OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lubaina Himid

Lubaina Himid (Zanzíbar, 1954) és una artista britànica i professora d'art contemporani de la Universitat de Lancashire Central. El seu art se centra en temes de la història cultural i les identitats. Va ser una de les primeres artistes involucrades en el moviment Art Negre de la dècada de 1980 i continua creant obres reivindicatives que es mostren en galeries de la Gran Bretanya, així com d'altres països. Himid va estudiar al Wimbledon College of Art, on va estudiar disseny de teatre, i es va graduar en història de la cultura pel Royal College of Art.
Himid ha ocupat càrrecs en diverses juntes i comitès. És membre del consell d'administració de Centre de les Arts Lowry, de Manchester. A més, és membre de la junta d'arts visuals de l'Arts Council England, Creative Partnerships East Lancs i Arts Council England North West. Abans havia sigut membre de la Matt's Gallery de Londres (2002-05), i del consell de la Tate Liverpool (2000, 2005). De 1985 a 1987 Himid va ser en el comitè d'arts visuals de l'Associació de les Arts de Gran Londres.
Himid va guanyar el premi Turner en 2017.

## Exposicions individuals

* "A fashionable Marriage", Gallery Pentonville, Londres (1986)
* "Plan B Zanzibar", Tate St Ives (1999)
* "Inside The Invisible", Museu St. Jorgens, Bergen, Noruega (2001)
* "Double Life", Museu de Bolton (2001)
* "Naming The Money", Galeria Hatton, Newcastle (2004)
* "Swallow", Judges' Lodgings, Lancaster (2006)
* "Swallow Hard", Judges' Lodgings, Lancaster (2007)
* "Talking On Corners Speaking In Tongues", Museu Harris, Preston (2007)
* "Kangas and Other Stories", Galeria Peg Alston, Nova York (2008)
* "Jelly Mould Pavilion", Sudley House (Liverpool) i Museus de Liverpool (2010)
* "Tailor Striker Singer Dandy", Platt Hall, Museus de Manchester (2011)

## Referències

* 1 2 "Biography for Lubaina Himid" Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine., Birmingham Museums and Art Gallery.
* 1 2 3 4 5 6 Biography; Full CV Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* 1 2 "Lubaina Himid" Arxivat 2011-01-27 a Wayback Machine., Northern Art Prize.
* ↑ «Himid in historic Turner Prize win» (en anglès). BBC News, 06-12-2017.

## Enllaços externs

* Jelly Pavilion Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
# Pictionary

El Pictionary és un joc de tauler del subtipus "de societat", on diverses persones competeixen dividides en equips per endevinar el màxim possible de paraules a partir de dibuixos i avançar fins a la meta.
En el Pictionary original, en cada torn es llança el dau i la sort determina la categoria de la paraula a endevinar. Un membre de l'equip ha de dibuixar aquesta paraula perquè la resta de companys l'encerti abans que s'esgoti el temps que marca un rellotge de sorra. Les categories són: O (objecte), A (acció) P (persona, ésser o lloc) D (dificultat) i TJ, on competeixen tots els equips alhora i guanya el torn qui endevina abans la paraula.
No es permet dibuixar símbols, números o lletres. El que dibuixa no pot parlar o fer cap gest que ajudi els seus companys.
Han sorgit diverses variants, tant de jocs de tauler com on-line, cosa que demostra la popularitat del joc.

