OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Medalla Lorentz

La Medalla Lorentz és un premi lliurat cada quatre anys per l'Acadèmia Real Neerlandesa d'Arts i Ciències. Va ser establert en 1925 per ocasió del 50 aniversari del doctorat de Hendrik Lorentz. Aquesta medalla d'or és lliurada per importants contribucions en física teòrica, però en el passat fou concedida a físics experimentals també. Molts dels guardonats han rebut després el Premi Nobel.

## Llista de guardonats

* 2018 Juan Martín Maldacena
* 2014 Michael Berry
* 2010 Edward Witten
* 2006 Leo P. Kadanoff
* 2002 Frank Wilczek
* 1998 Carl E. Wieman i Eric A. Cornell
* 1994 Alexander Polyakov
* 1990 Pierre-Gilles de Gennes
* 1986 Gerard 't Hooft
* 1982 Anatole Abragam
* 1978 Nicolaas Bloembergen
* 1974 John H. van Vleck
* 1970 George Uhlenbeck
* 1966 Freeman J. Dyson
* 1962 Rudolph E. Peierls
* 1958 Lars Onsager
* 1953 Fritz London
* 1947 Hendrik Anthony Kramers
* 1939 Arnold Sommerfeld
* 1935 Peter Debye
* 1931 Wolfgang Pauli
* 1927 Max Planck

## Vegeu també

* Elliott Cresson Medal
* Premi Rumford
* Medalla Janssen
* Medalla Boltzmann
* Medalla Bruce
* Medalla Eddington

## Enllaços externs

* Lorentz Medal page at the Instituut-Lorentz
* International Union of Pure and Applied Physics Arxivat 2010-12-31 a Wayback Machine.
# Capaccio Paestum

Capaccio Paestum és un municipi italià, situat a la regió de Campània i a la província de Salern. L'any 2004 tenia 20.934 habitants.

## Enllaços externs

* (italià) Paestum Tv - Local Television - First Web Tv of Capaccio - Paestum Arxivat 2008-05-04 a Wayback Machine.
# Jalovec

«Jalovec» té aquests significats:
* Jalovec (Žilina), poble de la regió de Žilina, a Eslovàquia
* Jalovec (Trenčín), poble de la regió de Trenčín, a Eslovàquia
* Jalovec (muntanya), muntanya dels Alps Julians
# Emden (Illinois)

Emden és una vila a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 515 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Emden tenia 515 habitants, 216 habitatges, i 147 famílies. La densitat de població era de 864,5 habitants/km².
Dels 216 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 24,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.776 $ i la renda mediana per família de 42.206 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.375 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 17.082 $. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Emden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Emden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Edwin Skinner

Edwin Skinner (Port-of-Spain, 15 d'octubre de 1940) és un atleta de Trinitat i Tobago, ja retirat, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Kent Bernard, Edwin Roberts i Wendell Mottley guanyà la medalla de bronze en els 4x400 metres, mentre en els 400 metres fou vuitè. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en els 4x440 metres als Jocs Centreamericans i del Carib de 1966.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 46.50" (1964)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Edwin Skinner». [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Edwin Skinner a Best of Trinidad». [Consulta: 27 abril 2022].
# Pont a Campmany

El Pont a Campmany és una obra del municipi de Biure (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat al nord-est del nucli urbà de la població de Biure, damunt del riu Llobregat i a tocar del terme municipal de la població de Campmany, de la que es troba a mig camí.
Es tracta d'un pont format per dos arcs de mig punt de dimensions diferents, amb un tallamar al mig. És de planta triangular i està rematat per una coberta piramidal. La part superior del pont està delimitada per una barana d'obra de la mateixa factura que la resta de l'estructura, però separada d'aquesta mitjançant una cornisa motllurada situada damunt dels dos ulls. Per la banda sud-oest, anant de la població de Biure a Capmany, el cappont presenta un eixamplament a banda i banda.
Tot el pont presenta el mateix tipus de parament, construït amb carreus de pedra ben escairats disposats en filades regulars.

