OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santuari de Cura

El santuari de Cura és el conjunt religiós situat al cim del puig de Randa i que, segons la tradició, ocupa el lloc on es va retirar i va rebre la il·luminació Ramon Llull. A més, s'hi ret culte a la Mare de Déu de Cura.

## Història

Una hipòtesi situa al cim del puig de Randa el Qastil Al'Uyun (castell de les Fonts). Seria el "hisn" o castell que sembla que hi havia d'haver a cada demarcació rural musulmana; en aquest cas, el juz' de Muntuy.
La tradició afirma que l'origen del santuari és l'altar marià que Ramon Llull feu construir el 1275 i que donà la primera forma al santuari de la Mare de Déu de Randa (després anomenat de Cura). Sembla que, en una cel·la adjunta, el doctor il·luminat fundà el que després seria l'Escola de Randa.
La primera referència segura de l'existència d'ermitans per aquestes contrades la trobem quan el bisbe Lluís de Prades i d'Arenós, el 1394, relata l'existència d'homes retirats en aquest lloc d'ençà d'algunes dècades. D'aquests moments s'han datat més d'una vintena de coves.
El santuari prengué importància a partir del segle xvi i ja s'anomenà de Cura. La decadència arribà al segle xix i no fou restaurat fins a les actuacions del bisbe Campins i l'arribada dels franciscans el 1913 (s'hi instal·là el noviciat provincial dels terciaris regulars).
El 1955, la imatge fou coronada pontificalment.

## Plafons ceràmics del santuari

* Col·legi de gramàtica de Cura
* Ramon Llull
* Càntic dels pelegrins de Randa, d'en Costa i Llobera

## Vegeu també

* Santuari de Nostra Senyora de Gràcia
* Ermita de Sant Honorat

## Enllaços externs

* Web del santuari de Cura Arxivat 2011-12-03 a Wayback Machine.
# Security-Enhanced Linux

SELinux (de l'anglès Security-Enhanced Linux, Linux amb seguretat millorada) és un conjunt d'addicions sobre el nucli de Linux que proporcionen diferents característiques de seguretat i de control d'accés establertes pel Departament de Defensa dels Estats Units. Tot i que el nom ho podria suggerir, no es tracta d'una distribució de Linux, sinó de diferents modificacions que poden aplicar-se tant a sistemes Linux com BSD.

## Enllaços externs

* NSA - SELinux Arxivat 2019-07-19 a Wayback Machine.
# Securitas

A la mitologia romana, Securitas era la personificació de la seguretat i l'estabilitat d'una persona i, en un aspecte més ampli, de l'estat romà sencer (Imperi Romà).
Ens han arribat monedes romanes amb representacions seves, una matrona proveïda de llança, banya de l'abundància i una branca d'olivera, generalment recolzada en una columna.
Es correspon amb la deessa grega Soteria o Soteira.

## Referències

* ↑ Dictionary of Roman Religion, Lesley Adkins and Roy A. Adkins, 2001, Oxford Univ Press, ISBN 978-0-19-514233-4
* ↑ «List of Minor Roman Gods». unrv.com.
* ↑ Welch, Bill. «Leaning on that Handy Column on Roman Coins». forumancientcoins.com, 23-12-2010.
* Divinitats menors a la Numismàtica romana.
# Shahadi

Shahadi (també escrit Shehadi, Shehibi, Shahede, Shahedi, Shehedi, Shihedi i Shedi) és un poble de la wereda (districte) de Metema i a la regió Amhara, a Etiòpia. Es troba a una altitud d'uns 800 m, prop de la frontera amb el Sudan, a 40 km del poble fronterer de Metema i a 190 de Gondar. El 2007 tenia 12437 habitants.

## Referències

* ↑ http://www.ethiodemographyandhealth.org/Amhara.html
# Severiano Daniel Pavón Bastiani

Severiano Daniel Pavón Bastiani (La Escondida, Chaco, 21 de febrer de 1955) és un antic futbolista argentí de les dècades de 1970 i 1980. Començà jugant a Almirante Brown i CA Platense, passant el 1977 a Boca Juniors. La temporada 1978-79, Boca cedí el jugador al RCD Espanyol. Durant aquesta temporada, a més de Pavón, el club comptava amb Ricardo Muruzábal i Paco Flores a la posició de davanter centre, i el tècnic José Antonio Irulegui decidí comptar amb Flores i Pavón a parts iguals, amb 21 partits disputats cadascun. No obstant, acabada la temporada abandonà l'entitat. La següent temporada tornà al futbol espanyol per jugar a l'AD Almería, que aquella temporada jugava a primera divisió. A partir de 1980, retornà a l'Argentina per jugar a clubs com Quilmes AC, Racing Club de Avellaneda o Tigre. També jugà breument a l'Equador, a la Liga Deportiva Universitaria de Quito, i al Paraguai, al Cerro Porteño.