## Referències

* ↑ «Pictionary» (en italià), 08-11-2005. [Consulta: 13 juliol 2019].
* ↑ «Pictionary: The Game of Quick Draw for Amiga (1989)». [Consulta: 25 juny 2019].
# Dorpenomloop Rucphen

La Dorpenomloop Rucphen és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa anualment a la província del Brabant del Nord (Països Baixos). Creada el 1974 va ser disputada per ciclistes amateurs fins al 2011 any va entrar al calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

(des del 1986)
| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1986 | Ton Akkermans | Gerrie Smit | Patrick Bol |
| 1987 | Patrick Tolhoek | Johnny Broers | Adrie Kools |
| 1988 | Rob Bijvank | Hennie Beijer | Ruud Brouwers |
| 1989 | Jannes Slendebroek | Jos Bol | Freddy Wolsink |
| 1990 | Wietse Veenstra | Rob Mulders | Frank Van Veenendaal |
| 1991 | Wietse Veenstra | Gino Jansen | Anton Tak |
| 1992 | Peter Heeren | Corne Van Rijen | Steven De Jongh |
| 1993 | Jeroen Blijlevens | Wietse Veenstra | Jan Boven |
| 1994 | Rob Compas | Roger Vaessen | Jan Boven |
| 1995 | Sandro Bijnen | Louis De Koning | Jeroen Hermes |
| 1999 | Ronald van der Tang | John den Braber | Sander Olijve |
| 2000 | Wilco Zuijderwijk | Jan Hordijk | Jarno Vanfrachem |
| 2001 | Jan Schilder | Pascal Hermes | Lex Nederlof |
| 2002 | Martin Van Steen | Arthur Farenhout | Edward Farenhout |
| 2003 | François Franse | Julien Smink | Marco Bos |
| 2004 | Roy Curvers | Arthur Farenhout | Tom De Meyer |
| 2005 | Fulco Van Gulik | Niki Terpstra | Marvin Van Der Pluijm |
| 2006 | Peter Woestenberg | Sjoerd Botter | John den Engelsman |
| 2007 | Reinier Honig | Lieuwe Westra | Fulco Van Gulik |
| 2008 | Arne Hassink | Rudy Vriend | Luc Hagenaars |
| 2009 | Johan Landström | Sjoerd Botter | Marco Bos |
| 2010 | Barry Markus | Jorne Videler | Jelle Mannaerts |
| 2011 | Barry Markus | Moreno Hofland | Steve Schets |
| 2012 | Giorgio Brambilla | Patrick Clausen | Angelo Furlan |
| 2013 | Dylan Van Baarle | Daniel McLay | Fabio Silvestre |
| 2014 | Michael Carbel Svendgaard | Daniel McLay | Johim Ariesen |
| 2015 | Floris Gerts | Tijmen Eising | Elmar Reinders |
| 2016 | Aidis Kruopis | Antoine Demoitié | Coen Vermeltfoort |
| 2017 | Maarten van Trijp | Fabio Jakobsen | Raymond Kreder |
| 2018 | Mikkel Bjerg | Rune Herregodts | Maarten van Trijp |
| 2019 | Anul·lat pel vent | Anul·lat pel vent | Anul·lat pel vent |
| 2020 | David Dekker | Brenton Jones | Matthew Bostock |
| 2021 | Elias Van Breussegem | Coen Vermeltfoort | Martijn Budding |
| 2022 | Maikel Zijlaard | Sasha Weemaes | Timothy Dupont |
| 2023 | Laurenz Rex | Gianluca Pollefliet | Andrea Raccagni Noviero |
| 2024 | Johan Dorussen | Hubb Artz | Henrik Pedersen |

## Referències

* ↑ Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* ↑ Palmarès a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial (neerlandès)
# Dolný Ohaj

Dolný Ohaj és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 1.486 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1293.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Dolný Ohaj». [Consulta: 7 agost 2022].
# Bijapur (Karnataka)

