OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harvard Mark II

L'Harvard Mark II va ser un ordinador electromecànic construït sota la direcció d'Howard H. Aiken i acabat l'any 1947. Va ser finançat per la Marina dels Estats Units d'Amèrica.
El Mark II va ser construït amb relés electromagnètics d'alta velocitat en lloc dels comptadors electromecànics que es van utilitzar en el Mark I, fent-lo molt més ràpid que el seu predecessor. El seu temps de suma era de 0,125 segons (8 Hz) i el temps de multiplicació era de 0,750 segons. Això representava un factor de 2,6 cops més ràpid per a la suma i un factor de 8 cops més ràpid per la multiplicació, comparant amb el Mark I. Fou la segona màquina (després de la Calculadora de Relés dels Laboratoris Bell) en tenir maquinari de punt flotant. Una característica única del Mark II és que incorporava maquinari per a diverses funcions com ara la inversió, l'arrel quadrada, el logaritme, l'exponenciació, i algunes funcions trigonomètriques. Aquestes s'executaven en entre cinc i dotze segons.
Ni el Mark I ni el Mark II eren ordinadors de programa emmagatzemat, ja que llegien les instruccions del programa, una per una, d'una cinta perforada. Aquesta separació de dades i instruccions és coneguda com l'arquitectura Harvard. El Mark II tenia un mètode de programació peculiar que es va concebre per assegurar que els continguts d'un registre quedaven disponibles per a quan es necessitessin. La cinta amb el programa tan sols podia codificar vuit instruccions, de manera que la significació d'un codi d'instrucció particular depenia de quan s'executava. Cada segon es dividia en diversos períodes, i un codi d'instrucció podia significar coses diferents en períodes diferents. Una suma podia iniciar-se en qualsevol de vuit períodes dins del segon, una multiplicació podia iniciar-se en qualsevol de quatre períodes del segon, i una transferència de dades podia iniciar-se en qualsevol de dotze períodes del segon. Tot i que aquest sistema funcionava, feia complicada la programació i, d'alguna manera, reduïa l'eficiència de la màquina.
El Mark II va executar alguns programes de prova amb dades reals el juliol de 1947. Es va entregar al centre de proves de la marina dels Estats Units a Dahlgren (Virgínia) cap al 1947 o 1948.

## Vegeu també

* Harvard Mark I
* Howard H. Aiken

## Referències

* ↑ Williams, 1985, p. 248-251.

## Bibliografia

* Williams, Michael R. IEEE Computer Society Press. A History of Computing Technology (en anglès), 1997. ISBN 0-8186-7739-2.
* Staff of the Computation Laboratory «Description of a Relay Calculator» (en anglès). Annals of the Computation Laboratory of Harvard University. Harvard University Press [Cambridge, Mass], XXIV, 1949.
# Raoti

* Per a altres significats, vegeu «Raoti (Ratlam)».
Raoti fou un estat tributari protegit un jagir o thikana feudataris de Jodhpur; l'estat fou concedit a maharajà Jorawar Singhji (nascut el 1844), segon fill del maharajà Takhat Singh de Jodhpur (+1873), i era considerada la segona casa nobiliària de Jodhpur o Marwar.

## Llista de maharajas

* Maharaja Jorawar Singh 1873-1877
* Maharaja Fateh Singh 1887-1937
* Maharaja Simarath Singh 1937-1953

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-06-28 a Wayback Machine.
# Dearborn (Missouri)

Dearborn és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 529 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dearborn tenia 529 habitants, 230 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 237,5 habitants per km².
Dels 230 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 36,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.861 $ i la renda mediana per família de 47.727 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.500 $ mentre que les dones 24.808 $. La renda per capita de la població era de 17.537 $. Entorn del 4,3% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dearborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dearborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Nombre de Scruton

El nombre de Scruton $(Sc)$ és un nombre adimensional i un dels paràmetres importants per a la vibració d'estructures induïda per vòrtex, les vibracions causades per la pluja o el vent, cable inclinat sec amb galop sec i galop despert. El «galop del conductor» és l'oscil·lació de baixa amplitud i alta freqüència de les línies elèctriques aèries a causa del vent.
Porta el nom de Christopher «Kit» Scruton, un enginyer britànic de dinàmica industrial.
La seva expressió ve definida com:
    $Sc={\frac {2\delta _{s}m_{e}}{\rho b_{\text{ref}}^{2}}},$
on
* $\delta _{s}$ = és l'amortiment estructural expressat per la disminució logarítmica de l'amortiment.
* $m_{e}$ = massa efectiva per unitat de longitud.
* $\rho$ = densitat de l'aire o líquid.
* $b_{\text{ref}}$ = ample característic de l'estructura.