## Referències

* 1 2 3 «Pont a Capmany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Hypselobarbus periyarensis

Hypselobarbus periyarensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kerala (Índia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Montserrat Martí i Bas

Montserrat Martí i Bas (Barcelona, 9 de setembre de 1916- 13 de març de 2005) fou una bibliotecària i escriptora catalana.
Cursà la carrera de bibliotecària de 1935 a 1938, i va tenir com a professors Jordi Rubió i Balaguer, Carles Riba i Ferran Soldevila. El 1932 es va afiliar al Bloc Escolar de la Unió Democràtica de Catalunya, fundat el 1931 per Manuel Carrasco i Formiguera. Durant la Guerra civil espanyola va col·laborar amb Jordi Rubió al Servei de Biblioteques del Front i amb Josep Maria Capdevila a la Institució de les Lletres Catalanes. Alhora organitzava d'amagat culte catòlic a casa seva. En acabar la guerra va treballar a la biblioteca d'Ulldecona i a un hospital de presoners.
El 1942 Ramon Aramon i Serra la va contractar com a secretària de l'Institut d'Estudis Catalans (aleshores a la clandestinitat), presidit llavors per Josep Puig i Cadafalch.
Fou una de les fundadores de la plataforma cultural de joves Miramar, que promovia debats i formació. També va publicar la Bibliografia catalana recent a Serra d'Or (1959-1993), i va fer bibliografies de Pompeu Fabra, Josep Carner i Lluís Nicolau d'Olwer. El 1983 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Montserrat Martí i Bas | enciclopèdia.cat». [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ Necrologia a l'IEC

## Enllaços externs

* Necrològica de Montserrat Matí i Bas al butlletí de l'IEC
# Marisa Gallén Jaime

Marisa Gallén Jaime (Castelló, 1958) és una dissenyadora valenciana.
Va realitzar els seus estudis a l'Escola de Belles Arts de València. Juntament amb Sandra Figuerola Peiró (València, 1957) forma equip des del 1982. Van formar part del grup La Nave (1984-1990) i després de la seva dissolució van crear l'Estudi Ni juntament amb José Juan Belda i Luís Gonzàlez. El 1997 obren estudi propi. Malgrat dedicar-se principalment al disseny gràfic, han fet petites incursions en el disseny industrial, tèxtil i altres treballs on es combinen el disseny industrial i el disseny gràfic. Marisa Gallén ha exercit la docència a l'Escuela de Diseitio del CEU San Pablo de València i entre el 1998 i el 2001 va ser presidenta de l'Associació de Dissenyadors de la Comunitat Valenciana (ADCV). Entre les seves obres podem destacar la plàtera Diablo (1989), dissenyada per a Alessi. En 2019 va rebre el Premi Nacional d'Innovació i Disseny en la categoria de professional.
El Museu del Disseny be Barcelona conserva dissenys de Marisa Gallén. Així mateix, va ser una de les dissenyadores presents a l'exposició Som aquí. Les dones en el disseny 1900-avui, organitzada per aquest museu el 2023, que recuperava les dissenyadores pioneres dels anys 1960, 1970 i 1980 a Catalunya.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ «Premsa Los Reyes entregan los Premios Nacionales de Innovación y Diseño 2019». Ministeri de Ciència i Innovació, 2020. [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ «Resultat de la cerca | Museu del Disseny de Barcelona». [Consulta: 16 juliol 2024].
* ↑ Dones x disseny x dones. Barcelona: Museu del Disseny de Barcelona, 2023. ISBN 9788491565598.

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# El Gran Fons

El Gran Fons (originalment en noruec: Oljefondet) és una sèrie de televisió de sàtira política noruega. La sèrie se centra en les fictícies oficines del Fons del Petroli, un dels dos fons sobirans d'inversió del Fons de Pensions del Govern de Noruega i les dues dinàmiques principals de gestió econòmica que hi imperen; la liberal i la socialdemocràta.
Està subtitulada en català a FilminCAT.

## Referències

* 1 2 Iglesias, Eulàlia. «'El gran fons': per què tots els noruecs són milionaris?», 17-03-2021. [Consulta: 2 gener 2022].
# Joaquín Chapaprieta Torregrosa

