OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canonització (desambiguació)

«Canonització» té aquests significats:
* Religió: la canonització és la declaració oficial de la santedat d'una persona difunta per part d'una confessió cristiana o església.
* Informàtica: la canonització és el procés per convertir dades que tenen més d'una representació possible en una forma "estàndard", "normal", o canònica.
# Ghazaouet

Ghazaouet, del seu verdader nom Djemaa el Ghazaouet, és una ciutat del nord-oest d'Algèria, prop de la frontera marroquina. Tenia 33774 habitants al cens de 2008.
El port pesquer de Ghazaouet ha estat molt de temps el primer d'Algèria, celebrat a tot el país per les seves sardines. La ciutat va allotjar, fins a la independència, les famoses fàbriques de conserves «Papa Falcone». El port de la ciutat assegura la relació marítima quotidiana Almeria-Ghazaouet per al transport de mercaderies i de passatgers.
# Paxil·la

Una paxil·la és una petita estructura en forma de paraigües que de vegades es troba en els equinoderms, particularment en les estrelles de mar (classe Asteroïdeus) com Luidia, Astropecten i Goniaster que se submergeixen en els sediments. Són ossicles compostos per microcristalls de calcita que es troben a la superfície aboral (superior) de l'animal. Les seves tiges surten de la paret del cos i les seves corones semblants a un paraigües, cadascuna de franges curtes, es troben de punta a punta formant una falsa pell externa protectora. La cavitat plena d'aigua que hi ha a sota conté la placa madrepòrica i delicades estructures branquials conegudes com a papil·les.

## Referències

* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ Ruppert, Edward E; Fox, Richard, S; Barnes, Robert D. Invertebrate Zoology (en anglès). 7. Cengage Learning, 2004, p. 877. ISBN 81-315-0104-3.
# Lesovsky

Lesovsky va ser un constructor estatunidenc de cotxes de competició.
Lesovsky va competir en diverses curses del campionat del món de la Fórmula 1, de la temporada 1950 a la temporada 1960.
Va disputar només la cursa del Gran Premi d'Indianapolis 500, i no va tornar a competir al món de la F1.

## Resultats a la F1

| Temporada | Pilot | Graella | Classificació | Punts | Retirada | Resultats |
| 1950 | George Connor | 4 | 8 | | | Resultats |
| 1950 | Troy Ruttman | 24 | 15 | | | Resultats |
| 1951 | George Connor | 21 | Ret | | Transmissió | Resultats |
| 1952 | Duane Carter | 6 | 4 | 3 | | Resultats |
| 1952 | Henry Banks | 12 | 19 | | | Resultats |
| 1952 | Manny Ayulo | 28 | 20 | | | Resultats |
| 1953 | Duane Carter | 27 | Ret | 2 | Ignition | Resultats |
| 1956 | Jimmy Reece | 21 | 9 | | | Resultats |
| 1957 | Gene Hartley | 14 | 10 | | | Resultats |
| 1957 | Rodger Ward | 24 | Ret | | Compressor | Resultats |
| 1958 | Jack Turner | 10 | Ret | | bomba del combustible | Resultats |
| 1958 | Rodger Ward | 11 | Ret | | Magneto | Resultats |
| 1959 | Len Sutton | 22 | Ret | | Accident | Resultats |
| 1959 | Johnny Thomson | 1 | 3 | 4 | | Resultats |
| 1960 | Johnny Thomson | 17 | 5 | 2 | | Resultats |

## Resum a la F1

* Curses: 9
* Victòries: 0
* Podiums: 1
* Punts: 11
# Dance Dance Revolution Disney Dancing Museum

Dance Dance Revolution Disney's World Dancing Museum és un videojoc publicat només al Japó el novembre del 2000 per la Nintendo 64. Va ser venut com a part d'un paquet amb un controlador de N64 exclusiu dissenyat per ballar amb els personatges de Disney. El joc tenia 22 cançons (20 que havien de ser desbloquejades) de diverses franquícies de Disney i altres números musicals famosos. Les cançons havien de ser desbloquejades pels jugadors amb trencaclosques de personatges famosos de Disney. També hi ha tres cançons al joc de PlayStation també de Disney amb el nom de Dance Dance Revolution Disney Mix i alguns modes de joc permetent d'un a diversos jugadors, i el "dance magic" (un mode batalla). El joc també inclou la característica d'un mode de joc únic on el jugador balla en el dance pad i utilitza el comandament per prémer els cantons d'esquerra i dreta de la pantalla utilitzant el botó Z del comandament de la N64.

