OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Euphorbia peplus

Euphorbia peplus és una espècie de fanerògama pertanyent a la família de les euforbiàcies d'àmplia distribució en Macaronèsia i la regió mediterrània. Es tracta d'una planta erecta, sense pèls, de color verd-groguenc que assoleix els 10 a 50 cm d'alt. La tija és en general molt ramificada, amb les branques ascendents, densament folioses. Presenta làtex blanc.
Les fulles de la tija són alternes, sobre prims pecíols, de 0,3 a 1 cm de llarg, làmines amplament obovades a espatulades de 0,5 a 3 cm de llarg per 0,4 a 1,2 cm d'amplària, amb l'àpex obtús o emarginat (amb una depressió al mig), la vora sencera, la base atenuada, de consistència prima. Les fulles de la base de la inflorescència són semblants a les de la tija, però oposades o verticilades amb tendència a anar fent sèssils (més curtes i amples i en general de menys dimensions) a mesura que s'apropen a l'àpex de la planta. La inflorescència amb 2 a 4 ràdis primaris, subdividint diverses vegades en forma més o menys dicotòmica, flors reduïdes a ciati (inflorescències especials del gènere Euphorbia, que semblen una flor). L'involucre del ciati és campanulat, d'1 a 1,5 mm d'alt, glàndules 4, amples, sense apèndixs petaloides, però estirats a pics a manera de fins i relativament llargs corns. Els ciatis es disposen en cimes terminals dicotòmiques, umbel·liformes. Les flors masculines representades per 10-15 estams. El fruit és una càpsula sense pèls, globosa, trilobada, d'uns 2 mm d'alt, amb una quilla gairebé alada al dors de cada lòbul, estils molt curts, profundament bilobats, llavors oblongues, gairebé hexagonals, blanquinoses amb depressions de color cafè, d'1 a 1,5 mm de llarg, cadascuna de les dues cares interiors amb una sola depressió longitudinal, mentre la quatre cares restants (dos laterals i dos exteriors) presenten tres o quatre depressions més o menys circulars o lleugerament allargades, disposades en fileres longitudinals, carúncula cònica, de color blanc.

## Referències

* ↑ Sinònims d'Euphorbia peplus en Kew
* ↑ Sinònims d'Euphorbia peplus var. minima en Kew
* ↑ Sinònims de Euphorbia peplus var. peplus en Kew
* ↑ Kew
* ↑ Sinònims d'Euphorbia peplus en PlantList

## Enllaços externs

* http://www.conabio.gob.mx/malezasdemexico/euphorbiaceae/euphorbia-peplus/fichas/pagina1.htm
* http://www.floradecanarias.com/euphorbia_peplus.html
# Murga d'orella (grup de bolets)

Les murgues d'orella, també anomenades múrgoles d'orella, constitueixen un grup reduït de bolets que pertanyen a l'ordre dels pezizals.
Són bolets que neixen en forma de cassoleta però ben aviat s’estenen i aplanen. Com a caràcter distintiu la cara superior és rugosa, bonyeguda i solcada per plecs que neixen del centre.
Poden aparèixer als mateixos hàbitats i conjuntament amb múrgoles

## Espècies

Les espècies de murgues d'orella més corrents, ordenades per gèneres, són:
* Discina ancilis, murga d’orella
* Discina melaleuca, murga d’orella negra
* Disciotis venosa, orella de porc
* Gyromitra leucoxantha, orella de porc de litoral
* Hydnocystis arenaria, orella de porc de sorres
* Rhizina undulata, orella de porc de vora blanca

## Referències

* 1 2 3 4 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# La Torroja

La Torroja és un mas al nucli de Pallejà (el Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un gran mas de planta basilical amb tres naus, la central més alta i porxos laterals que van ser afegits posteriorment. Al seu interior conserva vestigis d'època medieval com per exemple un gran arc ogival. Aquest edifici ha estat restaurat. Formava antigament una quadra amb jurisdicció separada de la del castell. És d'origen medieval.

