OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poble Andorrà (1994-1996)

Poble Andorrà, fou un diari andorrà de caràcter generalista, publicat entre els anys 1994 i 1996. Va tenir un total de 455 números. El primer s'edità el 14 de març del 1994 i el darrer l'11 de març del 1996.
Com a editora constava l'empresa Audiopress, propietat de Francesc i Anna Ruiz. La publicació no detalla cap director, però n'exercia com a tal Anna Ruiz. Ricard Poy i Julià Rodríguez constaven com a caps de redacció. Va sorgir com a continuació de la publicació llavors desapareguda Informacions diari.

## Referències

* ↑ Bertrana, Univers (coord.). L'entorn comunicatiu d'Andorra. Andorra: Universitat d'Andorra, 2015. ISBN 978-99920-3-059-2.
* 1 2 Pont Sorribes, Carles. Historia de la premsa andorrana. 1917-2005. Andorra: Biblioteca Nacional d'Andorra, 2009. ISBN 978-99920-0-500-2.
* ↑ Sorribes, Rosa Mari «L'evolució de la premsa a Andorra i la relació amb els països veïns». Andorra i la catalanitat. Societat Andorrana de Ciències [Andorra], 1995.

## Enllaços externs

* Hemeroteca de la Biblioteca Nacional d'Andorra Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* Catàleg de la Biblioteca Nacional d'Andorra
# Powers Lake (Wisconsin)

Powers Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.500 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Powers Lake tenia 1.500 habitants, 544 habitatges, i 405 famílies. La densitat de població era de 303,2 habitants per km².
Dels 544 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 25,4% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.403 $ i la renda mediana per família de 53.264 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.000 $ mentre que les dones 26.736 $. La renda per capita de la població era de 22.766 $. Aproximadament el 6,6% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Powers Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Powers Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Multinational Monitor

Multinational Monitor va ser una revista fundada per Ralph Nader l'any 1980. La seu de la revista es trobava a Washington DC. Encara que el seu enfocament principal era l'anàlisi de les corporacions, també va publicar articles sobre temes de seguretat i salut laboral, medi ambient, globalització, privatitzacions i països en vies de desenvolupament.
Des de 1992, Multinational Monitor va publicar un índex anual que resumia les activitats i pràctiques de deu corporacions que mostraven un comportament manifestament delictiu.
A cada número s'atorgava el Lawrence Summers Memorial Award, un guardó satíric en honor de Lawrence Summers, el secretari del Tresor de Bill Clinton i després president de la Universitat Harvard, atorgat a empreses que «fan circumloquis extraordinaris per a justificar polítiques poc ètiques». El premi es referia al famós memoràndum de Summers escrit el 1991, quan Summers era l'economista en cap del Banc Mundial, que advocava per transferir residus tòxics i contaminació dels països desenvolupats als països menys desenvolupats.

## Referències

* ↑ «Multinational Monitor». People and the Planet, 23-05-2002. [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ https://will.illinois.edu/mediamatters/program/mediamatters090524
* ↑ Carl Jensen. Censored 1996: The News That didn't Make the News. Seven Stories Press, 1996, p. 272. ISBN 978-1-888363-01-2.
* ↑ https://www.europapress.es/epsocial/rsc/noticia-rsc-multinational-monitor-incluye-aig-top-ten-anual-empresas-peor-comportamiento-papel-crisis-20090107142515.html
# Granja dels Campassos

La Granja dels Campassos és una explotació agropecuària dedicada a la producció porcina del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a l'extrem sud-oest dels Campassos, a l'esquerra del Calders. És al nord-oest del poble de Monistrol de Calders i al sud-est de la Colònia.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat turc de futbol

El Campionat turc de futbol, anomenat Türkiye Futbol Şampiyonasi, fou la primera competició nacional de futbol a Turquia amb clubs de les diferents regions. Era organitzat per la Federació Turca de Futbol (Futbol Hey'et-i Müttehidesi).
Es disputava en format de copa i hi prenien part els campions de totes les lligues regionals. Era una competició de caràcter amateur i començà a disputar-se l'any 1924 i deixà de jugar-se el 1951. No es disputà totes les temporades.

