OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Filtre lineal

Un filtre lineal és aquell filtre electrònic que aplica un operador lineal a un senyal variable en el temps. Són usats àmpliament en processament de senyals. Una de les seves aplicacions més freqüents és l'eliminació de freqüències no desitjades d'un determinat senyal d'entrada o, al contrari, discriminar una determinada freqüència de les altres.
La teoria matemàtica empleada per al disseny de filtres és independent de la naturalesa elèctrica, electrònica o mecànica del filtre, així com del rang de freqüències en el qual es vagi a treballar. No obstant això, la implementació, així com les tecnologies necessàries per a la seva fabricació varien.

## Classificació per funció de transferència
### Resposta en amplitud

Els fitres lineals poden dividir-se en dues classes: filtres de resposta infinita (IIR, de l'anglès infinite impulse response) i filtres de resposta finita (FIR, de l'anglès finite impulse response):
* Els filtres FIR (que només pot ser implementats en temps discret) poden ser descrits com una suma ponderada d'entrades amb un determinat retard. Per a aquests filtres, si l'entrada en un determinat instant és zero, la sortida serà zero a partir d'un instant posterior als retards induïts pel filtre. D'aquesta manera, només existirà resposta per un temps finit.
* Els filtres IIR, per contra, poden presentar sortida encara que l'entrada sigui zero, si les condicions inicials són diferents de zero. L'energia del filtre decaurà amb el temps, però no arribarà a ser nul·la. Per punt, la resposta a l'impuls s'estén infinitament.
Fins a la dècada de 1970, només era possible construir fitros IIR. Generalment, la distinció entre fitros FIR i IIR, s'aplica únicament en el domini del temps discret.

### Resposta en freqüència

Hi ha diversos tipus de filtres lineals pel que fa a la seva resposta en freqüència:
* Filtre passabaix: permet el pas de freqüències baixes.
* Filtre passaalt: permet el pas de freqüències alt.
* Filtre passabanda: permet el pas d'un rang intermedi de freqüències.
* Filtre de banda eliminada: bloqueja el pas d'un rang intermedi de freqüències.
* Filtre passo tot: permet el pas de totes les freqüències, podent modificar la seva fase.

## Vegeu també

* Teoria de detecció de senyals
* Reducció de soroll
* Filtre adaptat
* Vúmetre

## Bibliografia

* Williams, Arthur B & Taylor, Fred J (1995). Williams, Arthur B & Taylor, Fred J. {{{títol}}}. McGraw-Hill. ISBN 0-07-070441-4.
* National Semiconductor AN-779 application noti describing analog filter theory
* Lattice AN6017 application noti comparing and contrasting filters (in order of damping coefficient, from lower to higher values): Gaussian, Bessel, linear phase, Butterworth, Chebyshev, Legendre, elliptic. (with graphs).
* "Design and Analysis of Analog Filters: A Signal Processing Perspective" by L. D. Paarmann
# Frank Kühn

Frank Kühn (Alemanya de l'Est, 25 de febrer de 1962) va ser un ciclista alemany que va córrer a la dècada del 1980. Va combinar la pista amb la carretera

## Palmarès en ruta

* 1987
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Saxònia
* 1988
** 1r a la Volta a Saxònia i vencedor de 2 etapes
* 1989
** 1r a la Volta a Grècia

## Palmarès en pista

* 1990
** 1r als Sis dies de Nouméa (amb Andreas Beikirch)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Frankfort

* Per a altres significats, vegeu «Frankfort (desambiguació)».
Frankfort és la capital de l'estat de Kentucky, als Estats Units.
Segons el cens de 2000, la seva població era de 27.741 habitants, i segons el de 2010, de 25.527 habitants.

