OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puigfred (Sant Martí de Centelles)

El Puigfred és una muntanya de 933 metres que es troba a l'extrem meridional del terme de Sant Martí de Centelles, a l'indret conegut com els Cingles de Bertí, i forma un conjunt de elevacions predominants de la contrada juntament amb el serrat de les Escorces (separats pel coll de Nou). És rodejat per diferents massos com el Rajadell, Bellavista Vella o Puig-Arnau. A llevant del cim s'hi troben altres elevacions remarcables com el cim de la Trona o el turó del Rajadell. També a llevant hi passa el sender de gran recorregut GR 5 i el camí de Matagalls - Montserrat.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya: Sant Martí de Centelles». ICC. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
# PMA

PMA té els següents significats:
* Museu d'Art de Filadèlfia (del seu nom en anglès Philadelphia Museum of Art), museu ubicat a Filadèlfia, als Estats Units
* Programa Mundial d'Aliments, divisió de l'ONU encarregada d'aconseguir aliments amb l'objectiu d'erradicar la fam
* Photo Marketing Association, associació organitzadora de la fira anual de tecnologia fotogràfica de Las Vegas (Estats Units)
* País menys desenvolupat (del seu nom en francès Pays les Moins Avancés), categoria de països amb baix índex de desenvolupament humà, creada per les Nacions Unides
* Pressurized Mating Adapters, dispositiu d'interconnexió de naus espacials i mòduls, usat per l'Estació Espacial Internacional
* Parametoxiamfetamina, droga sintètica de la família de les fenetilamines
* Aptituds mentals primàries (del seu nom en anglès Primary Mental Abilities), tipus de test utilitzat en avaluació intel·lectual
* Atròfia muscular progressiva (del seu nom en anglès Progressive Muscular Atrophy), malaltia neurològica que produeix dificultats en els moviments de les extremitats
# Netxerezi

Netxerezi o Natxerezi o Netxerzi - Нечерезий, Начерезий, Нечерзий (rus) - és un aül de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 4 km al nord de Ponejukai i a 67 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Ponejukai.
# Francis Herbert Bradley

Francis Herbert Bradley (Clapham, Surrey, 1846-1924) va ser un filòsof britànic pertanyent a l'idealisme. Influït per Hegel, considerava que tot era una part de l'Absolut i que per tant les divisions en filosofia o ciència eren falses, calia un apropament unitari al saber i una concepció unitària de la matèria i l'esperit (monisme). Aquest Absolut només es pot experimentar directament com una intuïció total, qualsevol categorització o explicació el falseja. La seva obra principal és Appearance and Reality, publicada el 1893.

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 27 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Ca la Miralles

Ca la Miralles és una obra del municipi d'Alcover (Alt Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa, dos pisos, golfes i teulada amb ràfec. La disposició de les obertures de la façana és simètrica. A la planta baixa apareixen dues obertures: una finestra i la porta d'accés, ambdues d'arc de mig punt. Al primer pis hi ha un balcó corregut de dues portes, damunt de les quals, a l'altura del segon pis, es torben dues finestres rectangulars. A les golfes s'obren cinc finestres d'arc de mig punt. La façana és de pedra arrebossada. Centrat a la part superior apareix pintat un rellotge de sol, amb la inscripció de 1769.

## Història

Aquest edifici es va construir l'any 1769, d'acord amb la inscripció que apareix al rellotge de sol de la façana. L'obra es va fer un any després que la de la casa veïna, "Ca Malapeira", datada el 1768, època en què les edificacions de la immediata plaça Nova ja eren acabades. En aquesta casa va néixer, l'any 1877, Maria Doménech, escriptora que va participar en el moviment de promoció de la dona.

## Referències

* 1 2 «Ca la Miralles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 febrer 2016].

