OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat del món d'escacs femení de 1969

El campionat del món d'escacs femení de 1969 fou guanyat per Nona Gaprindaixvili, qui va defensar amb èxit el seu títol contra l'aspirant Alla Kushnir. Aquest fou el segon matx consecutiu pel títol entre aquestes dues dones, les millors escaquistes del seu temps.

## Torneig de Candidates 1967

El Torneig de Candidates se celebrà a Subotica entre setembre i octubre de 1967. A diferència del torneig de tres anys abans, aquest cop, Kushnir el va guanyar en solitari, i obtingué així el dret de reptar la campiona regnant, Gaprindaixvili.
    Torneig de Candidates, 1967 Jugadora123456789101112131415161718PuntsDesempat 1 Alla Kushnir (Unió Soviètica)-0½1111111½10½111113½ 2 Valentina Kozlovskaya (Unió Soviètica)1-½½11101½1010111112½101.75 3 Tatiana Zatulovskaya (Unió Soviètica)½½-100½½1½1111111112½92.00 4 Tereza Štadler (Iugoslàvia)0½0-1½1111011½½11112 5 Alexsandra Kislova (Unió Soviètica)0010-½011½11½1½11111 6 Verica Nedeljković (Iugoslàvia)001½½-½01½11½½11½110½ 7 Alexandra Nicolau (Romania)00½01½-1½1½½1½11011074.75 8 Nana Aleksàndria (Unió Soviètica)01½0010-½1101½111½1074.00 9 Milunka Lazarević (Iugoslàvia)000000½½-1111111111061.00 10 Waltraud Nowarra (RDA)0½½0½½000-½1½½½1118 11 Margareta Perevoznic (Romania)½00100½00½-½011011749.25 12 Henrijeta Konarkowska-Sokolov (Iugoslàvia)010000½100½-0½1½11748.50 13 Fenny Heemskerk (Països Baixos)1000½½000½11-½001½6½ 14 Gisela Kahn Gresser (Estats Units)½10½0½½½0½0½½-0½005½53.50 15 Venka Asenova (Bulgària)000½½0000½0011-1½½5½35.50 16 Marion McGrath (Austràlia)00000000001½1½0-½14½ 17 C. Friedman (Polònia)00000½10000001½½-½4 18 Eva Aronson (Estats Units)0000000½0000½1½0½-3

## Matx pel Campionat, 1969

El matx pel campionat es va disputar a Tbilisi i Moscou el 1969. Un cop més, no hi va haver cap dubte sobre quina era la millor de les dues jugadores.
    Matx final pel campionat del món, 1969 12345678910111213Total  Alla Kushnir (Unió Soviètica) 1½0100½0½0½0½4½  Nona Gaprindaixvili (Unió Soviètica) 0½1011½1½1½1½8½

## Referències

* ↑ «World Chess Championship (women) : 1967 Candidates Tournament» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 6 febrer 2012].
* ↑ «Scacchi al femminile» (en italian). storialscacchi. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «To Nona Gaprindashvili's anniversary» (en anglès). Shahcom Company. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Campeonato Mundo femenino Tbilisi y Moscú 1969» (en castellà). Ajedrez de ataque. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Event Details: Gaprindashvili-Kushnir II (Women's World Championship, Moscow/Tbilisi), 1969» (en anglès). chessmetrics.com. [Consulta: 2 gener 2015].
# Unitalia

Unitalia és un partit polític regionalista d'extrema dreta italià present a Tirol del Sud, fundat el 1996 com a escissió a nivell local de l'Alleanza Nazionale i dirigit per Donato Seppi i que forma part de la coalició la Destra. Té la seu a Bozen, i es caracteritza per mostrar-se totalment contrari a l'autonomia del Tirol del Sud i defensar-ne la italianitat.
Fou fundat pels regidors locals de l'AN, i a les eleccions regionals de Trentino-Tirol del Sud de 1998 es presentà en coalició amb Fiamma Tricolore, obtenint un conseller, i regidors a Franzensfeste i Bozen. A les regionals de 2003 i regionals de 2008 va repetir el mateix resultats.
A les eleccions legislatives italianes de 2006 va donar suport a la Casa de les Llibertats, mentre que a les legislatives de 2008 va arribar a un acord amb La Destra de Francesco Storace, juntament amb Fiamma Tricolore i Trentino Libero.
# José María Arzuaga

