OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ambrief

Ambrief és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 64 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ambrief era de 64 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 2 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ambrief el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 42 eren actives i 9 eren inactives. De les 42 persones actives 33 estaven ocupades (19 homes i 14 dones) i 8 estaven aturades (5 homes i 3 dones). De les 9 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Ambrief hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 652 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ambrief a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ambrief a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pere Carlos

Pere Carlos (? - 1 de juny de 1572) fou bisbe de Girona. Quan fou escollit era prior del monestir d'Uclés de l'Orde de Santiago al Regne de Castella. Prengué possessió el 28 d'octubre de 1565. El 1567, expulsats d'Espanya els religiosos conventuals de Sant Francesc, posà en possessió del Convent de Sant Francesc de Girona als religiosos de l'Observança.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 299 [Consulta: 9 desembre 2014].
# Còlit cua-roig

El còlit cua-roig, també anomenat còlit d'Afgània (Oenanthe chrysopygia) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita zones pedregoses amb arbusts, criant al nord de l'Iran i Afganistan i viatjant en hivern cap al sud, fins al sud d'Iraq, de l'Iran i del Pakistan, i la Península Aràbiga. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit cua-roig». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Svensson, Lars; Mullarney, Killian; Zetterstrom, Dan; Pijoan. Guia d'ocells: Europa i regió mediterrània. Itàlia: Omega, 2010, p. 290. ISBN 978-84-282-1534-3.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 713. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Fitxa del còlit cua-roig a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 10/12/2012 (anglès)
* ↑ BirdLife International. «Red-tailed Wheatear. Oenanthe chrysopygia» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 26 gener 2021].
# Tahinli çörek

Tahinli çörek és una varietat de çörek turca tradicional amb tahini. Es troba també a la gastronomia de Xipre. Els turcoxipriotes l'anomenen "daşinobitta".

## Preparació

La massa es prepara amb farina de blat, ous, oli o margarina, llevat de pa o rent químic i iogurt. El farcit es prepara amb tahini, nous moltes i sucre comú. Se li dona la forma d'una serp enrotllada. Al moment de posar-lo al forn es pinta amb rovell d'ou i s'hi deixen caure damunt llavors de nigella o sèsam.

## Vegeu també

* Ay çöreği
* Haşhaşlı çörek
* Paskalya çöreği

## Referències

* ↑ Rıdvan Öztürk; Mustafa Argunşah; Nurettin Demir Kıbrıs konuşuyor: Kıbrıs ağzı üzerine incelemeler. Kesit, 2009. ISBN 978-605-4117-14-7.
* ↑ A'DAN Z'YE YEMEK TARİFLERİ KİTABI: 3000 TANE LEZZETLİ TARİF. Aqoach Yayıncılık, p. 2550–. GGKEY:NQ2XKU0RTLZ.

## Enllaços externs

* Imatges de "tahinli çörek"
* Recepta en turc
# Josep Lamas i Alsina

Josep Lamas i Alsina (Súria, 3 d'octubre de 1981) és un jugador d'hoquei sobre patins català, del HC Liceo de la Corunya. És fill d'Eduardo Lamas Sanchéz i germà gran del també jugador d'hoquei, Eduard Lamas i Alsina. Juga de davanter al primer equip del Liceo des del 2003.
El 2012 va ser convocat com a internacional per a primera vegada amb la selecció espanyola d'hoquei.
La temporada 2014/15 fou escollit com el millor jugador de la lliga espanyola, per davant de Marc Gual i Jordi Bargalló.

## Palmarès

Lamas ha obtingut els següents trofeus:

### HC Liceo

* 3 Co pes d'Europa (2002-03, 2010-11 i 2011-12)
* 1 Copa espanyola/Copa del Rei (2003-04)
* 1 Copa Intercontinental (2003-04)
* 1 Copa de la CERS (2009-10)
* 2 Co pes Galícia (2009 i 2010)

### Selecció espanyola

* 1 Campionat d'Europa Júnior
* 1 Campionat d'Europa Juvenil
* 1 Campionat d'Europa Sènior

## Referències

* 1 2 «Fitxa del Josep Lamas al liceo de la Corunya». Arxivat de l'original el 20 de novembre 2010. [Consulta: 28 abril 2014].
* ↑ «web de la federació espanyola de patinatge». Arxivat de l'original el 29 d’abril 2014. [Consulta: 28 abril 2014].
* ↑ Graell, Jordi. «Josep Lamas, escollit com a MVP de l'OK Lliga 2014/15». Ara.cat, 14-04-2015. [Consulta: 5 juny 2015].
# Andrew W. Marlowe

Andrew Woodruff Marlowe, conegut com a Andrew K. Lazar, (Beverly Hills, Califòrnia, 23 de desembre del 1966) és un guionista de televisió estatunidenc.