## Referències

* ↑ «2010 Census Data». Arxivat de l'original el 2013-10-16. [Consulta: 16 agost 2011].
Capitals d'estat dels Estats Units :
ALMontgomery
AKJuneau
AZPhoenix
ARLittle Rock
CASacramento
CODenver
CTHartford
DEDover
FLTallahassee
GAAtlanta
HIHonolulu
IDBoise
ILSpringfield
INIndianapolis
IADes Moines
KSTopeka
KYFrankfort
LABaton Rouge
MEAugusta
MDAnnapolis
MABoston
MILansing
MNSaint Paul
MSJackson
MOJefferson City
MTHelena
NELincoln
NVCarson City
NHConcord
NJTrenton
NMSanta Fe
NYAlbany
NCRaleigh
NDBismarck
OHColumbus
OKOklahoma City
ORSalem
PAHarrisburg
RIProvidence
SCColumbia
SDPierre
TNNashville
TXAustin
UTSalt Lake City
VTMontpelier
VARichmond
WAOlympia
WVCharleston
WIMadison
WYCheyenne
DCWashington$^1$ Territoris:
ASPago Pago
GUHagåtña
MPSaipan
PRSan Juan
VICharlotte Amalie :
$^1$ Capital federal. :
# Fluorfosfohedifana

La fluorfosfohedifana és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'hedifana. Rep el seu nom per ser el mineral anàleg amb fluor de la fosfohedifana.

## Característiques

La fluorfosfohedifana és un fosfat de fórmula química Ca₂Pb₃(PO₄)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Es troba en forma de prismes hexagonals amb terminacions piramidals, de fins aproximadament 0,5 mil·límetres de longitud; en intercreixements sub-paral·lels i grups irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. És l'anàleg amb fluor de la fosfohedifana.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: aradita, magganasita, fluorpiromorfita, fluorsigaiïta, fluoralforsita, alforsita, belovita-(Ce), clorapatita, mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, fluorstrofita, svabita, turneaureïta, vanadinita, belovita-(La), deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, hidroxilpiromorfita, estronadelfita, carlgieseckeïta-(Nd), vanackerita, miyahisaïta, pieczkaïta, hidroxilhedifana, pliniusita, parafiniukita, arctita, krügerita i goryainovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Blue Bell, a Baker, al comtat de San Bernardino (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita a la mina Gottesehre, a Urberg, i a la mina Haus Baden, a Sehringen, tots dos indrets a la Selva Negra (Alemanya). Sol trobar-se associada a altres minerals com: cerussita, crisocol·la, fluorita, fluorapatita, goethita, guix, mimetita, òpal, fosfohedifana, plumbogummita, plumbofil·lita, plumbotsumita, quars i wulfenita.

## Referències

* ↑ «Fluorphosphohedyphane» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - With only large cations, (OH, etc.):RO4 = 0.33:1». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
# Fluorchegemita

La fluorchegemita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la chegemita. Rep el nom pel mineral chegemita i pel seu contingut en fluor.

## Característiques

La fluorchegemita és un nesosilicat de fórmula química Ca₇(SiO₄)₃F₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2012, sent publicada l'any 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 4163/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Lakargi, situat a la caldera volcànica Upper Chegem, a la vall de Baksan (Kabardino-Balkària, Rússia), on es troba en forma de grans irregulars de fins a 0,2 mm. També ha estat descrita al volcà Shadil-Khokh, a Ossètia del Sud. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fluorchegemite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ Galuskina, Irina O.; Krüger, Biljana; Galuskin, Evgeny V.; Armbruster, Thomas; Gazeev, Viktor M.; Włodyka, Roman; Dulski, Mateusz; Dzierżanowski, Piotr «FLUORCHEGEMITE, Ca 7 (SiO 4) 3 F 2, A NEW MINERAL FROM THE EDGREWITE-BEARING ENDOSKARN ZONE OF AN ALTERED XENOLITH IN IGNIMBRITES FROM UPPER CHEGEM CALDERA, NORTHERN CAUCASUS, KABARDINO-BALKARIA, RUSSIA: OCCURRENCE, CRYSTAL STRUCTURE, AND NEW DATA ON THE MINERAL ASSEMBLAGES». The Canadian Mineralogist, 53, 2, 01-03-2015, pàg. 325–344. DOI: DOI:10.3749/canmin.1400084 [Consulta: 12 juliol 2022].
# Foia de Bunyol

La Foia de Bunyol és una comarca del centre del País Valencià, amb capital a Xiva. Té una extensió de 817 km², repartits entre 9 municipis.

## Geografia

Limita al nord amb els Serrans i el Camp de Túria, a l'est amb l'Horta Oest i la Ribera Alta, al sud amb la Canal de Navarrés i la Vall de Cofrents i a l'oest amb la Plana d'Utiel.

