OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abd al-Razzak Mirza

Abd al-Razzak Mirza fou príncep timúrida de Kabul. Era fill d'Ulugh Beg II al que va succeir a la seva mort quan era un infant; el governador de Kandahar (govern que li havia concedit Husayn Baykara d'Herat a finals del segle XV) l'arghúnida Muhammad Mukim Dhu l-Nun Beg Arghun es va casar amb una filla d'Ulugh Beg II i va assolir de fet el poder com a regent fins a l'octubre de 1504 quan la ciutat fou conquerida per Baber obligant a Mukim a retirar-se a Kandahar. El jove Abd al-Razzak Mirza no torna a ser esmentat.

## Referències

* ↑ Genealogia
# Saraar

Saraar és una regió de Somalilàndia creada el 22 de març de 2008 amb territoris que abans pertanyien a la regió de Sool, i una part també del territori nord-oriental de la regió de Togdheer i sud-occidental de Sanaag. Està formada pel districte de Caynabo, el més nord-oriental del Sool, per part del districte de Qoryale al Togdheer (ara districte de War Idaad), i per un petit territori abans part de Sanaag (ara districte d'Elal).
Fou dividida en tres districtes:
* Caynabo
* War Idaad
* Elal
# Inceptisòl

Els Inceptisòls són un ordre de sòls que pertany a la Classificació dels sòls del Departament d'Agricultura dels Estats Units, equivalent en certa manera als Cambisòls segons el Sistema Internacional de Classificació de Sòls definit per la Unió Internacional de Ciències del Sòl (UISS) i l'Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO). Es tracta de sòls joves o, com el seu nom indica, «incipients» pel que fa al seu grau de desenvolupament.
Es caracteritzen per ésser formats ràpidament per l'alteració del seu material parentiu i que no tenen encara horitzons definits. Tanmateix, estan més desenvolupats que no pas altres sòls més joves com els entisòls. No tenen gaire acumulació d'argiles, òxids de ferro, òxids d'alumini ni matèria orgànica i la meteorització dels seus minerals és encara la d'aquells més solubles, com ara el bicarbonat o el guix. La seva distribució és d'aproximadament un 10% del total de les terres emergides de la Terra que no són cobertes pel glaç, tant a deltes com a boscos de muntanya.
Es considera que, quan els inceptisòls són rics en bases (és a dir, encara mantenen un bon percentatge de bicarbonats o guixos abans de ser erosionats), són aptes per a l'agricultura. Nogensmenys, són força heterogenis i complicats de caracteritzar granulomètricament; en casos de certa acidesa, erosió o partícules grosses són millorables per mitjà de fertilitzacions o fems.

## Referències

* ↑ «Regles d'ús de les majúscules i les minúscules (Versió 1 bis, 9.9.2014 amb una esmena al § 1.3; la versió 1 es corresponia amb la número 8. 15.5.2014)». Institut d'Estudis Catalans, 2014, pàg. 45.
* 1 2 3 Krishna, 2014, p. 16.
* 1 2 Porta Casanellas, 2009, p. 354.
* 1 2 Porporato i Yin, 2022, p. 58.
* 1 2 3 «Inceptisol» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 17 gener 2022].

## Bibliografia

* Krishna, K. R.. Agroecosystems : soils, climate, crops, nutrient dynamics, and productivity (en anglès). Toronto: CRC Press, 2014. ISBN 978-1-4822-0342-4.
* Porporato, Amilcare; Yin, Jun. Ecohydrology: Dynamics of life and water in the critical zone (en anglès). [S.l.]: Cambridge University Press, 2022. ISBN 1-108-84054-X.
* Porta Casanellas, Jaime. Introducció a l'edafologia. Ús i protecció dels sòls. Mundi-Prensa Libros, 2009. ISBN 9788484766209.
# Morembert