## Historial

* 1924: Harbiye (1)
* 1925-26: no es disputà
* 1927: Muhafızgücü SK (1)
* 1928-31: no es disputà
* 1932: Istambulspor SK (1)
* 1933: Fenerbahçe SK (1)
* 1934: Beşiktaş JK (1)
* 1935: Fenerbahçe SK (2)
* 1936-39: no es disputà
* 1940: Eskişehir Demirspor (1)
* 1941: Gençlerbirliği SK (1)
* 1942: Harp Okulu SK (2)
* 1943: no es disputà
* 1944: Fenerbahçe SK (3)
* 1945: Harp Okulu SK (3)
* 1946: Gençlerbirliği SK (2)
* 1947: Ankara Demirspor (1)
* 1948: no es disputà
* 1949: Ankaragücü (1)
* 1950: Göztepe (1)
* 1951: Beşiktaş JK (2)

## Vegeu també

* Lliga turca de futbol
* Lliga Nacional turca de futbol

## Referències

* ↑ «1936'ya kadar süren bu dönemde ilk Türkiye Şampiyonası Ankara'da yapılmış ve şampiyon Harbiye olmuştur.» (en turc). Turkish Football Federation. [Consulta: 26 octubre 2017].
* ↑ «Turkey – List of Champions». RSSSF. [Consulta: 25 febrer 2018].
* ↑ «Futbolda Türkiye Şampiyonluklarımız» (en turc). Fenerbahçe SK Official Website. [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ «Türkiye Futbol Birinciliği». Erdinç Sivritepe. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Die Jungs vom Bahnhof Zoo

Die Jungs vom Bahnhof Zoo és un pel·lícula documental alemanya del 2011 ] dirigida, escrita i produïda per Rosa von Praunheim.
La pel·lícula se centra en la prostitució masculina orientada als homes gai a l'estació de tren Zoologischer Garten de Berlín, un centre de transport central a Berlín que ha estat un lloc de trobada entre homes gai i prostituts masculins. durant més de quaranta anys.
La pel·lícula consta d'entrevistes amb els actuals i antics prostituts (la majoria immigrants d'Europa de l'Est), els seus clients masculins i els treballadors socials que intenten ajudar-los. No només retrata el tràgic destí d'algunes prostitutes masculines, la seva vida quotidiana i rutines, sinó també altres aspectes relacionats amb la prostitució masculina: pobresa, drogodependència, SIDA, crim, migració, amor i parella.

## Vegeu també

* 101 Rent Boys

## Referències

* ↑ Rent Boys at RottenTomatoes.com Retrieved 9 September 2014
* ↑ Weissberg, Jay. «Rent Boys». Variety. [Consulta: 19 gener 2022]. «A sympathetic yet shallow look at Berlin's gay sex-worker scene.»

## Enllaços externs

* Rosa von Praunheim neuer Film Die Jungs vom Bahnhof Zoo a YouTube
# Chesilhurst

Chesilhurst és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 1.879 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chesilhurst tenia 1.520 habitants, 493 habitatges, i 345 famílies. La densitat de població era de 341,2 habitants/km².
Dels 493 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 18,7% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 25,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.786 $ i la renda mediana per família de 50.263 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.333 $ mentre que les dones 28.500 $. La renda per capita de la població era de 15.252 $. Aproximadament el 8% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chesilhurst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chesilhurst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El sabor de les coses simples

El sabor de les coses simples (títol original, Umami) és una pel·lícula francojaponesa escrita i dirigida per Slony Sow i estrenada el 2022. Es va preestrenar al Festival Primers Plans d'Angers de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Gabriel Carvin, un xef estrella de Saumur, rep la seva tercera estrella de cristall per un crític gastronòmic. El mateix vespre la seva dona, la Louise, el deixa. Aquesta separació brutal desencadena una crisi familiar. Per a Gabriel, els fets li colpegen directament al cor. Per aclarir la ment, viatja al Japó, la qual cosa li permet retrobar-se amb els simples plaers de l'amistat, i intentar descobrir els misteris de l'umami, el cinquè sabor del paladar.