Bijapur és una ciutat de l'Índia a l'estat de Karnataka, districte de Bijapur, fundada a l'època de la dinastia Chalukya de Kalyani (segle X-XI) amb el nom de Vijayapura o "Ciutat de la Victòria" del que deriva el seu nom actual. La seva població (2001) era de 245.946 habitants (1901: 23.811 habitants). Les llengües principals són el kannada i l'anglès.
Fou conquerida al final del segle xiii per Ala al-Din Khaldji de Delhi i a la meitat del segle xiv (el 1347) va passar al reis bahmànides de Bidar. El soldà bahmànida Muhammad III, va nomenar el 1481 a Yusuf Adil Khan com a governador; Yusuf era suposat fill del soldà otomà Mahmud II, i havia fugit a l'Índia a la mort del seu pare per escapar a la matança dels prínceps en la lluita per la successió, i fou comprat com esclau per Mahmud Gawan, el visir o ministre principal de Muhammad III. El 1489 Yusuf es va declarar independent i va fundar la dinastia adilshàhida, que va governar la regió fins a la conquesta d'Aurangzeb el 1686. Els adilshàhides foren grans constructors i només a la ciutat es van construir 50 mesquites, 20 mausoleus o tombes i un nombre indeterminat de palaus.
Bijapur va patir una greu pesta bubònica el 1688 que va matar 150.000 persones incloent a Aurangbadi Mahall, la dona d'Aurangzeb, però els mogols van conservar la ciutat i Aurangzeb en va nomenar governador al seu fill més jove Kam Bakhsh. Aurangzeb va morir el 2 de març del 1707 i poc després Kam es va proclamar emperador a Bijapur amb el títol de Din-panah, però el seu regnat fou efímer. El 1718 la ciutat fou assolada per la fam, que va causar milers de morts i fou anomenada "Fam dels cranis" perquè els camins estaven plens de cranis de morts sense enterrar. El 1724 va quedar inclosa en les possessions del nizam de l'Estat de Hyderabad.
Fou venuda als marathes el 1760 i derrotats aquestos pels britànics, Bijapur va quedar en el seu poder però la van cedir al rajà de Satara fins al 1849. Fou erigida en districte el 1864. Fams terribles es van patir a Bijapur el 1818-1819, el 1824/1825, el 1832/1833, el 1853/1854, el 1863/1864 i el 1866/1867. La municipalitat es va establir el 1854.

## Llocs d'interès

* Gol Gumbaz, tomba de Muhammed Adil Shah
* Malik-e-Maidan (Senyor de la batalla) el més gran canó del món a l'època medieval
* Jumma Masjid, una de les primeres mesquites de l'Índia
* Ibrahim Roza, mausoleu d'Ibrahim Adil Shah II, suposada inspiració del Taj Mahal
* Anand Mahal, Palau de les Delícies, construït per Adil Shah II el 1589
* Mehtar Mahal, Palau dels Escombriaires per haver estat construït suposadament per un escombriaire.
* Asar Mahal, Palau construït per Muhammad Adil Shah el 1646 com a cort de justícia

## Referències

* Article "Bijapur" a Encyclopaedia Iranica
# Graeagle

Graeagle és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 831 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Graeagle tenia 831 habitants, 412 habitatges, i 280 famílies. La densitat de població era de 28,9 habitants/km².
Dels 412 habitatges en un 13,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,6% tenia menys de 18 anys, un 2,8% entre 18 i 24, un 15,9% entre 25 i 44, un 35,1% de 45 a 60 i un 34,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.385 $ i la renda mediana per família de 59.327 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.219 $ mentre que les dones 24.028 $. La renda per capita de la població era de 25.199 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Graeagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Graeagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Luciene Ferreira

Luciene Ferreira da Silva (Coxim, Mato Grosso do Sul, 12 de febrer de 1985) és una ciclista brasilera. Ha guanyat els Campionats nacionals de ruta i contrarellotge.