Morembert és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 47 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Morembert era de 47 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 20 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 2 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Morembert el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 24 eren actives i 5 eren inactives. De les 24 persones actives 17 estaven ocupades (12 homes i 5 dones) i 7 estaven aturades (2 homes i 5 dones). De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Morembert a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Morembert a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Neòfit

Neòfit (en llatí Neophytus, en grec Νεοφύτου) fou un escriptor grec que vivia a Xipre i probablement hi havia nascut.
Es coneix un tractat curt però curiós titulat Νεοφύτου πρεσβυτέρου μοναχοῦ καὶ ἐγκλειστοῦ περὶ τῶν κατὰ χώραν Κύπρον σκαιῶν, Neophyti Presbyteri Monachi et Inclusi, De Calamitatibus Cypri, on Neòfit fa un relat de la usurpació de l'illa per Isaac Comnè de Xipre, la conquesta i l'empresonament d'Isaac per Ricard Cor de Lleó, rei d'Anglaterra, i la venda de l'illa als llatins. L'autor va ser contemporani dels fets que descriu i per tant, va viure a finals del segle xii.
D'aquest Neòfit de Xipre se sap que va escriure:
* Orationes. Trenta oracions.
* Catena in Canticum, i algunes altres sobre temes teològics, que són també probablement d'ell.
Un altre autor grec del mateix nom (Neòfit) i d'època desconeguda va escriure sobre filosofia:
* Definitiones,
* Divisiones Summariae totius Aristotelis Philosophiae
* Epitome in Porphyrii quinque voces et in Aristotelis Organon.
Encara un tercer escriptor de nom Neòfit, distingit com Neòfit Prodromè (Neophytus Prodromenus, Νεοφύτου), d'època desconeguda, va escriure un llibre sobre botànica, Demonstratio de Plantis, i algun altre tractat de química.

## Referències

* ↑ Neophytus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1154
Viccionari
# Santa Maria de Mont-rodon

Santa Maria de Mont-rodon és una església romànica de Tona (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una església de planta rectangular amb una única nau amb el presbiteri quadrat i una petita cambra a la part nord. La coberta és amb volta de canó i teulat. A la façana de ponent es pot veure la porta oberta entre 1678 i 1691, moment en què es construeix una cambra al costat nord de l'immoble entre els contraforts. Aquesta façana queda coronada amb una espadanya.
L'any 1983 la porta de ponent va quedar tapiada per l'actual propietari del casal i es va tornar a obrir l'original, a la façana nord. També es va reconstruir la imatge gòtica del segle xiv i es van millorar els accessos.
La tomba de la família Mont-rodon, esculpida amb la figura d'un cavaller jacent a la llosa central i dos escuts de la família, es conserva al casal de Mont-rodon.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Mont-rodon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Inceptionv3

Inceptionv3 és una xarxa neuronal convolucional per ajudar en l'anàlisi d'imatges i la detecció d'objectes, i va començar com a mòdul per a GoogLeNet. És la tercera edició de la xarxa neuronal convolucional d'inici de Google, introduïda originalment durant el repte de reconeixement d'ImageNet. El disseny d'Inceptionv3 pretenia permetre xarxes més profundes alhora que evita que el nombre de paràmetres creixi massa: té "menys de 25 milions de paràmetres", en comparació amb els 60 milions d'AlexNet.
De la mateixa manera que ImageNet es pot pensar com una base de dades d'objectes visuals classificats, Inception ajuda a classificar objectes en el món de la visió per ordinador. L'arquitectura Inceptionv3 s'ha reutilitzat en moltes aplicacions diferents, sovint utilitzada "preentrenada" d'ImageNet. Un d'aquests usos és en ciències de la vida, on ajuda en la investigació de la leucèmia.
El nom original (Inception) va rebre el nom en clau d'aquesta manera després que un popular meme d'Internet "'hem d'anar més en profunditat'" es va fer viral, citant una frase de la pel·lícula Inception de Christopher Nolan.