## Municipis

Les dades bàsiques dels «9 municipis», amb les xifres de població del padró municipal d'habitants 2023, són:
| Municipi | Habitants (2023) | Sup. (km²) | Dens. (2023) (hab./km²) |
| Xiva | 16.750 | 178,7 | 93,7 |
| Bunyol | 9.579 | 112,4 | 85,2 |
| Xest | 8.962 | 71,4 | 125,5 |
| Godelleta | 4.148 | 37,5 | 110,6 |
| Iàtova | 2.205 | 123,3 | 17,9 |
| Macastre | 1.437 | 37,7 | 38,1 |
| Alboraig | 1.389 | 27,3 | 50,9 |
| Setaigües | 1.229 | 110,6 | 11,1 |
| Dosaigües | 340 | 119,0 | 2,9 |
| la Foia de Bunyol | 46.039 | 817,9 | 56,3 |
La comarca ha estat dividida geogràficament i històricament en dos subcomarques que són:
* La Foia de Bunyol en si, formada per Bunyol, Alboraig, Macastre, Setaigües i Iàtova.
* La vall o piedmont de Xiva, amb Xiva, Xest i Godelleta
El municipi de Dosaigües s'inclou a la Foia per raons econòmiques, ja que forma una pròpia comarca natural amb Cortes de Pallars, Millars i Tous, que alguns autors han anomenat "les Goles del Xúquer" (en castellà, "las Gargantas del Júcar").

## Comarca històrica

La Foia de Bunyol és una comarca històrica que ja apareixia al mapa de comarques d'Emili Beüt "Comarques naturals del Regne de València" publicat l'any 1934. L'única diferència és que ençà no hi formava part el municipi de Dosaigües, que aleshores s'incloïa en la Canal de Navarrés.

## Vegeu també

* Llista de monuments de la Foia de Bunyol

## Referències

* ↑ La Hoya de Buñol-Chiva: estudis comarcals de la província de València (en castellà-ca). PUV, 2018. ISBN 9788491331803.
* ↑ «1996-2023: Cifres Oficials de Població dels Municipis Espanyols». [Consulta: 26 febrer 2023].
# Foiba

Una foiba (plural: foibes o foibe) — jama en el vocabulari científic i col·loquial de les llengües eslaves del sud (manllevat de les primeres recerques del karst a la part occidental balcànica dels Alps Dinàrics) — és un tipus de dolina natural profunda, provocada per un col·lapse de roca a sobre d'un buit. Les foibes poden presentar-se com a obertures verticals a una cova, o com una depressió superficial de moltes hectàrees. Són típiques a la regió del Kras (Carso), compartida per Itàlia i Eslovènia, així com als carsts dels Alps Dinàrics a Bòsnia i Hercegovina, Montenegro i Croàcia.

## Història

El terme "foiba" fou utilitzat als anys 1770 pel naturalista italià Alberto Fortis que va escriure diversos llibres sobre el carst de Dalmàcia. És un terme italià derivat de la paraula llatina fòvea, significant "fossa" o "rift". Es tracta de fet de rifts excavats per l'erosió de l'aigua, tenen la forma d'un embut invertit, i poden tenir fins a 200 metres de fondària. Existeixen centenars de formacions d'aquest tipus a la regió d'Ístria.
En zones càrstiques, les dolines són depressions tancades amb drenatge subterrani. Poden ser cilíndriques, còniques, amb forma de bol o de plat. Les gammes de diàmetre varien d'uns quants a molts centenars de metres. El terme "dolina" ve de la paraula eslovena dolina per aquesta formació molt comuna. El terme "foiba" també pot referir-se a un profund i ample rift al punt on un riu passa a ser subterrani.
Durant la Segona Guerra Mundial, les foibes van ser utilitzades pels partisans iugoslaus per a l'ocultació d'un nombre desconegut de cadàvers d'italians i d'alemanys morts durant l'ocupació iugoslava de Trieste, fets coneguts sota el nom de les massacres de les foibes.