## Referències

* 1 2 3 «DANIEL SEVERIANO PAVON». BDFA. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Galería de figuras». Mundo Deportivo, 26-07-1978. [Consulta: 1r febrer 2015].
* 1 2 3 4 «Fitxa de Pavón». Periquito.cat. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Sheamus

Stephen Farrelly, més conegut com a Sheamus, (Dublín, 28 de gener de 1978) és un lluitador professional irlandès, que treballa actualment a la WWE lluitant a la seva marca RAW. Farrelly ha obtingut un regnat com a campió mundial durant la seva carrera, en obtindre el Campionat de la WWE el 2009. Durant la seva estada en la FCW, va obtenir el Campionat de Florida Pes Pesant de la FCW.

## En lluita

* Moviments finals
** Celtic Cross (Crucifix powerbomb) - WWE
** Celtic Slam (Death Valley driver, a vegades en posició sitout) - Circuit independent
** F.R.H. – Fiery Red Hand (Falling leg trap chokeslam) - FCW / Circuit independent
** Irish Curse (Side slam backbreaker / low blow)
** Bycicle kick
* Moviments de firma
** Celtic War Sword (Spinning discus double axe handle)
** Frenzy (Múltiples slaps seguides de spinning backfist) - Circuit independent
** Múltiples side elbow drops
** Short–arm clothesline
** Vertical suplex slam pin
** Short-arm clothesline
** Swinging neckbreaker
** Front powerslam
** Fallaway slam
** Knee drop
** Big boot
** Bearhug
** Spear
* Sobrenoms
** The Celtic Warrior - WWE
** The Irish Curse - FCW
** S.O.S. - Circuit independent

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com Arxivat 2010-06-16 a Wayback Machine.
# Sibawayh

Abu-Bixr Amr ibn Uthman ibn Qànbar al-Bixrí —àrab: أبو بشر عمرو بن عثمان بن قنبر, Abū Bixr ʿAmr ibn ʿUthmān ibn Qanbar al-Bixrī—, conegut generalment com a Sibawayh o Sibawayhi —persa: سيبويه, Sibuyeh, Sibuyeh; en àrab سيبويه, Sībawayh o Sībawayhi— (Nesayak, actualment Bayza, vers 760 - Xiraz, vers 796-797) fou un pioner de la gramàtica àrab i reconegut com el fundador de la ciència gramatical d'aquesta llengua.
De la seva vida personal, se'n sap ben poca cosa. Es creu que era d'origen persa i que va néixer a Nesayak, actualment Bayza, vers el 760 i que va morir jove a Xiraz, vers el 796-797. La seva única obra, Kitab Sibawayh, és de referència per a la gramàtica àrab.

## Bibliografia

Silvestre de Sacy, Anthologie grammaticale arabe. Paris 1829.
# Schoenus nigricans

Schoenus nigricans és una espècie de planta herbàcia pertanyent a la família Cyperaceae. És nativa d'Euràsia, parts d'Àfrica, Austràlia, i sud d'Amèrica del Nord, inclòs Mèxic i sud dels Estats Units. És una planta amb rizoma densament espinós, amb fascicles des dels nombroses tiges i fulles. Tiges de 15-80 cm, arrodonides, llises. Fulles nombroses, rarament sobrepassen les tiges, amb beines negroses o marró-vermelloses i limbe canaliculat, rígid. Inflorescència de 10-17 x 5-15 mm, formada per 7-17 (-20) espiguetes assentades, amb 2 bràctees, la inferior de 0,5-30 mm, generalment molt més llarga que la inflorescència. Espiguetes lanceolades, marró-negroses. Glumes de 5-9 mm, marró-negroses; les inferiors llises; les superiors escabrides. Aquenis és 1,5-2 mm, obovats, trígons, blancs, brillants. Té un nombre cromosòmic de 2n = 44,54. Floreix de març a juny.