Joaquín Chapaprieta i Torregrosa (Torrevella, 26 d'octubre de 1871 - Madrid, 14 d'octubre de 1951) va ser un advocat i polític valencià, ministre en diverses ocasions i president del Consell de Ministres de la II República Espanyola el 1935.
El seu pare, Vicente Chapapría Fortepiani, d'origen genovés, tenia negocis d'importació de fustes, que transportava en els seus propis vaixells i comercialitzava a Torrevella i Alacant. Va cursar els seus estudis de Batxillerat en el Seminari d'Oriola, i els de Dret a Madrid i Bolonya. Exercint en un bufet de gran categoria, com els de Francisco López Puigcerver i Santiago Alba Bonifaz, especialitzant-se en temes contenciós-administratius, va assolir gran renom en algunes causes sonades, com la derivada d'un accident ferroviari, i es va especialitzar en dret financer.
Fou diputat provincial (1898), diputat a Corts amb Sagasta (eleccions generals espanyoles de 1901), i més endavant Senador per La Corunya i Valladolid, dirigint posteriorment l'esquerra liberal. El 1903 va ser Director General de Propietats i després Director General d'Administració. El 1915, Sotssecretari de Gràcia i Justícia; a l'any següent, d'Hisenda, i ja el 1922, Ministre de Treball. Va tenir el seu més destacada activitat política i hisendística durant la II República.
Diputat el 1933, des del 6 de maig de 1935 va ser Ministre d'Hisenda amb Alejandro Lerroux. Va continuar sent-ho el 25 de setembre, quan va ocupar la presidència del Consell de Ministres (cap del govern) amb el suport de la CEDA i els agraris. Va aconseguir augmentar la cotització del deute estatal, però els escàndols de corrupció dels radicals (afer Nombela, estraperlo) van fer caure el seu govern. Finalment, en el gabinet de Manuel Portela Valladares va ocupar la cartera d'Hisenda, fins al 30 de desembre, que va dimitir. A les eleccions de febrer de 1936 es va presentar pel partit Republicà Independent d'Alacant, però després de l'esclat de la Guerra Civil es va retirar de la política.

## Obres

* La paz fue posible: memorias de un politico. Prologo de J. Chapaprieta Otsein. Estudi preliminar de Carlos Seco Serrano. Barcelona. Editorial Ariel, 1972.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ «Joaquín Chapaprieta Torregrosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Manuel Ferrández Andreu: Mis vivencias con D. Joaquín Chapaprieta: autobiografía, Alicante, Instituto Municipal de Cultura Joaquín Chapaprieta Torregrosa, 2000. ISBN 978-84-89974-18-0
* Miguel Martorell Linares: “La reforma del Estado liberal. Joaquín Chapaprieta en la Crisis de la Restauración”, Hispania, vol. LVIII/1, enero-abril de 1998, pp. 261–282.
* Miguel Martorell Linares: "Joaquín Chapaprieta: de la izquierda dinástica a la derecha republicana", en F. Comín, P. Martín-Aceña i M. Martorell (eds.): La Hacienda española y sus ministros. Del 98 a la Guerra Civil, Prensas Universitarias de Zaragoza, Zaragoza, 2000, pp. 397–433.
# Joaquín Capilla Pérez

Joaquín Capilla Pérez (Ciutat de Mèxic, Mèxic 1928 - íd. 2010) fou un saltador mexicà, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 23 de desembre de 1928 a la Ciutat de Mèxic, capital del país. És germà del també saltador Alberto Capilla.
Va morir el 8 de maig de 2010 a la seva residència de Ciutat de Mèxic a conseqüència d'una parada cardiorespiratòria.

## Carrera esportiva

Va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la prova masculina de plataforma de 10 metres i va finalitzar quart en el salt de trampolí de 3 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova de plataforma, finalitzant novament quart en la prova de trampolí. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí finalment guanyar la medalla d'or en la prova de plataforma i finalitzà tercer en la prova de trampolí.
Al llarg de la seva carrera guanyà 4 medalles en els Jocs Panamericans i 4 més en els Jocs Centreamericans i del Carib.

## Referències

* ↑ (castellà) Fallece Joaquín Capilla

## Enllaços externs

* (castellà) “Me perdieron la fama, la lana y la dama”
# Entrefinestra

Una entrefinestra és:
* la part d'una paret, d'un envà comprès entre dues obertures o buits, dues portes-finestres, pilar que suporta en el seu mig la llinda d'un portal o d'una finestra (Vegeu Mainell).
* per extensió, el panell de fusteria que adorna la part superior d'una placa de llar de foc.
* tota part de fusteria que serveix a revestir l'espai que es troba entre dues finestres, sigui que hi hagi o no una placa; es dona també aquest nom a tots els parquets de plaques.
* per metonímia, un quadre que serveix a decorar aquesta part de la paret, mal il·luminada, i pejorativament un quadre que no mereix de ser ben il·luminat.

