OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Codi ATC N05

El codi ATC N05, descrit com Psicolèptics, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup N05 és part del grup anatòmic N Sistema nerviós.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QN05...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## N05A Antipsicòtics

    N05A A Fenotiazines amb cadena lateral alifàtica
    N05A B Fenotiazines amb estructura piperazina
    N05A C Fenotiazines amb estructura de piperidina
    N05A D Derivats de la butirofenona
    N05A E Derivats de l'indole
    N05A F Derivats del tioxantè
    N05A G Derivats de la difenilbutilpiperidina
    N05A H Diazepines, oxazepines, tiazepines i oxepines
    N05A K Neurolèptics, en la discinèsia tardana
    N05A L Benzamides
    N05A N Liti
    N05A X Altres antipsicòtics

## N05B Ansiolítics

    N05B A Derivats de les benzodiazepines
    N05B B Derivats del difenilmetà
    N05B C Carbamats
    N05B D Derivats del dibenzo-biciclo-octadien
    N05B E Derivats del azaspirodecanediona
    N05B X Altres ansiolítics

## N05C Hipnòtics i sedants

    N05C A Barbitúrics, sols
    N05C B Barbitúrics, combinacions
    N05C C Aldehids i derivats
    N05C D Derivats de benzodiazepines
    N05C E Derivats de piperidinediona
    N05C F Fàrmacs relacionats amb les benzodiazepines
    N05C H Agonistes dels receptors de melatonina
    N05C M Altres hipnòtics i sedants
    N05C X Hipnòtics i sedants en combinació, excloent barbitúrics

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code N05». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QN05». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Resolució 905 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 905 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 de març de 1994. Després de recordar les resolucions 841 (1993), 861 (1993), 862 (1993), 867 (1993), 873 (1993) i 875 (1993) sobre la situació a Haití, el Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a Haití (UNMIH) fins al 30 de juny de 1994.
El Consell es va veure inquietat per l'obstrucció a l'enviament de la UNMIH i al fracàs de les Forces Armades d'Haití per dur a terme les seves responsabilitats per permetre que la UNMIH dugui a terme el seu treball. Es va destacar la importància de l'acord de Governors Island el 3 de juliol de 1993 entre el president d'Haití i el comandant en cap de les Forces Armades d'Haití, que va promoure el retorn de la pau i l'estabilitat al país.
Finalment, es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que informés al Consell formulant recomanacions específiques sobre la composició i l'abast de les activitats de la UNMIH.

## Referències

* ↑ United Nations Dept. of Public Information. DPI programme update. United Nations Dept. of Public Information, 1994.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Història d'Haití

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Galargues (Gard)

Gallargues (en francès Gallargues-le-Montueux) és un municipi occità, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània, administrativament francesos.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Josep Casanovas

Josep Casanovas és el nom dels següents personatges:
* Josep Casanovas i Gafarot Paixero (Palamós, 1852 - 1940), músic de cobla i compositor de sardanes
* Josep Casanovas i Marca (Reus, 1927), pianista, mestre de música i compositor
# Efialtes (general atenès)

Efialtes (en llatí Ephialtes, en grec antic Ἐφιάλτης) fou un general i polític atenenc, fill de Sofònides, o de Simònides, segons Diodor de Sicília. Va viure al segle v, i va ser enemic declarat de Cimó.
Era amic i seguidor de Pèricles, el qual, segons Plutarc, el va fer servir per proposar mesures quan ell no en volia aparèixer com a autor. Així, quan els espartans van demanar ajut a Atenes contra Ithome l'any 461 aC, es va esforçar per evitar, en contra de l'opinió de la gent, que s'ajudés un enemic caigut.
Va ser un dels protagonistes en el derrocament i posterior traspàs del poder de l'Areòpag, quan, juntament amb Pèricles, va aconseguir treure'n de la direcció el partit conservador, cosa que va suposar un cop molt dur per l'oligarquia. Això va donar una gran credibilitat a la democràcia, segons testimonia Plutarc, i el poble anava pel carrer cridant llibertat. No diu, però, quines competències va perdre l'Areòpag ni quines va conservar.
L'èxit de les reformes d'Efialtes va provocar l'ostracisme de Cimó, defensor del sistema oligàrquic. Pels serveis a la causa democràtica, però, va atraure's l'hostilitat dels oligarques i va morir assassinat una nit, probablement l'any 456 aC. Els assassins encara no havien estat descoberts en temps d'Antifont, però segons Aristòtil i Plutarc, l'assassí va ser un tal Aristòdic de Tanagra.