## Referències

* ↑ Schoenus nigricans Schoenus nigricans va ser descrita per Carl von Linné i publicat Species Plantarum 1: 43. 1753, vegeu «Schoenus nigricans». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
* ↑ Schoenus nigricans a PlantList
* ↑ Schoenus nigricans en Flora Vascular

## Enllaços externs

* http://ucjeps.berkeley.edu/cgi-bin/get_JM_treatment.pl?7928,8143,8144
* http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=220012195
* http://calphotos.berkeley.edu/cgi/img_query?query_src=photos_index&where-taxon=Schoenus+nigricans
# Schoenocaulon officinale

Schoenocaulon officinale (sinònim: Asagraea officinalis) o cebadilla és una espècie de planta que creix al Mèxic, Guatemala i Veneçuela.
A Espanya figura en la llista de plantes de venda regulada. El seu fruit sembla el de l'ordi (cebada), per això rep el nom comú de cevadilla o pronunciat com sabadilla.
Conté un alcaloide anomenat veratrina per Pelletier i Caventou. Meissner hi va descobrir l'alcaloide sabadillina. Merck, el 1891, n'aïllà dos nous alcaloides: sabadina i sabadinina.
La cevadilla és un vomitiu catàrtic dràstic i en sobredosi pot ocasionar la mort. A Europa es coneix d'ençà de l'any 1752 i s'havia usat contra la tènia.

## Referències

* ↑ herb.com
# Sidi Youssef Ben Ali

Sidi Youssef Ben Ali (àrab: سيدي يوسف بن علي, Sīdī Yūsuf ibn ʿAlī; amazic estàndard marroquí: ⵙⵉⴷⵉ ⵢⵓⵙⴼ ⴱⵏ ⵄⵍⵉ, Sidi Yusf Bn ℇli) és un districte urbà (arrondissement) de la ciutat de Marràqueix, dins de la prefectura de Marràqueix, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 122.889 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sidi Amar (Marroc)

Sidi Amar (en àrab سيدي عمار, Sīdī ʿAmār; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵄⵎⵎⴰⵕ) és una comuna rural de la província de Khénifra, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.175 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Segona divisió espanyola de futbol 1929-1930

Resum de l'activitat de la temporada 1929-1930 de la Segona divisió espanyola de futbol.

## Clubs participants

| Equip | Ciutat | Estadi |
| Club Deportivo Alavés | Vitòria | Mendizorrotza |
| Real Sporting de Gijón | Gijón | El Molinón |
| Iberia Sport Club | Saragossa | Torrero |
| Sevilla Football Club | Sevilla | Nervión |
| Real Oviedo Football Club | Oviedo | Teatinos |
| València Football Club | València | Mestalla |
| Real Club Deportivo de La Coruña | La Corunya | Riazor |
| Real Murcia Football Club | Múrcia | La Condomina |
| Real Betis Balompié | Sevilla | Patronato Obrero |
| Cultural y Deportiva Leonesa | Lleó | Camp de Guzmán |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Promoció o descens |
| 1 | Deportivo Alavés | 18 | 9 | 4 | 5 | 44 | 19 | +25 | 22 | Ascens a Primera Divisió |
| 2 | Sporting de Gijón | 18 | 9 | 3 | 6 | 29 | 28 | +1 | 21 | |
| 3 | Iberia SC | 18 | 6 | 9 | 3 | 26 | 22 | +4 | 21 | |
| 4 | Sevilla FC | 18 | 9 | 2 | 7 | 41 | 26 | +15 | 20 | |
| 5 | Real Oviedo FC | 18 | 8 | 2 | 8 | 37 | 44 | −7 | 18 | |
| 6 | València FC | 18 | 7 | 4 | 7 | 40 | 43 | −3 | 18 | |
| 7 | Deportivo de La Coruña | 18 | 6 | 5 | 7 | 33 | 37 | −4 | 17 | |
| 8 | Reial Múrcia | 18 | 6 | 3 | 9 | 40 | 50 | −10 | 15 | |
| 9 | Reial Betis | 18 | 6 | 2 | 10 | 29 | 39 | −10 | 14 | |
| 10 | Cultural Leonesa | 18 | 5 | 4 | 9 | 30 | 41 | −11 | 14 | Descens a Tercera Divisió |