## Referències

* ↑ «Mechanics of wind - Induced vibrations» (en anglès). Federal Highway Administration Research and Technology, 01-08-2007.
* ↑ Wenzel, Helmut. Health Monitoring of Bridges (en anglès). Wiley, 2008. ISBN 978-0-470-74018-7.
* ↑ Stathopoulos, Ted; Baniotopoulos. Wind Effects on Buildings and Design of Wind-Sensitive Structures (en anglès). Springer Science & Business Media, p. 45. ISBN 978-3-211-73076-8.
* ↑ «Vortex-induced vibrations of structures» ( PDF) (en anglès). Eurocodes, 1991. Arxivat de l'original el 2019-02-14. [Consulta: 21 abril 2019].
# Medalla Karl Schwarzschild

La Medalla Karl Schwarzschild, anomenada en honor de l'astrofísic alemany Karl Schwarzschild, és un guardó atorgat per la Societat Astronòmica d'Alemanya a eminents astrònoms i astrofísics.

## Llista de guardonats

| Any | Nom |
| 2019 | Ewine van Dishoeck |
| 2018 | Andrzej Udalski |
| 2017 | Richard Wielebinski |
| 2016 | Robert Williams |
| 2015 | Immo Appenzeller |
| 2014 | Margaret J. Geller |
| 2013 | Karl-Heinz Rädler |
| 2012 | Sandra M. Faber |
| 2011 | Reinhard Genzel |
| 2010 | Michel Mayor |
| 2009 | Rolf-Peter Kudritzki |
| 2008 | Rashid Sunyaev |
| 2007 | Rudolf Kippenhahn |
| 2005 | Gustav Andreas Tammann |
| 2004 | Riccardo Giacconi |
| 2003 | Erika Böhm-Vitense |
| 2002 | Charles Hard Townes |
| 2001 | Keiichi Kodaira |
| 2000 | Roger Penrose |
| 1999 | Jeremiah Ostriker |
| 1998 | Peter Strittmatter |
| 1997 | Joseph Taylor |
| 1996 | Kip Thorne |
| 1995 | Hendrik van de Hulst |
| 1994 | Joachim Trümper |
| 1993 | Raymond Wilson |
| 1992 | Fred Hoyle |
| 1990 | Eugene Parker |
| 1989 | Martin Rees |
| 1987 | Lodewijk Woltjer |
| 1986 | Subrahmanyan Chandrasekhar |
| 1985 | Edwin Salpeter |
| 1984 | Daniel Popper |
| 1983 | Donald Lynden-Bell |
| 1982 | Jean Delhaye |
| 1981 | Bohdan Paczynski |
| 1980 | Ludwig Biermann |
| 1978 | George Field |
| 1977 | Wilhelm Becker |
| 1975 | Lyman Spitzer |
| 1974 | Cornelis de Jager |
| 1972 | Jan Oort |
| 1971 | Antony Hewish |
| 1969 | Bengt Strömgren |
| 1968 | Maarten Schmidt |
| 1963 | Charles Fehrenbach |
| 1959 | Martin Schwarzschild |

## Referències

* ↑ «Guardonats amb la Medalla Karl Schwarzschild». Arxivat de l'original el 2011-05-24. [Consulta: 24 setembre 2008].
# Pača

Pača és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1338.
# Cant de la Carxofa

El Cant de la Carxofa és una representació religiosa que es realitza a Alaquàs que consisteix en la realització d'una missa i processó els dies 8 i 9 de setembre de cada any en honor de la Mare de Déu de l'Olivar i al Crist de la Bona Mort respectivament.
Al finalitzar les processons un xiquet vestit d'àngel a dins d'un artefacte amb forma de carxofa elevat uns dos metres del terra, canta un poema musicat acompanyat d'orquestra i cor de veus blanques, els versos són diferents però amb la mateixa música.
Des de l'any 2010 està declarada com a Festa d'Interés Turístic Provincial al País Valencià.