## Vegeu també

* Foiba de Basovizza

## Referències

* ↑ "Alberto Fortis and the Istrian Karst, Croatia. in 1770 and 1771 Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine.", Acta Carsologica, 2001, 30/1
* ↑ «Glossary of speleology: letter F». Arxivat de l'original el 2009-02-07. [Consulta: 17 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Gardens of the Righteous Worldwide Committee - Gariwo Arxivat 2012-02-20 a Wayback Machine.
# François Devries

François Devries (21 d'agost de 1913 - 17 de febrer de 1972) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1934.

## Referències

* ↑ Player page on the site of rafcmuseum.be
* ↑ Player caps at the site of the URBSFA Arxivat 25-5-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Player page at the site of fifa.com». Arxivat de l'original el 2015-02-14. [Consulta: 13 gener 2018].
# Francisco José Barnés y Tomás

Francisco José Barnés y Tomás (Llorca, Múrcia, 5 de desembre de 1833 - Sevilla, 5 de març de 1892) fou un historiador i pensador espanyol del Krausisme, pare del pedagog Domingo i de Francisco Barnés Salinas, tots dos Ministres d'Instrucció Pública durant la Segona República Espanyola.

## Biografia

Tercer de quatre germans, els seus dos cognoms, encara que sembli el contrari, són anglesos, doncs un avantpassat seu es va quedar a Espanya al començament del segle xviii després de la Guerra de Successió. Des de molt jove es va dedicar a l'estudi, es va llicenciar en Filosofia i Lletres i es va doctorar en tots dos drets i en Teologia, ordenant-se sacerdot; va arribar a ser canonge, però, figura polèmica i contradictòria, va tenir una crisi i se secularitzà, segurament per l'època de la revolució de 1868. Va mantenir discrepàncies amb el conservador bisbe de Múrcia, Francisco Landeira pels escrits d'aquest sobre el matrimoni civil. Es va adscriure al Krausisme i va ser diverses vegades director de l'Institut de Segon Ensenyament de Llorca, des d'on es va enfrontar a les autoritats municipals que no pagaven el que havien d'i que veien amb mals ulls la llibertat d'ensenyament. En 1872, després de contreure matrimoni amb Adela Salinas, va arribar a Oviedo com a catedràtic d'Història Universal per oposició a la seva Universitat. Després va ser professor de la Universitat de Sevilla en 1880 i allí va publicar la seva Historia Universal en tres volums en 1881. Està enterrat en el Cementiri Civil de Sevilla.
Per a ell la història és només un gènere literari; l'home és lliure individualment, però no col·lectivament, perquè existeix una Providència; per providelencialista el tenia el seu contemporani Juan José Menduiña, també llorquí. Barnés va escriure que "la història s'executa sota la providència divina, l'esforç lliure de l'home i el mitjà natural en què hi viu", i hi existeixen dues altres constants, "el nostre amor a l'home i la nostra convicció en la llei del progrés". Les seves fonts són el Compendio razonado de Fernando de Castro, la Història Universal de Georg Weber, la Història de la Humanitat de François Laurent i els treballs de Sully Prudhomme, Adolphe Thiers, Edward Gibbon, Theodor Mommsen, Turner, Max Dunker, Reus, Cesare Cantù i Modesto Lafuente.

## Obras

* Ideas religioso-morales. Discurso inaugural leído ante el claustro de la Universidad de Oviedo en la apertura del curso académico de 1873 a 1874, Universidad Literaria de Oviedo, Imp. y Lit. de Brid y Regadera, 1873.
* Prolegómenos de historia universal, 1880.
* Historia Universal, Sevilla, 1881, 3 vols.

## Fuente

* José Luis Molina Martínez, Anticlericalismo y literatura en el siglo XIX. Murcia: Universidad, 1998, p. 220 y ss.
# GLV

GLV (acrònim de Grating Light Valve) és un sistema de projecció d'imatges dissenyat per Silicon Light Machines que es basa en la tecnologia de sistemes microelectromecànics. Funciona controlant i direccionant llum que prové d'uns làsers semiconductors i forma una imatge de televisió en una pantalla o fins i tot en una paret. Aquest sistema, ja provat però encara no comercialitzat, proporciona uns colors amb molta brillantor i molt vívids.
Es presenta com un sistema que pot ésser, en un futur, una alternatica a les pantalles LCD o plasma.