## Referències

* 1 2 Szegedy, Christian CVPR2015, 2015.
* ↑ Tang. Intelligent Mobile Projects with TensorFlow (en anglès). Packt Publishing, May 2018, p. Chapter 2. ISBN 9781788834544.
* ↑ Karim and Zaccone. Deep Learning with TensorFlow. Packt Publishing, March 2018, p. Chapter 4. ISBN 9781788831109.
* ↑ Milton-Barker, Adam. «Inception V3 Deep Convolutional Architecture For Classifying Acute Myeloid/Lymphoblastic Leukemia» (en anglès). intel.com. Intel. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ Szegedy, Christian CVPR2015, 2015.
# Richland (Texas)

Richland és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 291 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richland tenia 291 habitants, 126 habitatges, i 79 famílies. La densitat de població era de 105 habitants/km².
Dels 126 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.056 $ i la renda mediana per família de 36.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.625 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 17.440 $. Aproximadament el 15,8% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Αlfa-Centàurids

Els alfa-Centàurids o α-Centàurids són una pluja de meteors a la Constel·lació de Centaure. El fenomen es pot observar entre el 28 de gener i el 21 de febrer. La seva magnitud mitjana està al voltant de 2,5 meteors per hora amb pics de 3. S'han observat des de 1969, tot i que hi ha descrita una possible observació el 1938, i una altra el 1988, encara que aquesta darrera no fou certa.
# Neòfit Rilski

Neòfit Rilski (búlgar: Неофит Рилски) (Bansko, 1793 - Monestir de Rila, 4 de gener de 1881) o Neòfit de Rila, nascut com a Nikola Poppetrov Bènin (en búlgar Никола Поппетров Бенин), va ser un monjo, professor i artista búlgar del segle xix i un important exponent del denominat Renaixement nacional búlgar o Renaixement búlgar.

## Biografia

Va néixer a la ciutat búlgara de Bansko. Inicià els seus estudis per ser professor, primer sota la tutela del seu pare Pètar i més tard al monestir de Rila. Al monestir estudià iconografia i accedí a llibres en grec i eslau eclesiàstic.
Es traslladà a Mèlnik el 1822, on passà quatre anys estudiant amb el professor Adam perfeccionant el grec i els coneixements de literatura grega.
Inicialment va treballar com a professor al monestir de Rila; també va exercir a Sàmokov (1827-1831) i després de nou al monestir. Posteriorment es va traslladar a Gàbrovo i Koprívxtitsa (1835-1839), fins que va tornar al monestir com a mestre per unir-se al seminari teològic de l'illa turca de Heybeliada. Hi va passar quatre anys i mig fins que va tornar al monestir de Rila de nou, el 1852, on va transcórrer la resta de la seva vida. El 1860, la congregació el va triar hegumen o abat del monestir. Va decidir romandre al monestir malgrat que li oferiren posicions superiors dins la jerarquia de l'església ortodoxa, com ara bisbe o rector del seminari de Veliko Tàrnovo.
El 1835, Rilski va publicar Bolgarska grammàtika, el primer llibre de gramàtica de la llengua búlgara moderna. Altres llibres seus van ser Tablitsi zaimoutxítelni ('Taules per a l'ensenyament', 1852) i un diccionari grec-eslau, entre d'altres. Aquest mateix any va ser nomenat director de la primera escola d'ensenyament en búlgar situada a Gàbrovo i que havia estat fundada per Vassil Aprílov.
Neòfit Rilski va fer la primera traducció de la Bíblia en búlgar modern per encàrrec de la missionera nord-americana Elias Riggs. Fou la mateixa Riggs qui la distribuí.
Neòfit va morir al monestir de Rila el 4 de gener de 1881.