## Palmarès

* 2005
** 1a a la Prova Ciclística 9 de Julho
* 2007
** 1a a la Prova Ciclística 9 de Julho
* 2010
** 1a a la Copa Amèrica de Ciclisme
* 2011
** Campiona del Brasil en contrarellotge
* 2012
** Campiona del Brasil en ruta
** Campiona del Brasil en contrarellotge
** 1a a la Prova Ciclística 9 de Julho
* 2013
** Campiona del Brasil en ruta
** 1a a la Copa Amèrica de Ciclisme

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Pinta

«Pinta» té aquests significats:
* Pinta o esparrall, peix
* La Pinta, nau
* Illa Pinta
* Pinta (unitat de volum)
* Pinta (estri)
* Pinta (software), programa de dibuix per a imatges rasteritzades
# Bijdragen tot de flora van Nederlandsch Indië

Bijdragen tot de flora van Nederlandsch Indië (Contribucions a la flora de les Índies Neerlandeses; abreujat Bijdr. Fl. Ned. Ind.) és un llibre amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser escrit pel naturalista, botànic alemany-neerlandès Carl Ludwig Blume que va ser publicat en 17 parts en els anys 1825-1827.

## Referències

* ↑ «Bijdr. Fl. Ned. Ind.» (en anglès). Tropicos.org Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r novembre 2023].

## Enllaços externs

* a IPNI
# Graeis

Graeis (en llatí Graaei, en grec antic Γρααῖοι) eren una tribu emparentada amb els peons, que vivien a la vora del riu Estrímon. Els menciona Tucídides a la Història de la guerra del Peloponès.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Graaei». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 gener 2021].
# Harvest (Alabama)

Harvest és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.054 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harvest tenia 3.054 habitants, 1.092 habitatges, i 898 famílies. La densitat de població era de 94,9 habitants/km².
Dels 1.092 habitatges en un 39,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,5% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 17,7% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.319 $ i la renda mediana per família de 64.519 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.813 $ mentre que les dones 30.114 $. La renda per capita de la població era de 23.322 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Melpòmene

En la mitologia grega, Melpòmene (en grec antic: Μελπομένη, 'melodiosa', 'cantant', 'poeta') és una de les dues muses del teatre. Inspira la tragèdia, i hom la representa ricament vestida, les celles greus i severa la mirada. Generalment, duu en la mà una màscara tràgica com el seu principal atribut. En altres ocasions empunya un ceptre o unes corones, o bé un punyal ensangonat. Va coronada amb una diadema i està calçada de coturns. També és representada recolzant sobre una maça per indicar que la tragèdia és un art molt difícil, que exigeix un geni privilegiat i una imaginació vigorosa.
En algunes llegendes, Melpòmene apareix com a mare de les sirenes, el pare de les quals seria Aqueloos o també Forcis, el pare de les gòrgones.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 354 i 376. ISBN 9788496061972.

## Enllaços externs

* Forcis, fill de Neptú Arxivat 2005-04-19 a Wayback Machine..
* Aqueloos, el pare de les sirenes.
* El rincón del vago: Melpòmene.
# Pinsà vinós

El pinsà vinós (Carpodacus vinaceus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de coníferes i mixts de les muntanyes de Nepal, nord de l'Índia, oest de la Xina i nord de Myanmar.

## Taxonomia

No s'han descrit subespècies però Carpodacus formosanus era considerat de la mateixa espècie fins que van ser separats arran els treballs de Wu et al. 2011 i Tietze et al. 2013.

## Referències

* ↑ «Pinsà vinós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ Hsu-Chun Wu, Rong-Chien Lin, Hsin-Yi Hung, Chia-Fen Yeh, Jui-Hua Chu, Xiao-Jun Yang, Chiou-Ju Yao, Fa-Sheng Zou, Cheng-Te Yao, Shou-Hsien Li, Fu-Min Lei, 2011. Molecular and morphological evidences reveal a cryptic species in the Vinaceous Rosefinch Carpodacus vinaceus (Fringillidae; Aves). Zoologica Scripta Volum 40, pag. 468–478. DOI: 10.1111/j.1463-6409.2011.00487.x
* ↑ Dieter Thomas Tietze, Martin Päckert, Jochen Martens, Henriette Lehmann, Yue-Hua Sun. 2013. Complete phylogeny and historical biogeography of true rosefinches (Aves: Carpodacus). Zoological Journal of the Linnean Society. Volum 169, pag. 215-234. DOI: 10.1111/zoj.12057
# Deportacions soviètiques de Bessaràbia i Bucovina del Nord

