OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cimera sobre Seguretat Nuclear de 2014

La Cimera sobre Seguretat Nuclear (anglès: Nuclear Security Summit) és una reunió que té com a objectiu la prevenció del terrorisme nuclear. L'edició de 2014 va tenir lloc a La Haia (Països Baixos) els dies 24 i 25 de març de 2014, amb la participació de 58 països.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-05-17 a Wayback Machine.(anglès) (neerlandès)
* Pla de treball Washington (anglès)
* Comunicat de Seül Arxivat 2014-02-08 a Wayback Machine. PDF (anglès)

## Referències

* ↑ «Nuclear Security Summit 2014». NSS 2014 [Consulta: February 1, 2014]. Arxivat de febrer 8, 2014, a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de febrer 8, 2014. [Consulta: d’agost 1, 2022].
# Cirrhinus macrops

Cirrhinus macrops és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Gopalakrishnan, A. i A.G. Ponniah, 2000. Cultivable, ornamental, sport and food fishes endemic to Peninsular India with special reference to Western Ghats. p. 13-32. A A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.) Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cinema d'espionatge

El cinema d'espionatge és un gènere cinematogràfic vinculat a l'espionatge de ficció, en un tractament realista o amb base fantàstica. Nombroses novel·les d'espionatge han estat adaptades al cinema, tot i que en nombrosos casos (com James Bond) el to general de les obres ha estat modificat.

## Història

La pel·lícula d'espionatge emergeix amb el cinema mut, de resultes del teatre d'espionatge, en el context paranoic de la literatura d'invasió i el començament de la Primera Guerra Mundial. Es troben així les pel·lícules britàniques The German Spy Peril (1914) i O.H.M.S (1913)
Alfred Hitchcock va popularitzar ulteriorment la pel·lícula d'espionatge en els anys 30 amb les seves novel·les de suspens L'home que sabia massa (1934), Els trenta-nou graons (1935), Sabotage (1936) i Alarma a l'exprés (1938).
La popularitat de les pel·lícules d'espionatge és sovint considerada al seu apogeu durant els anys 60, quan els temors de la Guerra freda es corresponien amb el desig dels espectadors de trobar excitació i suspens a les pel·lícules. En aquesta època apareixen d'un costat de les pel·lícules realistes com l'adaptació The Spy Who Came in from the Cold (1963), d'altra banda de les pel·lícules fantàstiques com la sèrie dels James Bond a partir de 1962.
El cinema d'espionatge ha conegut una recuperació d'interès al final dels anys 1990, tot i que van ser més aviat pel·lícules d'acció amb elements d'espionatge, o comèdies.

## Pel·lícules d'espionatge realistes

* 1935: Els trenta-nou graons, d'Alfred Hitchcock, a partir de la novel·la de John Buchan.
* 1936: Secret Agent, d'Alfred Hitchcock
* 1965: The Spy Who Came in from the Cold, de Martin Ritt, a partir de la novel·la de John Le Carré.
* 1975: Els tres dies del Còndor, de Sydney Pollack
* 1990: La Casa Rússia (The Russia House), de Fred Schepisi.
* 2001: Spy game, joc d'espies, de Tony Scott
* 2001: El sastre de Panamà (The Tailor of Panamà), de John Boorman.
* 2002: la trilogia Jason Bourne (2002, 2004 i 2007), adaptació de novel·les de Robert Ludlum
* 2003: La Recluta, de Roger Donaldson
* 2003: Confessió d'un home perillós, de George Clooney, basat en l'autobiografia de Chuck Barris.
* 2004: Agents secrets, de Frédéric Schoendoerffer.
* 2005: The Constant Gardener, de Fernando Meirelles.
* 2005: Syriana, de Stephen Gaghan.
* 2006: Munich, de Steven Spielberg, sobre l'Operació Ira de Déu després de la Massacre Dels JO de Múnic el 1972.
* 2006: Raons d'estat, de Robert De Niro.
* 2007: Agent double, de Billy Ray, història verdadera d'Eric O'neill sobre l'agent Robert Hanssen.
* 2008: Body of Lies, de Ridley Scott.