## Referències

* ↑ Georgi Genov. Elías Amèrica Riggs i la seva contribució al renaixement nacional búlgar Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine.. Arxius històrics. Sofía, número 9-10, de novembre de 2000 - maig de 2001. (en búlgar)

## Bibliografia

* Olesch, R. (ed.): Neòfit Rilski, Bolgarska grammàtika, Kragujevac, 1835; Tablitsi, Bucarest, 1848; reedició no revisada amb introducció de Reinhold Olesch (Slavistische Forschungen, Bd. 41), Colònia-Viena, Böhlau, 1989. (exemples) (alemany)
# Santa Maria de Miralles (Espluga de Serra)

Santa Maria de Miralles és l'església romànica de l'antic poble, ara abandonat, de Miralles, en el terme actual de Tremp, dins de l'antic terme d'Espluga de Serra.
Està situada al lloc més alt del poble, al nord del castell del mateix nom.
La història d'aquesta església està del tot vinculada a la del castell.
És un edifici d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant, que es comunica amb la nau mitjançant un arc presbiteral curt. S'han perdut del tot els sostres, que devien tenir voltes de quart d'esfera a l'absis i de canó a la nau. Dos arcs torals reforçaven la volta de la nau. La porta és al sud, amb arc de mig punt i dues arquivoltes al damunt. A l'absis i a la façana de migdia s'obre dues finestres de doble esqueixada, amb la part exterior recta, en comptes de divergent.
És una construcció del segle xii, clarament emparentada amb el monestir d'Alaó, i la seva decoració exterior i interior hi remet, com les fornícules de la part de la capçalera de la nau.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i BOIX I POCIELLO, Jordi, "Santa Maria de Tercui", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BELLMUNT I FIGUERAS, Joan. "Tercui". Dins Pallars Jussà, IV. Lleida: Pagès Editors, 2000 (Fets, costums i llegendes, 34). ISBN 84-7935-755-X
* BOIX, Jordi. "La Terreta. Espluga de Serra", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9
* ROCAFORT, Ceferí. "Sapeyra", a Geografia general de Catalunya dirigida per Francesch Carreras y Candi. Provincia de Lleyda. Barcelona: Establiment Editorial d'Albert Martín, després del 1900.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Institute of Cancer Research

El Institute of Cancer Research (ICR) és una universitat i un centre públic de recerca amb seu a Londres, Regne Unit, especialitzat en oncologia. És un col·legi constituent de la Universitat de Londres. Va ser fundat el 1909 com un departament de recerca de l'hospital Royal Marsden i es va unir a la Universitat de Londres en 2003. Ha estat responsable d'una sèrie de descobriments importants en temes de càncer.
L'ICR té dues seus: un a Chelsea, al centre de Londres, i un a Sutton, al sud-oest de Londres. El ICR rep estudiants i compta actualment amb al voltant de 340 estudiants. Juntament amb l'Hospital Royal Marsden el ICR forma el centre de recerques de càncer més gran a Europa.

## Referències

* ↑ «University of London: Colleges/Institutes». Lon.ac.uk, 29-03-2010. Arxivat de l'original el 10 de enero de 2010. [Consulta: 29 abril 2010].
* ↑ «Annual Report and Financial Statements for the year ended 31 July 2013». Institute of Cancer Research. Arxivat de l'original el 24 de marzo de 2014. [Consulta: 24 març 2012].
* ↑ «Britain's best hospitals: A patients' guide». The Independent, 20-03-2008 [Consulta: 20 octubre 2010].
# Richlands

«Richlands» té aquests significats:
* Richlands (Carolina del Nord), entitat de població de l'estat nord-americà de Carolina del Nord
* Richlands (Virgínia), entitat de població de l'estat nord-americà de Virgínia
* Richlands (Queensland), entitat de població de l'estat australià de Queensland

## Vegeu també

* Richland (desambiguació)
# Musaranya del Camerun

La musaranya del Camerun (Sylvisorex camerunensis) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu als boscos montans de l'oest del Camerun, als voltants del Mont Oku i el Llac Manengouba, així com al sud-est de Nigèria, a les muntanyes Gotel i la Meseta Adamawa.
# Neàpolis de la Còlquida