## Referències

* ↑ 2.Ephialtes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 25
# Antoine Gizenga

Antoine Gizenga (Mushiko i Mushiko, 5 d'octubre de 1925 - Kinshasa, 24 de febrer de 2019) fou un polític de la República Democràtica del Congo, Primer Ministre de la República Democràtica del Congo entre el 30 de desembre de 2006 i el 10 d'octubre de 2008. Fou secretari-general del Partit Lumumbista Unificat (PALU) i President de la República Democràtica del Congo l'any 1961 en rebel·lió. El seu govern, amb seu a Stanleyville fou reconegut per 21 estats africans, asiàtics i europeus el febrer del mateix any.

## Referències

* ↑ Decès de l'ancien Premier ministre congolais, Antoine Gizenga
* ↑ Joe Bavier, "Congo names opposition veteran, 81, prime minister", Reuters, 30 December 2006.
* ↑ "DR Congo president names new prime minister: report" Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine., AFP, 10 October 2008.
# Botxínovka

Botxínovka (en rus: Бочиновка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 621 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Selecció adversa

La selecció adversa és un concepte en economia, assegurances i gestió de riscos, que captura la idea d'una transacció "perversa". Quan els compradors i venedors tenen accés a una informació diferent (informació asimètrica), els comerciants amb una millor informació privada sobre la qualitat d'un producte podran, de forma selectiva, fer transaccions econòmiques que els beneficiïn més (a costa de l'altre operador econòmic). Un exemple clàssic és el Mercat de llimones d'Akerlof.
A vegades hi ha compradors que tenen una millor informació sobre la quantitat de beneficis que es poden extreure d'un servei en el que els clients "dolents" són més propensos a sol·licitar el servei. Per exemple, un restaurant de bufet lliure (per tant amb un preu fix per a tots els clients) s'exposa a ser seleccionat pels clients amb molta gana (i per tant menys rendibles). Un altre exemple és en l'oferta d'una assegurança de salut, els tipus de clients que més fàcilment acudiran són els que són més propensos a patir accidents o malalties.
En tots dos casos, el venedor (que pateix de selecció adversa) ha de protegir-se a si mateix mitjançant el cribratge dels clients o per identificació de senyals creïbles de qualitat.
Un exemple en què el comprador selecciona de manera adversa és en els mercats financers. Així, una empresa és més probable que ofereixi valors quan els gerents saben en privat que el preu actual supera el valor fonamental de l'empresa. Llavors els inversors desinformats exigeixen racionalment una prima per participar en l'oferta de capital.
# Codi ATC P01

El codi ATC P01, descrit com Antiprotozoaris, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup P01 és part del grup anatòmic P Productes antiparasitaris, insecticides i repel·lents.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QP01...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## P01A Agents contra l'amebiasi i altres malalties per protonotaris

    P01A A Derivats de d'hidroxiquinoleïna
    P01A B Derivats del nitroimidazol
    P01A C Derivats de la dicloroacetamida
    P01A R Composts de l'arsènic
    P01A X Altres agents contra l'amebiasi i altres malalties per protonotaris

## P01B Antipalúdics

    P01B A Aminoquinolines
    P01B B Biguanides
    P01B C Metanolquinolines
    P01B D Diaminopirimidines
    P01B X Altres antipalúdics

## P01C Agents contra la leishmaniosis i altres tripanosomosis

    P01C A Derivats del nitroimidazol
    P01C B Composts antimonials
    P01C C Derivats del nitrofurà
    P01C D Composts de l'arsènic
    P01C X Altres agents contra la leishmaniosis i tripanosomosis

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code P01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QP01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Resolució 907 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 907 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de març de 1994. Després de recordar resolucions 621 (1988), 658 (1990), 690 (1991), 725 (1991) i 809 (1993), el Consell va discutir el Pla de Regularització pel Sàhara Occidental.
Es va donar la benvinguda a la proposta del Secretari General Boutros Boutros-Ghali sobre la interpretació i l'aplicació de criteris per al sufragi, tot i que va expressar la seva preocupació per les dificultats i els retards continus en el treball de la Comissió d'Identificació. Es va demanar a la Comissió que completés l'anàlisi de totes les sol·licituds rebudes i que procedís a la identificació i registre de possibles votants abans del 30 de juny de 1994, i que el Secretari General informés sobre els esdeveniments a tot tardar el 15 de juliol de 1994 pel que fa a la tasca de la Comissió i altres àrees rellevants per al Pla de Regularització.
El Consell també va assenyalar que el referèndum ja no podia tenir lloc abans de finals de 1994, i consideraria el futur de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental on la seva força i paper seria revisat.