José María Arzuaga (Madrid, 19 d'abril de 1929 - juny de 1987) fou un director de cinema colombià d'origen espanyol. Va exercir com a realitzador cinematogràfic i gran part de la seva obra la va fer a Colòmbia. Va morir a Madrid el 1987.

## Biografia

Va passar la seva infància i joventut al país a Espanya, enmig de la guerra civil. Sempre va ser un home dedicat a col·laborar amb la seva família i mentre acabava els seus estudis secundaris treballava per a secundar econòmicament la seva llar. Continuaria treballant i estudiaria tècniques administratives per un temps. Va viatjar a França i Itàlia, per a després tornar a Espanya per a exercir-se en la branca judicial i després de no poder estudiar arquitectura pels alts costos d'aquesta carrera, estudiaria a l'escola de Belles arts de Madrid, on acabaria relacionant-se amb el cinema. Allí participaria en grups de discussió i apreciació cinematogràfica, cineclubs, i després incursionaria en l'escriptura de crítica cinematogràfica. Després de quatre anys d'estudis a l'escola, Arzuaga comptaria amb dos curtmetratges que el mateix va escriure i va dirigir El Solar i La Cama Número 5, treballs pels quals tindria problemes acadèmics.

## Arzuaga a Colòmbia

Després de repetitives discussions a l'Escola de Belles arts, Arzuaga decideix retirar-se i viatjar a Colòmbia, país en el qual mai havia estat i on no coneixia ningú. Segons Arzuaga va decidir instal·lar-se a Colòmbia perquè alguna vegada un colombià a Espanya li va dir que aquest país era un possible paradís cinematogràfic. En arribar a Colòmbia va treballar en el que va poder i abans d'acceptar un treball com a cambrer, va aconseguir un treball com a assistent de direcció de Gonzalo Canal Ramírez en el curtmetratge Confidencias sobre nuestros hijos.
Després de realitzar el que seria el seu primer film (Raíces de Piedra, 1963) treballaria amb Cinesistema realitzant curtmetratges, entre ells basant-se en l'obra Rhapsody in blue de George Gershwin realitzaria Rhapsody in Bogota, curt que va ser premiat en el Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1963. Després d'això va rodar Pasado el meridiano durant 5 mesos consecutius treballant els caps de setmana entre 1965 i 1967.

## Filmografia

* 1958: El solar.
* 1959: La cama número cinco i Raíces de piedra.
* 1962-1964: Rhapsody in Bogota.
* 1963: Septiembre.
* 1965-1967: Pasado el meridiano.
* 1969-1971: El cruce.
* 1973: Historia de dos ciudades i Crónica de un incendio.
* 1975: Luisa, Luisa.
* 1976: Pedro Nel Gómez, i Una vida dedicada al arte.
* 1977: Pasos en la niebla.
* 1978: El billete de lotería.
* 1985: El doble.

## Referències

* ↑ José María Arzuaga a mcnbiografias.com
* ↑ José María Arzuaga a proimagenescolombia.com
* ↑ Premis del 1963 al web del Festival de Sant Sebastià

## Bibliografia

* PDF De la dictadura a la democracia. Las contradicciones del progreso en la obra de José María Arzuaga en Bogotá per Simón Puerta Domínguez
# Els amics d'en Peter

Els amics d'en Peter (títol original: Peter's Friends) és una comèdia anglesa dirigida per Kenneth Branagh l'any 1992 i protagonitzada pel mateix Branagh, Emma Thompson, Stephen Fry, Imelda Staunton, Phyllida Law, Hugh Laurie, Rita Rudner, Alphonsia Emmanue i Alex Lowe. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Peter (Stephen Fry) reunix en la seua mansió als seus amics: Maggie, Andrew, Sarah i un matrimoni que ha perdut a un dels seus fills recentment. Al llarg del cap de setmana destapen els seus secrets, miren cap al seu futur i s'evidència cert cansament moral. En any nou, Peter fa públic la seua condició de seropositiu. Vera, la majordoma, brinda per ell en senyal de suport.

