OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tvrdošín

Tvrdošín és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina, és capital del districte de Tvrdošín. El 2011 tenia 9.355 habitants. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1265.

## Barris

La ciutat té quatre barris:
* Tvrdošín
* Medvedzie
* Krásna Hôrka
* Oravice

## Ciutats agermanades

* Kościelisko, Polònia
* Sucha Beskidzka, Polònia
* Kobylnica, Polònia
* Limanowa, Polònia
* Rabka-Zdrój, Polònia
* Malá Morávka, República Txeca
* Durbuy, Bèlgica
* Orimattila, Finlàndia
* Uusikaupunki, Finlàndia
* Östhammar, Suècia
* Valga, Estònia
* Valka, Letònia
* Wissembourg, França

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Mesto Tvrdošín» (en eslovac). e-obec.sk. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «TWIN TOWN» (en eslovac). Obec Tvrdošín. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Pterois sphex

Pterois sphex és una espècie de peix marí pertanyent a la família dels escorpènids.
Fa 22 cm de llargària màxima. Es nodreix de crustacis a la nit. És un peix marí, associat als esculls de corall i de clima tropical que viu entre 3-122 m de fondària. Es troba a les illes Hawaii al Pacífic oriental central. És bentònic i, en general, s'amaga durant el dia dins de coves o escletxes.
És verinós per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1985. Guide to Hawaiian reef fishes. Harrowood Books, Newtown Square, PA 19073, Estats Units. 74 p.
* ↑ Hobson, E.S., 1974. Feeding relationships of teleostean fishes on coral reefs in Kona, Hawaii. Fish. Bull. 72(4):915-1031.
* ↑ Eschmeyer, W.N. i J.E. Randall, 1975. The scorpaenid fishes of the Hawaiian Islands, including new species and new records (Pisces: Scorpaenidae). Proc. Calif. Acad. Sci. 40(11):265-334.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W.N., 1990. Catalog of the genera of recent fishes. California Academy of Sciences, San Francisco. 697 p.
* Kochzius, M., R. Söller, M.A. Khalaf i D. Blohm, 2003. Molecular phylogeny of the lionfish genera Dendrochirus and Pterois (Scorpaenidae, Pteroinae) based on mitochondrial DNA sequences. Molecular Phylogenetics and Evolution 28(2003): 396-403.
* Parrish, J.D., J.E. Norris, M.W. Callahan, J.K. Callahan, E.J. Magarifuji i R.E. Schroeder, 1986. Piscivory in a coral reef fish community. p. 285-297. A: C.A. Simenstad i G.M. Cailliet (eds.). Contemporary studies on fish feeding. Dr. W. Junk Publishers, Dordrecht
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
# Pro-sex

Pro-sex, i també feminisme pro-sex, són termes inventats per Ellen Willis en contraposició al feminisme abolicionista de la pornografia masclista i altres violències de gènere relacionades amb el sexe i la cosificació de la dona. Willis s'autoconsidera "feminista no tradicional" i pensa que la sexualitat és el centre de l'alliberament de la dona. Al segle xxi aquestes idees es consideren masclistes pel feminisme.
A partir dels anys 80 van aparèixer nous discursos que inclouen com a subjectes polítics que havien estat oblidats fins llavors, com per exemple les prostitutes, les actrius porno i els insubmisos sexuals. La idea era incloure totes les dones al feminisme i lluitar per la millora de condicions de vida de totes elles. Aviat van veure que es tractava d'una "trampa", ja que cap d'aquestes dones faria aquest ús del seu cos si tingués prou llibertat econòmica i social, i que el fet que una dona pensi que val el que el seu cos pot valer per a un home és fruit del masclisme de la seva cultura i societat, ja que això no és intrínsec de l'espècie humana i mai els passa als homes.
Així, als mateixos anys 80 van començar a manifestar-se als Estats Units discursos feministes anti-pornografia i abolicionistes amb la prostitució, perquè consideraven que la representació de les dones al voltant d'aquests eixos estava contribuint a la violència de gènere. Aquesta idea es sintetitza a l'afirmació de Robin Morgan : “la pornografia és la teoria, la violació és la pràctica”. Davant aquest feminisme estatal que començava a dictar lleis de regulació de la pornografia, apareixen autores feministes que defensen l'alliberació sexual.