## Referències

* ↑ International Publications Service. The Middle East and North Africa, 1995. 41st. Europa Publications, 1994, p. 730. ISBN 978-0-946653-99-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* Conflicte del Sàhara Occidental

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fre motor

El fre motor és l'acte d'usar el moviment d'un motor de combustió interna per dissipar energia i aturar un vehicle. Aquest sistema de frenada és vital per al funcionament dels vehicles de càrrega pesant, ja que és el més efectiu sistema de transformació de l'energia cinètica en calor i soroll, sense sotmetre la màquina a grans esforços nocius.
Fou creat Clessie Cummins després de patir un accident que gairebé li costa la vida, per un reescalfament en el sistema de frenada d'un camió el qual ell conduïa.

## Disseny

La compressió de gas i de vapor necessita energia tal com indiquen les teories de la química i la física. La compressió en un motor s'obté pel moment d'inèrcia del vehicle i pel moment angular del volant d'inèrcia. Quan un conductor activa un sistema de frenada per motor, aquest últim es transforma en un compressor d'aire capaç d'absorbir l'energia cinètica provinent de les rodes del vehicle, i així reduir la velocitat sense sotmetre al sistema de frens a sobreesforços propis dels vehicles de càrrega pesada.
El frenat es produeix per la transformació de l'energia cinètica pròpia del moviment del vehicle, amb el moviment del tren motriu fins a arribar al motor on, mitjançant un artifici mecànic que transforma el motor en un compressor d'aire, es converteix aquesta energia en calor en comprimir l'aire que s'ha capturat dins del motor a la cursa d'admissió. Aquesta conversió d'energia, succeeix perquè els motors de combustió interna de quatre temps necessiten comprimir la barreja de combustible abans de la ignició, a fi d'aconseguir energia mecànica en l'expansió. Els motors dièsel són adiabàtics, no tenen bugies, i usen l'energia transmesa a l'aire durant la compressió per encendre directament la barreja quan s'injecta el combustible.;
Aquest sistema es caracteritza pel fet que consisteix d'uns solenoides de control disposats a la part superior del tren de balancins. Un cop es compleixen les condicions per a l'aplicació del fre, aquests solenoides s'electritzen, ja sigui pel mòdul de control electrònic en els motors més recents o per activació directa des de la cabina en màquines més antigues. Una vegada s'activen les vàlvules solenoides, s'activa un circuit hidràulic dissenyat per obrir parcialment les vàlvules d'escapament al final de la cursa de compressió, gastant tota l'energia necessària per comprimir l'aire dins dels cilindres, i deixant escapar un cop i un altre en cicles repetitius fins a aconseguir dissipar la força motriu gairebé del tot.

## Vegeu també

* Fre regeneratiu
* Fre dinàmic

## Referències

* ↑ Frein moteur : Bien le comprendre pour bien l'utiliser, a permispratique.com, consulté le 27 juy 2015
* ↑ «Annual Report 2007». Roads and Traffic Authority, 2007. [Consulta: 30 juny 2008].
* ↑ (anglès) Diesel Engine System Design
* ↑ Understanding Tractor-trailer Performance, page 20. Caterpillar Inc.
# Elva (Cuneo)

Elva (piemontès Elva) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 103 habitants. Està situat a la Val Maira, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Blins, Chastèldalfin, Prazzo, Sant Pèire i Estròp.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007-2018 | Laura Lacopo | Llista cívica |
| 2018- | Mario Fulcheri | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Elva (Cuneo, Piemonte, Italy) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information» (en anglès). [Consulta: 21 setembre 2018].
# Partit Revolucionari del Poble de Mongòlia Interior

El Partit Revolucionari del Poble de Mongòlia Interior (mongol: Дотоод Монголын Ардын Хувьсгалын Нам, Dotoγadu Mongγol-un Arad-un Qubisqal-un Nam) va ser un partit polític independentista i socialista de Mongòlia Interior.
El partit va ser fundat per una sèrie de joves mongols interiors políticament actius, inclosos Merse i Serengdongrub, a Kalgan a l'octubre de 1925. Merse, que tenia contactes amb el Partit Revolucionari Popular Mongol i la Comintern, es va convertir en el secretari general del partit. Altres assistents a la reunió inaugural van ser Altanochir, Fumintai i Sainbayar.
El partit defensava l'autodeterminació i el socialisme de Mongòlia, l'abolició del feudalisme i la influència de la jerarquia religiosa. El partit estava aliat amb el Partit Comunista Xinès. Es va dissoldre el 1946.