## Pel·lícules d'espionatge fantàstiques
### Sèries

* La sèrie de les pel·lícules James Bond, des de 1962
* Els tres Austin Powers (1997, 1999 i 2002)
* Cypher de Vincenzo Natali (2002)

### Pel·lícules

* 1985: L'home de la sabata vermella (The Man with One Red Shoe) de Stan Dragoti.
* 2003: Johnny English, de Peter Howitt

## Referències

* ↑ O.H.M.S. (1913)
# Chinatown (San Francisco)

Chinatown és el barri xinès de San Francisco (en xinès: 唐人街, en pinyin: tángrénjiē, jyutping: tong jan gaai), al mateix temps és el barri xinès més antic a Amèrica del Nord i la comunitat xinesa més gran fora de l'Àsia. Des de la seva creació a la dècada de 1840, ha estat molt important i influent en la història i cultura dels immigrants xinesos als Estats Units i Amèrica del Nord. A més de ser un punt de partida i llar de milers d'immigrants xinesos, és també una atracció turística important, per les seves botigues, restaurants i atraccions que atrauen més turistes a l'any al barri que l'Pont Golden Gate.
Chinatown ha constat tradicionalment dels barris de North Beach, i Telegraph Hill, afrontant amb els carrers Bush, Taylor, Bay i l'oceà Pacífico. Oficialment, Chinatown està situat al centre de San Francisco, i coincideix amb cinc codis ZIP. Chinatown està dins d'una zona d'aproximadament una milla de llarg per 1.34 milles d'ample. La frontera actual és del carrer Montgomery, l'avinguda Columbus i el districte financer de la ciutat a l'est, i el carrer Unió i North Beach al nord. El sud-est està limitat pel carrer Bush amb Union Square.
A Chinatown, hi ha dues vies principals. Una d'elles és l'avinguda Grant (都 板 街), amb la Porta del Drac (conegut com a "Chinatown Gate" en alguns mapes) a la cantonada del carrer Bush i l'avinguda Grant; la Plaça de Santa Maria amb una estàtua de Sun Yat-sen; un monument de guerra als veterans de la guerra xinesa; i botigues, restaurants i petits centres comercials. L'altra, el carrer Stockton (市 德 頓 街), és menys freqüentada pels turistes, i presenta un autèntic aspecte xinès, recordant Hong Kong, amb els seus productes i mercats de peix, botigues i restaurants.
Un important punt focal al barri Xinès és la plaça Portsmouth. A causa que és un dels pocs espais oberts a Chinatown, a Portsmouth Square es pot veure gent practicant tai-txi i avis jugant a escacs xinesos. Una rèplica de l'Estàtua de la Democràcia utilitzada en les protestes de la Plaça de Tian'anmen va ser construïda el 1999 per Thomas Marsh i es troba a la plaça. Està feta de bronze i pesa aproximadament 600 lliures (270 kg).

## Referències

* ↑ Hoiberg, Dale: The New Encyclopaedia Britannica MicroPaedia vol. 10, Page 388.
* ↑ San Francisco Chinatown Page at SFGate.com
# Chinanu Onuaku

Chinanu Michael Onuaku (Lanham, Maryland, 1 de novembre de 1996) és un jugador de bàsquet estatunidenc d'ascendència nigeriana de 2,08 metres d'estatura que juga a les posicions d'aler pivot o pivot. És el germà menor del també jugador professional Arinze Onuaku.

## Trajectòria esportiva

A la Universitat va jugar dues temporades amb els Cardinals de la Universitat de Louisville, amb una mitjana de 6,2 punts, 6,4 rebots i 1,6 taps per partit. Va ser elegit en la trentena setena posició del Draft de l'NBA del 2016 per Houston Rockets. Va jugar la Lliga d'estiu de l'NBA d'aquell any i acaba signant amb els Rockets. Va fer el seu debut a l'NBA el 26 de desembre de 2016, entrant al quart quart i registrant sis punts i tres rebots en una victòria per 131-115 sobre els Phoenix Suns. Aquella temporada també va jugar amb els Rio Grande Valley Vipers, l'afiliat de la D-League dels Rockets.
El 20 d'octubre de 2018 va ser seleccionat al draft de la NBA G League 2018 pel Greensboro Swarm. La seva primera temporada fora dels Estats Units va ser la 2019-20 a Corea del Sud, jugant amb el Wonju DB Promy, amb els que va fer una mitjana de 14,4 punts, 10,3 rebots, 2,5 assistències, 1,4 robatoris i 1,5 taps per partit. En el mes d'octubre de 2020 signa amb el Zadar de la lliga croata.
El 21 de juliol de 2021 va signar amb Bnei Herzliya de la Premier League israeliana de bàsquet, amb els que guanya la Copa Estatal de bàsquet israelià després de superar l'Hapoel Tel Aviv a la final per 87–82. Onuaku es va coronar com a MVP del partit amb 30 punts, 17 rebots, 4 assistències, 4 taps i 50 de valoració.
El 20 de juliol de 2022 va signar amb el Dinamo Sassari de la lliga italiana, però en el mes de novembre es desvincula de l'equip italià i acaba la temporada a l'Hapoel Tel Aviv israelià.
En 27 de juliol de 2023 fitxa pel Club Joventut Badalona, però rescindeix el seu contracte a començaments del mes de novembre.