## Funcionament del sistema

La llum la proporcionen tres làsers, un projecta llum vermella, un altre verda i l'últim blava.
El llum coherent creat per cada un d'ells passa per una lent que varia la forma del feix de llum, a continuació la llum arriba a una grating light valve, que és la peça clau del sistema.
Els raigs de llums difractat per la GLV passen per un aparell que combina els tres colors i els aplica un filtre de Fourier, seguidament hi trobem un conjunt de lents que projecten la llum fins a un mirall.
Aquest mirall fa arribar la llum fins a la pantalla, creant una línia vertical de 1080 píxels. El mirall es va movent per proporcionar un conjunt d'imatges verticals per crear la imatge completa, contràriament al sistema de televisió convencional, que crea línies horitzontals. Es creen 60 imatges completes cada segon. La freqüència amb què es projecten els 1080 píxels és de 115 kHz.

## Descripció de la Grating Light Valve

Cada GLV té 1080 grups de cintes mòbils, cada una de les quals crea un píxel de color. Aquest grup està format per sis cintes col·locades en paral·lel, cobertes amb una capa reflectant i enganxades en els seus extrems amb un substrat de silicona. Tres d'elles són fixes i tres són mòbils. Depenent de la posició de les cintes es crearà una llum amb més o menys intensitat.
# GMF

GMF té els següents significats:
* Gibraltar Music Festival, festival de música pop celebrat anualment a Gibraltar
* German Marshall Fund, laboratori d'idees per a la promoció de la col·laboració entre l'Amèrica del Nord i Europa
* Federació de Muntanya de Guipúscoa (del seu nom en basc Gipuzkoako Mendizale Federazioa), entitat organitzadora del muntanyisme a Guipúscoa, al País Basc
* Societat per a la Recerca Matemàtica (del seu nom en alemany Gesellschaft für Mathematische Forschung), associació de matemàtics que té al seu càrrec l'Institut de Recerca Matemàtica d'Oberwolfach, a Alemanya
* Gestíón de Maquinaria Ferroviaria, empresa fabricant de material ferroviari integrada a COMSA Corporación
* Garantie Mutuelle des Fonctionnaires, companyia d'assegurances de França
* Gran Mestre Femení, màxim títol atorgat a les dones en l'esport dels escacs, vegeu Títols_d'escacs#Gran_Mestre_Femení
* Aliment transgènic (del seu nom en anglès Genetically Modified Food), aliment obtingut mitjançant tècniques de biotecnologia i enginyeria genètica
* Graphical Modeling Framework, entorn de treball d'edició de gràfics de la plataforma Eclipse (entorn integrat de desenvolupament)
* Funció de model geofísic (del seu nom en anglès Geophysical Model Function), funció que permet relacionar el que mesura un difusòmetre i la velocitat del vent
# Francesc Angla i Vilar

Francesc Angla i Vilar (Moià, Bages, 1830 - Vic, Osona, 1877) Fou sacerdot i catedràtic de llatinitat.
Estudià al Seminari de Vic, on, acabats els estudis, s'ordenà sacerdot (1858). Exercí de vicari a Balenyà. Més tard obtingué el grau de llicenciat en teologia. Entrà de catedràtic de llatinitat dos anys després d'exercir aquest càrrec al Seminari de Vic. Ensenyà llatí i castellà en diferent cicles i nivells des de 1859 ben bé fins a 1877. A més d'aquestes assignatures impartí història sagrada (1863-1864) i geografia i història universal (1869-1870). Va ser director del Col·legi de la Puríssima Concepció de Sant Lluís (conegut també com la Casa Pupil·latge) i soci fundador del Círcol Literari. D'aquesta institució va ser-ne bibliotecari.