### Bibliografia

* BARBARÀ, A. - CAVALLÉ, J.; Guia d'Alcover, 1982
# Sant Fructuós d'Aramunt

Sant Fructuós d'Aramunt és l'antiga església parroquial romànica del poble d'Aramunt, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Fins al 1969 formava part del terme municipal d'Aramunt.
És una interessant església romànica, malauradament molt malmesa per l'abandonament de les darreres dècades. És d'una sola nau, que havia estat coberta amb volta de canó, amb absis a llevant. L'absis és gòtic, però a la nau principal hi ha bastantes restes d'un romànic molt primitiu o fins i tot preromànic. Tant la nau com l'absis són de gran alçada, així com la nau de l'església és també molt ampla, cosa que ens parla de la importància que tingué l'església parroquial de la vila d'Aramunt. Més tardanament, foren obertes a tots dos costats de la nau capelles laterals més modernes.
Fou rector d'Aramunt l'il·lustrat Pedro Díaz de Valdés (1740-1807), fill de Gijon, amic de Pedro Rodríguez de Campomanes i de Jovellanos. Després del seu pas per Aramunt fou canonge d'Urgell, provisor d'aquesta diòcesi i, finalment, bisbe de Barcelona entre 1798 i la seva mort. Després del seu nomenament com a bisbe, en agraïment al poble d'Aramunt, regalà un molí d'oli (en queden les restes), el rellotge de la parròquia, i un calze i una patena que encara es conserven.
A l'hort de la rectoria d'aquesta església parroquial es conservava un fragment d'inscripció funerària romana, possiblement d'un gran monument sepulcral. El tros conservat feia 9 metres de llargària, i podria procedir de la necròpolis trobada a la caseria de Sant Miquel, avui dia sota les aigües del pantà. Actualment aquesta peça es conserva a Lleida, al Museu de l'Institut d'Estudis Ilerdencs.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i RAMOS I MARTÍNEZ, Maria-Lluïsa. "Sant Fructuós d'Aramunt". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* CASTILLÓ, Arcadi i LLORET, T. "El Pont de Claverol. Aramunt", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lucifer

Lucifer és el nom dels següents personatges:
* Lucifer, variant del nom del príncep dels dimonis, derivada del llatí, vegeu Llucifer
* Lucífer, adjectiu que vol dir lluminós
* Lucífer de Càller o Lucífer de Caralis, heretge
# Cèlas (Cantal)

Cèlas (frances: Celles) és un antic municipi francès, situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 1$^{er}$ de gener de 2017 va integrar el municipi nou de Neussargues en Pinatelle.

## Referències

* ↑ «15-2016-09-21-001 - Arrêté n°2016-1039 du 21 septembre 2016 portant création d'une commune nouvelle à compter du 1er janvier 2017 : Neussargues en Pinatelle» (en francès). Recueil des Actes Administratifs - Cantal, 27-09-2016, pàg. 48-49. Arxivat de l'original el 2018-08-10 [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ Barnérias, Isabelle «A la découverte de la commune nouvelle de Neussargues en Pinatelle (Cantal)» (en francès). La Montagne, 03-11-2018.
# Bombament de Núbia

El bombament de Núbia és un aixecament geològic estructural del nord d'Àfrica que s'estén principalment d'est a oest i separa el baix Nil, a Egipte, de la conca del Sudan. L'activitat geològica del bombament, que encara perdura, es remunta a principis del Mesozoic. El Nil flueix pel bombament a través de fractures i falles. Quatre de les sis cascades del Nil es troben a la zona on el riu travessa l'aixecament.

## Referències

* ↑ Thurmond, Allison K., Stern, Robert J., Abdelsalam, Mohamed G., Nielsen, Kent C., Abdeen, Mamdouh M., Hinz, Emily «The Nubian Swell» (en anglès). Journal of African Earth Sciences, 39, 3-5, 2004, pàg. 401–407. Arxivat de l'original el 2007-08-24. Bibcode: 2004JAfES..39..401T. DOI: 10.1016/j.jafrearsci.2004.07.027 [Consulta: 22 juny 2018].
# Fourmarierita

La fourmarierita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom per P. Fourmarier (La Hulpe, Bèlgica, 25 de desembre de 1877 - Lieja, 20 de gener de 1970), professor de geologia de la Universitat de Lieja, a Bèlgica.

## Característiques

La fourmarierita és un hidròxid de fórmula química Pb(UO₂)₄O₃(OH)₄·4H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz la fourmarierita pertany a «04.GB - Uranils hidròxids, amb cations addicionals (K, Ca, Ba, Pb, etc.); principalment amb poliedres pentagonals UO₂(O,OH)₅» juntament amb els següents minerals: agrinierita, compreignacita, rameauita, becquerelita, bil·lietita, protasita, richetita, bauranoïta, calciouranoïta, metacalciouranoïta, wölsendorfita, masuyita, metavandendriesscheïta, vandendriesscheïta, vandenbrandeïta, sayrita, curita, iriginita, uranosferita i holfertita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Shinkolobwe, situada a la localitat homònima del districte de Kambove, dins la província d'Alt Katanga (República Democràtica del Congo). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Fourmarierite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 agost 2021].
# Raymond Poincaré

