OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raymond Boven

Raymond Boven (Limburg, 26 d'octubre de 1953) és un ex-pilot de motocròs flamenc que destacà en competició internacional durant la dècada de 1970, especialment en la categoria dels 250cc, essent un dels millors competidors del Campionat del Món de motocròs durant un grapat d'anys i un dels pilots oficials de Montesa més prometedors a la seva època.
Després de destacar a l'edició de 1973 del Campionat d'Europa de 125cc (instaurat aquell mateix any) i obtenir-hi l'onzena posició final (la tercera del Grup B), el 1974 fou promogut per la marca a la categoria dels 250cc en substitució del finlandès Kalevi Vehkonen. L'any del seu debut en aquesta categoria sorprengué tothom en guanyar la primera mànega del Gran Premi d'Espanya disputat al Circuit del Vallès, en unes condicions molt dures pel fang abundant. Al mateix circuit, el 3 d'abril de 1977 tornà a donar la campanada en aconseguir guanyar el Gran Premi davant els potents equips oficials de KTM, Bultaco i ČZ, esdevenint així el primer pilot a guanyar un Gran Premi de motocròs amb una motocicleta catalana.

## Palmarès al Campionat del Món

| Any | Motocicleta | 500cc | 125cc |
| 1973 | Montesa | 29è | 11è |
| 1974 | Montesa | 12è | - |
| 1975 | Montesa | - | - |
| 1976 | Montesa | 13è | - |
| 1977 | Montesa | 7è | - |
| 1978 | Montesa | 11è | - |
| 1979 | Husqvarna | 16è | - |
| 1980 | Husqvarna | 5è | - |
| 1981 | Husqvarna | 16è | - |
* ↑ Fins al 1974 inclòs no existia el Campionat del Món de 125 cc, ans el Campionat d'Europa (conegut també com a Cup FIM)

## Referències

* ↑ «Twaalf vragen aan Pierre Schroyen!» (en neerlandès). mxvintage.be, 15-10-2018. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Raymond Boven» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* 1 2 3 «Dominio soviético en el Mundial de Moto-Cross» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 08-04-1974. [Consulta: 12 març 2011].
* ↑ «Primer triunfo de una marca española (Montesa) en la historia de la competición» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 04-04-1977. [Consulta: 12 març 2011].
* ↑ «Raymond Boven, vencedor del G. P. de España de motocross» (PDF) (en castellà). elpais.com. El País, 05-04-1977. [Consulta: 4 gener 2012].
* ↑ Ramkema, Wim; Heese, Jan. «Moto Cross - Raymond Boven». A: Grand Prix - Libro para cromos (en castellà). Bilbao: Publicaciones Fher, 1977, p. 22 (Àlbum de cromos). D.L. BI-1027-77, No. Reg. 4070-77. ISBN 84-243-1359-3.

## Enllaços externs

* Entrevista a Raymond Boven al Mundo Deportivo (9/4/1978) (castellà)
* Article sobre antics pilots de motocròs, amb imatges de Raymond Boven PDF (castellà)
* Vídeo de la seva victòria al GP d'Espanya de 250cc de 1977, celebrat al circuit del Vallès (castellà)
* Imatge de Raymond Boven al Circuit del Vallès el 1977, l'any del seu triomf al GP
# Can Vilatort

Can Vilatort és una masia del municipi de Sant Esteve de Palautordera (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una masia orientada cap a l'est amb una estructura coberta a dos vessants. És un edifici de planta baixa i pis. El portal de la façana principal, dovellat, està descentrat cap a l'esquerra. A la clau hi ha un relleu d'una creu. Al damunt del portal hi ha una finestra espitllerada i una de pedra semi arquejada. A la seva dreta hi ha una altra finestra d'arc gòtic i a la planta una pedra d'arc pla. A l'extrem esquerre de la façana principal hi ha un contrafort. La façana nord fa una corba en el seu traçat. Al darrere de l'edifici hi ha un pou de pedra.
El mas Vilatort apareix en butlles dels anys 1002, 1007, 1098 i 1120. Bartomeu Vilatort apareix en un document de l'any 1417 com a veí de la parròquia. El mas és anomenat al fogatge de 1515.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Vilatort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Universitat d'Antananarivo