## Resultats

| Casa \ Fora | ALA | BET | CDL | DEP | IBE | MUR | OVI | SEV | SPO | VAL |
| Deportivo Alavés | | 2–0 | 5–0 | 5–1 | 0–0 | 5–0 | 6–0 | 5–0 | 3–1 | 4–1 |
| Betis Balompié | 3–2 | | 2–1 | 3–1 | 1–1 | 2–1 | 5–2 | 0–2 | 2–4 | 5–2 |
| Cultural y Deportiva Leonesa | 1–1 | 2–2 | | 2–2 | 0–1 | 4–0 | 3–1 | 2–0 | 4–0 | 0–3 |
| Deportivo de La Coruña | 4–0 | 1–0 | 4–3 | | 3–0 | 3–4 | 4–1 | 0–0 | 0–0 | 3–1 |
| Iberia SC | 1–0 | 4–1 | 2–2 | 0–0 | | 2–0 | 4–1 | 2–2 | 0–0 | 3–3 |
| Reial Múrcia | 2–2 | 4–0 | 3–4 | 6–2 | 1–1 | | 4–4 | 2–1 | 3–0 | 4–6 |
| Real Oviedo | 0–1 | 4–1 | 3–0 | 2–1 | 2–2 | 1–3 | | 3–2 | 2–1 | 5–0 |
| Sevilla FC | 2–1 | 2–0 | 6–1 | 4–1 | 1–2 | 6–1 | 4–0 | | 2–0 | 4–0 |
| Sporting de Gijón | 2–1 | 2–1 | 3–0 | 4–1 | 2–0 | 3–2 | 1–3 | 2–1 | | 2–1 |
| València FC | 1–1 | 2–1 | 3–1 | 2–2 | 3–1 | 4–0 | 2–3 | 4–2 | 2–2 | |

## Resultats finals

* Campió: Deportivo Alavés.
* Ascens a Primera divisió: Deportivo Alavés.
* Descens a Segona divisió: Athletic Madrid.
* Ascens a Segona divisió: CE Castelló.
* Descens a Tercera divisió: Cultural y Deportiva Leonesa.

## Referències

* ↑ «Temporada 1929-1930 a rsssf». RSSSF, 02-11-2018.
* ↑ «Temporada 1929-1930 a bdfutbol». BDFutbol, 02-11-2018.
# Segona divisió espanyola de futbol 1930-1931

Resum de l'activitat de la temporada 1930-1931 de la Segona divisió espanyola de futbol.

## Clubs participants

| Club | Ciutat | Estadi |
| Athletic Club Madrid | Madrid | Metropolitano |
| Reial Betis | Sevilla | Patronato Obrero |
| CE Castelló | Castelló de la Plana | El Sequiol |
| Deportivo de La Coruña | La Corunya | Riazor |
| Iberia SC | Saragossa | Torrero |
| Reial Múrcia | Múrcia | La Condomina |
| Real Oviedo | Oviedo | Buenavista |
| Sevilla FC | Sevilla | Nervión |
| Sporting de Gijón | Gijón | El Molinón |
| València FC | València | Mestalla |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Promoció o descens |
| 1 | València FC | 18 | 12 | 2 | 4 | 37 | 25 | +12 | 26 | Ascens a Primera Divisió |
| 2 | Sevilla FC | 18 | 10 | 3 | 5 | 42 | 26 | +16 | 23 | |
| 3 | Athletic Club Madrid | 18 | 11 | 1 | 6 | 47 | 31 | +16 | 23 | |
| 4 | R. Sporting de Gijón | 18 | 8 | 2 | 8 | 50 | 31 | +19 | 18 | |
| 5 | CE Castelló | 18 | 6 | 6 | 6 | 27 | 31 | −4 | 18 | |
| 6 | Reial Betis | 18 | 7 | 3 | 8 | 25 | 39 | −14 | 17 | |
| 7 | Real Murcia FC | 18 | 6 | 2 | 10 | 28 | 45 | −17 | 14 | |
| 8 | Real Oviedo FC | 18 | 4 | 6 | 8 | 39 | 41 | −2 | 14 | |
| 9 | Deportivo de La Coruña | 18 | 6 | 2 | 10 | 32 | 43 | −11 | 14 | |
| 10 | Iberia SC | 18 | 5 | 3 | 10 | 23 | 38 | −15 | 13 | Descens a Tercera Divisió |