## Referències

* ↑ «La Carxofa, Història d'una tradició». Joan F. Dols i Ruiz. Quaderns d'Investigació d'Alaquàs, 1988. [Consulta: novembre 2018].
* ↑ «La festa de la Mare de Déu de l'Olivar al llarg del temps (1925-2015)». Rafael Roca. Quaderns d'Investigació d'Alaquàs, 2015. [Consulta: novembre 2018].
* ↑ «Alaquas.org- El cant de la Carxofa. Documents». [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Resolució Carxofa Festa Interés Turístic», 2010. [Consulta: novembre 2017].
# Hemiptocha

Hemiptocha és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Hemiptocha agraphella Dognin, 1905
* Hemiptocha argentosa (Snellen, 1893)
* Hemiptocha atratellus (Hampson, 1919)
* Hemiptocha chalcostomus (Dyar, 1916)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 2 febrer 2019].
# Brașov (desambiguació)

«Braşov» té aquests significats:
* Brașov, ciutat romanesa
* Província de Braşov província (judeţ) de Romania, a Transsilvània, amb capital a Braşov.
* Fotbal Club Braşov, club de futbol
# Synchiropus ijimae

Synchiropus ijimae és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat (18 °C-22 °C) i associat als esculls de corall que viu entre 10-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i Corea del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Baensch, H.A. i H. Debelius, 1997. Meerwasser atlas. Mergus Verlag GmbH, Postfach 86, 49302, Melle, Alemanya. 1216 p. 3a edició.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nombre de Sherwood

El Nombre de Sherwood (Sh) és un nombre adimensional emprat en operacions de transferència de massa. Representa la relació entre la transferència convectiva i difusiva en un sistema, i es defineix com la ràtio entre una longitud característica i el gruix de la capa límit difusiva. Rep el seu nom en honor de Thomas Kilgore Sherwood.
La definició és la següent:
$Sh={\frac {K_{c}L}{\mathcal {D}}}$
És l'equivalent en transferència de massa al nombre de Nusselt en transferència de calor, on
* $K_{c}$ = coeficient de transferència de massa convectiu;
* $L$ = longitud característica;
* ${\mathcal {D}}$ = coeficient de difusió
# Ramon Aumedes i Sarri

Ramon Aumedes i Sarri (El Poal, 30 de novembre de 1940 - Badalona, 25 de gener de 2011) fou un futbolista català de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Del juvenil de la UA Horta va marxar a la UE Vic la temporada 1961-62, on a més, va assolir l'ascens a Tercera Divisió. La següent temporada la disputà amb el Constància d'Inca a Segona Divisió; i a continuació jugà dues temporades amb el Calvo Sotelo CF, on en la 1963-64 fou peça clau per assolir l'ascens a Segona amb 11 gols a la lliga i 6 a la promoció. Aumedes retornà al RCD Espanyol, club al qual pertanyia, però conscient dels pocs minuts dels quals disposaria demanà tornar a ser cedit al club de Puertollano per jugar una nova temporada, aquest cop a Segona Divisió. L'entrenador periquito, Ladislau Kubala, acceptà la nova cessió. La temporada 1965-66 jugà amb el RCD Espanyol a primera divisió, la seva única campanya en aquesta categoria, però només va poder disputar 4 partits de lliga. El seu únic gol a Primera l'anotà davant el Reial Betis. La següent temporada, l'entrenador Janos Kalmar no el va voler a la plantilla i, juntament amb Boy i Navarro, marxà a la UE Lleida cedit. A continuació jugà a l'Iliturgi d'Andujar i al Caudal de Mieres, retornant el 1971 al Calvo Sotelo, club on es retirà el 1973.