Les Deportacions soviètiques de Bessaràbia i Bucovina del Nord van formar part de la política de repressió de Ióssif Stalin. Els deportats eren normalment traslladats als anomenats assentaments especials (спецпоселения)

## 1941

Entre el 12 i el 13 de juny de 1941, 29.839 membres de les famílies dels "contrarevolucionaris i nacionalistes" de l'RSS de Moldàvia i dels óblasts de Txernivtsi i Izmail (RSS d'Ucraïna) van ser deportats al Kazakhstan, a Komi, al krai de Krasnoiarsk, a Omsk i a Novossibirsk. Serguei Goglidze, de l'NKVD i persona de confiança de Lavrenti Béria, va estar al càrrec d'aquesta deportació.

## 1942

El 21 de juny de 1941, l'Alemanya Nazi, juntament amb diversos països més (incloent Romania), van envair la Unió Soviètica. Amb l'inici de la guerra van produir-se més deportacions a la Unió Soviètica. L'abril del 1942, romanesos i membres d'altres nacionalitats van ser deportats de Crimea i del Caucas septentrional. Al juny de 1942, els romanesos van ser deportats del krai de Krasnodar i de l'óblast de Rostov.

## 1949

El 6 de juliol de 1949, 35.796 persones de l'RSS de Moldàvia van ser detingudes i deportades a territoris similars que a la deportació de 1941.

## 1951

El 19 de febrer de 1951, Víktor Abakúmov, cap del SMERSH, lliurà a Stalin una nota secreta que llistava les xifres planejades de Testimonis de Jehovà d'Ucraïna, Belarús, Estònia, Letònia, Lituània i Moldàvia, amb 1.675 persones (670 famílies). El 3 de març, el Consell de Comissaris del Poble publicà el decret corresponent, seguit d'una ordre del Ministeri de Seguretat de l'Estat del 6 de març. El 24 de març, el Consell de Ministres de l'RSS de Moldàvia publicà el decret de confiscació i venda de les propietats dels deportats. L'Operació Nord s'inicià l'1 d'abril de 1951 a les 04:00, i les batudes van finalitzar l'endemà. Els deportats van ser qualificats com a colons especials. En total van haver 723 famílies (2.617 persones) deportades de l'RSS de Moldàvia la nit del 31 de març a l'1 abril, membres de grups protestants, qualificats com a elements religiosos considerats com un perill potencial per al règim comunista.

## Bibliografia

* Victor Bârsan, Masacrul inocenţilor, Bucharest, 1993, pg.18-19
* Anton Antónov-Ovséienko, "The Time of Stalin", Harper and Row (in English)
* Johann Urwich-Ferry, "Ohne Passdurch die UdSSR", Editura "Gruparea Româno-Germană de studii", München, 1976 - 1978 (en alemany) "Fără paşaport prin URSS. Amintiri", Editura Eminescu, Bucureşti, 1999 (in Romanian)

## Referències

* ↑ "Recalling Operation North" Arxivat 2011-05-19 a Wayback Machine., by Vitali Kamyshev, "Русская мысль", Париж, N 4363, 26 April 2001 (rus)
* ↑ Валерий Пасат ."Трудные страницы истории Молдовы (1940-1950)". Москва: Изд. Terra, 1994 (rus)
* ↑ Comisia Prezidenţială pentru Analiza Dictaturii Comuniste din România: Raport Final / ed.: Vladimir Tismăneanu, Dorin Dobrincu, Cristian Vasile, Bucureşti: Humanitas, 2007, ISBN 978-973-50-1836-8, p. 754 (romanès)
* ↑ Elena Şişcanu, Basarabia sub ergimul bolşevic (1940-1952), Bucureşti, Ed. Semne, 1998, p.111 (romanès)
# Depil