## Referències

* ↑ «Ellen Willis Came Up with the Term Pro-Sex Feminism» (en anglès). The Rumpus.net, 20-09-2011.
* ↑ Willis, Ellen. Femisnism, moralism and pornography. The Village Voice, 1979.
* ↑ Preciado, Beatriz (Paul). Testo Yonqui (en castellà). Madrid: Espasa Calpe S.A, 2008.
* ↑ Begoña Gómez Urzaiz, Ana de Miguel:“Considerar que dar las campanadas medio desnuda es un acto feminista es un error garrafal”, entrevista a Ana de Miguel, publicada a El País, 21 de desembre de 2017 (castellà)
Feminisme :
Dones
Noies
Feminitat
Sororitat :
Història :
Moviments :
Teoria feminista :
# Polla pitblanca

La polla pitblanca (Amaurornis phoenicurus) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita pantans, espessors de bambú, conreus d'arròs, llacs i rierols de la zona indomalaia, al Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, les Maldives, Andaman i Nicobar, sud-est de la Xina, Hainan, Taiwan, sud-est asiàtic, Illes de la Sonda des de Sumatra i Borneo fins a l'illa de Timor, Filipines, Moluques i localment al Japó.

## Referències

* ↑ «Polla pitblanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Província de Mamoré

La província de Mamoré és una de les vuit províncies del Departament de Beni, a Bolívia. La seva capital és San Joaquín.
# Proasellus notenboomi

Proasellus notenboomi és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

És una espècie demersal, la qual viu a l'aigua dolça de coves.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica del Nord: Algèria.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J. P. i Magniez, G., 1981. Un aselle cavernicole d'Algerie: Proasellus notenboomi n. sp. (Isopoda, Asellota) et nouvelles donnees sur asellides d'Afrique du nord. Crusaceana 41(2): 206-215.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Proceratosàurids

Els proceratosàurids (Proceratosauridae) constitueixen una família o clade de dinosaures teròpodes, probablement pertanyents al llinatge dels tiranosaures. Fou anomenada per primera vegada l'any 2010 per Oliver Rauhut i col·laboradors en la seva re-avaluació del gènere tipus, el proceratosaure. El seu estudi va donar suport a la idea que proposa que el proceratosaure és un celurosaure, un tiranosauroïdeu, i més estretament emparentat amb el tiranosauroïdeu xinès Guanlong. Van definir el clade que conté aquests dos dinosaures com tots els teròpodes més propers al proceratosaure que al tiranosaure, al·losaure, Compsognathus, Coelurus, Ornithomimus o Deinonychus.

## Referències

* ↑ Rauhut, O.W.M., Milner, A.C. and Moore-Fay, S. (2010). "Cranial osteology and phylogenetic position of the theropod dinosaur Proceratosaurus bradleyi (Woodward, 1910) from the Middle Jurassic of England". Zoological Journal of the Linnean Society, published online before print November 2009. doi:10.1111/j.1096-3642.2009.00591.x
# Pont Antic de Ceret

El Pont Antic de Ceret era un pont de pedra de dos arcs, que datava del segle xi. Les seves restes es troben a la vila de Ceret, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord), i passa al damunt del Tec.
Està situat damunt del Tec, al nord-oest de la vila, quasi a l'extrem del terme, en el meandre que forma el Tec en aquell lloc, al nord-est de la Cabanassa.
Es tractava d'un pont de dues arcades, amb el pilar al mig del riu, damunt d'una roca, que és, precisament, l'únic element conservat. El parament del pilar conservat és de pedres picades de mida mitjana, disposades en filades regulars.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «36 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere. «Ceret: Pont Antic de Ceret». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Pont Antic de Ceret en els ortofotomapes de l'IGN.
# Pont 4 d'Abril

El pont de Catumbela, oficialment conegut per Ponte 4 de Abril és un pont sobre el riu Catumbela, localitzat al municipi de Catumbela, província de Benguela a Angola.Fou inaugurat el 10 de setembre de 2009 pel President d'Angola, José Eduardo dos Santos, i uneix els municipis de Benguela i Lobito, a més d'altres províncies del país.

## Història
### Construcció

El projecte de construccuó del Pont 4 d'Abril fou obra dels enginyers Armando Rito i Pedro Cabral, i es va iniciar la construcció el juliol de 2007 per dues empreses, Soares da Costa i Mota-Engil, empleant treballadors angolesos i estrangers. L'obra es va acabar el juliol de 2009 i va costar 27 milions d'euros.