Neàpolis (en grec antic Νεάπολις) era una ciutat de la Còlquida, al Caucas, situada al sud de Dioscurias, i al nord de Fasis (Phasis) a la vora del riu Chobos o Chorsos, segons diuen el Periple de Pseudo-Escílax i Claudi Ptolemeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «2. Neapolis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r abril 2021].
# Collada de Clarà

La collada de Clarà és una collada que es troba en el lloc on conflueixen els termes municipals de Castellar de la Ribera, Lladurs i Olius, a la comarca catalana del Solsonès.
Està situada a 5,5 quilòmetres al nord-oest de la ciutat de Solsona per la carretera C-26. És el punt més alt del traçat d'aquesta carretera entre Solsona i Bassella. Al seu sud-est, en terme d'Olius, es troba l'Hostal de les Forques i al sud-oest, en terme de Castellar de la Ribera, les masies del Noguer i de Rovires.
És a l'extrem nord-oest del Serrat de l'Hostal de les Forques, al sud-oest del Serrat d'Aubets i al sud-est del Serrat de les Creus. De la Collada de Clarà davalla cap a llevant la Rasa de l'Hostal de les Forques i cap al sud-oest el barranc de la Foradada.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aeonium simsii

Aeonium simsii és una espècie de planta amb flor subtropical amb fulles suculentes que pertany al gènere Aeonium de la família de les crassulàcies. A. simsii és un endemisme de l'illa de Gran Canària a les Illes Canàries. Aeonium simsii va ser descrita per (Sw.) Stearn i publicat a The Gardeners' Chronicle, ser. 3 130: 169. 1951. L'epítet específic simsii està dedicat al botànic anglès John Sims (1749-1831).
Pertany al grup d'espècies herbàcies amb la base llenyosa. Les flors són de color groc i les fulles, disposades en denses rosetes, posseeixen glàndules linears al revers i cilis llargs i hialins a la vora.

## Referències

* ↑ Sinònims a Desert Tropicals Arxivat 2015-04-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Aeonium simsii». Reial Jardí Botànic: Projecte Anthos. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Distribució a Desert Tropicals Arxivat 2015-04-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Aeonium simsii» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Aeonium simsii a Flora de Canàrias (castellà)
* ↑ Dades a Flora de Canàries (castellà)
# Santamaria (Avià)

Santamaria és una masia al costat de l'església romànica de Santa Maria d'Avià a la comarca del Berguedà.
És una masia construïda en diverses campanyes, hi ha una gran barreja de materials. En origen s'hi entrava pel cantó de llevant, reforçat amb un contrafort, però actualment l'entrada es fa per ponent. Està estructurada en planta baixa, tres pisos superiors i golfes. El parament d'aquest cos principal és de petites pedres sense treballar i maó per a determinats espais com cantonades, pilars, etc. A la cara posterior hi ha una galeria feta de maó als pisos superiors. La coberta és a dues aigües amb teula àrab. Hi ha altres cossos annexos, fruit de diversos moments.

## Història

Les notícies de la masia es remunten a l'edat mitjana. El bisbe de la seu d'Urgell, Arnau de Preixens (1167- 1194) estava fortament enemistat amb el trobador Guillem de Berguedà. Va fer fortificar la masia llavors anomenada soler d'Avià per vigilar i contrarestar els atacs del trobador.
S'ha dit que en origen podrien haver estat dependències conventuals. De fet, a l'era hi ha algunes tombes excavades a la roca. Les galeries amb balconada de fusta que donen a migjorn foren construïdes el 1866. Una part dels coberts afegits és del 1864. Les finestres, en canvi, són ja de 1856.
Els segles xvi i xvii adquirí un especial protagonisme gràcies a la prosperitat econòmica i a la política matrimonial que la va emparentar amb grans masies de la comarca (Santamaria de Serrateix, Minoves d'Olvan, Palau de Biure).

## Referències

* 1 2 3 «Masia Santamaria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ Diversos Autors. El Berguedà. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Direcció General de Patrimoni Cultural, 1994, p. 144. ISBN 8439326718.