## Comentari

Lleugerament comparada amb Retrobament, Els amics d'en Peter va suposar un parèntesi en la carrera de Kenneth Branagh després del fracàs comercial i crític de Morir encara. En ella mirava d'enfront els personatges: la seua soledat, la seua necessitat afecte, la seua promiscuïtat, les seues frustracions, el seu tedi conjugal. Tot això filmat, com indica Tomás Fernández Valentí en el seu estudi sobre el realitzador, amb enquadraments que pretenen traure partit de la gestualitat dels intèrprets i que deixen un regust teatral que no tenen, irònicament, les seues adaptacions de Shakespeare. Considerada per alguns (com Carlos Losilla) com una "fotonovel·la" feta a trossos, emperò Els amics d'en Peter va ser ben rebuda en general per la crítica i pel públic.

## Cançons

* You're my Best Friend (Queen)
* Everybody Wants To Rule The World (Tears For Fears)
* Hungry Heart (Bruce Springsteen).
* What's Love Got To Do With It (Tina Turner)
* Rio (Michael Nesmith)
* Wherever I Lai Mi Hat (That's Mi Home), Paul Young
* I Guess That's Why They Call It The Blue, Elton John

## Referències

* ↑ «Els amics d'en Peter». esadir.cat.
* ↑ «Peter's Friend». The New York Times.
# Bufo scaber

Bufo scaber és una espècie d'amfibi que viu a l'Índia i a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Dutta, S. & Manamendra-Arachchi, K. 2004. Bufo scaber. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Campionat del món d'escacs femení de 1953

El campionat del món d'escacs femení de 1953 fou el primer a incloure un Torneig de Candidates del qual havia de sortir una reptadora de la campiona regnant, de la mateixa manera com es feia en el campionat masculí.
El primer Torneig de Candidates el va guanyar Ielizaveta Bíkova, qui posteriorment va batre Liudmila Rudenko i esdevingué la tercera campiona del món femenina.

## Torneig de Candidates, 1952

El Torneig de Candidates es va celebrar a Moscou l'octubre i el novembre de 1952, i Bíkova en fou finalment la guanyadora
    Torneig de Candidates, 1952 Jugadora12345678910111213141516PuntsDesempat 1 Ielizaveta Bíkova (Unió Soviètica)-01011011½11111111½ 2 Fenny Heemskerk (Països Baixos)1-1100½0½½11111110½69.00 3 Olga Ignatieva (Unió Soviètica)00-½½1101111½11110½67.25 4 Valentina Belova (Unió Soviètica)10½-1½½½1½½110111069.75 5 Edith Keller-Herrmann (RDA)01½0-1½0½½1111111062.75 6 Kira Zvorykina (Unió Soviètica)010½0-1½011111111061.00 7 Eileen Betsy Tranmer (Anglaterra)1½0½½0-011½1½1½19 8 Olga Rubtsova (Unió Soviètica)011½1½1-0000½½11858.50 9 Chantal Chaudé de Silans (França)0½00½101-10½½111849.00 10 Jozsa Langos (Hongria)½½0½½0010-101111848.50 11 Mona May Karff (Estats Units)000½00½110-111017 12 Rowena Mary Bruce (Anglaterra)00000001½10-½1015 13 Nina Grushkova-Belska (Txecoslovàquia)00½000½½½00½-0114½ 14 Mary Bain (Estats Units)0001000½00001-½½3½ 15 María Berea de Montero (Argentina)000000½000110½-03 16 Salome Reischer (Àustria)0000000000000½1-1½