## Resultats

| Casa \ Fora | ATL | BET | CAS | DEP | IBE | MUR | OVI | SEV | SPO | VAL |
| Athletic Club Madrid | | 5–1 | 3–0 | 1–0 | 4–1 | 6–1 | 3–2 | 2–0 | 4–1 | 3–0 |
| Betis Balompié | 2–3 | | 1–1 | 4–3 | 2–1 | 3–0 | 3–2 | 0–1 | 2–0 | 0–1 |
| CE Castelló | 4–1 | 1–2 | | 2–1 | 4–0 | 1–3 | 1–0 | 3–3 | 1–0 | 1–1 |
| Deportivo de La Coruña | 5–2 | 2–1 | 1–1 | | 4–0 | 5–4 | 4–4 | 2–1 | 1–0 | 1–2 |
| Iberia SC | 1–0 | 2–0 | 0–0 | 2–0 | | 1–2 | 2–1 | 0–2 | 3–3 | 5–0 |
| Reial Múrcia | 0–3 | 1–2 | 1–2 | 4–0 | 1–1 | | 3–2 | 2–1 | 4–1 | 1–2 |
| Real Oviedo | 4–1 | 2–2 | 2–2 | 4–1 | 5–3 | 1–1 | | 3–3 | 3–1 | 1–1 |
| Sevilla FC | 3–1 | 0–0 | 3–1 | 5–2 | 3–0 | 4–1 | 3–0 | | 4–1 | 5–0 |
| Sporting de Gijón | 2–2 | 5–0 | 7–2 | 3–0 | 5–1 | 9–0 | 2–1 | 6–0 | | 2–1 |
| València FC | 4–3 | 6–0 | 2–0 | 3–0 | 2–0 | 2–0 | 5–2 | 3–0 | 2–1 | |

## Resultats finals

* Campió: València CF.
* Ascens a Primera divisió: València CF.
* Descens a Segona divisió: CE Europa.
* Ascens a Segona divisió: Celta de Vigo.
* Descens a Tercera divisió: Iberia SC.

## Referències

* ↑ «Temporada a rsssf». RSSSF, 02-11-2018.
* ↑ «Temporada a bdfutbol». BDFutbol, 02-11-2018.
# Sincosita

La sincosita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la localitat de Sincos, al Perú, la seva localitat tipus.

## Característiques

La sincosita és un fosfat de fórmula química Ca(VO)₂(PO₄)₂·5H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1922. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sincosita pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: estercorita, mundrabil·laïta, swaknoïta, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, ferrarisita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rabdofana-(Ce), rabdofana-(La), rabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, ardealita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, bariosincosita, catalanoïta, guerinita i ningyoïta.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a l'Escola Nacional de Mines de París (França), a la Universitat Harvard de Cambridge (Massachusetts), amb els números de catàleg: 99139 i 101699, i al Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: #95096.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Sincos, situada al districte de Sincos de la província de Jauja (Departament de Junín, Perú). També ha estat descrita a Alemanya i als Estats Units, concretament als estats d'Arkansas, Nevada, Idaho, Dakota del Sud i Nou Mèxic.

## Referències

* ↑ «Sincosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 gener 2022].
# Sistema suís

El sistema suís és un sistema de competició en el qual els jugadors o equips s'han d'enfrontar dos a dos. S'utilitza habitualment en competicions d'escacs, go, bridge, dames, Scrabble, etc.
Ideat pel doctor Julius Müller, va rebre el nom de sistema suís perquè es va utilitzar per primer cop en un campionat d'escacs a Zúric l'any 1895. La UEFA va anunciar que faria servir aquest sistema en la primera ronda de la Lliga de Campions, a partir de la temporada 2024-25.
El principi del sistema suís és que cada participant s'ha d'enfrontar amb rivals de nivell similar al seu. En cada nova ronda, als jugadors se'ls assignen contrincants que tenen la mateixa puntuació que ells o la més similar possible; per tant, no hi ha un calendari d'encreuaments preestablert. Els nous emparellaments han de complir determinades condicions: per exemple als escacs, dos rivals no poden enfrontar-se més d'un cop i tothom ha de jugar amb blanques i negres aproximadament el mateix nombre de partides. Els enfrontaments de Champions League tenen altres condicionants, com la impossibilitat de veure un partit entre dos equips del mateix país.

## Referències

* ↑ «Sistemes d'aparellament i puntuació». escacs.cat. [Consulta: 31 octubre 2016].
* 1 2 Biró, Péter; Fleiner, Tamás; Palincza, Richárd Péter. Designing Chess Pairing Mechanisms (en anglès). Budapest: Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem, 2017, p. 77–86. ISBN 978-963-313-253-1.
* 1 2 Guisasola, Carlos. «¿En qué consiste el sistema suizo que organizará la Champions en 2024?» (en castellà). El Mundo, 10-05-2022. [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ «Reglas generales de gestión del Sistema Suizo» (en castellà). Federación Española de Ajedrez. Arxivat de l'original el 2016-05-31. [Consulta: 31 octubre 2016].
# Skiptvet

Skiptvet és un municipi situat al comtat d'Østfold, Noruega. Té 3.742 habitants (2016) i té una superfície de 101 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Meieribyen.
Limita amb els municipis de Valer, Spydeberg, Askim, Eidsberg, Rakkestad i Sarpsborg. El seu punt més alt és Jonsrudåsen, situat a 225 metres sobre el nivell del mar.