## Referències

* ↑ Cohen, Josh «Arinze Onuaku Plays Against Brother». NBA, 06-01-2017 [Consulta: 28 juliol 2023].
* 1 2 «Chinanu Onuaku». Real GM. [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «Harden scores 32 points and Rockets cruise past Suns 131-115». ESPN, 27-12-2016 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «2016-17 NBA Assignments». NBA [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ Zule, Zeljko «Zadar inks Chinanu Onuaku». Eurobasket, 14-10-2020 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «Bnei Hertzeliya tabs Chinanu Onuaku, ex Zadar». Eurobasket, 21-07-2021 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «Chinanu Onuaku officially signs with Dinamo Sassari». Sportando, 20-07-2022 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «Chinanu Onuaku signs with Hapoel Tel Aviv». Sportando, 13-11-2022 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ «El Joventut cierra la plantilla con el fichaje del pívot Chinanu Onuaku». Sport, 27-07-2023 [Consulta: 28 juliol 2023].
* ↑ Felipo, Julián «Onuaku deja de ser jugador del Joventut». Mundo Deportivo, 03-11-2023 [Consulta: 9 novembre 2023].
# Centro Dramático Galego

Centro Dramático Galego (CDG) és la unitat de l'Axencia Galega das Industrias Culturais, AGADIC (abans Instituto Galego das Artes Escénicas e Musicais, IGAEM) que té com a objectiu la producció i la distribució d'espectacles teatrals en llengua gallega, amb la pretensió de normalitzar la llengua en l'àmbit del teatre.
Adscrit a la Xunta de Galícia, la seva activitat va començar l'any 1984.
Com a unitat de producció, el CDG configura una programació escènica que possibiliti que l'espectador de Galícia tingui una visió completa del panorama dramàtic universal. Com a suport d'aquest eix central d'actuació sorgeix el Saló Teatre, seu administrativa del Centre Dramàtic i únic espai d'exhibició escènica de titularitat exclusiva de la Xunta de Galícia. Reinaugurat l'any 1999, després de ser sotmès a una completa rehabilitació, el Saló Teatre acull una programació sistemàtica, plural i de qualitat reconeguda.
El Centro Dramático Galego és, a més, una companyia teatral. La seva experiència es tradueix en unes setanta produccions i coproduccions estrenades en poc més de vint anys d'història. Les principals línies de programació del CDG, amb una mitjana de tres produccions per temporada, apunten cap a diverses direccions: la recuperació dels autors gallecs fonamentals, la presència dels dramaturgs gallecs contemporanis, la incorporació a l'escena gallega de grans noms de la literatura dramàtica universal, la promoció del teatre infantil i la projecció exterior del teatre gallec, entre d'altres.
L'activitat del Centro Dramático Galego va més enllà dels aspectes estretament relacionats amb la producció i la creació teatrals. També vol acostar l'activitat escènica al conjunt de la societat gallega i aglutinar el col·lectiu de professionals vinculats al sector.
En aquesta línia, el CDG organitza diverses activitats formatives, publica manuals pedagògics destinats al públic escolar i fa una important labor editorial mitjançant més de deu col·leccions centrades en la difusió del teatre gallec.
# Centro Galego de Arte Contemporánea

El Centre Gallec d'Art Contemporani (Centro Galego de Arte Contemporánea, CGAC) és un centre artístic amb seu a Santiago de Compostel·la (Galícia) que té com a fi fomentar la cultura a Galícia mitjançant l'exhibició, gaudi i coneixement de les tendències i corrents de la creació artística contemporània.