### Estructura

El pont es caracteritza per:
* Suspensió completa;
* Una longitud total de 438 metres;
* Gual Principal 160 m;
* Espais laterals 64 m cadascun;
* Ample de 24,5 m;
* Torres en forma d'U, amb 50 m cadascuna;
* Dos viaductes d'accés;
* Plataforma al riu amb 170 metres;
* Dos carrils en cada sentit;
* Dos nivells per al pas dels vianants.

### Nom

El nom 4 de Abril fou atribuït en al·lusió a la data dels acords de pau de 2002, que va posar fi a la Guerra Civil angolesa.
La seva construcció és considerada de gran importància, ja que permet enllaçar les províncies del nord, centre i sud del país, facilitant sobretot el trànsit entre els municipis de Benguela i Lobito.

## Referències

* 1 2 Armando Rito Engenharia. «Ponte 4 de Abril». Arxivat de l'original el 2018-01-20. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Presidente da República inaugura a ponte sobre o rio Catumbela». Diário de Notícias.
* 1 2 3 4 5 «Ponte 4 de Abril». Jornal de Angola. Arxivat de l'original el 2018-01-20. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Prémio de Engenharia Civil 2011» (pdf).
# Verkhni Iónkhor

Verkhni Iónkhor (en rus: Верхний Ёнхор) és un poble de la República de Buriàtia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 86 habitants.

## Referències

* ↑ Карта Джидинского района Бурятии
* ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года Arxivat 2017-07-31 a Wayback Machine. Plantilla:Retrieved
* ↑ Расстояние от Алцака до Петропавловки 73 км
# Memòria testamentària

Una memòria o cèdula testamentària és una instrucció escrita que el testador dona als hereus, o als marmessors, fora del testament i que es refereix a certes disposicions particulars.
En general, i sens perjudici de les diferències entre les regulacions contingudes cada ordenament jurídic, la memòria testamentària complementa un testament anterior, el qual ni es deroga ni es revoca, salvant els punts en què siguin incompatibles, si no que les memòries testamentaries l'addicionen i integren.
Dins del Dret Civil vigent a l'estat espanyol cal diferenciar les disposicions particulars que en fan el Codi civil de Catalunya) i la Compilació de Dret Civil Foral de Navarra.

## En el dret civil català

Segons l'article 421-21 del Codi civil de Catalunya, les memòries testamentàries signades pel testador en tots els fulls o, si escau, per mitjà d'una signatura electrònica reconeguda i que al·ludeixen a un testament anterior valen com a codicil, sigui quina sigui llur forma, si es demostra o es reconeix en qualsevol temps llur autenticitat i compleixen, si escau, els requisits formals que el testador hagi exigit en el seu testament. Les memòries testamentàries només poden ordenar disposicions que no excedeixin el 10% del cabal relicte i que es refereixin a diners, objectes personals, joies, roba i parament de la casa o a obligacions d'importància moderada a càrrec dels hereus o dels legataris. En les memòries testamentàries es poden també adoptar previsions sobre la donació dels propis òrgans o del cos i sobre la incineració o la forma d'enterrament.

## Referències

* ↑ «Memòria testamentària». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Las memorias testamentarias
* 1 2 3 Marian Gili Saldaña. Comentari a l'art. 421-21. A: Egea et al.: Comentari al Llibre Quart del Codi Civil de Catalunya, relatiu a les successions, pàgs. 245-251

## Bibliografia

* Egea i Fernández, Joan (Director); Ferrer i Riba, Josep (Director); Alascio Carrasco, Laura (Coordinadora). Comentari al Llibre Quart del Codi Civil de Catalunya, relatiu a les successions. Vol. I. Barcelona: Atelier, Llibres jurídics, 2009.
# Campionat del Sudan del Sud de futbol

El Campionat del Sudan del Sud de futbol és la màxima competició futbolística de Sudan del Sud, organitzada per l'Associació de Futbol del Sudan del Sud. Va ser creada l'any 2011 després de la independència del país.
Per la primera edició del 2011, hi prengueren part set campions provincials i fou guanyat per Wau Salaam. Aquest club participà en l'edició de 2012 de la Copa Interclubs Kagame de la CECAFA. La segona edició del 2013 fou guanyada per Atlabara FC, participant el 2014 a la Lliga de Campions de la CAF.