## Matx pel campionat, 1953

El matx pel campionat es va disputar a Moscou el 1953. Bíkova va guanyar tres de les quatre darreres partides, i va aconseguir així el títol.
    Matx pel campionat del món femení, 1953 1234567891011121314Total  Liudmila Rudenko (Unió Soviètica) 1100½00½1100106  Ielizaveta Bíkova (Unió Soviètica) 0011½11½0011018

## Referències

* ↑ «World Chess Championship (women) : 1949-50 Title Tournament» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 2 juny 2012].
* ↑ «World Chess Championship (women) : 1952 Candidates Tournament» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ «World Chess Championship (women) : 1953 Bikova - Rudenko» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 6 febrer 2012].
# Tècnica Bowen

La tècnica Bowen (o teràpia Bowen) és un tipus alternatiu de manipulació física que porta el nom de l'Australià Thomas Ambrose Bowen (Tom Bowen) (1916–1982). No hi ha proves clares que la tècnica sigui una intervenció mèdica útil.

## Història

Bowen no tenia formació mèdica i va descriure el seu enfocament com un regal de Déu. Es referia a si mateix com a osteòpata i tractà d'unir-se al registre australià d'osteòpates l'any 1981, però no aconseguí classificar-se per al títol. Morí com a pseudoprofessional de la teràpia manual sense llicència. El 1973 Bowen mateix havia fet referència a la seva capacitat de visitar "de mitjana 65 pacients per dia", no obstant, tenint en compte com es practica la seva tècnica avui dia, és poc probable que aconseguís aquest volum de pacients. Bowen no documentà la seva tècnica, així que la seva pràctica després de la seva mort ha seguit diferents interpretacions del seu treball. No fou fins anys després de la seva mort que s’encunyà el terme "tècnica de Bowen". La tècnica disposa d'una àmplia varietat de noms diferents, incloent-hi Smart Bowen, cinètica fascial, teràpia Bowen integrada, neuroestructura tècnica d'integració, Bowen fascial i Bowenwork. La tècnica ha estat popularitzada per alguns dels sis homes que l'havien observat treballar, incloent-hi Oswald Rentsch, un osteòpata la interpretació del qual s'ha convertit en la forma dominant de pràctica, tot i ser àmpliament discutida. Aprendre aquesta tècnica requereix 120 hores d'instrucció, o tan poc com un taller de cap de setmana.

## Mètode

En general, els pacients estan completament vestits. Cada sessió normalment implica moviments suaus de músculs, tendons i fàscia. Les característiques distintives de la teràpia són el caràcter mínim de la intervenció física i les pauses incorporades en el tractament. Els defensors afirmen que aquestes parades permeten al cos "reiniciar-se" ell mateix.

## Eficàcia

El 2015, el Departament de Salut del Govern australià publicà els resultats d'una revisió de les teràpies alternatives, per determinar si alguna era adequada per ser coberta per l'assegurança de salut. La tècnica Bowen va ser una de les disset teràpies avaluades per a les quals no es van trobar proves clares d'eficàcia. El lloc web QuackWatch inclou la "Tècnica d'Integració Neuroestructural (Teràpia Bowen)" en la seva llista de "tractaments qüestionables".

## Referències

* ↑ «Review of the Australian Government Rebate on Natural Therapies for Private Health Insurance» (en anglès), 2015. Arxivat de l'original el 2016-06-26. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ kreidler, Marc. «Index of Questionable Treatments | Quackwatch» (en anglès americà), 27-03-2023. [Consulta: 21 abril 2024].
# José Joaquín Matos García

José Joaquín Matos García (Utrera, Sevilla, 6 de maig de 1995) és un futbolista andalús. Juga de defensa i el seu equip actual és el Cádiz.