Depil [ˈdeːpɪl] és un poble situat a la costa est de l'illa de Borðoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Hvannasund. L'1 de gener del 2021 tenia 3 habitants.
La localitat es troba a la costa est de l'illa de Borðoy, sobre les aigües de l'estret de Hvannasund, entre els pobles de Norðdepil (al nord) i Norðtoftir (al sud). A l'oest de Depil hi ha el cim del Lokki, de 755 metres, la muntanya més alta de l'illa.
El primer cop que el poble d'Hestur apareix escrit a la documentació és el 1584, tot i que molt probablement és un assentament més antic.
Al poble sempre hi ha viscut poca gent. Al començament del segle xix estava pràcticament abandonat. Els nadiuss havien abandonat el lloc, la propietat de la terra estava en mans de forasters i la meitat del sòl conreable s'havia tornat a convertir en herm. Al cens del 1801, només hi quedaven tres vells, i probablement el poble va ser abandonat durant alguns anys fins al 1815. Tanmateix, a la tardor de 1815 un home anomenat Óli Árantsson, nascut el 1766, i la seva dona Anna Óladóttir es van traslladar de Norðtoftir a Depil i la vida va tornar a l'antic poble.
Des de l'any 1967 el túnel de Hvansasund (Hvannasundstunnilin en feroès), de 2120 metres, connecta les dues costes de l'illa de Borðoy. Una de les boques es troba molt a prop de Depil.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Statbank. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 11 setembre 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Mapa de les Illes Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 14 novembre 2019].
* ↑ «Bygdir, sum síggjast at hava verið um leið ár 1584-1630, men sum kunnu vera eldri» (en feroès). Heimabeiti. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 14 novembre 2019].
* ↑ «Faroese challenging tunnels» (en anglès). Dangerous Roads. [Consulta: 14 novembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Hvannasund. (feroès)
# Boophis liami

Boophis liami és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Boophis liami. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Grallers de l'Acord

Els Grallers de l'Acord és un grup de grallers creat l'any 1979 a Vilanova i la Geltrú i està format per Xavier Planas, Joan Masip i Miquel Gonzàlez, a la gralla, i Eloi Martí, al timbal. Des dels seus inicis han participat en concerts, balls de gralles, i com acompanyament de balls i figures de bestiari en cercaviles i festes populars.
El grup neix en un moment d'efervescència del món de la gralla. Als anys setanta, els vilanovins Xavier i Pau Orriols han construït noves gralles i amb la mort del dictador, els nous ajuntaments democràtics recuperen les festes populars i es necessiten grallers. Durant els anys d'existència el grup ha compaginat les actuacions amb la recerca i la investigació per recuperar repertori i per trobar noves possibilitats a l'instrument. Els de l'Acord han fet col·laboracions amb grups com la Companyia Elèctrica Dharma l'any 1994 i han fet actuacions a la Provença, Portugal, Anglaterra, Itàlia i Cuba.
El 25 d'octubre de 2019 el grup de grallers vilanoví Clau de Mar va organitzar un concert d'homenatge als quaranta anys de trajectòria de la formació en què van participar els mateixos Clau de Mar i Grallers de l'Acord, el quartet de gralles Quatre Quarts, el duet de gralla i acordió Criatures i la Inxa Brass Band.

## Referències

* ↑ «Grallers de l'Acord». vilanova.cat. [Consulta: 30 juliol 2021].
* 1 2 Ferrer, Andreu «La música de cobla fa ombra a la gralla. Entrevista als Grallers de l’Acord». Revista Caramella, 6, 2002, pàg. 40-42. ISSN: 18880827.
* ↑ «Grallers de l'Acord». Consell Comarcal del Garraf. Arxivat de l'original el 30 de juliol 2021. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «Homenatge als Grallers de l'Acord». Sons de la Mediterrània. Enderrock, 09-10-2019. [Consulta: 30 juliol 2021].