
En 1990 va ser distingit amb el Premi Nacional de Teatre de 1990, atorgat pel Ministeri de Cultura d'Espanya.
Des de l'any 1999 la companyia de l'Aula de Teatre Clàssic de la Reial Escola Superior d'Art Dramàtic (RESAD) porta la denominació José Estruch en homenatge i record a la gran tasca que va realitzar aquest formador d'actors i directors d'escena.

## Vegeu també

* Premio Nacional de Teatro

## Referències

* 1 2 3 «Murió José Estruch, premio Nacional de Teatro 1990», 24-07-1990. [Consulta: 16 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Asociación José Estruch de la RESAD
* L'exposició “JOSÉ ESTRUCH: vida i obra” recupera la figura del dramaturg alacantí, Ajuntament de Beniarbeig
* Exposición itinerante sobre el maestro y director de escena alicantino José Estruch -Dénia-, lamarinaplaza.com
# Club Velocipedista d'Inca

El Club Velocipedista d'Inca va ser una entitat dedicada al foment del ciclisme a Inca (Mallorca, Illes Balears, Espanya).

## Història

La societat va ser fundada el 1897 per al foment del ciclisme i va tenir un protagonisme tan intens com breu.
El 20 d'octubre de 1898 l'entitat va inaugurar el seu local social, un edifici de dues plantes construït en estil premodernista amb trets neoàrabs. La seva peculiar façana destaca per tres finestres amb arcs de ferradura al primer pis i el nom del club inscrit a la part superior. L'edifici encara subsisteix, malgrat haver patit modificacions que varen mutilar la banda esquerra de la façana i sobretot l'interior, i va ser catalogat per l'Ajuntament d'Inca pel seu valor patrimonial.
En el seu local el 25 de juny de 1899 es va celebrar la sessió de treball preparatòria per a la constitució del primer ens federatiu a les Balears. Un mes després, el 25 de juliol, va tenir lloc al mateix espai la sessió constituent de la Unió Velocipèdica Balear que a partir de 1932 fou rebatejada com a Federació de Ciclisme de les Illes Balears.
A partir de 1900 l'entitat va entrar en crisi, durant 1901 va abandonar el local social i fou habilitat per a altres usos. La societat canvià més endavant el seu nom per Club Central, va perdre la seva naturalesa esportiva original i va esdevenir un club social més.
El 29 de maig de 1898 la societat va inaugurar la seva pròpia pista ciclista: el Velòdrom des Cos. Tenia 333,33 metres de corda, 6 metres d'amplada i grades per a 2.000 espectadors. Coincidint amb la crisi soferta per la societat, a finals de 1900 l'entitat vengué els terrenys i el velòdrom fou esbucat durant 1901.

## Referències

* 1 2 «L'antic Club Velocipedista d'Inca (1898)». Última Hora, 30-04-2019.
* ↑ «Antic Club Velocipedista d'Inca». Catàleg de patrimoni del terme municipal d'Inca p. 632-637, 2012.
* ↑ Palma Ciclista, 69, 27-07-1899.
* ↑ Palma Ciclista, 9, 01-06-1898.
* ↑ Palma Ciclista, 143, 27-12-1900.

## Bibliografia

* Flaquer Palmer, Mateu; Vidal Perelló, Miquel. Ciclistas de Mallorca. Palma: Última Hora, 2005.
* García Marín, Jesús; Pampín Rodríguez, Gonzalo. Historia del Ciclismo en Mallorca. Palma: Miramar, 1991. ISBN 84-87818-04-8.
# Bret Hart

Bret Sergeant Hart (Calgary, 2 de juliol de 1957), més conegut simplement com a Bret Hart o "The Hitman", és un exlluitador professional, autor i actor canadenc, que va treballar a l'empresa World Championship Wrestling (WCW) des del 1976 fins al 2000. Hart, al llarg de la seva carrera va aconseguir diversos títols de campió. Bret Hart era germà gran del difunt Owen Hart.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial (anglès)
* Perfil al WWE Hall of Fame (anglès)
# Devari

Devari (o Deori) fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, agregat al districte de Raipur a les Províncies Centrals, ocupant les terres a l'oest del riu Jonk. El sobirà era un natiu binjwar i tenia l'estat per una donació molt antiga; la meitat dels pobles del zamindari eren pobres i improductius, però als boscos hi havia bona fusta.
La capital Deori està situada a 21° 16′ N, 82° 46′ E﻿ / ﻿21.267°N,82.767°E﻿ / 21.267; 82.767 al districte de Bilaspur, Chhattisgarh; és una ciutat de cens amb 11.636 habitants (2001).