## Trajectòria

Format al planter del Sevilla FC, va jugar en el juvenil fins a arribar al Sevilla Atlètic, on va debutar el 2013.
Va realitzar la pretemporada a les ordres d'Unai Emery, un entrenador que cuida amb especial cura els laterals i que va veure en ell qualitats per poder ser l'amo en el futur de la banda esquerra de Nervión.
La temporada 2015-16 va aconseguir ascendir a la Lliga Adelante i així en la temporada següent poder jugar en Segona Divisió.
L'1 de maig de 2016, quan acabava de complir 21 anys, va debutar amb el primer equip del Sevilla F. C. jugant davant el RCD Espanyol.
En les files del Sevilla Atlètic va militar quatre temporades seguides (2012-2016) en la Segona Divisió B i en la Lliga SmartBank va jugar 64 partits (63 com a titular) durant els exercicis 2016-17 i 2017-18.
La temporada 2018-19 va sortir de l'entitat sevillista i va signar pel Cadis CF, disputant 21 partits titular en tots en la Segona Divisió espanyola.
La temporada 2019-20 va ser cedit pel quadre cadista al FC Twente de l'Eredivisie neerlandesa.
El 16 de setembre de 2020 es va fer oficial el seu fitxatge pel Màlaga CF de la Lliga SmartBank en qualitat de cedit pel Cadis CF. En tornar, va rescindir el seu contracte amb el Cadis el 15 de juliol de 2021, i va signar pel Burgos CF a finals de mes.
El 6 d'agost de 2023, durant un amistós de pretemporada contra el Deportivo Alavés, Matos va lesionar Giuliano Simeone després d'una entrada; l'argentí es va trencar el peroné i també va patir una lesió al turmell. El 6 de juliol següent, va tornar a Cadis amb un contracte de dos anys.

## Referències

* ↑ «Matos, sensación canterana de la pretemporada: «Es la mejor experiencia de mi vida»». Arxivat de l'original el 2018-08-17. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ José Joaquín Matos: «Se lo debo todo al Sevilla Fútbol Club»
* ↑ El canterano debutó en Primera División
* ↑ «El Twente anuncia a su cuarto futbolista español, José Matos». migrantesdelbalon.com, 11-07-2019. Arxivat de l'original el 12 de juliol de 2019. [Consulta: 11 juliol 2019].
* ↑ «Matos llega cedido para el lateral zurdo». Marca, 16-09-2020. [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ «Matos queda desvinculado del club» (en castellà). Cádiz CF, 15-07-2021. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ «José Matos jugará en el Burgos» (en castellà). Marca, 30-07-2021. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ «Se confirmó la grave lesión que sufrió Giuliano Simeone en un amistoso de Alavés» (en castellà). ESPN Deportes, 07-08-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «José Joaquín Matos, cuarto fichaje del Cádiz CF» (en castellà). Cádiz CF, 06-07-2024. [Consulta: 8 juliol 2024].

## Enllaços externs

* José Matos a BDFutbol
* José Matos, Fitxa a Soccerway
* Fitxa a transfermarkt
# Eleccions presidencials finlandeses de 2012

Al gener i febrer de 2012 es van celebrar eleccions presidencials a Finlàndia. La primera volta va tenir lloc el 22 de gener de 2012, amb vot anticipat entre l'11 i el 17 de gener. Atès que cap candidat va obtenir la majoria dels vots, es va celebrar una segona volta el 5 de febrer, amb vot anticipat entre el 25 i el 31 de gener. Sauli Niinistö va ser elegit president de Finlàndia per a un mandat comprès entre l'1 de març de 2012 i l'1 de març de 2018.
Els vuit partits polítics representats en el Parlament van proposar un candidat durant el segon semestre de 2011. La presidenta en funcions Tarja Halonen no podia ser reelegida per haver complert el màxim de dos mandats.
Les eleccions van posar fi a una era de presidents socialdemòcrates. Els socialdemòcrates havien ocupat el càrrec durant un període ininterromput de trenta anys. També va ser la primera vegada que un candidat de la Lliga Verda figurava en la segona volta.