## Referències

* ↑ «Mas la Torroja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Jondal

Jondal és un antic municipi situat al comtat de Hordaland, Noruega. Té 1.104 habitants (2016) i la seva superfície és de 247,07 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 21 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Jondal - Lloc web oficial Arxivat 2020-03-19 a Wayback Machine.
# Polos d'Egina

Polos (grec antic: Πῶλος, llatí: Polus) fou un destacat actor tràgic grec, fill de Càricles de Súnion i deixeble d'Àrquias de Túrios. Va viure entre el final del segle iv aC i el començament del segle iii aC.
Plutarc i Llucià de Samòsata expliquen com un fet extraordinari que poc abans de morir, amb 70 anys, encara va actuar en vuit tragèdies en només quatre dies consecutius.

## Referències

* ↑ 3.Polus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 441
# Perry (Oklahoma)

Perry és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2010 tenia 5.126 habitants. Perry és la seu de comtat i única ciutat del Comtat de Noble.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perry tenia 5.230 habitants, 2.203 habitatges, i 1.445 famílies. La densitat de població era de 332,1 habitants per km².
Dels 2.203 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.653 $ i la renda mediana per família de 37.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.485 $ mentre que les dones 22.039 $. La renda per capita de la població era de 16.924 $. Entorn del 10,4% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* 1 2 (anglès) «Decennials - Census of Population and Housing». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 03/07/2011.]
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Mausac (Puèi Domat)

Mozac és un poble francès que pertany al departament del Puèi Domat, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
Aquesta localitat està agermanada des del dia 22 de setembre de l'any 2000 amb el poble valencià d'Albalat de la Ribera, situat a la comarca de La Ribera Baixa, a la província de València.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1790 | 1881 | 1910 | 1912 | 1915 | 1927 | 1936 | 1940 | 1954 | 1961 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2008 |
| 1026 | 1140 | 1086 | 1034 | 1002 | 938 | 992 | 1050 | 1129 | 1164 | 1421 | 1795 | 2127 | 3057 | 3496 | 3671 | 3484 | 3510 | 3565 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1965 | Raymond Hulet | Divers droite |
| 1965-1995 | Edmond Vacant | PS |
| 1995-2006 | Michel Lepetit | UMP |
| 2006- | Michel Arsac | Divers droite |
# Ettore Sottsass

Ettore Sottsass (14 de setembre de 1917 Innsbruck - 30 de desembre de 2007 a Milà) va ser un important arquitecte i dissenyador italià de la segona meitat del segle xx. Fundador del Grup de disseny Grup Memphis i un important consultor de disseny per Olivetti.
Nascut a Àustria, va començar la seva carrera estudiant la Universitat Politècnica de Torí. Va ser alumne per quatre anys i va provar el seu gran talent escrivint sobre art i disseny interior amb el seu company Luigi Spazzapan. En deixar la Universitat, Sottsass es va allistar a l'exèrcit per tres anys. Després de complir el seu deure militar, va treballar per a un grup d'arquitectes mentre instal·lava la seva pròpia oficina a Milà, anomenada "L'Estudi".
Sottsass es va unir a Olivetti com a consultor de disseny i va treballar allà per més de 20 anys. Allà faria diversos projectes. Entre d'altres, va dissenyar la màquina d'escriure "Valentine", (una revolució en el mercat i com disseny industrial, segueix exposada des de l'any de la seva creació, al Museu d'Art Modern de Nova York) i la calculadora Elea 9003.
També va ser internacionalment conegut com a arquitecte, i es va involucrar en nombrosos projectes arreu del món. Al llarg de la seva carrera va comptar amb la cooperació d'amics molt reconeguts en el camp de l'arquitectura i el disseny com Aldo Cibic, James Irvine o Matteo Thun.
Va morir el matí del dilluns 31 de desembre del 2007 a Milà, Itàlia. Va morir al seu domicili a causa d'una insuficiència cardíaca deguda a una grip.

## Referències

* ↑ «Mor Ettore Sottsass, un dels gegants del disseny italià». Arxivat de l'original el 2008-04-29. [Consulta: 29 abril 2008].