## Música

* Títol Cançó
* Mickey Mouse March
* It's a Small World
* Mickey Motion
* Jiwaku No Tango
* Tap! Tap! Tap!
* Savanna No Mukou
* Disco Magic
* Russian Dance
* Irish River
* Morty & Ferdy's Carnival
* Mickey Fever
* Para-Para Venus
* Go Go Go
* Goofy's Rock 'n' Roll Show
* Turkey In The Straw
* Taiyo No Rakuen
* Waltz Of The Flowers
* Electrical Parade
* Chip 'n' Dale's Vacation
* Minnie's Yoo Hoo!
* The Tiki Tiki Tiki Room
# Halton

Halton, antigament un poble separat, ara forma part de la ciutat de Runcorn, Cheshire, Anglaterra. El nom Halton el va adoptar el borough de Halton, que inclou Runcorn, Widnes i altres parròquies.
El poble està situat en una posició elevada a 73 m comparat amb l'àrea que l'envolta, d'uns 30 m. Al cim de l'afloriment hi ha les runes del castell de Halton.

## Història

No hi ha cap prova d'ocupació humana durant l'Edat de Pedra ni durant l'era romana. El poble consigna per primera vegada en el llibre de Domesday i cap al segle xi el primer castell, que esdevindria tron dels barons de Halton, construït a dalt del turó. Durant l'edat medieval es va construir al sud i oest del poble un parc de cérvols de 40 hectàrees. En aquella època Halton tenia mercat setmanal i fira anual. El poble tenia una cort leet i un castell i un castell que s'utilitzava com a presó. Durant la guerra civil el castell era administrat pels reialistes i va ser assetjat dues vegades per les forces parlamentàries. La importància de Halton va anar cada vegada a menys amb l'arribada de la revolució industrial i amb el desenvolupament d'altres indústries a Runcorn.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 21 octubre 2011]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-01-29. [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ Starkey 1990, pàg. 1–4.
* ↑ Starkey 1990, pàg. 7–8.
* ↑ Starkey 1990, pàg. 19–21.
* ↑ Starkey 1990, p. 25–28.
* ↑ Starkey 1990, pàg. 147ff.

## Bibliografia

* Starkey, H.F.. Old Runcorn. Halton: Halton Borough Council, 1990.
# Noise pop

Noise pop és un sub-gènere que forma part de l'estil de música noise. La música noise és trencadiça i revolucionària, i trenca amb tots els esquemes musicals, perquè la base fonamental de la seva estètica és el soroll. Per tant, la música soroll (noise) estableix la possibilitat de música en el soroll. Un dels gèneres derivats d'aquesta música noise és el noise pop genre, que consisteix en la utilització de la distorsió d'eines, entre altres estris i instruments, fent tot seguit una fusió amb els elements bàsics del pop. Així doncs, es tracta d'un gènere de música més accessible que no si fos purament soroll.

## Artistes destacats

El Japó és un país molt preminent pel que fa a la música noise en general. Grups com Incapacitants o Tipographica o The Noise són els més reconeguts.
Estats Units
* Arab on Radar
Japó
* Incapacitants
Espanya
* The Noise
* Imperi Marioneta
# Magnesiohulsita

La magnesiohulsita és un mineral de la classe dels borats que pertany al grup de la pinakiolita. El seu nom fa referència al fet que és l'anàleg mineral amb magnesi de la hulsita. A més, també és l'anàleg amb Fe$^{3+}$ de l'aluminomagnesiohulsita.

## Característiques

La magnesiohulsita és un borat de fórmula química Mg₂Fe$^{3+}$O₂(BO₃). Cristal·litza en el sistema monoclínic en cristalls en forma d'agulles, allargats al llarg de [010], que mesuren fins a 0,4 mm, agregats en flocs. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesiohulsita pertany a «06.AB: borats amb anions addicionals; 1(D) + OH, etc.» juntament amb els següents minerals: hambergita, berborita, jeremejevita, warwickita, yuanfuliïta, karlita, azoproïta, bonaccordita, fredrikssonita, ludwigita, vonsenita, pinakiolita, blatterita, chestermanita, ortopinakiolita, takeuchiïta, hulsita, aluminomagnesiohulsita, fluoborita, hidroxilborita, shabynita, wightmanita, gaudefroyita, sakhaïta, harkerita, pertsevita-(F), pertsevita-(OH), jacquesdietrichita i painita.