## Història

El CGAC es va crear a l'empara de l'apartat 19 de l'article 27 de l'Estatut d'Autonomia de Galícia i mitjançant el Decret 308/1989. Va ser inaugurat el 1993, comptant amb programació estable des de 1995. La seva col·lecció d'art contemporani està composta pels fons de la Xunta de Galícia, els fons que va adquirir el propi centre, i els procedents de dipòsits o donacions. Destaca la seva inclusió d'obres d'artistes gallecs. Pertany en l'actualitat a l'estructura orgànica de la Conselleria de Cultura i Turisme de la Xunta de Galícia.

## Edifici

Va ser dissenyat per l'arquitecte portuguès Álvaro Siza entre 1988 i 1993, després de rebre l'encàrrec de l'administració gallega. L'edifici forma part d'una onada de museus que va tenir lloc a Espanya després de la fi de la dictadura, que para Josep María Montaner "significava recuperar el temps perdut en la creació d'infraestructures culturals".
Es troba en el límit de la ciutat monumental de Santiago de Compostel·la, en un espai en el qual comparteix veïnatge amb el convent de Santo Domingo de Bonaval, on es troba el Panteó de Galegs Il·lustres i el Museu do Pobo Galego. També la recuperació del Parc de San Domingos duta a terme conjuntament amb la urbanista i paisatgista gallega Isabel Aguirre, a l'espai contigu al Centre Galleg d'Art Contemporani, respecta la distribució de l'antiga horta del convent, amb la successió de terrasses, solució galaica a l'aprofitament del desnivell del terreny per a la utilització agrícola.

## Referències

* ↑ Montaner, Josep María. Museos para el nuevo siglo. Gustavo Gili, 1994. ISBN 8425216311.
# Christer Wallin

Christer Wallin (Timrå, 17 de juny de 1969) és un nedador suec, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on disputà dues proves del programa de natació. Fou sisè en els 4x200 metres lliures, mentre en els 200 metres papallona quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, tornà a disputar dues proves del programa de natació. Fent equip amb Anders Holmertz, Tommy Werner i Lars Frölander, guanyà la medalla de plata en els 4x200 metres lliures, mentre en els 400 metres lliures quedà eliminat en sèries. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1996, a Atlanta, on revalidà la medalla de plata en els 4x200 metres lliures, tot fent equip amb Anders Holmertz, Anders Lyrbring i Lars Frölander, mentre en els 4x100 metres lliures quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en els 4x200 metres lliures del Campionat del Món de natació de 1994, formant equip amb Tommy Werner, Lars Frölander i Anders Holmertz, una de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1995, en els 4x200 i 4x100 metres lliures respectivament, i una d'or al Campionat del Món en piscina curta de 1993, novament en els 4x200 metres lliures.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Christer Wallin». [Consulta: 11 juliol 2021].
* ↑ «Christer Wallin - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 11 juliol 2021].
# Christiaan Hendrik Persoon

Christiaan Hendrik Persoon (Colònia del Cap, 1 de febrer de 1761 - París, 16 de novembre de 1836) va ser un botànic micòleg que va fer addicions a l'obra de Linnaeus en la taxonomia dels bolets.

## Biografia

Persoon va néixer a Àfrica del Sud, a Cap de la Bona Esperança essent fill d'un immigrant de la Pomerània i de mare holandesa. Quan ell tenia 13 anys, morí la seva mare i el seu pare i ell tornaren a Europa.
Inicialment estudià teologia a la Universitat de Halle. Als 22 anys canvià a medicina a Leiden i Göttingen. Es doctorà a "Kaiserlich-Leopoldinisch-Carolinische Deutsche Akademie der Naturforscher" el 1799.
Es traslladà a París el 1802, on viví pobrament.
El seu primer llibre va ser Abbildungen der Schwämme (Il·lustracions de les esponges). Entre 1805 i 1807, publicà el seu Synopsis plantarum Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine., un treball popular que descriu 20.000 espècies de plantes. Els seus llibres sobre fongs són pioners començant per Synopsis methodica fungorum (1801); on comença la nomenclatura dels ordres Uredinales, Ustilaginales, i els Gasteromicets. L'any 1815 va ser escollit membre corresponent de la Reial Acadèmia de Ciències Sueca.
El gènere Persoonia, d'Austràlia rep el nom en honor seu.
La seva forma abreujada estàndard és Pers.