## Biografia

Marlowe es llicencià en Literatura anglesa a la Universitat de Colúmbia, a Nova York, i es doctorà en guionatge a la Universitat del Sud de Califòrnia, a Los Angeles.
Començà a treballar el 1994, i, a més de diverses sèries de televisió, ha escrit els guions de les pel·lícules Air Force One (1997), End of Days (1999) i Hollow Man (2000), així com diversos altres que no han estat realitzats. També és el creador i productor executiu de la sèrie de l'ABC Castle (iniciada el 2009), on sovint també hi escriu els guions.
Marlowe viu a Los Angeles amb la seva esposa, també guionista, Terri Edda Miller, amb qui es casà el 1997 i que ell reconeix com la seva "col·laboradora en el crim". Té dos fills del seu primer matrimoni.

## Llegenda

Es creu que Marlowe podria ser l'autor (o coautor) dels diversos llibres de novel·la negra que ha produït l'ABC el 2009, i que signa fictíciament el seu personatge Richard Castle. Aquestes novel·les també apareixen a la trama de la sèrie de televisió, on en Castle és un escriptor que col·labora amb la policia de Nova York amb la intenció de documentar-se per a les seves obres.

## Referències

* ↑ «Andrew W Marlowe». Radaris, 2015. [Consulta: 1r juny 2015]. (francès)
* ↑ «Hardcover Fiction – List – NYTimes.com». The New York Times, 09-10-2009. [Consulta: 2 desembre 2009]. (anglès)
# Sidi Azzouz

Sidi Azzouz (en àrab سيدي عزوز, Sīdī ʿAzzūz; en amazic ⵙⵍⴼⴰⵜ) és una comuna rural de la província de Sidi Kacem, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.356 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Parabothus taiwanensis

Parabothus taiwanensis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 14,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Taiwan.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Phil Neal

Philip George Neal (20 de febrer de 1951) és un antic futbolista anglès de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982. Defensà els colors de Northampton Town, Liverpool FC i Bolton Wanderers FC.
Fou entrenador als clubs Bolton Wanderers, Coventry City FC, Cardiff City FC i Manchester City FC.

## Palmarès
### Jugador
#### Liverpool

* Football League First Division (8): 1975-76, 1976-77, 1978-79, 1979-80, 1981-82, 1982-83, 1983-84, 1985-86
* Football League Cup (4): 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1983-84
* FA Charity Shield (5): 1976, 1977 (compartit), 1979, 1980, 1982
* Copa d'Europa de futbol (4): 1976-77, 1977-78, 1980-81, 1983-84
* Copa de la UEFA (1): 1975-76
* Supercopa d'Europa de futbol (1): 1977

### Entrenador
#### Bolton Wanderers

* Football League Trophy (1): 1988-89

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 7 setembre 2015. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ Perfil a worldfootball.net
* ↑ «Next Bolton Wanderers Manager Odds». The Sack Race. [Consulta: 8 octubre 2011].
* ↑ «Phil Neal». Soccerbase. Arxivat de l'original el 24 de febrer 2005. [Consulta: 8 octubre 2011].
* ↑ «F.A. Carling Premiership 1993/1994». coventrycity-mad.co.uk, 23-10-1993. [Consulta: 8 octubre 2011].
* ↑ «Coventry City results 1993/1994». coventrycity-mad.co.uk. Arxivat de l'original el 5 octubre 2011. [Consulta: 8 octubre 2011].
# Còlob verd

El còlob verd (Procolobus verus) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu a la Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria, Nigèria, Sierra Leone, Togo i possiblement Benín. El seu hàbitat natural són els boscos subtropicals o tropicals secs i els aiguamolls subtropicals o tropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.
Segons alguns científics, el còlob verd és l'única espècie del gènere Procolobus. Segons aquest punt de vista, totes les altres espècies anteriorment classificades en aquest gènere haurien d'anar al gènere Piliocolobus.
# Terlinguacreekita