## Formació i jaciments

La magnesiohulsita va ser descoberta l'any 1983 en el dipòsit de Sn-Fe Qiliping (Hunan, Xina) en un dipòsit de borat de magnesi skarn en el contacte entre granit i roques de calcita-dolomita. També ha estat trobada al dipòsit Iten'yurginskoye, al Districte autònom de Txukotka (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). Sol trobar-se associada a altres minerals com: szaibelyita, kotoïta, fluoborita, ludwigita estannífera, sakhaïta, dolomita i calcita.

## Referències

* 1 2 «Magnesiohulsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juny 2017].
* 1 2 «Magnesiohulsita» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 2 juny 2017].
# Roger Woodward

Roger Woodward (Sydney, 20 de desembre de 1942) és un pianista de concerts clàssics australià.

## Biografia

Woodward va néixer el 1942 a Chatswood, un suburbi de Sydney, el més petit de quatre fills de Gladys i Frank Woodward. Va estudiar música eclesiàstica amb Kenneth Long a Sydney i, al Conservatori Estatal de Música de Nova Gal·les del Sud, direcció amb Sir Eugène Goossens, piano amb Alexander Sverjensky i composició amb Raymond Hanson. Va guanyar la secció de piano del Concurs de Vocal Instrumental i Vocal de 1964, superant a David Helfgott a la final.
El 2002 va ser nomenat director fundador de l'Escola de Música i Dansa de la Universitat Estatal de San Francisco (SFSU). És professor de piano clàssic a l'escola de música de la SFSU.
El 2014, Woodward va publicar la seva autobiografia, Beyond Black and White: My Life in Music.

## Vida personal

Woodward té tres fills, un dels quals és adoptat.

## Distincions i guardons

Woodward ha rebut nombrosos premis, inclosos:
* Companion Order of Australia, (AC) (1992)
* Australian National Living Treasure (National Trust) (1997)
* Medalla d'or Gloria Artis al mèrit a la cultura
* Membre honorari de l'Acadèmia Australiana de les Humanitats (FAHA) (2019)
* Chevalier (Cavaller) de l'Ordre de les Arts i les Lletres (2004)

## Referències

* ↑ David Leser, "The curse of genius", The Sydney Morning Herald, Good Weekend, 29 maig 1999
* ↑ "Piano legend Roger Woodward named director of new School of Music and Dance", San Francisco State University press release, 16 octubre 2002
* ↑ School of Music
* ↑ Beyond Black and White: My Life in Music. ABC Books. 2014. ISBN 9780730497448.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-01-01. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ http://www.nationaltrust.com.au/about/treasureslist.pdf
* ↑ "Pianist Woodward receives highest arts honor from Poland", San Francisco State University (20 octubre 2011)
* ↑ "Fellows". Australian Academy of the Humanities. Consultat 21 novembre 2019.

## Enllaços externs

* Roger Woodward - Lloc web oficial
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1957

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1957, disputat al circuit de Aintree el 20 de juliol del 1957.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 20 | Tony Brooks Stirling Moss | Vanwall | 90 | 3h 06' 37. 8 | 3 | 4 5 |
| 2 | 14 | Luigi Musso | Ferrari | 90 | + 25.6 s | 10 | 6 |
| 3 | 10 | Mike Hawthorn | Ferrari | 90 | + 42.8 s | 5 | 4 |
| 4 | 16 | Maurice Trintignant Peter Collins | Ferrari | 88 | + 2 Voltes | 9 | 3 |
| 5 | 36 | Roy Salvadori | Cooper - Climax | 85 | + 5 Voltes | 15 | 2 |
| 6 | 38 | Bob Gerard | Cooper - Bristol | 82 | + 8 Voltes | 18 | |
| 7 | 22 | Stuart Lewis-Evans | Vanwall | 82 | + 8 Voltes | 6 | |
| 8 | 32 | Ivor Bueb | Maserati | 71 | + 19 Voltes | 19 | |
| Ret | 34 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 74 | Embragatge | 13 | |
| Ret | 4 | Jean Behra | Maserati | 69 | Embragatge | 2 | |
| Ret | 12 | Peter Collins | Ferrari | 53 | Pèrdua d'aigua | 8 | |
| Ret | 18 | Stirling Moss Tony Brooks | Vanwall | 51 | Motor | 1 | |
| Ret | 2 | Juan Manuel Fangio | Maserati | 49 | Motor | 4 | |
| Ret | 24 | Jack Fairman | BRM | 46 | Motor | 16 | |
| Ret | 26 | Les Leston | BRM | 44 | Motor | 12 | |
| Ret | 6 | Harry Schell | Maserati | 39 | Bomba de l'aigua | 7 | |
| Ret | 8 | Carlos Menditéguy | Maserati | 35 | Transmissió | 11 | |
| Ret | 28 | Jo Bonnier | Maserati | 18 | Caixa canvi | 17 | |
| NVS | 30 | Horace Gould | Maserati | | Accident | 14 | |