## Referències

* ↑ «Valituksi tuleminen – Vaalit». Vaalit.fi. Arxivat de l'original el 28 January 2012. [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ «Presidentinvaali 5.2.2012». tulospalvelu.vaalit.fi. Ministry of Justice (Finland), 08-02-2012. Arxivat de l'original el 29 April 2017. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Article 5, clause 54 of the Finnish constitution». Finlex.fi. [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ «Presidentinvaalissa edessä historiallinen valinta» (en finès). Helsingin Sanomat. Sanoma News, 23-01-2012.
# Apol·loni

Apol·loni és el nom dels següents personatges:
* Apol·loni (llibert), llibert de Cras
* Apol·loni (bisbe), suposat bisbe d'Efes.
* Apol·loni (selèucida), polític selèucida.
* Apol·loni d'Afrodísies, historiador i gran sacerdot.
* Apol·loni d'Agde, comte d'Agde documentat el 848 i 872.
* Apol·loni d'Antioquia, metge grec pertanyent a la secta dels empírics (segle II aC).
* Apol·loni Archistrator, metge grec que va viure probablement a finals del segle I o al segle ii.
* Apol·loni d'Atenes, sofista i retòric
* Apol·loni Biblas, metge grec probablement del segle III aC.
* Apol·loni de Cítion, metge nascut a Cítion (Xipre) al segle i aC.
* Apol·loni Cronos, filòsof grec nascut a Iassos a Cària.
* Apol·loni Díscol, gramàtic grec (s. II).
* Apol·loni Empíric (segle II aC), metge d'Antioquia, membre de la secta dels empírics.
* Apol·loni Glaucus, metge grec del segle II o una mica anterior.
* Apol·loni Herofileu o Apol·loni Mus, metge grec (segle I aC).
* Apol·loni Hipocràtic (segle IV aC), metge grec.
* Apol·loni Memfita (s. III aC), metge grec d'Egipte.
* Apol·loni de Mindos (s.III aC), astròleg grec
* Apol·loni Moló o Apol·loni d'Alabanda Moló, retòric grec.
* Apol·loni de Naucratis, retòric grec d'Egipte
* Apol·loni Ofis, metge grec (s. II - I aC).
* Apol·loni Orgànic, metge grec probablement del segle ii aC o anterior.
* Apol·loni Pergamenus (s. IV), metge grec nascut a Pèrgam.
* Apol·loni de Perge (s. III - II aC), matemàtic
* Apol·loni Pitaneu, metge grec nascut a Pitanae a Etòlia probablement al s. I.
* Apol·loni Rodi o Apol·loni de Rodes, poeta grec.
* Apol·loni de Síria, filòsof platònic (s. II).
* Apol·loni de Sicília, cap d'una revolta d'esclaus a Sicília (103 aC).
* Apol·loni de Tars o Tarsensis, metge grec nascut a Tars probablement del segle I o II.
* Apol·loni Ther (s. I), metge grec.
* Apol·loni de Tíana, filòsof pitagòric
* Apol·loni de Tir, filòsof estoic
* Apol·loni de Tral·les, escultor grec
* Apol·loni de Xipre (s. I), metge de la secta dels metòdics.
* Claudi Apol·loni (s. II), metge.
# Bufo signifer

Bufo signifer és una espècie d'amfibi que viu a Panamà.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Mendelson, J. 2006. Bufo signifer. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Coronilla juncea

La coronil·la júncia (Coronilla juncea) és un arbust de la família de les lleguminoses.