La terlinguacreekita és un mineral de la classe dels halurs. Anomenada l'any 2005 per Andrew C. Roberts, Robert A. Gault, Werner H. Paar, Mark A. Cooper, Frank C. Hawthorne, Peter C. Burns, Sharon Cisneros, i Eugene E. Foord per la seva localitat tipus, a Terlingua, Texas. Un sinònim d'aquest nom és el codi IMA2004-018.

## Característiques

La terlinguacreekita és un halur de fórmula química Hg₃$^{2+}$Cl₂O₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la terlinguacreekita pertany a «03.DD: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Hg» juntament amb els següents minerals: eglestonita, kadyrelita, poiarkovita, hanawaltita, terlinguaïta, pinchita, gianel·laïta, mosesita, kleinita, tedhadleyita, vasilyevita, kelyanita, aurivilliusita i comancheïta.

## Referències

* ↑ «Terlinguacreekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* A.C. Roberts, R.A. Gault, W.H. Paar, M.A. Cooper, F.C. Hawthorne, P.C. Burns, S. Cisneros, and E.E. Foord (2005) Terlinguacreekite, Hg2+3O2Cl2, a new mineral species from the Perry Pit, Mariposa mine, Terlingua mining district, Brewster County, Texas, U.S.A. Canadian Mineralogist 43:1055-1060
# Andrew Weatherall

Andrew James Weatherall (6 d'abril de 1963 – 17 de febrer de 2020) va ser un músic, DJ i compositor anglès. La seva carrera el va portar de ser un dels punxadiscos clau en el moviment acid house de finals dels anys 1980 a ser un mesclador de temes de Happy Mondays, New Order, Björk, The Orb, The Future Sound of London i My Bloody Valentine. El seu treball de producció a l'àlbum de Primal Scream, Screamadelica, afegint samplers, bucles i creant una revolucionària barreja de hard rock, house i rave, va ajudar el disc a guanyar el primer Premi Mercury Music de 1992 i a convertir-se en un dels àlbums més celebrats de la dècada de 1990.
Weatherall va morir el 17 de febrer de 2020 a l'Hospital Whipps Cross University de Londres, amb 56 anys. La causa va ser una embòlia pulmonar.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* A Pox on the Pioneers (2009)
* Ruled by Passion, Destroyed by Lust (2013) (amb Timothy J. Fairplay, com the Asphodells)
* The Phoenix Suburb (and Other Stories) (2015) (amb Nina Walsh, com the Woodleigh Research Facility)
* Convenanza (2016)
* Qualia (2017)

### Recopilatoris

* Nine O'Clock Drop (2000)
* Machine Funk Specialists (2002)
* From the Bunker (2004)
* Fabric 19 (2004)
* Sci-Fi-Lo-Fi Vol. 1 (2007)
* Watch the Ride (2008)
* Andrew Weatherall vs the Boardroom (2008)
* Andrew Weatherall vs the Boardroom Volume 2 (2009)
* Masterpiece (2012)
* Consolamentum (2016)

### EP

* The Bullet Catcher's Apprentice (2006)
* Kiyadub (2017)
* Merry Mithrasmas (2017)
* Blue Bullet (2018)

### Single

* "Unknown Plunderer" / "End Times Sound" (2020)

## Referències

* ↑ , 17-11-2007.
* ↑ Petridis, Alexis. «Andrew Weatherall: 'Anyone can make music. What a double-edged sword'», 25-02-2016. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ Savage, Mark «DJ and producer Andrew Weatherall dies». BBC News, 17-02-2020 [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Andrew Weatherall credits». AllMusic. [Consulta: 17 febrer 2020].
# Sidi Belyout

Sidi Belyout (en àrab سيدي بليوط, Sīdī Balyūṭ; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⴱⵍⵢⵓⵟ) és un districte (arrondissement) de la ciutat de Casablanca, dins la prefectura de Casablanca, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 189.715 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Paradoxornis galtanegre

El paradoxornis galtanegre (Paradoxornis guttaticollis) és una espècie de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Viu a l'Àsia. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Descripció

El paradoxornis galtanegre fa uns 18 cm de llarg. El seu front, coroneta i clatell són de color canyella, la resta de les seves parts superiors són de tons marrons i les inferiors blanquinoses. Presenta una taca negra a la part posterior de les galtes, i també són negres el seu lorum i barbeta. La resta del seu rostre és blanc amb un lleuger llistat negre. Com indica el seu nom presenta un fi clapejat negre a la gola i part superior del pit. El seu bec similar al dels lloros és de color groc ataronjat, i les seves potes són grisenques.