## Altres

* Pole: Stirling Moss 2' 00. 2
* Volta ràpida: Stirling Moss 1' 59. 2 (a la volta 55)
* Cotxes compartits:
** Cotxe #20: Tony Brooks (26 voltes) i Stirling Moss (64 voltes). Van compartir els vuit punts de la primera plaça.
** Cotxe #16: Maurice Trintignant (85 voltes) i Peter Collins (3 voltes). Trintignant va rebre els 3 punts de la quarta posició perquè es va estimar que Collins no havia donat un nombre de voltes significatiu.
** Cotxe #18: Stirling Moss (25 voltes) i Tony Brooks (26 voltes).

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 3 - 06 - 2010].
# Ardea modesta

Ardea alba modesta és el nom científic d'un ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que habita aiguamolls, pantans, manglars i canyars al Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Manxúria, Corea, sud del Japó, Filipines, Sulawesi i Moluques. Se l'ha considerat una subespècie d'Ardea alba.
# Leonberg

Leonberg és una ciutat situada al mig del Land alemany de Baden-Württemberg, aproximadament 13 km a l'oest de Stuttgart. Amb aproximadament 45.000 habitants és, després de Sindelfingen i Böblingen, la tercera ciutat més gran del Landkreis Böblingen. Des de l'1 d'octubre del 1963 Leonberg és una Große Kreisstadt i fins al 1973 va ser la capital del Landkreis. Leonberg es troba a mà dreta de la vall del riu Glems.
# Daniel Cornelius Danielssen

Daniel Cornelius Danielssen (Bergen, 4 de juliol de 1815 - Bergen, 13 de juliol de 1894) va ser un metge i zoòleg noruec.

## Biografia

Daniel Cornelius Danielssen va nàixer el 1815 a Bergen, fill d'un rellotger de la ciutat, Berent Henrik Danielssen. A l'estiu del 1835 va acompanyar el professor Matthias Numsen Blytt a diverses excursions botàniques a l'àrea muntanyosa del Dovrefjell. A la tardor començà els estudis de medicina que acabà el 1939 amb notes excel·lents. El mateix any es va casar amb Berthe Marie Olsen amb qui tingué cinc infants. Dissortadament els quatre fills més grans i la seva dona van morir de tuberculosi uns quants anys després, deixant-li només la seva filla petita, Stephanie Marie. Danielssen va descobrir conjuntament amb el seu gendre Gerhard Armauer Hansen el bacil responsable de la lepra.
Va fer de la ciutat de Bergen un dels centres principals de recerca pel que fa a aquesta malaltia al segle xix. Fou membre de l'Acadèmia Reial de Ciències de Suècia a partir de 1877.
Danielssen també va ser l'autor de diversos estudis sobre els animals marins, especialment les esponges i els poliquets.
# Han van Meegeren