La Universitat d'Antananarivo (francès: Université d'Antananarivo) és la principal universitat pública de Madagascar, està situada a la capital del país, Antananarivo.
Els orígens d'aquesta universitat es remunten a l'any 1955 amb la formació de L'Institut d'Estudis Avançats a Antananarivo. El 1961 va ser reanomenada com Universitat de Madagascar a la que finalment va succeir. Més tard va obrir delegacions a Antsiranana, Fianarantsoa, Toamasina, Toliara, i Mahajanga.

## Facultats

* Facultat de Dret, d'Economia, de Gestió i de Sociologia;
* Facultat de Lletres i Ciències Humanes;
* Facultat de Medicina;
* Facultat de Ciències.
També pertanyen al rectorat de la Universitzt d'Antananarivo: l'Escola Normal Superior de Madagascar, l'Escola Superior de Ciències Agronòmiques, l'Escola Superior Politècnica d'Antananarivo.

## Enllaços externs

* Antananarivo University
# Covington (Oklahoma)

Covington és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Covington tenia 553 habitants, 224 habitatges, i 159 famílies. La densitat de població era de 533,8 habitants per km².
Dels 224 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.979 $ i la renda mediana per família de 32.222 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 13.594 $. La renda per capita de la població era de 12.788 $. Entorn del 10,5% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Mars

«Mars» té aquests significats:
* Etnografia: Mars individu del poble dels marsis, poble d'Itàlia central que vivia a l'entorn del llac Fucinus
* Xifratge: MARS, sistema de xifratge per blocs desenvolupat per IBM
* Mitologia: Mars o Mart (mitologia), déu de la guerra
* Gastronomia: Mars (Cervesa), cervesa de fermentació espontània
* Biografies:
** Domici Mars poeta romà del segle I aC
** Octavi Mars, llegat de Dolabel·la el 43 aC
** Vibi Mars, governador de Síria i probablement d'Àfrica
** Bruno Mars (1985, Hawaii), cantant, compositor i productor musical
* Toponímia:
** Mars (Ardecha), municipi francès al departament de l'Ardecha
** Mars o Març (Gard), municipi francès al departament del Gard i a la regió de Llenguadoc-Rosselló
** Mars (Loira), municipi francès al departament del Loira
** Mars (Pennsilvània)
** Mars Hill, població del Comtat de Madison (Carolina del Nord) als Estats Units d'Amèrica.
** Mars Hill (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA).
** Le Mars població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
** Mars-la-Tour municipi francès al departament de Meurthe i Mosel·la
** Mars-sous-Bourcq municipi francès al departament de les Ardenes
** Mars-sur-Allier, municipi francès al departament de la Nièvre
** Chalo-Saint-Mars municipi francès al departament de l'Essonne
** Cinq-Mars-la-Pile, municipi francès al departament de l'Indre i Loira
** Petit-Mars, municipi francès a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic
** Saint-Mars, diversos topònims
* Astronàutica:
** Mars 96, missió espacial russa amb l'objectiu d'estudiar Mart llançada el 1996
** Mars Pathfinder, sonda espacial no tripulada de la NASA llençada el 1996
** Mars Global Surveyor, nau espacial de la NASA llançada el 1996
** Mars Express, primera missió de l'Agència Espacial Europea al planeta Mart llançada el 2003 des de Baikonur
** Mars Reconnaissance Orbiter nau espacial llançada el 2005 amb l'objectiu d'avançar en el coneixement de Mart
** Mars rover, vehicle tot terreny que s'utilitza per explorar el planeta Mart
** Mars Sample Return Mission, missió espacial per recollir mostres de roca i pols de Mart i per tornar-los a la Terra
** Mars Science Laboratory, astromóvil de la NASA
** Mars to Stay, proposta per enviar humans a Mart
** 2001 Mars Odyssey vehicle espacial robòtic que orbita el planeta Mart desenvolupat per la NASA
** Programa Mars, sèrie de set sondes interplanetàries de la Unió Soviètica amb l'objectiu d'investigar el planeta Mart
* Miscel·lània:
** Mars Attacks! pel·lícula del 1996 dirigida per Tim Burton
** Mars Matrix: Hyper Solid Shooting, videojoc arcade desenvolupat per Takumi
** Mars (sèrie), sèrie del National Geographic Channel
** Veronica Mars, sèrie de televisió americana catalogada com a "teen noir" estrenada a la cadena UPN el 2004
** 30 Seconds to Mars grup de música rock de Los Angeles (Estats Units).
Viccionari
# Sturmgeschütz IV