## Referències

* ↑ «Dol a l'Espanyol». RCD Espanyol, 25-01-2011. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 1r octubre 2014].
* 1 2 3 4 5 «Fitxa d'Aumedes». Periquito.cat. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «Ramon Aumedes vuelve a triunfar en el Calvo Sotelo». Mundo Deportivo, 26-09-1964. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «La plantilla queda reducida a 22 hombres». Mundo Deportivo, 02-09-1966. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «En honor de Aumedes». Luis F. Pizarro Ruiz, 28-01-2011. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 1r octubre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Dia Internacional per a l'Abolició de l'Esclavitud

El Dia Internacional per a l'Abolició de l'Esclavitud és un dia internacional que se celebra com a esdeveniment anual el 2 de desembre, organitzat des de 1986 per l'Assemblea General de les Nacions Unides.
La 'Convenció per a la repressió del tràfic de persones i de l'explotació de la prostitució aliena' va ser aprovada per l'Assemblea General de les Nacions Unides el 2 de desembre de 1949. A més, per resolució 57/195 de 18 de desembre de 2002, l'Assemblea va proclamar l'any 2004 l'Any Internacional per a la commemoració de la lluita contra l'esclavitud i la seva abolició.
L'objectiu de la celebració d'aquest dia és reclamar l'erradicació de les formes contemporànies d'esclavitud, com són el tràfic de persones, l'explotació sexual, el treball infantil, el matrimoni forçat i el reclutament de nens per utilitzar-los en conflictes armats.

## Referències

* 1 2 «Día Internacional para la Abolición de la Esclavitud: 2 de desembre». Organització de les Nacions Unides. [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ «Dia mundial per a l'abolició de l'esclavitud». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 01-12-2014 [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ «Història dels drets humans. L'esclavitud: una visió de conjunt». Amnistia Internacional (AI). [Consulta: 14 juny 2022].
# Andorita

Andorita és el nom genèric amb què es coneixen les espècies minerals andorita IV i andorita VI. Avui dia no és un terme acceptat per l'Associació Mineralògica Internacional. El nom prové del col·leccionista hongarès Andor von Semsey (1833-1923). També és coneguda pel nom de "sundtita" o "webnerita".

## Andorita IV

L'andorita IV, o quatrandorita, va ser descoberta el 1893 a Bolívia. La localitat tipus d'aquesta espècie és la mina de Les Cougnasses, a Orpierre, França. La seva fórmula química és Pb$_{18}$Ag$_{15}$Sb$_{47}$S$_{96}$ i cristal·litza en el sistema cristal·lí monoclínic.

## Andorita VI

L'andorita VI, també anomenada senandorita, va ser descoberta el 1892 a Romania. És l'espècie que va ser identificada com a andorita inicialment, i se li va canviar el nom a andorita VI per indicar les unitats múltiples de sis al llarg del seu eix cristal·logràfic. La seva fórmula és AgPbSb₃S₆, i cristal·litza en sistema cristal·lí ortoròmbic.
La nakaseïta és una varietat de l'andorita VI que conté coure. Rep el nom de la mina Nakada, a la Prefectura de Hyogo, Japó.

## Característiques químiques

Tots dos minerals són complexos de sulfur i antimonur anhidre amb cations d'argent i plom. A més dels elements de la seva fórmula, sovint contenen impureses, com ara: bismut, zinc, ferro o coure.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'andorita IV pertany a «02.JB: Sulfosals de l'arquetip PbS, derivats de la galena, amb Pb» juntament amb els següents minerals: diaforita, cosalita, freieslebenita, marrita, cannizzarita, wittita, junoïta, neyita, nordströmita, nuffieldita, proudita, weibul·lita, felbertalita, rouxelita, angelaïta, cuproneyita, geocronita, jordanita, kirkiïta, tsugaruïta, pillaïta, zinkenita, scainiïta, pellouxita, chovanita, aschamalmita, bursaïta, eskimoïta, fizelyita, gustavita, lil·lianita, ourayita, ramdohrita, roshchinita, schirmerita, treasurita, uchucchacuaïta, ustarasita, vikingita, xilingolita, heyrovskýita, gratonita, marrucciïta, vurroïta i arsenquatrandorita.

## Formació i jaciments

Es formen en vetes que contenen argent i estany i que provenen d'origen subvolcànic per alteració hidrotermal. Se solen trobar associades amb altres minerals, com l'estibina, l'esfalerita, la barita, la fluorita, la siderita, el quars, la cassiterita, l'arsenopirita, l'estannita, la zinkenita, la tetraedrita, la pirita, l'alunita, la pirargirita, l'estefanita o la rodocrosita.