## Referències

* ↑ Li i Cribb, 2003, p. 98.
* ↑ Cotton, James. Asian Frontier Nationalism: Owen Lattimore and the American Policy Debate (en anglès). Manchester: Manchester University Press, 1989, p. 19.
* ↑ Li i Cribb, 2003, p. 97.
* ↑ Rupen, Robert Arthur. Mongols of the Twentieth Century. Bloomington: Indiana University, 1964, p. 169. OCLC 398148.
* ↑ Oinas, Felix J. Studies in Finnic folklore: Homage to the Kalevala (en anglès). Hèlsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1985, p. 76–77.
* ↑ Pan, Yihong. Tempered in the revolutionary furnace: China's youth in the rustication movement (en anglès). Lanham: Lexington Books, 2003, p. 131.

## Bibliografia

* Li, Narangoa; Cribb, Robert. Imperial Japan and national identities in Asia, 1895–1945 (en anglès). Londres: RoutledgeCurzon, 2003.
# Botxí fiscal meridional

El botxí fiscal meridional (Lanius collaris) és un ocell de la família dels lànids (Laniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies zones obertes i terres de conreu de les terres baixes i muntanyes del nord-est, centre i sud-oest de Tanzània i nord de Malawi, Namíbia, sud-oest d'Angola, cap a l'est fins al sud de Moçambic i sud de Sud-àfrica.

## Taxonomia

Sovint Lanius collaris i Lanius humeralis són considerades conespecífiques.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
# Simac Ladies Tour

El Holland Ladies Tour és una cursa ciclista femenina per etapes que es disputa anualment per les carreteres dels Països Baixos. Creada el 1998, forma part del calendari de l'UCI. A partir del 2011, i per motius de patrocini, se l'ha anat canviant de nom; així se l'ha conegut com a Profile Ladies Tour al 2011, BrainWash Ladies Tour al 2012, Boels Rental Ladies Tour des del 2013 i Simac Ladies Tour a partir del del 2021.
El 2017 entra a formar part del calendari de l'UCI Women's WorldTour.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1998 | Elsbeth Vink | Leontien van Moorsel | Ingunn Bollerud |
| 1999 | Leontien van Moorsel | Judith Arndt | Susanne Ljungskog |
| 2000 | Mirjam Melchers | Ina-Yoko Teutenberg | Susanne Ljungskog |
| 2001 | Petra Rossner | Diana Žiliūtė | Debby Mansveld |
| 2002 | Debby Mansveld | Mirjam Melchers | Arenda Grimberg |
| 2003 | Susanne Ljungskog | Trixi Worrack | Olga Zabelínskaia |
| 2004 | Mirjam Melchers | Trixi Worrack | Sissy van Alebeek |
| 2005 | Tanja Hennes | Susanne Ljungskog | Mirjam Melchers |
| 2006 | Susanne Ljungskog | Trixi Worrack | Judith Arndt |
| 2007 | Kristin Armstrong | Judith Arndt | Linda Villumsen |
| 2008 | Charlotte Becker | Ina-Yoko Teutenberg | Irene van den Broek |
| 2009 | Marianne Vos | Kirsten Wild | Ina-Yoko Teutenberg |
| 2010 | Marianne Vos | Kirsten Wild | Ellen van Dijk |
| 2011 | Marianne Vos | Emma Johansson | Kirsten Wild |
| 2012 | Marianne Vos | Evelyn Stevens | Judith Arndt |
| 2013 | Ellen van Dijk | Annemiek van Vleuten | Lizzie Armitstead |
| 2014 | Evelyn Stevens | Lisa Brennauer | Ellen van Dijk |
| 2015 | Lisa Brennauer | Lucinda Brand | Ellen van Dijk |
| 2016 | Chantal Blaak | Ellen van Dijk | Alena Amialiússik |
| 2017 | Annemiek van Vleuten | Anna van der Breggen | Ellen van Dijk |
| 2018 | Annemiek van Vleuten | Ellen van Dijk | Anna van der Breggen |
| 2019 | Christine Majerus | Lorena Wiebes | Lisa Klein |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Chantal van den Broek-Blaak | Marlen Reusser | Ellen van Dijk |
| 2022 | Lorena Wiebes | Audrey Cordon-Ragot | Karlijn Swinkels |
| 2023 | Lotte Kopecky | Lorena Wiebes | Anna Henderson |
| 2024 | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Cohesió