Raymond Poincaré (Bar-le-Duc, Mosa (Lorena), 20 d'agost, 1860 – París 15 d'octubre, 1934) fou un polític francès que fou Primer ministre de França cinc cops i President de la República francesa del 1913 al 1920.
Era fill del conegut metereòleg Nicolas Antoinin Hélène Poincaré, i cosí del científic Henri Poincaré. Estudià dret a la Universitat de París, i durant un temps va exercir l'advocacia. Va entrar a servir al departament d'agricultura i el 1887 fou elegit diputat pel departament de Mosa. Es guanyà una gran reputació a l'Assemblea Nacional com a economista, raó per la qual fou membre de les comissions pressupostàries del 1890-1891 i 1892. També fou ministre d'educació, belles arts i religió en el primer govern (abril – novembre 1893) de Charles Dupuy, i ministre de finances en el segon i tercer govern d'aquest (maig 1894 – gener 1895).
En el govern d'Alexandre Ribot fou ministre d'instrucció pública. Encara que fou exclòs del govern del Partit Radical que el va succeir, aquest adoptà algunes de les seves propostes. També fou vicepresident de l'Asemblea Nacional la tardor del 1895, i malgrat l'amarga hostilitat dels radicals va mantenir el càrrec el 1896 i el 1897. El 1906 fou nomenat ministre de finances en el govern Sarrien. Durant aquest temps va continuar exercint el dret, i publicà nombrosos volums d'assaig de literatura i afers polítics.
Fou nomenat primer ministre el gener del 1912, i endegà una línia política antialemanya, marcada per la restauració d'estrets lligams amb Rússia i la imposició de dos anys de servei militar obligatori. Fou elegit President de la República francesa el 1913 per a succeir a Armand Fallières (tot vencent a les eleccions al candidat radical-socialista, el nord-català Jules Pams. Intentà fer del seu càrrec un espai de poder efectiu i no només nominal, per primer cop des de la presidència de Mac-Mahon el 1870. En particular maldà per controlar de la política exterior, i els seus sentiments antialemanys provocaren que alguns l'acusessin en part de l'esclat de la Primera Guerra Mundial. La seva política es va veure reforçada encara més amb el nomenament de Georges Clemenceau com a primer ministre el 1917.
El 1920 acabà el seu mandat i fou succeït per Paul Deschanel. El 1922 tornà a ser nomenat primer ministre, des d'on mantingué una política intransigent davant les reparacions de guerra alemanyes amb l'Ocupació del Ruhr de 1923 a 1924, però l'alta despesa que provocava l'ocupació francesa a Alemanya provocà la seva derrota electoral el 1924. La crisi econòmica del 1926 li va permetre tornar novament al poder, i fou novament primer ministre fins que es va retirar el 1929. Va morir a París el 1934.

## Referències

* ↑ MacKay, Agnes Ethel. The Universal Self (en anglès). Taylor & Francis, 1961, p.59.
* ↑ Néré, Jacques. Précis d’histoire contemporaine : Les Relations internationales de 1919 à 1932. Presses universitaires de France, 1990, p. 455. ISBN 9782705916152.
# Conquesta de les Illes Balears

La conquesta de les Illes Balears és el nom amb el qual és conegut el conjunt de les diferents croades (conquestes) de la Corona d'Aragó que es van produir el segle xiii contra les Illes Orientals d'al-Àndalus:
* Conquesta de Mallorca (1229-1232)
* Tractat de Capdepera (1231)
* Conquesta d'Eivissa i Formentera (1235)
* Conquesta catalanoaragonesa de Menorca (1287)
# César Cruchaga Lasa

César Cruchaga Lasa (Ezkaroze, Navarra, 26 de gener de 1974). És un exfutbolista navarrès que jugà com a defensa central al CA Osasuna.

## Biografia

Futbolista format a les categories inferiors d'Osasuna fins a la temporada 1996-97, que marxa com a cedit al Club de Futbol Gavà de Segona Divisió B. La temporada següent torna i debuta amb el primer equip. Ha participat en més de 300 partits amb el club navarrès, on ha assolit un ascens a Primera Divisió, una final de la Copa del Rei i una classificació per a la Lliga de Campions per primera vegada a la història d'Osasuna.
Va debutar a Primera divisió el 10 de setembre de 2000 a un CA Osasuna 0 – RC Celta de Vigo 2.