## Repartiment

* Gérard Depardieu: Gabriel Carvin
* Sandrine Bonnaire: Louise Carvin
* Pierre Richard: Rufus
* Rod Paradot: Nino Carvin
* Bastien Bouillon: Jean Carvin
* You: Noriko
* Kyōzō Nagatsuka: Tetsuichi Morita
* Eriko Takeda: Fumi Morita
* Kyōko Koizumi: Taya
* Antoine Duléry: Robert
* Zinedine Soualem: Mohamad
* Assa Sylla: la reservadora

## Referències

* ↑ «Umami : le duo Gérard Depardieu - Pierre Richard bientôt de retour au cinéma» (en francès), 02-02-2022. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «Les distributeurs étoffent leurs programmes» (en francès), 31-01-2023. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «El sabor de les coses simples». ésAdir. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «El sabor de les coses simples». Goita què fan, ara!. [Consulta: 6 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Poble Ndowé

Els ndôwé són un grup ètnic de Guinea Equatorial, els quals es diferencien pel seu idioma, anomenat "cômbè". El parla una part de la població, a causa de les grans migracions dels habitants d'aquest país, la varietat cultural, i el creixement d'altres ètnies en comparació a aquesta, concretament la fang de població molt superior a la ndôwé. Els colons espanyols els coneixien com a playeros, per oposició als Fang, majoritaris a l'interior.

## Història

Els ndôwé són un grup que habiten la major part de la costa de Guinea Equatorial i costa de Cameroun, que amb prou feines conserven les seves arrels. Ja per falta d'interès, o per ser una minoria davant altres grups molt més esteses. No es tenen dades concretes de com era el seu dialecte (denominat combe) abans de les colonitzacions sofertes pels diferents països que van arribar a Guinea Equatorial. En el combe es troben distintius que llunyanament recorden al francès i a l'anglès, així com altres que evidencien que no és un crioll, sinó una parla que se n'ha anat criollitzant amb el pas del temps. Els Ndowé, sempre orgullosos, es denominen "homes de la costa", pel seu origen, i mantenen una rivalitat amb els fang (els de l'interior) l'esmentada rivalitat, aparentment està desapareixent, encara que sempre hi ha algú disposat a revifar el foc.
Una de les llegendes sobre la rivalitat entre les dues tribus, Ndôwé i Fang, narra que els ndwé en viure a la costa, eren amos de la producció de sal marina, i els fang de l'interior anaven a comprar-los-la a les seves dones, les quals es dedicaven a aquests petits negocis. El mal fer de les dones ndôwé en donar-los sorra de platja (ja que a Guinea Equatorial la sorra de la platja majoritàriament és blanca) en comptes de la sal, va ser un dels contribuents de l'esmentada rivalitat.

## Referències

* ↑ Kombe a Joshua Project
* ↑ (anglès) Anthony Appiah et Henry Louis Gates (dir.), « Ndowe », in Encyclopedia of Africa, vol. 1, Oxford University Press, 2010, p. 225 ISBN 9780195337709
* ↑ Jacint Creus, Identidad y Conflicto: Aproximación a la Tradición Oral en Guinea Ecuatorial, Los Libros de la Catarata, Madrid, 1997, p. 17 ISBN 9788483190029

## Bibliografia

* (castellà) Jacint Creus, Identidad y conflicto : aproximación a la tradición oral en Guinea Ecuatorial, Los Libros de la Catarata, Madrid, 1997, 167 p. ISBN 84-8319-002-8
* (castellà) Jacint Creus et Adelina Kola Ipuwa, Likano la bolo nyama : cuentos de animales, Asociación Cultural Rhômbe, Comunidad Ndowe de Barcelona, 1991, 95 p.
* (castellà) Leoncio Evita Enoy, Cuando los combes luchaban (Novela de costumbres de la Guinea española), Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1953, 101 p.
* (castellà) Virginia Fons, Entre dos aguas : Etnomedicina, procreacion y salud entre los Ndowé de Guinea Ecuatorial, Ceiba, Vic (Barcelone), 2004, 203 p. ISBN 84-933643-4-7
* Max, Liniger-Goumaz. «Ndowe». A: La Guinée équatoriale : un pays méconnu (en francès). París: L'Harmattan, 1980, p. 350-351. ISBN 2-85802-132-5.

## Enllaços externs

* Informació dels Ndowé (castellà)
* Petita ressenya (castellà)
# Pont de Buridan

El pont de Buridan és una paradoxa lògica enunciada per Jean Buridan.

## Argument

Sòcrates vol creuar un pont custodiat per Plató. Aquest darrer li diu què podrà travessar si la primera frase que diu és veritat però que en cas contrari, el llançarà a l'aigua. Llavors Sòcrates exclama "Em llançaràs a l'aigua" i crea un dilema en Plató perquè si el deixa passar, ha anat contra les seves normes (Sòcrates ha mentit i ha passat) però si el llança a l'aigua també (la frase era vertadera i hauria d'haver travessat).