## Informació general
### Nom

El municipi (originalment la parròquia) és el nom de l'antiga granja Skiptvet (en nòrdic antic: Skipþveit i/o Skygþveit), ja que la primera església va ser construïda aquí. El significat del primer element no es coneix i l'últim element és þveit que significa "clariana al bosc". Abans del 1889, el nom va ser escrit "Skibtvet".

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls hi va concedir el 27 de novembre de 1981. L'escut mostra un drac de plata sobre un fons vermell. El drac deriva d'una llegenda local, en el qual un drac se'n va anar a dormir al cementiri local cada matí. A la nit, el drac va tornar a la selva, on tenia el seu cau. Un llac prop de l'església encara es diu que significat Dragehullet "pou del drac".

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 15 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Skiptvet - Lloc web oficial
# Sodalitium Pianum

Sodalitium Pianum (traduït com Lliga de sant Pius V), conegut també com a Integralists era una associació secreta romana fundada el 1909 pel sacerdot Umberto Benigni, amb l'objectiu d'ajudar el papa en la seva lluita contra el modernisme després de la publicació de l'encíclica Pascendi Dominici Gregis per Pius X. A França va prendre el nom de La Sapinière.
Benigni va organitzar un grup informal de censors, la majoria contactes personals seus i crear una xarxa d'uns cinquanta membres, principalment a França i Itàlia. Havien d'observar i, si s'esqueia, col·lectar proves per tal de poder denunciar catòlics sospitosos de modernisme. Pels seus mètodes secrets i massa zelosos, va esdevenir més un obstacle que una ajuda en l'ofensiva vaticana contra el modernisme. Benigni nogensmenys va quedar influent i va poder convèncer Pius X de publicar el 1909 el decret Sacrorum Antistitum al qual cada dignitari i cada ensenyant catòlic ha d'abjurar el modernisme i comprometre's a observar escrupulosament les instruccions de Pascendi i de Sacrorum Antistitum Tot i que mai va ser reconeguda oficialment per la Santa Seu — era per definició impossible per auna associació segreta — va rebre un suport financer de Pius X. El caputxí i cardenal català Josep de Calassanç Vives i Tutó ocupà llocs de direcció en l'organització.
La xarxa va perdre molta influència a la mort de Pius X el 1914. Benet XV va aconseguir deturar aquella indiscriminada caça de bruixes i va desmantellar l'organització el 1921.

## Bibliografia

* Poulat, Emile. Integrisme et catholicisme intégral, un réseau secret international antimoderniste: La Sapinière (1909-1921 (en francès). Tournai: Ed. Casterman, 1969, p. 627. (traducció del títol: Integrisme i catolicisme integral, una xarxa secreta internacional antimodernista: Sodalitium Pianum (1909-1921))
* Vanoni, G. «Nuovi documenti sull'integrismo. Sodalitium Pianum e Action Française». Storia contemporanea Bologna, tom 12, n°4-5e, 1981, pàg. 713-735.

## Referències

* ↑ «Sodalitium Pianum». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Modernism» (anglès), Encyclopædia Britannica, [Consulta el 29 de març de 2013]
* ↑ Sánchez Nogales, José Luis. Filosofía y Fenomenología de la religión (en castellà). Salamanca: Ed. Secretariado Trinitario, 2003, p. 922. ISBN I 9788488643872. (en català: Filosofia i Fenomenologia de la religió)
* ↑ Poulat, 1969, p. 49.
* ↑ Catàleg de l'exposició ‘Gaudi i Verdaguer: tradició i modernitat a la Barcelona del canvi de segle, 1878-1912’. Barcelona: Ed. Ajuntament de Barcelona. Institut de Cultura de Barcelona i Triangle Postals, març de 2002, p. 58. ISBN 9788493211332.
* ↑ Piñol, Josep M. El nacionalcatolicisme a Catalunya i la resistència (1926-1966). Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1993, p. 42. ISBN 9788429736113.
# Simpsonichthys santanae

Simpsonichthys santanae és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paranà.

## Referències

* ↑ «Simpsonichthys santanae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)