## Clubs

| Club | País | Categoria | Any | PJ | Gols |
| Osasuna B | Espanya | 2a B | 1992-1993 | - | - |
| Osasuna B | Espanya | 2a B | 1993-1994 | 24 | 1 |
| Osasuna B | Espanya | 2a B | 1994-1995 | 34 | 0 |
| Osasuna B | Espanya | 2a B | 1995-1996 | 37 | 3 |
| Club de Futbol Gavà | Espanya | 2a B | 1996-1997 | 35 | 0 |
| Osasuna | Espanya | 2a | 1997-1998 | 31 | 1 |
| Osasuna | Espanya | 2a | 1998-1999 | 26 | 2 |
| Osasuna | Espanya | 2a | 1999-2000 | 37 | 3 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2000-2001 | 36 | 3 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2001-2002 | 37 | 1 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2002-2003 | 36 | 0 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2003-2004 | 34 | 1 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2004-2005 | 30 | 0 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2005-2006 | 20 | 0 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2006-2007 | 18 | 2 |
| Osasuna | Espanya | 1a | 2007-2008 | 28 | 2 |
| Temporades 1a | Partits 1a | Gols 1a | Partits Copa | Gols Copa | Partits UEFA | Gols UEFA | Internacional |
| 9 | 239 | 9 | 27 | 2 | 14 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* Web oficial del club (castellà)
* Estadístiques en elmundo.es (castellà)
# Partit Socialista Oportunista

Partit Socialista Oportunista (o Partido del Socialismo Oportunista) fou un partit polític creat el desembre del 1890 pel dirigent socialista català Josep Pàmias, director del periòdic El Obrero.
El partit sorgí quan els redactors del periòdic decidiren trencar amb el Partit Democràtic Socialista Obrer Espanyol, de tendència marxista, arran del Congrés de 1888, i després de participar en el Congrés del Socialisme Possibilista a París el 1889. Arrossegaren la Federació de les Tres Classes de Vapor a la fundació del nou partit seguint les idees del teòric francès Paul Brousse, qui havia residit un temps a Barcelona i defensava la col·laboració política amb els republicans i demanar només reformes que fossin possibles a curt termini. Arrossegà alguns dirigents del Partit Democràtic Socialista Obrer, però quan la Federació de les Tres Classes de Vapor entrà en crisi es va veure arrossegat i va propiciar la seva dissolució a començaments del segle xx.

## Referències

* ↑ Manuel Ortiz Heras, David Ruiz i Isidro Sánchez Sánchez Movimientos Sociales y Estado en la España Contemporánea p. 198

## Enllaços externs

* «Partit Socialista Oportunista». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Britney Jean

Britney Jean és el vuitè àlbum d'estudi de Britney Spears, publicat el 3 de desembre de 2013 per RCA Records. Va ser el primer llançament de la cantant sota aquest segell, després que Jive Records desaparegués el 2011.
Britney Jean va rebre tenir opinions mixtes, amb crítics musicals considerant que l'estil era massa genèric i poc innovador. La recepció comercial fou modesta, amb 107.000 còpies venudes als Estats Units durant la primera setmana, i va debutar en quart lloc a la Billboard 200 amb 107.000 còpies venudes. També va arribar als top 20 i 30 de les llistes de vendes d'altres països; al Regne Unit, va debutar en 34è lloc, lluny dels resultats d'àlbums anteriors d'Spears.
La seva promoció va ser escassa, i es va centrar principalment en els senzills «Work Bitch» i «Perfume». L'àlbum va acabar venent més d'un milió de còpies i va rebre certificacions en països com Austràlia, Estats Units, Mèxic i Suècia.

## Referències

* ↑ Johnson, Zach. «Britney Spears' Reveals Eighth Album Is Titled Britney Jean». E! News, 15-10-2013. [Consulta: 15 octubre 2013].
* ↑ «L.A. Reid Courts Britney Spears for Record Deal». Billboard, 08-08-2012. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ Caulfield, Keith. «Garth Brooks Earns Ninth No. 1 Album, Britney Spears Debuts At No. 4». Billboard, 11-12-2013. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ «CSPC: Britney Spears Popularity Analysis» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-04-04.
# Manchester (Missouri)