## Anàlisi

El mateix Buridan analitza la paradoxa, distingint entre els valors de veritat tradicionals (una afirmació és vertadera o falsa) i un tercer rang que ocupa aquest tipus de proposicions, per exemple les formulades en futur. Com que no es pot comprovar en el present el seu valor (no es pot contrastar amb la realitat si Plató llançarà a Sòcrates a l'aigua fins que aquest provi de travessar el pont), la frase no pot mesurar-se en els termes lògics habituals. Aquesta distinció recull l'herència clàssica sobre quins judicis poden ser jutjats d'acord amb la veritat o falsedat del seu contingut: les oracions no enunciatives i els temps condicionals o futurs queden exclosos dels valors binaris.

## Llegat

Cervantes inclou una variant de la història al seu Quixot, on Sancho Panza ha de decidir si un home mor penjat en la forca per mentir. Quan examina el cas, veient que hi ha els mateixos motius per penjar-lo i per alliberar-lo seguint la lògica, decideix que cal aplicar la misericòrdia, perquè la moral està per sobre del raonament i el deixa lliure.

## Referències

* ↑ Clark, Michael. Paradoxes from A to Z (2 ed.). Routledge. p. 29. ISBN 978-0-415-42082-2.
# Multiplataforma (desambiguació)

«Multiplataforma» té aquests significats:
* Un programari multiplataforma és un programa dissenyat per funcionar en múltiples plataformes.
* Un mitjà multiplataforma és un mitjà de comunicació utilitzant conjuntament diversos mitjans de comunicació (com la premsa, Internet, la ràdio, la televisió, etc.).
# Goenoeng Sahilan

Goenoeng Sahilan (Gunung Sahilan) fou un estat de Sumatra a la regència de Bengkalis, residència de la Costa Oriental, amb una superfície de 359 km². El sobirà portava el títol de Datuk Besar/Tuanku Nan Muda (nom), raja de Gunung Sahilan. La dinastia, anomenada Pagaruyung, derivava d'una branca dels emperadors de Minangkabau i estava dividida en quatre clans: Melayoe, Petapang, Piliang et Tjianago; el 1901 un d'aquestos es va extingir i van quedar només tres clans.

## Bandera

La bandera reial de l'estat era blau clar amb vora vermella relativament ample al pal, al damunt i a sota.

## Nota

* ↑ Almanac de Brussel·les

## Referències

* A. Flicher, Les Etats princiers des Indes néerlandaises, Dreux 2009
# Cantó de Rochefort-sur-Nenon

El cantó de Rochefort-sur-Nenon és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Dole. Té 18 municipis i el cap és Rochefort-sur-Nenon.

## Municipis

* Amange
* Archelange
* Audelange
* Authume
* Baverans
* Brevans
* Châtenois
* Éclans-Nenon
* Falletans
* Gredisans
* Jouhe
* Lavangeot
* Lavans-lès-Dole
* Menotey
* Rainans
* Rochefort-sur-Nenon
* Romange
* Vriange

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | M. Bonnet | RGR, després CNI |
| 1976-1982 | M. Cordier | PS |
| 1982-1994 | Gérard Fernoux-Coutenet | UDF |
| 1994-2001 | Guy Dumélie | PS |
| 2001- | Franck David | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# S·h

La seqüència ⟨s·h⟩ és un dígraf de l'occità gascó que representa el so de la essa i la hac quan aquestes són pronunciades en dues síl·labes diferents, i així evitar la formació del dígraf ⟨sh⟩, que es pronuncia [∫], el so fricatiu de la xeix en català i del grafema ⟨ch⟩ francès.
Un exemple és des·har (estàndard desfar, català desfer), que el distingeix de deishar (deixar).

## Vegeu també

* Punt volat
* N·h

## Referències

* ↑ Gramàtica de l'occitan gascon contemporanèu(occità)
# El samurai

El samurai (títol original en francés, Le Samouraï) és un minimalista drama de crims i suspens dirigit per Jean-Pierre Melville en 1967. Aquesta pel·lícula francesa és protagonitzada per Alain Delon, al paper de Jef Costello. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jef Costello (Alain Delon) és un assassí a sou dels que ja no queden. La seva vida està regida per la vella escola on prima el codi de l'honor i el silenci. Mai no trairia els seus mentors, però aquests no han dipositat la mateixa confiança en ell i busquen el moment per fer-lo desaparèixer després d'un "encàrrec" i haver estat detingut per la policia.
"El Samurai", una pel·lícula de baix pressupost, és una de les millors del cinema francès. El final és desconcertant i està obert a múltiples interpretacions.