## Bibliografia

* ROVIRÓ ALEMANY, Ignasi. «Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del Seminari de Vic ». Patronat d'Estudis Osonecs. Núm. 22-23 (Febrer del 2000).
* Fonts: Bio, I, 19; BOEOV, 175, 210, 281, 306, 332, 673; HC, 1869; LG, 1847-1868; LS, 1847-1867.
* SALARICH, Miquel S., Història del Círcol Literari.
# Deltebre I

Deltebre I és un jaciment arqueològic corresponent al derelicte d'un vaixell de transport militar d'una flota anglesa que, junt amb alguns altres vaixells del mateix comboi, es va enfonsar al delta de l'Ebre, en el marc del conflicte bèl·lic de la Guerra del Francès, l'estiu de 1813.
Aquest vaixell formava part del comboi militar que actuà en el setge de Tarragona. La presa i la defensa de la ciutat de Tarragona eren l'objectiu de l'expedició marítima, organitzada pel lloctinent general, John Murray i dirigida pel contraalmirall Hallowell. Es pretenia dividir la península en dues parts i aturar el subministrament francès, per tal de trencar les línies de defensa franceses i obligar el mariscal Suchet a retirar-se de la línia del Xúquer i València. Aquesta operació constituïa una peça clau en el moviment estratègic de la guerra a l'est peninsular, que havia d'acompanyar una gran ofensiva aliada dirigida pel comandant general Lord Wellington.
La flota militar estava formada per diversos vaixells HMS (His/Her Majesty's Ship) de l'armada anglesa i altres que transportaven material bèl·lic i d'avituallament. L'atac fou un fracàs i, durant la retirada, una sèrie de vaixelles de transport van quedar embarrancats per un temporal a les goles de l'Ebre. Les fonts parlen d'un total de divuit embarcacions que van encallar, tretze de les quals van ser recuperades. Per tant, van quedar cinc vaixells perduts a l'Ebre amb la seva càrrega militar. Un d'aquests és el Deltebre I.
Dos segles després, el 2008, un pescador local, el Sr. Carles Somolinos, va comunicar al Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya la troballa d'aquest vaixell. El Centre d'Arqueologia Subaquàtica de Catalunya ha estat l'encarregat de la seva excavació i estudi.

## Referències

* 1 2 3 4 «Presentada l'exposició "Deltebre I. Història d'un naufragi" amb objectes recuperats d'aquest vaixell anglès enfonsat durant la Guerra del Francès». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2014-03-15. [Consulta: 15 març 2014].
# Castrum Inui

Castrum Inui va ser una ciutat que alguns autors creuen d'origen etrusc, però que estava situada al Laci
Segons Virgili l'haurien fundat els reis d'Alba Longa i diu que estava consagrada a Inus, un déu llatí que correspon al Faune dels romans. No la menciona cap altre historiador o geògraf, i Plini el Vell l'inclou en una llista que dona de ciutats desaparegudes del Laci. Els poetes romans, en canvi, en parlen amb freqüència. Sili Itàlic diu que era una ciutat dels rútuls i Ovidi la situa a la costa entre Antium i Lavínium. Aquests dos autors l'anomenen simplement Castrum, i només Virgili n'ha conservat el nom complet.
La ciutat va deixar d'existir en temps molt antics, i alguns autors, com Rutili Claudi Namacià i Servi Maure Honorat la van confondre amb Castrum Novum, la ciutat d'Etrúria. El poeta Marc Valeri Marcial diu que era un lloc insalubre.

## Referències

* ↑ Virgili. Eneida, VI, 772
* ↑ Smith, William (ed.). «Castrum Inui». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 agost 2022].
# Lumumba

* Per a altres significats, vegeu «Patrice Lumumba».
El Lumumba és un còctel, obtingut de la mescla d'un batut de cacau amb una beguda alcohòlica d'alta graduació, com el rom o el conyac. En algunes ocasions, també s'hi afegeix crema de llet. El nom prové del polític del Congo, Patrice Lumumba. Es pot prendre calent o fred.

## Referències

* ↑ Ehmer, Kersten; Hindermann, Beate. The School of Sophisticated Drinking: An Intoxicating History of Seven Spirits. Greystone Books, 2015, p. 32. ISBN 9781771641197.
* ↑ Merino, O. «Póngame un 'lumumba'». , 01-12-2017 [Consulta: 26 gener 2021].

## Enllaços externs

* http://www.onlinebar.de/cocktails-rezepte_41_lumumba.html Arxivat 2013-02-11 at Archive.is
* http://www.die-rosenaus.de/pda/cocktails/lumumba.html Arxivat 2008-12-10 a Wayback Machine.
* http://www.cocktaildreams.de/cooldrinks/cocktailrezept.lumumba.50.html