El Sturmgeschütz IV (Sd.Kfz. 167) o StuG IV, era un canó d'assalt utilitzat durant la Segona Guerra Mundial per l'exèrcit alemany.
A causa de la demanda de canons d'assalt, el StuG IV es va formar a partir d'una combinació de l'estructura d'un tanc d'assalt StuG III lleugerament modificat i un xassís de Panzer IV. Va començar a produir-se a partir de desembre de 1943 per la Krupp i van ser construïts al voltant de 1.100 unitats. Utilitzaven el xassís del Panzer IV perquè Krupp no va construir el StuG III. El StuG IV va arribar a ser conegut com un tanc aniquilador molt eficaç, especialment al Front Oriental. Disposava d'una màxim de 4 tripulants, i es va facilitar principalment a les divisions d'infanteria.

## Enllaços externs

* Panzer World
* Variants del Panzer IV supervivents - Un fitxer en PDF presentat les variants del Panzer IV (els tancs Jagdpanzer IV, Hummel, Nashorn, Brummbär, StuG IV, Flakpanzer i prototips basats en el Pz IV) encara existents en el món
# Arthur Hoérée

Arthur Hoérée (Saint-Gilles, 16 d'abril de 1897 - París, 5 de juny de 1986) fou un actor i compositor per al cinema, belga.
Autor d'una quinzena de partitures de pel·lícules, va col·laborar sovint amb Arthur Honegger. Va tenir com a alumne el compositor i organista André Jorrand durant les classes d'instrumentació. Del 1941 al 1944 va escriure, alternant amb Jacques Audiberti, la columna cinematogràfica del diari "Comœdia".

## Filmografia

* 1934 : Rapt, de Dimitri Kirsanoff
* 1937 : Liberté de Jean Kemm
* 1937 : Passeurs d'hommes de René Jayet
* 1938 : L'Ange que j'ai vendu de Michel Bernheim
* 1939 : L'Or dans la montagne de Max Haufler
* 1939 : Les Musiciens du ciel de Georges Lacombe
* 1942 : À la belle frégate d'Albert Valentin + interpretació
* 1942 : Huit hommes dans un château de Richard Pottier
* 1942 : Malaria de Jean Gourguet
* 1943 : La Main de l'homme de Jean Tedesco i François Ardoin (curt metratge)
* 1945 : Les Démons de l'aube d'Yves Allégret
* 1945 : Enquête du 58 de Jean Tedesco (curt-metratge)
* 1946 : Un revenant de Christian-Jaque (només interpretació)
* 1950 : Arrière-saison de Dimitri Kirsanoff
* 1951 : Les Hommes de l'acier de Jean Tedesco (curt-metratge)
* 1956 : Une tâche difficile de Jean Leduc (curt-metratge)
* 1959 : L'Art d'être heureux d'Armand Chartier (documental)

## Obra

* 1923: Septuor (Veu mezzosoprano, flauta, quartet de corda i piano), Opus 3.