## Repartiment

* Alain Delon: Jef Costello
* François Périer: El Superintendent
* Nathalie Delon: Jane Lagrange
* Cathy Rosier: Valérie, la pianista
* Jacques Leroy: Gunman
* Michel Boisrond: Wiener
* Robert Favart: Barkeeper
* Jean-Pierre Posier: Olivier Rey
* Catherine Jourdan: Hatcheck Girl
* Roger Fradet: 1r inspector
* Carlo Nell: 2n inspector
* Robert Rondo: 3r inspector
* André Salgues: Vigilant del garatge
* André Thorent: Policia / taxista
* Jacques Deschamps: Policia

## Rebuda

"El cim de Jean Pierre Melville, un model de cinema negre (...) d'una nuesa formal portada al límit que es tradueix en una onada de ressonàncies dramàtiques.

## Vegeu també

* Ghost Dog: The Way of the Samurai

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ Carando, Valerio. Prospettiva Editrice, Civitavecchia, 2011. Il clan dei cineasti. L'estetica del noir secondo Jean-Pierre Melville, José Giovanni, Henri Verneuil (en italià). Prospettiva Editrice, Civitavecchia, 2011. ISBN 978-88-7418-741-6.
* ↑ Palomo, Miguel Ángel «El samurai» (en anglès). El País.
# Berja

Berja és un municipi de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2019 tenia 12.415 habitants. La seva extensió superficial és de 185,81 km² i té una densitat de 66,3 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 51′ N, 2° 57′ O. Està situada a una altitud de 335 metres i a 52 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Nombre d'habitants durant els últims 10 anys..
Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 13.197 | 13.317 | 13.279 | 13.331 | 13.405 | 13.670 | 13.924 | 14.249 | 14.450 | 14.508 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Federico Moreno Ferrón | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Manuel Ceba Pleguezuelos | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Manuel Ceba Pleguezuelos | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Manuel Ceba Pleguezuelos | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Manuel Ceba Pleguezuelos | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Manuel Ceba Pleguezuelos | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Serafín Robles Peramo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonio Torres López | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Multiplan

Multiplan va ser el primer programa de full de càlcul desenvolupat per la Microsoft. Conegut inicialment pel nom codi «EP» (de «Electronic Paper» o «Paper Electrònic»), va ser llançat el 1982 com un competidor del VisiCalc.
Multiplan corria inicialment en ambient operatiu CP/M; va ser desenvolupat usant un compilador privatiu de pseudocodi C de la mateixa Microsoft, com a part d'una estratègia de portabilitat que facilitava transportar programes per a sistemes tals com MS-DOS, Xenix, Commodore 64, Texas Instruments TI-99/4A, RadioShack Model II, Apple II i la sèrie Burroughs B-20.
Malgrat l'alliberament del Microsoft Chart, un programa accessori per a creació de gràfics, el Multiplan va continuar a vendre menys que el Lotus 1-2-3. Va ser substituït pel Microsoft Excel tant en Apple Macintosh (1985) com en Microsoft Windows (1987).

## Diferències d'adreçament de cel·les

Una diferència fonamental entre Muliplan i els seus competidors va ser la decisió de Microsoft d'utilitzar l'adreçament R1C1 en lloc de l'adreçament A1 introduït per VisiCalc. Encara que les fórmules d'estil R1C1 són més eficients per a macros que les fórmules d'estil A1, la majoria dels usuaris de full de càlcul prefereixen el format de referència A1 de VisiCalc.
Microsoft va portar endavant el llegat del R1C1 de Multiplan al Microsoft Excel, que ofereix els dos modes d'adreçament.

## Referències

* 1 2 Richard Brodie. «Microsoft: The Early Days» (en anglès). [Consulta: 29 gener 2010].
* 1 2 «History of Microsoft» (en anglès). [Consulta: 29 gener 2010].
* 1 2 Mr. Byte. «What are A1 and R1C1 Reference Style in Excel?» (en anglès), 29-04-2008. Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 13 març 2011].

## Enllaços externs

* Microsoft Excel i OpenOffice Calc
* Multiplan SYLK File Format(anglès)