## Arquitectura de les esglésies

En l'arquitectura de les esglésies, l'entrefinestra és un pilar, columna o un mainell que divideix un portal en dos i suporta la llinda sobre el qual es recolza el tímpan. La seva funció consisteix en llevar pes la llinda (funció de vegades que reforçada per un arc de descàrrega) i donar a l'accés més amplada en les grans esglésies. Monòlit o aparellat, esdevé esculpit o historiat en l'arquitectura romànica la invenció arquitectònica de la qual ha consistit a animar l'estructura de la porta, al moment mateix que els artistes romànics han imaginat els pilars compostos i les arcades de doble rotlle, al segon quart del S. XI.
* Portal romànic.
* La Marededeu amb l'Infant de l'entrefrinestra del portal Saint-Honoré de la catedral d'Amiens.

## Referències

* ↑ Anne Prache. Cathédrales d'Europe. Citadelles & Mazenod, 1999, p. 75.

## Vegeu també

* Mainell
* Obertura (arquitectura)
* Àncora (arquitectura)
* Arquitectura religiosa
# Elimea

Elimea (o Elimeia segons Estrabó o Elimiotis segons Flavi Arrià) (en grec antic Ελίμεια) fou un districte del sud-oest de Macedònia limitat per Eòrdia i Piera o Pieira i arribava per l'oest fins al Pindos. El riu principal era el Haliacmon.
Va ser poblada pels elimeis o elimiots, però fou conquerida pels reis de Macedònia, i va constituir una regió estratègica perquè comunicava amb Epir i amb Tessàlia degut als nombrosos passos que hi portaven. El país va conservar els seus prínceps. Un príncep de nom Derdas apareix durant la guerra d'Esparta contra Olint.
Sota domini romà Elimea va ser inclosa a la quarta regió de Macedònia.
Hi havia una ciutat anomenada Elimea on el rei Perseu de Macedònia, el 170 aC, va revistar les seves forces. És probablement la moderna Unitat perifèrica de Grevenà.

## Referències

* ↑ «Elimeia». Dictionary of Greek and Roman Geography. Londres: Walton and Maberly, 1854. [Consulta: 20-V-2020].
# Els estafadors

Els estafadors (títol original en anglès: The Grifters) és una pel·lícula estatunidenca, dirigida per Stephen Frears, estrenada el 1990 i doblada al català.

## Argument

Petit i lamentable lladregot, Roy Dillon és ferit per un cambrer. La seva mare, Lilly, empleada d'un corredor d'apostes mafiós, va a retre-li visita a l'hospital i hi troba Myra, l'amiga de Roy, una vella lladregota d'alta volada. Entre les dues dones, hi ha de seguida enemistat, i després un odi feréstec.

## Repartiment

* John Cusack: Roy Dillon
* Anjelica Huston: Lilly Dillon, la mare de Roy
* Annette Bening: Myra Langtry, l'amiga de Roy
* Pat Hingle: Bobo Justus, el mafiós per a qui treballa Lilly
* Jan Munroe: l'home del bar
* Robert Weems: locutor
* Stephen Tobolowsky: el joier
* Jimmy Noonan: Bartender
* Richard Holden: el policia
* Henry Jones: Simms
* Michael Laskin: Irv
* Eddie Jones: Mintz
* Sandy Baron: el doctor
* Lou Hancock: la infermera
* Gailard Sartain: Joe
* Noelle Harling: la infermera Carol Flynn

## Al voltant de la pel·lícula

* Cal destacar una molt probable clicada d'ull de Stephen Frears a la família Huston (John i Anjelica): els tres personatges principals de la pel·lícula es diuen respectivament Roy (John Cusack), Lilly (Anjelica Huston) i miss Langtry (Annette Bening); ara bé, a la pel·lícula The Life and Times of Judge Roy Bean de John Huston (el pare d'Anjelica), el jutje Roy Bean (Paul Newman) és amant de la gran actriu britànica Lillie Langtry (Ava Gardner), cèlebre per la seva bellesa.