«Cohesió» té aquests significats:
* Cohesió intermolecular, forces que es produeixen quan els àtoms poden formar una unitat estable anomenada molècula mitjançant electrons.
* Cohesió (informàtica), mesura métrica de l'aplicació dels principis de l'encapsulació de dades i ocultació d'informació.
* Cohesió del terreny, qualitat per la qual les partícules del terreny per mantenir-se unides en virtut de forces internes.
* Cohesió social, nexes o lligams que uneixen a les persones en la societat, particularment en el context de la diversitat cultural.
* Cohesió estructural, concepció sociològica de cohesió en grups socials.
* Cohesió lingüística, propietat d'un text que assegura la coherència d'un discurs i estructura el text.
Viccionari
# Resolució 909 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 909 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 5 d'abril de 1994. Després de reafirmar les resolucions 812 (1993), 846 (1993), 872 (1993), 891 (1993) i 893 (1994) sobre Ruanda, el Consell va expressar la seva preocupació pel deteriorament de la seguretat i la situació humanitària al país, particularment a Kigali, i va ampliar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides per Ruanda (UNAMIR) fins al 29 de juliol de 1994.
Va expressar la seva preocupació pel retard en l'establiment d'un govern de transició i l'Autoritat Nacional de Transició que constituïa un obstacle important als acords d'Arusha. La revisió de la UNAMIR es duria a terme en un termini de sis setmanes incloent el paper de les Nacions Unides a Ruanda si el Secretari General Boutros Boutros-Ghali informava al Consell que no s'havia avançat prou en establir les autoritats de transició.
Es va instar a ambdues parts a resoldre les seves diferències sense demora per tal d'establir les institucions de transició, i malgrat que l'acord de pau d'Arusha no s'havia implementat, es va observar un alto el foc i es va encomanar la contribució de la UNAMIR. El suport continuat a la UNAMIR dependrà de la plena aplicació dels acords d'Arusha. Al mateix temps, els esforços del Secretari General, del seu Representant Especial, dels Estats membres i de l'Organització de la Unitat Africana (OUA) pels seus esforços en el procés polític i per proporcionar ajuda humanitària i altra assistència. Finalment, es va demanar al Secretari General que seguís vigilant els costos financers de la UNAMIR.

## Referències

* ↑ Barnett, Michael N. Eyewitness to a genocide: the United Nations and Rwanda. Cornell University Press, 2003, p. 186. ISBN 978-0-8014-8867-2.
* ↑ Melvern, Linda. Conspiracy to murder: the Rwandan genocide. Verso, 2006, p. 130. ISBN 978-1-84467-542-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra Civil ruandesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Jerzy Podbrozny

Jerzy Podbrozny (Przemyśl, 16 de desembre de 1966) és un exfutbolista polonés, que jugava de davanter.
Va destacar com a golejador en el Lech Poznan, on va marcar 20 gols el 1992 i 25 el 1993, imprescindibles perquè el seu equip fóra campió de lliga. Després de militar en un dels equips més forts del país, el Legia Varsovia, va recalar dos anys a la lliga espanyola i un altre mes a l'estatunidenca, on va guanyar la Copa MLS.
Va ser sis vegades internacional amb la selecció de futbol de Polònia.

## Trajectòria

* 1985-1986: Polna Przemyśl
* 1986-1989: Resovia
* 1989-1991: LKS Igloopol Dębica
* 1991-1994: Lech Poznań
* 1993-1996: Legia Varsòvia
* 1996-1998: CP Mérida
* 1997-1998: CD Toledo
* 1998-1999: Chicago Fire
* 1999-2001: MKS Zaglebie Lubin
* 2000-2002: Pogon Szczecin
* 2001-2002: Amica Wronki
* 2002-2003: Wisla Plock
* 2002-2004: Widzew Łódź
* 2003-2004: Świt Nowy Dwór Mazowiecki
* 2005-2006: Victoria Września

## Referències

* ↑ «Jerzy Podbrozny - Perfil del jugador» (en castellà). [Consulta: 23 maig 2024].