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Gran Premi de la Vila de Valladolid

El Gran Premi de la Vila de Valladolid va ser una competició ciclista femenina que es disputà a Valladolid, a Espanya. Creada el 2010, va durar només dues edicions i va formar part de la Copa del Món de ciclisme femení.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2010 | Charlotte Becker | Judith Arndt | Annemiek van Vleuten |
| 2011 | Marianne Vos | Rossella Callovi | Emma Johansson |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cqranking.com
# Campionat del Món d'hoquei sobre gel masculí (primera divisió)

El Campionat del Món d'hoquei gel de Primera Divisió és en realitat la segona divisió de l'hoquei mundial. Es disputa anualment i és organitzada per la International Ice Hockey Federation.
Els dos darrers classificats del Campionat del Món d'hoquei gel disputen la següent temporada el campionat de Primera Divisió. El campionat es disputa en dos grups. Els dos primers classificats de cada grup ascendeixen a la màxima categoria, mentre que els dos darrers classificats baixen a Segona Divisió.
Aquesta competició amb l'actual nom i format data de l'any 2001. Anteriorment la segona divisió mundial rebia el nom de Campionat del Món d'hoquei gel Pool B.

## Historial

Campionat del Món Pool B
| Any | Campió |
| 1951 | Itàlia |
| 1952 | Regne Unit |
| 1953 | Itàlia |
| 1955 | Itàlia |
| 1956 | Alemanya Oriental |
| 1959 | Romania |
| 1961 | Noruega |
| 1962 | Japó |
| 1963 | Noruega |
| 1964 | Polònia |
| 1965 | Polònia |
| 1966 | Alemanya Occidental |
| 1967 | Polònia |
| 1968 | Iugoslàvia |
| 1969 | Alemanya Oriental |
| 1970 | Estats Units |
| 1971 | Suïssa |
| 1972 | Polònia |
| 1973 | Alemanya Oriental |
| 1974 | Estats Units |
| 1975 | Alemanya Oriental |
| 1976 | Romania |
| 1977 | Alemanya Oriental |
| 1978 | Polònia |
| 1979 | Països Baixos |
| 1981 | Itàlia |
| 1982 | Alemanya Oriental |
| 1983 | Estats Units |
| 1985 | Polònia |
| 1986 | Suïssa |
| 1987 | Polònia |
| 1989 | Noruega |
| 1990 | Suïssa |
| 1991 | Itàlia |
| 1992 | Àustria |
| 1993 | Regne Unit |
| 1994 | Suïssa |
| 1995 | Eslovàquia |
| 1996 | Letònia |
| 1997 | Belarús |
| 1998 | Ucraïna |
| 1999 | Dinamarca |
| 2000 | Alemanya |
Campionat del Món de Primera Divisió
| Any | Ascendits | Descendits |
| 2001 | Polònia, Eslovènia | Lituània, Estònia |
| 2002 | Belarús, Dinamarca | Corea del Sud, Xina |
| 2003 | Kazakhstan, França | Lituània, Croàcia |
| 2004 | Belarús, Eslovènia | Bèlgica, Corea del Sud |
| 2005 | Noruega, Itàlia | Xina, Romania |
| 2006 | Alemanya, Àustria | Israel, Croàcia |
# Cantó de Valença de Baïsa

Valença de Baïsa és un cantó del departament francès del Gers amb les següents comunes:
* Aigatinta
* Beucaire
* Besòlas
* Bonàs
* Lo Casterar e Verdusan
* Justian
* La Güardèra
* La Ròca Sent Sarnin
* Manhaut e Tausiar
* Ròcapina
* Ròcas
* Rosers
* Sent Orens e Poi Petit
* Sent Pau de Baïsa
* Sempoi
* Valença de Baïsa

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Aubert Garcia | PS |
| 1992-1998 | Guy Philip | Divers droite |
| 1998- | Philippe Martin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.490 | 4.942 | 4.582 | 4.489 | 4.401 | 4.319 | 4.494 |