## Distribució i hàbitat

Es troba en els boscos de muntanya, zones de matoll i herbassars alts de sud-est d'Àsia, des de l'extrem oriental del subcontinent indi pel nord del sud-est asiàtic fins a la Xina. Distribuït per l'est de l'Índia, Bangladesh, l'oest i sud de la Xina, Myanmar i el nord de Laos, Tailàndia i el Vietnam.

## Referències

* ↑ Lepage, Denis. «Avibase - la base de dades mundial d'ocells». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «paradoxornis galtanegre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 635. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Spot-breasted Parrotbill. Paradoxornis guttaticollis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Brazil, Mark. Birds of East Asia (en anglès), 2009, p. 382. ISBN 9781408108741 [Consulta: 1r març 2021].

## Bibliografia

* Robson, C. (2007). Family Paradoxornithidae (Parrotbills) pp. 292 – 321 in; del Hoyo, J., Elliott, A. & Christie, D.A. eds. Handbook of the Birds of the World, Vol. 12. Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions, Barcelona.

## Enllaços externs

* Vídeos a Internet Bird Collection
# Pica-soques de Còrsega

El pica-soques pitblanc (Sitta whiteheadi) és una espècie d'ocell de la família dels sítids (Sittidae) que habita boscos de les muntanyes de Còrsega.

## Referències

* ↑ «Pica-soques de Còrsega». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/11/2021(català)
# Custodio Dos Reis

Custodio Dos Reis (Rabat, 30 de novembre de 1922 - 26 de novembre de 1959) va ser un ciclista francès d'origen marroquí, professional entre 1946 i 1953. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Tour de França de 1950.

## Palmarès

* 1946
** Vencedor de 4 etapes a la Volta a Portugal
* 1947
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Portugal
* 1950
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1951
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Marroc
* 1952
** 1r a Chauffailles

### Resultats al Tour de França

* 1949. 54è de la classificació general
* 1950. 26è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «DOS REIS Custodio». [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Custodio DOS REIS» (en italià). [Consulta: 7 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Custodio Dos Reis a www.sitiodeciclismo.net
# Terlago

Terlago és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.665 habitants. Limitava amb els municipis d'Andalo, Fai della Paganella, Lavis, Molveno, Trento, Vezzano i Zambana. L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Padergnone i Vezzano creant així el nou municipi de Vallelaghi, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Agostino Depaoli | Lista cívica |
# Andrea Leone Tottola

Andrea Leone Tottola (Nàpols, segona meitat del segle xviii - Nàpols, 15 de setembre de 1831) fou un poeta i prolífic llibretista italià, conegut sobretot pels seus treballs per a Rossini i Donizetti.
Va començar a escriure llibrets el 1802, com a poeta oficial del Teatro San Carlo de Nàpols i de l'empresari Domenico Barbaia.
Per a Rossini va escriure els llibrets de les seves òperes serioses Mosè in Egitto el 1818, Ermione el 1819, La donna del lago el 1819 i Zelmira el 1822. Per a Donizetti va escriure set llibrets, inclosos els de La zingara el 1822, Alfredo il grande el 1823, Gabriella di Vergy el 1826 (refet a partir del que havia escrit per a Michele Carafa el 1816), Elisabetta al castello di Kenilworth el 1829 i Imelda de' Lambertazzi el 1830. Per a Vincenzo Bellini va escriure el llibret de la seva primera òpera, Adelson e Salvini el 1825.
També va escriure obres que van ser musicades per Giovanni Pacini, Saverio Mercadante, Johann Simon Mayr, Nicola Vaccai, Errico Petrella, Ferdinando Paer i Manuel García.