### Nominacions

1991
* Oscar a la millor actriu per Anjelica Huston
* Oscar a la millor actriu secundària per Annette Bening
* Oscar al millor director per Stephen Frears
* Oscar al millor guió adaptat per Donald E. Westlake
* BAFTA a la millor actriu secundària per Annette Bening
* Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Anjelica Huston

## Referències

* 1 2 «Els estafadors». esadir.cat.
* ↑ «The grifters». The New York Times.
* ↑ «The 63th Academy Awards (1991) Nominees and Winners» (en anglès). Academy of Motion Picture Arts and Sciences, 1991. Arxivat de l'original el 20 d'octubre de 2014. [Consulta: 23 gener 2024].
# Jonathan Bennett

Jonathan D. Bennett (Rossford, Ohio, 10 de juny de 1981) és un actor nord-americà, conegut per interpretar Aaron Samuels a la pel·lícula Mean Girls, i pels seus papers en la sèrie de televisió Veronica Mars i All My Children.

## Joventut

Té dos germans i una germana (Brian, Brent, i Lisa Bennett). Primer va intentar actuar en una obra de teatre en el setè grau, mentre vivia a Carolina del Nord. Poc després, es va traslladar a Rossford, on va anar a l'Escola Secundària Rossford. Es va graduar el 1999 i va anar a la universitat Otterbein, on va estudiar teatre. Després d'abandonar la universitat es va traslladar a Nova York per dedicar-se a l'actuació.

## Carrera

Després de mudar-se a Nova York, va aparèixer a la telenovel·la All My Children com a JR Chandler (2001-2002). Des de llavors, ha tingut papers com a convidat en diverses sèries de televisió, entre les quals Law & Order: Special Victims Unit, Smallville i Veronica Mars. Va interpretar Aaron Samuels, interès amorós del personatge de Lindsay Lohan, a la reeixida pel·lícula Mean Girls, i posteriorment va aparèixer en les pel·lícules Cheaper by the Dozen 2 amb Hilary Duff i Lovewrecked amb Amanda Bynes. Bennett va aparèixer a la sèrie de televisió en format vídeo The Dukes of Hazzard: The Beginning, en què va interpretar Bo Duke. També el 2009, va aparèixer com a Nick en la pel·lícula original de Hallmark Elevator Girl. La pel·lícula era coprotagonitzada per Lacey Chabert (amb qui va coprotagonitzar a Mean Girls) i Ryan Merriman.
Bennett va sortir a la campanya de publicitat Declare Yourself per fomentar la inscripció de votants joves per a l'elecció presidencial dels Estats Units de 2008. En els anuncis del fotògraf David LaChapelle, Bennett té tres cargols a través dels llavis superior i inferior, simbòlicament mantenint la boca tancada.
El 2009, Bennett va actuar a National Lampoon Van Wilder: Freshman Year, que va ser publicat directament en DVD.
# Jonathan Breyne

Jonathan Breyne (Menen, 4 de gener de 1991) és un ciclista belga, professional des del 2010. Actualment corre a l'equip Tarteletto-Isorex.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Keizer der Juniores
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Copa del President de la Vila de Grudziadz
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Centre Morbihan
* 2010
** Campió de Bèlgica sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Brabant flamenc
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Taihu

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Els experts

Els experts (original anglès: The Experts) és una comèdia pel·lícula estatunidenca estrenat el 1989.

## Sinopsi

Travis i Wendell són segrestats quan van camí a obrir un club nocturn a Nebraska. Un agent de la KGB els porta a l'URSS perquè els ensenyin els agents de l'organització a ser tan "cool" com els nord-americans.

## Repartiment

* John Travolta com Travis
* Arye Gross com Wendell
* Kelly Preston com Bonnie
* Deborah Foreman com Jill
* James Keach com Yuri
* Jan Rubeš com Illyich
* Brian Doyle-Murray com Senyor Jones
* Charles Martin Smith com Cameron Smith
* Mimi Maynard com Betty Smith
* Eve Brent com Tia Thelma
* Rick Ducommun com Sparks
* Steve Levitt com Gil
* Tony Edwards com Nathan
* David Mcalpine com Farmboy

## Referències

* ↑ «John Travolta» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 25-01-2024. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Broeske, P. «After the ‘Fever’ Broke : John Travolta, a pop-culture king of the ‘70s, struggles to revitalize his film career» (en anglès). Los Angeles Times, 30-07-1989. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Els experts a Internet Movie Database (anglès)
# Erinothus

Erinothus és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Erinothus lollialis, que es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Erinothus lollialis". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
# Erinna

Erinna és el nom dels següents personatges:
* Erinna, poetessa grega del segle vi aC
* Erinna, poetessa grega del segle iv aC
# Jonathan Biabiany

Jonathan Ludovic Biabiany (París, el 28 d'abril de 1988) és un futbolista professional francès que juga amb el Trapani Calcio.