## Enllaços externs

* web oficial d'Olivetti Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine. (italià)
# Muri (Argòvia)

Muri és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Muri.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].

## Enllaços externs

* Muri - Lloc web oficial
* Muri (Argòvia) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# La Torroella (la Pobleta de Bellveí)

La Torroella és un indret del terme municipal de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme de la Pobleta de Bellveí, al Pallars Jussà.
Està situat al nord-est de la Pobleta de Bellveí, a l'esquerra del Flamisell i a la dreta de la llau de la Torroella, just al damunt d'on es troben aquests dos cursos d'aigua.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Armand Auguste Caqué

Armand Auguste Caqué, nascut l'any 1793 a Saintes (Charente Marítim) i mort el 1881 a París, va ser un escultor, gravador i medallista francès, gravador oficial de l'emperador Napoleó III. Les seves medalles estan signades CAQUÉ F.

## Història

Després d'haver produït un nombre considerable de medalles per als borbons, li va ser encarregada per Maria Teresa de França (1778-1851) la creació de la famosa "Galeria numismàtica dels reis de França", col·lecció de 74 medalles que va ser exposada al Saló dels artistes francesos entre 1836 i 1839.
Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserven algunes de les seves creacions.

## Referències

* ↑ Crusafont i Sabater, Miquel. Medalles commemoratives dels Països Catalans i de la Corona catalano-aragonesa: (S. XV-XX). Institut d'Estudis Catalans, 2006, p. 63. ISBN 978-84-7283-864-2.
# Joncreuil

Joncreuil és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 98 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Joncreuil era de 98 persones. Hi havia 50 famílies de les quals 18 eren unipersonals (9 homes vivint sols i 9 dones vivint soles), 23 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 61 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 61 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Joncreuil el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 40 eren actives i 14 eren inactives. De les 40 persones actives 36 estaven ocupades (23 homes i 13 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 14 persones inactives 8 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Joncreuil hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Joncreuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Joncreuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Perry (Florida)

Perry és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 6.847 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perry tenia 6.847 habitants, 2.661 habitatges, i 1.828 famílies. La densitat de població era de 284,6 habitants/km².
Dels 2.661 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,4% hi vivien parelles casades, en un 23,8% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.986 $ i la renda mediana per família de 29.602 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.595 $ mentre que les dones 19.041 $. La renda per capita de la població era de 13.845 $. Entorn del 23% de les famílies i el 28% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sant Andreu d'Oliveda

Sant Andreu d'Oliveda és una esglesiola del municipi de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'esglesiola de Sant Andreu d'Oliveda està situada a dos quilòmetres al sud del poble.

## Descripció

És un temple d'una nau amb absis rectangular; conserva una gran part de la primitiva construcció. La capçalera i l'arrencada d'ambdós murs laterals de la nau, presenten en l'exterior, un aparell de carreus força grans, esquadrats i allisats, amb tendència a les formes quadrangulars. Fa l'efecte que aquest material ben treballat procedeix d'algun edifici més antic, perquè es col·locà en el temple d'una forma mal traçuda. Les filades són seguides, però presenten irregularitats; els carreus són d'altures diferents i no encaixen gaire bé. Els mateixos murs, a l'interior del temple, ofereixen un tipus constructiu del tot diferent pel fet de posseir molts menys carreus escairats.
La presència de nombroses pedres sense treballar o poc retocades motiva que les filades no segueixin enlloc de cap a cap dels murs. Les cantonades entre la nau i la capçalera són poc acusades tant a l'interior com a l'exterior de l'edifici. En els murs de la nau s'hi poden veure alguns fragments amb aparell de pedres sense escairar, diferent del de la capçalera. La més gran part d'aquesta nau correspon a una reforma molt tardana, coetània al seu torn de llunetes dels segles XVII o XVIII. També han sofert modificacions molt notables la volta del presbiteri que actualment té forma rebaixada.
En els murs de migdia de la nau i de l'absis hi ha finestres d'un sol vessant, de forma rectangular, sense arcs a manera d'espitlleres. La que s'obre al centre del mur de llevant de l'absis és de doble esqueixada i té arcs de punt rodó, monolítics. Sobre d'ella a poca distància, hi ha una petita obertura rectangular, avui paredada. L'única porta existent no és antiga i s'obre a migdia de la nau.