## Descripció

És un arbust de fins a 2 m. Les seves tiges són verdes, de fàcil aixafament, amb entrenusos llargs. Fulles amb facilitat per caure, amb raquis foliaci, imparipinnades, amb de 2 a 3 parells de folíols. Les flors s'agrupen en nombres de 2 a 6, grogues, sostinguda aquesta inflorescència pels peduncles més llargs que les fulles. Els fruits són llegums amb constriccions poc marcades. Floreix a la primavera i a l'estiu.
El seu nom científic ve a significar "coroneta jonquera" (del llatí iuncus: jonc), per les seves tiges gràcils i nus que van motivar que Jean Bauhin (1541-1612) la denominés en altres temps Colutea Caule genistae fungoso (espantallops de tija esponjós com de ginesta).

## Hàbitat

Sobre sòls pedregosos i sorrencs. Sobre matolls secs i assolellats, principalment a terrenys calcaris, des del nivell del mar fins a uns 800 m d'altitud.

## Distribució

Es distribueix per gran part del Mediterrani, sobretot a la zona occidental. També a l'est centre i sud de la península Ibèrica, a més de les Illes Balears (Mallorca i Menorca).

## Taxonomia

Coronilla juncea va ser descrita per Linné i publicada a Species Plantarum 2: 742. 1753.

### Etimologia

* Coronilla: gènere establert per Tournefort i revalidat per Linné. El nom es prenia de Lobelius, qui al seu torn es va inspirar en el nom vulgar espanyol, segons Carolus Clusius, de la C. minima subsp. lotoides (Koch) Nyman (C. clusii auct., Lleguminoses), “Coronilla del Rey” –esp. coronilla f. = diminutiu de corona–. Es fa al·lusió a la forma de la inflorescència.
* juncea: epítet llatí que significa "abundant".

### Citologia

El nombre de cromosomes de Coronilla juncea (Fam. Leguminosae) i taxons infraespecífics és de 2n=12.

## Referències

* ↑ Coca Pérez, M. Árboles, arbustos y matas del Parque Natural Los Alcornocales. 2a edició. Jerez:Orni Tour, 2001. ISBN 84-607-3494-3.
* ↑ López González, Ginés A. Guía de los árboles y arbustos de la Península Ibérica y Baleares. 3a edició. Madrid:Mundi-Prensa, 2007. ISBN 84-8476-312-9.
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 105-106. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «Coronilla juncea». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 maig 2013].
* ↑ Coronilla juncea a The Plant List.
* ↑ Coronilla a Flora Vascular.
* ↑ juncea a Epítetos Botánicos.
* ↑ Números cromosómicos para la flora española, 630-642. Díaz Lifante, Z. (1990) Lagascalia 16(2): 328-333.
# Comtat dels Estats Units

Als Estats Units d'Amèrica, els comtats (counties) són un nivell d'administració governamental i polític local inferior a l'estat o als territoris federals. Quaranta-vuit dels cinquanta estats dels Estats Units se subdivivideixen en comtats; les excepcions en són Louisiana, que se subdivideix en parròquies i Alaska, que se subdivideix en boroughs (municipis) i àrees censals. Totes tres, els comtats, les parròquies i els municipis són subdivisions administratives de tercer-nivell. En total, n'hi ha, de divisions de tercer nivell, 3.141, una mitjana de 62 per estat. En la majoria dels estats del nord-oest i l'Oest Mitjà, els comtats se subdivideixen al seu torn, en municipalitats autònomes. La seu del govern dels comtats és la capçalera comtal. El poder del govern dels comtats varia segons els estats, així com la relació entre aquests i les municipalitats o les ciutats que els integren, i es defineixen a les constitucions de cadascun dels estats.
El comtat més poblat dels Estats Units és el Comtat de Los Angeles, a Califòrnia, amb 9,8 milions d'habitants i on es troba la ciutat de Los Angeles. Aquest comtat, de fet, és més poblat que no pas quaranta-dos estats nord-americans. El comtat menys poblat és el Comtat de Loving, a Texas, amb 67 habitants.

## Referències

* ↑ «An Overview of County Government». National Association of Counties. Arxivat de l'original el 17 abril 2013.

## Vegeu també

* Llista dels comtats més grans dels Estats Units