## Referències

* ↑ Acte de décès (avec date et lieu de naissance) à Paris, n° 1511, vue 23/31.
* ↑ Biographie nationale de Belgique
# Can Gardela

Can Gardela és una obra del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de quatre plantes entre mitgeres i coberta amb una terrassa plana. La planta baixa té dues obertures, una finestra petita emmarcada de pedra i amb reixa de ferro i la porta principal, feta de grans blocs i llinda monolítica amb una inscripció commemorativa. La façana està coberta, en la seva part inferior, per un sòcol d'arrebossat gruixut d'un metre i de color gris. El primer pis té dues finestres emmarcades de pedra formades per grans blocs, dintells monolítics i ampits treballats i emergents. El segon pis té també dues finestres, però aquestes són fetes una amb pedres de maçoneria i l'altra amb pedres grans i poc desbastades. Aquest pis i el superior semblen de nova factura i edificats durant la segona meitat del segle xx. El tercer pis, l'única part de la façana que conté un arrebossat, pintat de blanc, l'ocupa la terrassa. Té un voladís inferior de rajols i parts de balcó fets amb tubs de ferro entre pilars.

## Història

Ca la Gardela està situada al carrer del raval, obert durant el segle xvii, una de les sortides tradicionals del Castell d'Anglès. Aquest habitatge és una casa antiga i reformada a finals del segle xviii que se situava fora del recinte murat original de la vila. La llinda de la porta principal conté la inscripció següent:
ANY 17 + 93 ROMÀ
ROSELL ME FECIT MAR 9

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Gardela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Vanderbilt

* Per a altres significats, vegeu «Alice Vanderbilt Morris».
Vanderbilt és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Jackson (Texas) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Vanderbilt tenia 411 habitants, 146 habitatges, i 111 famílies. La densitat de població era de 84 habitants per km².
Dels 146 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,2 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vanderbilt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vanderbilt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Covington (Washington)

Covington és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2020 tenia 20.777 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Covington tenia 13.783 habitants, 4.398 habitatges, i 3.689 famílies. La densitat de població era de 922,3 habitants per km².
Dels 4.398 habitatges en un 52,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,1% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En l'11,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 36,2% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 3,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.711 $ i la renda mediana per família de 65.173 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.134 $ mentre que les dones 34.576 $. La renda per capita de la població era de 22.230 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «2020 Census Redistricting Data (Public Law 94-171) Summary File"» (en anglès). American FactFinder. Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 22 març 2023].
* 1 2 3 «Fact Sheet- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Mastigòfor

Mastigòfor o Mastigònom (en grec antic μαστιγοφόροι o μαστιγονόμοι) era el nom que es donava als oficials inferiors de la policia als estats grecs, que portaven a terme principalment els càstigs corporals dictats pels alts magistrats.
Licurg va assignar un mastigòfor al pedònom a Esparta, l'encarregat de l'educació dels joves, segons diu Xenofont. Al teatre conservaven l'ordre i estaven situats amb aquest propòsit vora l'orquestra al costat del timele, un altar dedicat a Dionís. També tenien aquestes funcions als Jocs Olímpics. A Atenes aquesta feina estava encarregada a uns esclaus públics coneguts per arquers (τοξόται) o escites (Σκύθαι).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mastigophori». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 4-XII-2020].
# Sturmanita

La sturmanita és un rar mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de l'ettringita. Va ser anomenada per Bozidar Darko Sturman, un mineralogista esloveno-canadenc.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sturmanitata pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans; amb NO₃, CO₃, B(OH)₄, SiO₄ o IO₃» juntament amb els següents minerals: darapskita, humberstonita, ungemachita, clinoungemachita, charlesita, ettringita, jouravskita, bentorita, thaumasita, carraraïta, buriatita, rapidcreekita, korkinoïta, tatarskita, nakauriïta, chessexita, carlosruizita, fuenzalidaïta i txeliabinskita.

## Característiques

La sturmanita és un sulfat de fórmula química Ca₆(Fe$^{3+}$,Al,Mn$^{3+}$)₂(SO₄)₂[B(OH)₄](OH)₁₂·25H₂O. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Presenta colors grocs brillants a ambre.