Henricus Antonius van Meegeren (Deventer, Overijssel, 10 d'octubre de 1889 - Amsterdam, 30 de desembre de 1947), més conegut com a Han van Meegeren va ser un pintor i retratista neerlandès, i és considerat com un dels més enginyosos falsificadors d'art del segle xx.
Quan era petit va desenvolupar un gran entusiasme pels meravellosos colors usats pels pintors de l'Edat d'Or neerlandesa i més tard es va proposar arribar a ser artista. Quan els crítics d'art van menysprear la seva feina, Van Meegeren va sentir que la seva carrera havia estat destruïda. Per tant, va decidir demostrar el seu talent als crítics falsificant pintures d'alguns dels més famosos artistes del món, entre ells Frans Hals, Pieter de Hooch, Gerard ter Borch i Johannes Vermeer. Va replicar tan bé els estils i colors dels artistes copiats que els millors experts i crítics d'art de l'època van considerar les seves pintures com a genuïnes, i en alguns casos, d'exquisida factura. La seva falsificació més reeixida va ser Els deixebles d'Emaús, creada el 1937 mentre vivia al sud de França. Aquesta pintura va ser aclamada per alguns dels més importants experts d'art com la millor obra de Vermeer que havien vist.
Durant la Segona Guerra Mundial, els neerlandesos adinerats, esperant prevenir una venda total de l'art neerlandès a Adolf Hitler i al Partit Nazi, van comprar voraçment les falsificacions de Van Meeregen. No obstant això, un "Vermeer" falsificat va acabar en possessió del Mariscal del Reich Hermann Göring. Després de la guerra la falsificació en mans de Göring va ser descoberta i Han van Meeregen va ser arrestat el 29 de maig de 1945 com a col·laborador dels nazis, perquè van pensar que els havia venut propietat cultural neerlandesa. Aquests crims amenaçaven amb molt de temps a la presó així que l'espantat Van Meeregen va confessar la seva falsificació. El 12 de novembre de 1947 va ser condemnat per falsificació i frau i va ser sentenciat a un any de presó, el qual mai no va complir, perquè abans de ser empresonat va patir un atac cardíac i va morir el 30 de desembre de 1947. S'estima que Van Meeregen va enganyar venedors per diversos milions de dòlars.

## Referències

* ↑ Dutton, Denis. «Authenticity in Art». A: Jerrold Levinson. The Oxford handbook of aesthetics. Oxford [Oxfordshire]: Oxford University Press, 2005, p. 261-263. ISBN 0-19-927945-4.
# Anaxícrates

Anaxícrates (en llatí Anaxicrates, en grec antic Ἀναξικράτης) fou un escriptor grec de data incerta. Va escriure una obra sobre l'Argòlida que es va comparar amb una obra del mateix tema escrita per Clidem.

## Referències

* ↑ Anaxicrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 164
# Louis de Backer

Louis de Backer (Saint-Omer, 16 d'abril de 1814 - París, 4 de febrer de 1896) fou un advocat francès. Vivia al castell d'un convent (mansió del segle xix al castell de la casa pairal de Peene). Aquest castell té el nom del convent de les Guillemites, destruït durant la Revolució francesa. Estudià dret i fou advocat a Douai, jutge de pau a Dunkerque i inspector de monuments històrics per al departament del Nord. Apassionat per la història local, destacà amb la publicació el 1850 del seu llibre "Les Flamands de France - études sur leur langue, leur littérature et leurs monuments". El 1853 fou el primer vicepresident del Comitè Flamenc de França, creada per Edmond de Coussemaker per tal d'estudiar i promoure la cultura flamenca al Westhoek. El 1869-1870 va donar un curs de gramàtica de llengües germàniques a la Sorbona. El seu fill, Emile de Backer, va ser alcalde de Noordpeene de 1897 a 1910.

## Enllaços externs

* Petita biografia
# Cantó de Nanterre-1

El cantó de Nanterre-1 és un cantó francès del departament dels Alts del Sena, situat al districte de Nanterre. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Nanterre (en part)

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-256 du 26 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département des Hauts-de-Seine
# Paul Epworth

Paul Epworth (Londres, 25 de juliol de 1974) és un músic, compositor i productor discogràfic britànic. Entre els artistes per als quals ha treballat estan Coldplay, Foster the People, Cee Lo Green, Florence and the Machine, Plan B, Friendly Fires, Bloc Party, Annie, Primal Scream, The Rapture, Kate Nash, Robbie Williams, Adele, Maxïmo Park i Paul McCartney.
El 12 de febrer de 2012, durant el lliurament dels premis Grammy, Epworth rebre quatre reconeixements a les categories Productor de l'Any, Àlbum de l'any (per 21, d'Adele), cançó de l'any i enregistrament de l'any (tots dos per «Rolling in the deep», d'Adele).
Al desembre de 2012 va ser nominat juntament amb Adele a un Globus d'Or pel seu treball com a compositors de la cançó «Skyfall», interpretada per la mateixa Adele per la vint-i-tresena pel·lícula de la saga James Bond, resultant guanyador en la cerimònia realitzada el 14 de gener de 2013. Dies abans de rebre el Globus d'Or, es van anunciar els nominats als premis Oscar, on també va figurar amb Adele com a competidor en la categoria millor cançó original. Després que Adele interpretés la cançó en la cerimònia duta a terme el 24 de febrer, la dupla va rebre el guardó de l'Acadèmia.
El 2013 es va editar un nou disc de Paul McCartney titulat "New". En aquest àlbum comparteix amb McCartney producció; interpretació i composició de temes com "Queenie Eye"; "Save us" i "Road"

