# Potser somiar

"Potser somiar" (títol original en anglès "Perchance to Dream") és el novè episodi de la sèrie de televisió d’antologia La Dimensió Desconeguda. Es va emetre originalment el 27 de novembre de 1959 a la cadena CBS. El títol de l'episodi i el relat breu de Charles Beaumont que el va inspirar estan extrets del discurs de Hamlet "Ser, o no ser". Ha estat doblat al català i es va emetre a TV3.

## Narració d'obertura

| « | A les dotze del migdia. Una escena normal, una ciutat normal. L'hora de dinar per a milers de persones corrents. Per a la majoria d'ells, aquesta hora serà un descans, un descans agradable en la rutina d'un dia. A la majoria, però no a tots. Per a Edward Hall, el temps és un enemic, i l'hora que ve és qüestió de vida o mort. | » |

## Trama

Edward Hall demana l'ajuda del psiquiatra Dr. Eliot Rathmann. Quan entra per primera vegada al consultori del metge, tan cansat que amb prou feines pot aguantar-se, Rathmann l'ajuda a pujar al sofà. Hall comença a adormir-se, però de sobte es desperta i s'aixeca. Quan el pressiona Rathmann, explica que té una malaltia cardíaca i també creu que la seva imaginació hiperactiva està molt fora de control, fins al punt que ha pogut veure i sentir alguna cosa que no hi és. Per això, la seva condició cardíaca és especialment perillosa. També explica que, quan s'ha quedat dormir ha anat somiant per capítols, com en una sèria de pel·lícules. En els seus somnis, Maya "The Cat Girl", una ballarina de carnaval, l'atreu primer a una casa de diversió i més tard a una muntanya russa en un intent d'espantar-lo.
Ara està convençut que si s'adorm, morirà. D'altra banda, mantenir-se despert posarà massa pressió al seu cor. Sent que en Rathmann no el pot ajudar, Hall comença a marxar, però s'atura quan veu que la recepcionista de Rathmann s'assembla exactament a la Maya. Aterroritzat, torna corrents a l'oficina de Rathmann i salta per la finestra i mor.
En realitat, el metge truca a la seva recepcionista al seu despatx, on Hall es troba al sofà, amb els ulls tancats. Rathmann li diu a la recepcionista que Hall va entrar, es va estirar, es va adormir immediatament i, uns instants després, va deixar escapar un crit i va morir. "Bé, suposo que hi ha camins pitjors", diu filosòficament el metge. "Almenys va morir pacíficament..."

## Narració de cloenda

| « | Diuen que un somni només dura un segon més o menys, i tanmateix en aquest segon un home pot viure tota la vida. Pot patir i morir, i qui dirà quina és la realitat més gran: la que coneixem o la dels somnis, entre el cel, el cel, la terra, a la Dimensió Desconeguda. | » |

## Vista prèvia per a la història de la setmana vinent

| « | Hi havia una vegada un vaixell que navegava de Liverpool, Anglaterra, a Nova York. No hi va arribar mai i un home a bord sabia per què. La setmana vinent explicarem la història d'aquest home. El distingit actor Nehemiah Persoff interpreta el paper de Carl Lanser, un home embruixat en una història inquietant anomenada "La nit del judici". Aquest vaixell navegarà la setmana que ve i esperem que ho vegis. Gràcies i bona nit. | » |

## Repartiment

* Richard Conte com a Edward Hall
* John Larch com a Dr. Eliot Rathmann
* Suzanne Lloyd com a Maya/Miss Thomas

## Notes de l'episodi

* Aquest va ser el primer episodi emès que va ser escrit per Charles Beaumont (i també el primer que no va ser escrit per Rod Serling).
* "Durant el rodatge de televisió, Florey es va esforçar per la qualitat. Potser hauria estat el rodatge més car de la MGM. Va eliminar el significat de certes línies, sovint em va sorprendre amb símbols i matisos que ni havia planejat ni sospitat. El plató era realment. impressionista, recordant els temps de El gabinet del Dr. Caligari i Liliom, va donar Richard Conte una actuació que mostra intensitat i subtilesa". ―Charles Beaumont escrivint a The Magazine of Fantasy & Science Fiction, desembre de 1959.
* Aquest és un dels diversos episodis de la primera temporada que tenen la seva seqüència de títol d'obertura arrebossada amb l'obertura de la segona temporada. Això es va fer durant l'estiu de 1961 per tal de donar als episodis de repetició de la primera temporada el nou aspecte que el programa tindria a la propera segona temporada.
* S'ha especulat que aquest episodi i la novel·la que el va generar van servir com a inspiració de Wes Craven per a la sèrie Malson a Elm Street, especialment des que tant Craven (que ell mateix va dirigir diversos episodis de TZ durant la dècada de 1980) com Beaumont tracten un tema comú; por a dormir per alguna cosa que literalment mata en els somnis. Craven, però, va insistir que la seva obra mai es va inspirar en la de Beaumont.

## Radiodrama

L'episodi va ser adaptat per a la ràdio el 2002 amb Fred Willard com Edward Hall. Després es va estrenar com a part de The Twilight Zone Radio Dramas – Volume 9 collection.

## Notes

* ↑ de Hamlet, acte III, escena I: « Morir, - Dormir, - Dormir! Potser somiar: - ai, aquí està el fregament; Perquè en aquest somni de mort quins somnis poden venir, Quan hem remenat aquesta bobina mortal, Ens ha de fer una pausa: hi ha el respecte Això fa la calamitat de tan llarga vida; »
* ↑ «Televisió/Ràdio». Avui, 2836, 07-07-1985, pàg. 39 [Consulta: 9 gener 2024].

## Referències

* Zicree, Marc Scott: The Twilight Zone Companion. Sillman-James Press, 1982 (second edition)
* DeVoe, Bill. (2008). Trivia from The Twilight Zone. Albany, GA: Bear Manor Media. ISBN 978-1-59393-136-0
* Grams, Martin. (2008). The Twilight Zone: Unlocking the Door to a Television Classic. Churchville, MD: OTR Publishing. ISBN 978-0-9703310-9-0

## Enllaços externs

* Percheance to dream a Dailymotion