## Formació i jaciments

Va ser identificada per primer cop l'any 1983 i aprovada per la IMA el mateix any. Va trobar-se per primer cop a la mina Black Rock, al desert del Kalahari (Sud-àfrica). Es troba en forma de cristalls bipiramidals en hematites i barita. La sturmanita també s'ha descrit en mines properes a Black Rock com ara la mina Wessel's, la mina Perth, la mina N'Chwaning i prop de la muntanya Lakargi a Rússia. La sturmanita es troba com a mineral secundàri en dipòsits de manganès i es troba associat a barita, manganita, hausmannita i l'hematites.

## Referències

* ↑ «Sturmanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Sturmanite Mineral Data».
* ↑ Peacor, D.R., Dunn, P.J., Duggan, M. «Sturmanite, a ferric iron, boron analogue of ettringite». Canadian Mineralogist, 21, 1983, pàg. 705–709.
* ↑ «Sturmanite: Sturmanite mineral information and data.».
* ↑ «Sturmanite». Arxivat de l'original el 2012-09-24. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Perlesta etnieri

Perlesta etnieri és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* El mascle és de color groc pàl·lid.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Tennessee.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Canad. Ent. 38:222.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kondratieff & Kirchner, 2002. Proc. Entomol. Soc. Wash. 104(1):51.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 NatureServe (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ A Guide to the Rare Animals of Tennessee Arxivat 2011-10-14 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.
# Oficina Europea de Llengües Minoritàries

L'Oficina Europea de Llengües Minoritàries és una organització sense finalitats de lucre creada l'any 1982 per iniciativa del Parlament Europeu amb la finalitat de promocionar la diversitat lingüística tant a nivell europeu com a internacional. Les seves principals fonts de finançament són el Parlament Europeu i la Comissió Europea, a més de governs regionals i locals. Des del seu establiment, l'Oficina s'ha enfocat a reforçar els contactes i desenvolupar la cooperació entre aquelles comunitats parlants de llengües minoritàries, amb la intenció de promoure la diversitat lingüística a Europa. La seva missió és ser la veu representativa dels més de 46 milions d'europeus que parlen alguna llengua minoritària. L'Oficina té seus a Brussel·les i Dublín.

## Activitats

Entre les seves principals activitats figuren les següents:
* A través de la seva xarxa de Comitès dels Estats membres, l'Oficina representa a les comunitats de llengües regionals i minoritàries de la Unió Europea, promovent els seus interessos comuns a nivell europeu i internacional i actua com a canal de comunicació entre elles i els organismes europeus i internacionals.
* Proporcionar assessoria i informació sobre llengües regionals i minoritàries i diversitat lingüística als responsables polítics, als mitjans de comunicació, a la comunitat acadèmica i al públic en general. Compta amb un servei de notícies sobre llengües minoritàries i un centre de documentació en la seva oficina de Brussel·les.
* Recolzar les iniciatives de les comunitats amb parlants de llengües regionals i minoritàries facilitant-los assessorament, informació i serveis en línia, facilitant el seu accés a l'obtenció de finançament amb fons europeus.
* Coordinar diverses iniciatives referents a les llengües regionals i minoritàries, com a programes de visites d'estudi i d'intercanvis escolars i acadèmics.

## Vegeu també

* Portal:Llengües
* Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries
* Llengües de la Unió Europea
* Colin H. Williams,(1991) Language in Geographic Context: Linguistic minorities, society, and territory. Kogan Page．

## Referències

* ↑ Las lenguas minoritarias de Europa: datos generales. Euskonews & Media
* ↑ «Oficina Europea de Lenguas Minoritarias Lenguas y culturas regionales y minoritarias». [Consulta: 9 març 2011].

## Enllaços externs

* Oficina Europea de Llengües Minoritàries Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
* CoE ECRML (anglès)
* Map of Native peoples, ethnic groups in Europe (anglès)
* Lenguas minoritarias de Europa (castellà)
* Productos para las lenguas regionales o minoritarias (castellà)