## Historial

Font:
* 2011-12: Al-Salam FC Wau (1)
* 2013: Atlabara FC (1)
* 2014: Al-Malakia FC (1)
* 2015: Atlabara FC (2)
* 2016: No es disputà
* 2017: Al-Salam FC Wau (2)
* 2018: Al-Hilal FC Wau (1)
* 2019: Atlabara FC (3)
* 2020: No es disputà
* 2021: No es disputà
* 2022: No es disputà
* 2023: Salaam FC Bor (1)

## Notes

* ↑ Possiblement com a vencedor de la Copa de Sudan del Sud.
* ↑ Apel·lació guanyada per Al-Merikh FC Juba, però més tard retornat el títol a Al-Hilal per la Federació.

## Referències

* ↑ South Sudan 2011, RSSSF.com
* ↑ South Sudan's Al Salaam Wau excited by Cecafa debut
* ↑ South Sudan clubs to play in CAF Inter-clubs competition
* ↑ «South Sudan - List of Champions and Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Al Hilal Wau stripped off 2018 South Sudan Championships». Arxivat de l'original el 2019-08-13. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ African Soccer Updates
# Tver

Tver - Тверь (rus) - és una ciutat de Rússia, centre administratiu de l'óblast de Tver. És un important centre industrial i de transport situat a la confluència dels rius Volga i Tvertsà. Té indústria de teixits, maquinària, material d'impressió i equip ferroviari.

## Història

Apareix mencionada l'any 1135. Al principi pertanyia a la República de Nóvgorod, el 1246, Alexandre Nevski la va concedir al seu germà menor d'on sorgí una dinastia de prínceps quatre d'ells assassinats per l'Horda d'or durant la invasió mongola de Rússia i beatificats per l'església ortodoxa russa. Ivan III de Moscou es va annexionar el Principat de Tver el 1483.
Un incendi destruí gran part de la ciutat el 1763, després va ser reconstruïda en estil neoclàssic sota el regnat de Caterina la Gran. De 1931 a 1990 la ciutat es va anomenar Kalinin en honor del dirigent soviètic Mikhaïl Kalinin. La Wehrmacht ocupà la ciutat durant dos mesos el 1941, anorreant-la, però també hi moriren 30.000 soldats i oficials alemanys.

## Nascuts a Tver

* Ievgueni Grigórievitx Bobrov (1902- 1983), botànic i pteridòleg
* Pàvel Krilov (1885-1935), compositor

## Referències

* ↑ Милонов, Н. П. «Археологические раскопки в тверском кремле». Проблемы истории докапиталистического общества, 5, 9-10, 1935, pàg. 145—155.
* ↑ Petrauskas, Rimvydas; Kiaupienė. Lietuvos istorija. Nauji horizontai: dinastija, visoumenė, valstybė (en lituà). IV. Baltos lankos, 2009, p. 460. ISBN 978-9955-23-239-1.
# Callogobius liolepis

Callogobius liolepis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Campionat d'escacs de l'Àfrica

El campionat d'escacs de l'Àfrica és un torneig d'escacs que es disputa per determinar el campió d'escacs del continent africà.
El primer campionat es va disputar el 1998, i hi empataren al primer lloc Ibrahim Hasan Labibi i Mohamed Tissir amb 7/10 punts, però fou el primer qui es quedà amb el títol.
L'edició de 2007 fou un torneig Zonal de FIDE (Zonal 4) classificatori per la Copa del Món de 2007, dins el cicle pel Campionat del món de 2009. Sis jugadors es classificaren per la Copa del Món de 2007: MI Robert Gwaze (Zimbabwe), MI Pedro Aderito (Angola), MI Essam El Gindy (Egipte), GM Bassem Amin (Egipte), GM Ahmed Adly (Egipte), i MF Khaled Abdel Razik (Egipte).