## Referències

* Duane Isely, One hundred and one botanists (Iowa State University Press, 1994), pp. 124–126.
* ↑ Chater A.O., Brummitt, R.K. (1966). Subspecies in the works of Christiaan Hendrik Persoon. Taxon 15(4):143-8.
* ↑ de Zeeuw, R. (1939). Notes on the life of Persoon. Mycologia 31(3): 369-70.
* ↑ Petersen R.H. (1977). Some brief reflections on C.H. Persoon. Kew Bulletin 31(3):695-98.

## Enllaços externs

* Christian Hendrik Persoon
* Persoonia Arxivat 2009-12-03 a Wayback Machine.
* Hunt Institute-botanical archives Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine.
# Christi Matri

Christi Matri és la quarta encíclica del papa Pau VI. Fou promulgada el 15 de setembre de 1966 i ordena súpliques a la Mare de Déu per al mes d'octubre.

## Estructura

* Motius de greu preocupació
* Contínua activitat per la pau
* Reunir-se i preparar sol·lícites i negociacions lleials
* La pau, do del cel inestimable
* La intercessió de Maria, Mare de l'Església, Reina de la Pau

## Enllaços externs

* Text de l'encíclica Christi Matri
# Clotari IV

Clotari IV (vers 652–vers 719), va ser designat rei d'Austràsia pel majordom de palau Carles Martell l'any 717.
Durant el seu breu regnat, si es pot considerar com a tal, no va tenir cap mena de poder real i fou tan sols un titella a mans de Carles Martell, que tan sols l'havia entronat per oposar-lo al seu enemic Khilperic II de Nèustria. Però la mort de Clotari poc després, van portar-lo a negociar amb Khilperic la reunificació dels regnes francs.
Es desconeix la seva relació amb la dinastia regnant merovíngia, i existeix la possibilitat que ni tan sols fos merovingi. Segons algunes fons posteriors podria ser fill de Teodoric III (rei dels francs).

## Vegeu també

* Dinastia merovíngia
* Cronologia de la història de França

## Notes i referències

* ↑ Com en la majoria de noms bàrbars que apareixen en textos romans, existeixen diverses versions del nom llatinitzat: Chlotharium, Cholthachar, Choltar, Clotaire, Chlotochar, o Hlothar. El nom evolucionaria al llatí "Lotari"
* ↑ Fredegari (continuador), 10, MGH SS rer Merov II, pàg. 174.
# Coelorinchus ventrilux

Coelorinchus ventrilux és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 300-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Índies Occidentals.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus ventrilux». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., A.W. Ebeling, T. Iwamoto, S.B. McDowell, N.B. Marshall, D.E. Rosen, P. Sonoda, W.H. Weed III i L.P. Woods, 1973. Fishes of the western North Atlantic. Part six. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ciril VII de Constantinoble

Ciril VII de Constantinoble (en grec Κύριλλος Ζ') va ser Patriarca de Constantinoble del 3 d'octubre de 1855 al 13 de juliol de 1860.
Va ser metropolità d'Amasya abans de succeir a Àntim VI a la seu del patriarcat de Constantinoble. No era una persona de gran cultura però va convocar una assemblea dels representants de totes les províncies del patriarcat per redactar un Reglament general. Pressionat, va dimitir l'any 1860 i es va retirar a les Illes dels Prínceps on va morir l'any 1872.

## Referències

* ↑ «Κύριλλος Ζ'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 17 agost 2023].
# Coll d'en Bernat

El Coll d'en Bernat és un coll del vessant nord de la carena axial de la serralada dels Pirineus, a 2.627,3 metres d'altitud, en el terme comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord, però a prop del termenal amb Queralbs, a la del Ripollès. És a l'extrem meridional del terme de Fontpedrosa, en el vessant nord-est del Pic de Nou Fonts, i al sud del Puig Anyella, a la carena que separa lel circ del Planell de Nou Fonts de les Clotades de l'Estanyol.

## Referències

* ↑ El Coll d'en Bernat en els ortofotomapes de l'IGN