Manchester és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 19.161 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manchester tenia 19.161 habitants, 7.206 habitatges, i 5.332 famílies. La densitat de població era de 1.479,6 habitants per km².
Dels 7.206 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,3% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.381 $ i la renda mediana per família de 71.329 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.783 $ mentre que les dones 35.039 $. La renda per capita de la població era de 27.663 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Sit d'Oaxaca

El sit d'Oaxaca (Aimophila notosticta) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae). És endèmic l'estat mexicà d'Oaxaca on viu en boscos secs i matolls espinosos i té una distribució molt limitada i rara.
La població està en lent declivi a causa de la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ «Sit d'Oaxaca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* 1 2 «Aimophila notosticta» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2020, 30-01-2020. DOI: 10.2305/iucn.uk.2020-3.rlts.t22721291a136947285.en.
# Quarter de Valls

El Quarter de Valls és un monument del municipi de Valls (Alt Camp) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La tipologia del Quarter respon a les característiques comunes que aquest gènere de construccions va adoptar en el segle xviii (cas, per exemple, de Reus i Barcelona): planta quadrada amb un pati central, planta baixa i pis, ocupa interiorment per una galeria que dona al pati. La planta baixa es destinava a la infanteria i el primer pis a la cavalleria. La teulada presenta lluernes en forma de balcó, iguals a les d'un sotabanc. De l'edifici, bastit en pedra, quedaren sense construir els dos cossos laterals. L'actual edifici, molt modificat, presenta una façana de composició horitzontal formada per cos central, on se situa la porta d'entrada, dos cossos, més elevats, en els angles, i dos panys que unifiquen el conjunt.

## Història

El terreny del Quarter havia pertanyut al Priorat del Lledó. Arran de la desfeta del 1714, els Ajuntaments de totes les poblacions on hi havia destacaments de tropes estaven obligats a allotjar-les. Els 2.9.1749 una Reial Ordre del Govern Central ordenà la construcció de casernes en les poblacions de certa importància, entre els quals es comptava Valls. L'edifici va ser aixecat per la Vila i construït cap a mitjans del s. XVIII sota la direcció d'enginyers militars. En temps de Carles III, aproximadament del 1780 al 1790, van interrompre's les obres. A partir del 1941 s'hi hostatjà l'Escola del Treball, i des de l'any 1945, la revista Cultura hi té la seva redacció. L'any 1957 l'edifici va ser adaptat com a Institut de Batxillerat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Quarter de Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].

## Enllaços externs

* «Quarter de Valls». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# París-Roubaix 1930

La París-Roubaix 1930 fou la 31a edició de la cursa París-Roubaix. La cursa es disputà el 20 d'abril de 1930 i fou guanyada pel belga Julien Vervaecke. La victòria li fou atribuïda després que Jean Maréchal, que havia arribat el primer a meta, fos relegat a la segona posició.
Es desconeix la posició exacta dels 15 ciclistes que finalitzaren entre la sisena i la vintena posició.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip |
| 1 | Julien Vervaecke | Alcyon - Dunlop |
| 2 | Jean Maréchal | Colin |
| 3 | Antonin Magne | Alleluia - Wolber |
| 4 | Émile Joly | Lucifer - Hutchinson |
| 5 | Nicolas Frantz | Alcyon - Dunlop |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats de l'edició de 1930 a les-sports.info
* Resultats de l'edició de 1930 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a cyclebase.nl
# Resolució 910 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 910 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 d'abril de 1994. Després de considerar una carta del Secretari General Boutros Boutros-Ghali assessorant sobre la seva intenció d'enviar un equip de reconeixement a la disputada franja d'Aouzou entre Txad i Líbia, el Consell va decidir eximir la missió de reconeixement d'una disposició a la Resolució 748 (1992) que imposava sancions internacionals a Líbia.
Actuant amb el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va reconèixer que la missió requeriria l'ús d'avions de les Nacions Unides que exigien l'exempció per vigilar la retirada líbia. El Consell va acollir favorablement l'acord entre el Govern del Txad i el Govern de Líbia a Sirte el 4 d'abril de 1994 sobre l'aplicació de la sentència dictada per la Cort Internacional de Justícia el 3 de febrer de 1994 sobre la sobirania de la franja d'Aouzou. Es va demanar al Secretari General que informés al Consell sobre els vols realitzats en virtut de la resolució actual.

## Referències

* ↑ Shaw, Malcolm Nathan. International law. Cambridge University Press, 2003, p. 915. ISBN 978-0-521-82473-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Cas de la disputa territorial entre Líbia i el Txad
* Conflicte entre el Txad i Líbia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org