## Quadre d'honor

    AnyCiutatGuanyadorGuanyadora 1998El Caire Ibrahim Hasan Labib (Egipte) 1999Agadir Mohamed Tissir (Marroc) 2001El Caire Hichem Hamdouchi (Marroc) Asma Houli (Algèria) 2003Abuja Essam El-Gindy (Egipte) Farida Arouche (Algèria) 2005Lusaka Ahmed Adly (Egipte) Tuduetso Sabure (Botswana) 2007Windhoek Robert Gwaze (Zimbabwe) Mona Khaled (Egipte) 2009Trípoli Bassem Amin (Egipte) Melissa Greef (South Africa) 2011Maputo Ahmed Adly (Egipte) Mona Khaled (Egipte) 2013Tunis Bassem Amin (Egipte) Shrook Wafa (Egipte) 2014Windhoek Kenny Solomon (Sud-àfrica) Shrook Wafa (Egipte) 2015El Caire Bassem Amin (Egipte) Mona Khaled (Egipte) 2016Kampala Abdelrahman Hesham (Egipte) Shrook Wafa (Egipte) 2017Orà Bassem Amin (Egipte) Shahenda Wafa (Egipte)

## Notes i referències

* ↑ List of Qualifiers for the World Cup 2007 from fide.com
* ↑ «Kenny Solomon of South African is new African chess champion». africa-chess.org. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 12 setembre 2015]. (anglès)
* ↑ «GM Bassem Amin and WGM Khaled Mona are 2015 African champions» (en anglès). chessdom.com. [Consulta: 12 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Resultats a TWIC: 1998 Arxivat 2005-02-17 a Wayback Machine.,2001 Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine., 2003 Arxivat 2008-02-17 a Wayback Machine., 2005, 2007 Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine.
* Resultats a thechessdrum: 2001, 2003, 2005, 2007, 2009 Arxivat 2015-06-10 a Wayback Machine., 2011 Arxivat 2015-04-01 a Wayback Machine., 2013 Arxivat 2015-08-19 a Wayback Machine.
# Universitat de Montevideo

La Universitat de Montevideo (UM) (castellà: Universidad de Montevideo) és una universitat privada ubicada a Montevideo, Uruguai. Va ser creada el 1986 però no va ser reconeguda oficialment fins al 1997.
La UM va sol·licitar a la Prelatura de la Santa Creu i Opus Dei, institució de l'Església Catòlica, l'orientació de la formació cristiana i l'assistència espiritual que ella oferix, sense distinció de credos religiosos.

## Unitats acadèmiques

La universitat té 5 facultats i altres 3 dependències i la seva oferta acadèmica (el 2009) és:
* Facultat de Ciències Empresarials i Economia: 3 carreres, 3 màsters i 1 curs d'especialització.
* Facultat de Dret: 2 carreres, 2 postgraus i 4 màsters.
* Facultat de Comunicació: 1 llicenciatura, 1 màster i 1 diplomatura.
* Facultat d'Humanitats: 5 professorats, 1 magisteri bilingüe, 2 llicenciatures i 2 diplomatures.
* Facultat d'Enginyeria: 3 carreres, 1 diplomatura i 2 cursos d'especialització.
* Escola de Negocis (IEEM)
* Centre de Ciències Biomèdiques: 6 màsters.
* Institut Superior d'Educació: 5 professorats, 1 magisteri bilingüe i 1 diplomatura.

## Referències

* ↑ «University of Montevideo» (en anglès). The World University Rankings, 13-11-2021. [Consulta: 20 març 2022].
* 1 2 Gullón, José Luis González; Coverdale, John F. Historia del Opus Dei (en castellà). Ediciones Rialp, 2021-08-02. ISBN 978-84-321-5957-2.
* ↑ Amado, Fernando. El peso de la cruz: Opus Dei en Uruguay (en castellà). Penguin Random House Grupo Editorial Uruguay, 2014-05-01. ISBN 978-9974-701-51-9.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Universitat de Montevideo (castellà)
# Can Bruy

Can Bruy és un edifici d'Alella (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil que forma un conjunt de tres construccions annexades entre elles i pertanyents a diferents etapes constructives. La primera, possiblement més antiga, està formada per una planta baixa i un pis i coberta per una teulada de dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana, amb una porta de mig punt dovellada i dues finestres amb les llindes i llindars de pedra.
Les altres dues construccions estan cobertes a dues vessants i presenten el carener paral·lel a la façana.

## Història

Possiblement la primera construcció dati del segle xv, encara que hi hagin hagut annexes posteriors. Sobre el rellotge de sol de la façana es pot llegir la data de 1807.

## Referències

* 1 2 3 «Can Bruy». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# C1

C1 té els següents significats:
* Nivell funcional d'un idioma en el Marc europeu comú de referència per a les llengües
* Citroën C1
* La primera vèrtebra cervical
* Cierva C.1
* Primera vèrtebra cervical o atles
Viccionari