## Referències

* ↑ Black, John; Sadie, Stanley (ed.). «Andrea Leone Tottola». A: The New Grove Dictionary of Opera (Vol. 4). Londres: MacMillan Publishers, Inc., 1998, p. 772–773. ISBN 0-333-73432-7.

## Bibliografia

* John, Warrack; West, Ewan. The Oxford Dictionary of Opera, 1992. ISBN 0-19-869164-5.
# Selisxi

«Selisxi» té aquests significats:
* Selisxi (Mordòvia), localitat de la república de Mordòvia, a Rússia
* Selisxi (Nóvgorod), localitat de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia
# Onze Mondial

Onze Mondial és una revista francesa sobre futbol. Es va anomenar Onze fins que li van canviar el nom el 1989. Anualment, la revista premia el futbolista i l'entrenador europeu de l'any amb el guardó Onze d'Or.

## Història

Onze Mondial va néixer el gener de 1989 de la fusió de les revistes Onze (152 números des de 1976 fins al gener de 1989) i Mondial (106 números des de 1979 fins al gener de 1989). El primer número després de la fusió sortí el febrer de 1989 amb Stéphane Paille a la portada.
La revista es ven en més d'una dotzena de països, entre ells Alemanya, Suïssa, Bèlgica o el Canadà.

## Enllaços externs

* OnzeMondial.com (francès)
# Amphoriscus salfii

Amphoriscus salfii és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Amphoriscus i a la família Amphoriscidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1951 per Michelle Sarà.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Amphoriscus salfii Sarà, 1951. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164208 on 2021-03-13
# Pere March (poeta)

Pere March (València, nascut entre 1336 i 1338 – Balaguer, 1413) va ser un poeta valencià medieval, també conegut com a Mossén Pere March. Fill de Jaume March I, Senyor d'Eramprunyà, i de Guillemona d'Esplugues.
Va lluitar al costat del seu germà Jaume March II contra Pere I el Cruel i va ser fet presoner a la batalla de Nájera (1367) pel Príncep Negre d'Anglaterra. Es va establir a València i fou tresorer del duc reial de Gandia. Del seu segon matrimoni el 1395 amb Elionor Ripoll neta del senyor del Genovés) va néixer Ausiàs March, una de les màximes referències de la poesia en català de tots els temps. Fou precisament a Ausiàs a qui anomenà fill primogènit en el seu testament atorgat a Xàtiva (1413). Pere March acudí la ciutat de Balaguer en una missió de caràcter incert relacionada amb l'alçament de Jaume II d'Urgell en contra de Ferran d'Antequera. Morí en aquesta ciutat, amb 75 anys, el 7 de juny de 1413. L'any següent el seu cos fou traslladat i soterrat al monestir de Sant Jeroni de Cotalba.
De Pere March, de qui es conserven cinc obres morals, va dir el Marqués de Santillana: Mosén Pere March el viejo, valiente y noble caballero, fizo asaz fermosas cosas, entre las quales escribió proverbios de grant moralidat.

## Obra

Poemes conservats de Pere March:
* A vos, madona, qui sabets
* A vos, mout aut senyor
* Al punt c’om naix comensa de morir
* Blanxa y bella n'es la costa
* Cest falç de mon no·l presi un puges
* Cest qui ço fay d'on li deu seguir dan
* Dompna·m platz ben arreada
* Dona val tan com de far mal c’estra
* Jo·m maravelh com no·s ve qui hulhs ha
* Mon car senyor N'Amfos
* Tots grans senyors qui be vol avenir

## Referències

* ↑ Filla de Pere de Ripoll i de Jaumeta de Constantí i neboda del conseller reial Berenguer de Ripoll, camarleng de Pere el Cerimoniós el 1372 i Senyor d'Alcàntara.
* ↑ Obras completas del doctor D. Manuel Milá y Fontanals, Catedrático que fué de literatura en la Universidad de Barcelona, Coleccionadas por el Dr. D. Marcelino Menéndez y Pelayo, de la Real Academia Española, tom tercer, Estudios sobre Historia, Lengua y Literatura de Cataluña. 1890. pp.159-160
* ↑ Università di Napoli Federico II (italià)
* ↑ Mallocaweb (català)

## Enllaços externs

* Poesia de Pere March a RIALC