## Referències

* ↑ «Adele cantó y ganó un Oscar». Clarín, 25-02-2013. [Consulta: 25 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Paul Epworth - Lloc web oficial (anglès)
# Daniel Cotta

Daniel Cotta Lobato (Màlaga, Espanya, 25 de setembre de 1974) més conegut com Daniel Cotta és un poeta i novel·lista espanyol.
Resident a Còrdova, compagina la seva tasca com a professor de Llengua Castellana i Literatura amb la seva vocació literària. Dedicat des de molt d'hora a la literatura, la seva primera publicació es remunta a 2012, amb la novel·la Videojugarse la vida (Ed. Funambulista). A aquesta obra li van succeir vuit títols més que alternen la poesia amb la narració.
La seva poesia, sense renunciar al ritme musical ni a la recerca de la bellesa, sosté un to intens i emotiu en una recerca contínua de la senzillesa.

## Obres

Novel·la:
* Videojugarse la vida (Madrid, Funambulista, 2012)
* Verdugos de la media luna (Còrdova, Almuzara, 2018)
* El duende de los videojuegos (Sevilla, Premium, 2019)
Poesia:
* Beethoven explicado para sordos (Diputación de Córdoba, 2016)
* Alma inmortalmente enferma (Còrdova, DeTorres Editores, 2017)
* Como si nada (Jerez de la Frontera, Libros Canto y Cuento, 2017)
* Dios a media voz (Caravaca de la Cruz, Gollarín, 2019)
* El beso de buenas noches (Sevilla, Renacimiento, 2020)
* Alpinistas de Marte (València, Pre-Textos, 2020)

## Distincions

* XXXIII Certamen Literari Francisco de Quevedo (2013)
* XXII Premi de Poesía Rosalía de Castro (2015)
* VI Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Diputación de Còrdova (2018)
* XXIII Premi de Poesía Antonio Oliver Belmás (2019)
* I Premi de Poesía Mística San Juan de la Cruz (2019)

## Referències

* ↑ Soler, Enrique. «"Toda poesía refleja una experiencia personal que sale de su dimensión íntima"» (en castellà), 30-07-2019. [Consulta: 11 maig 2021].
# Hana Bobková

Hana Bobková (Praga, 19 de febrer de 1929 - 2017), de casada Vláčilová, fou una gimnasta artística txeca, que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà les set proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips, mentre fou sisena en el concurs per aparells equips. En la resta de proves finalitzà en posicions més endarrerides.
Després d'acabar la seva carrera esportiva passà a exercir d'entrenadora i de jutge internacional. Com a jutge va participar en els Jocs Olímpics de Roma el 1960, Ciutat de Mèxic el 1968, Munic el 1972 i Moscou el 1980.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Hana Bobková». [Consulta: 3 juny 2021].
# New Zealand World Cup

La New Zealand World Cup és com es coneix de manera formal les dues curses ciclistes disputades a Nova Zelanda que varen formar part de la Copa del Món femenina. De 1999 a 2002 es va fer la World Cup Hamilton City que es corria a Hamilton. Després d'una anys de pausa, la cursa va passar a Wellington i s'anomenà Wellington Women's World Cup.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| World Cup Hamilton City |
| 1999 | Roberta Bonanomi | Gunn-Rita Dahle | Tracey Gaudry |
| 2000 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 2001 | Anna Millward | Mirjam Melchers | Zinaida Stahurskaia |
| 2002 | Petra Rossner | Rochelle Gilmore | Hanka Kupfernagel |
| Wellington Women's World Cup |
| 2005 | Suzanne de Goede | Linda Villumsen | Tina Pic |
| 2006 | Sarah Ulmer | Oenone Wood | Ina-Yoko Teutenberg |

## Enllaços externs

* Palmarès a Hamilton a siteducyclisme.net
* Palmarès a Wellington a siteducyclisme.net
* Palmarès a Hamilton a cyclebase.nl
* Palmarès a Wellington a cyclebase.nl