## Història

L'església de Sant Andreu d'Oliveda fou donada al monestir de Sant Pere de Camprodon l'any 952 pel comte Sunifred de Besalú. En l'acta de consagració del monestir benedictí (1169) es fa referència a la "ecclesiam sancti Andra de Oliveda cum decimis et primitiis et oblationibus suis". El 4 d'agost de 1306 el bisbe de Girona Bernat aprovà, mitjançant el cobrament de 25 sous barcelonesos, la venda de la vuitava part del delme de diferents masos de Sant Andreu d'oliveda feta per Ermessenda de Cabrera i el seu fill Arnay a Ramon de Quintana. L'ermita ja no apareix en les relacions de parròquies del segle xvii.

## Referències

* 1 2 3 4 Text importat de: «Sant Andreu d'Oliveda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 25 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Estació d'Anizy-Pinon

L'estació d'Anizy-Pinon és una estació ferroviària situada al municipi francès de Pinon, a prop d'Anizy-le-Château (al departament de l'Aisne). És servida pels trens del TER Picardie.
Establerta a 61 m d'altitud, l'estació d'Anizy - Pinon se situa al punt quilomètric 122,502 de la línia de La Plaine a Hirson i Anor (frontière), entre les estacions obertes de Vauxaillon i Clacy - Mons. És una antiga estació de bifurcació, origen de la línia d'Anizy-Pinon a Chauny (tancada).
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Paris-Nord | Vauxaillon | TER Picardie | Clacy-Mons | Laon |

## Referències

* ↑ «TER Hauts-de-France - Horaires et informations pratiques au départ de la gare de Anizy-Pinon». [Consulta: 9 gener 2021].
# Altrichthys curatus

Altrichthys curatus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)
# La Torrota (Vacarisses)

La Torrota és una torre de guaita del municipi de Vacarisses (Vallès Occidental) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La torre de guaita està situada sobre un pujol al nord-oest del poble. És una torre de planta circular amb aparell de pedra sense treballar. Tan sols se'n conserven 12 metres d'alçada, corresponents a la planta baixa, el primer pis i l'inici del segon. L'absència d'arrencaments de volta fa pensar que probablement la separació interna dels pisos es fes amb embigats de fusta. L'accés a la torre es feia mitjançant una porta situada a la banda de migdia, al segon pis de la torre, d'arc de mig punt adovellat.
Adossades a la torre, a les bandes oest, nord i sud, hi ha restes de diferents estructures.

## Història

Es coneixen poques dades de la Torrota, ja que bona part de la documentació conservada fa referència als senyors del castell de Vacarisses. Aquest podria haver estat situat al centre del poble, al turó on hi ha l'actual castell, tot i que alguns autors el vinculen amb la Torrota.
Amb motiu del projecte de restauració de la torre endegat per l'Ajuntament, l'any 1999 es va portar a terme una intervenció arqueològica centrada a l'interior d'aquesta. Les dades estretes de l'excavació no van permetre situar la torre en un moment cronològic concret, tot i que per les seves característiques es pot situar als segles X-XI, datació que coincidiria amb les primeres mencions al castell de Vacarisses. Les intervencions portades a terme tant a la Torrota com al castell situat al poble, però, no han pogut determinar quin era el primitiu emplaçament del castell de Vacarisses al qual es refereix la documentació.

## Vegeu també

* La torrota de l'Obac, a Terrassa.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Torrota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Torrota de Vacarisses (Vacarisses - Vallès Occidental)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 29 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «La Torrota». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Pont a l'entrada del poble (Arbúcies)

El Pont a l'entrada del poble és una obra d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont a l'entrada de la vila, d'un sol arc de maons i pedra i pla. Va ser refet després de la guerra, moment en què s'hi van afegir les baranes. Passa per sobre de la riera d'Arbúcies, afluent per l'esquerra de la Tordera.

## Referències

* ↑ «Pont a l'entrada del poble». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].