## Usos

Degut al seu alt contingut en argent és extret de les mines com a mena d'aquest valuós metall.

## Referències

* ↑ «Andorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
* ↑ «Andorite IV» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
* ↑ «Andorite IV» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
* ↑ «Nakaseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
# Memorial Henryk Łasak

El Memorial Henryk Łasak és una cursa ciclista d'un dia polonesa que es disputa a Sucha Beskidzka (Petita Polònia). Creada el 1999, des del 2005 forma part de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1999 | Cezary Zamana | Dimitri Sedun | Heiko Szonn |
| 2000 | Jacek Mickiewicz | Marcin Lewandowski | Marcin Gebka |
| 2001 | Piotr Chmielewski | Zbigniew Piątek | Krzysztof Jeżowski |
| 2002 | Cezary Zamana | Dariusz Wojciechowski | Kazimierz Stafiej |
| 2003 | Cezary Zamana | Robert Radosz | Lubor Tesař |
| 2004 | Robert Radosz | Petr Benčík | Tomasz Lisowicz |
| 2005 | Marek Maciejewski | Ondřej Fadrny | Marcin Osinski |
| 2006 | Petr Benčík | Marcin Sapa | Bartłomiej Matysiak |
| 2007 | Krzysztof Jeżowski | Mateusz Komar | Daniel Czajkowski |
| 2008 | Krzysztof Jeżowski | Błażej Janiaczyk | Mart Ojaave |
| 2009 | Stefan Schäfer | Krzysztof Jeżowski | Mathias Belka |
| 2010 | Mariusz Witecki | Tomáš Bucháček | Marek Rutkiewicz |
| 2011 | Luka Mezgec | Blaž Furdi | Tomasz Marczyński |
| 2012 | Sylwester Janiszewski | Luka Mezgec | Mieszko Bulik |
| 2013 | Florian Sénéchal | Kamil Gradek | Paweł Cieślik |
| 2014 | Maciej Paterski | Paweł Franczak | Mykhailo Kononenko |
| 2015 | Alois Kaňkovský | Vitali Buts | Roman Maikin |
| 2016 | Paweł Franczak | Sylwester Janiszewski | Artur Detko |
| 2017 | Alan Banaszek | Sylwester Janiszewski | Artur Detko |
| 2018 | Mateusz Grabis | Eduard Vorganov | Martin Boubal |
| 2019 | Norman Vahtra | Artur Detko | Robert Jägeler |
| 2020 | suspés | suspés | suspés |
| 2021 | Michael Kukrle | Mateusz Grabis | Adam Ťoupalík |
| 2022 | Tomasz Budziński | Michael Boroš | Matěj Zahálka |
| 2023 | Michael Kukrle | Jakub Kaczmarek | Karel Camrda |

## Notes

* ↑ Mémorial Henryka Lasaka (Pol) - Cat.1.2 a memoire-du-cyclisme.eu
* ↑ Sylwester Janiszewski va ser desqualificat posteriorment per dopatge

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Rosa Peñalver Pérez

Rosa Peñalver Pérez (San Javier, 3 de febrer de 1954) és una política espanyola. És membre del PSOE i ha estat diputada de l'Assemblea Regional de Múrcia, de la qual és presidenta des de 2015. És llicenciada en Geografia i Història i diplomada en Biblioteconomia i Documentació i postgrau en Igualtat d'Oportunitats. Va rebre el Premi de la Unió Europea a un Projecte d'Innovació Educativa sobre Igualtat.

## Referències

* ↑ «Rosa Peñalver Pérez | Asamblea Regional de Murcia» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-10-28. [Consulta: 27 octubre 2017].
# Hasdrúbal (net de Massinissa)

Hasdrúbal va ser el net de Massinissa I de Numídia per part de mare, però cartaginès per pare i naixement.
L'any 149 aC va ser nomenat comandant de la ciutat de Cartago quan es va iniciar l'atac romà i va adoptar enèrgiques mesures de resistència contra els cònsols Marc Manili i Luci Marci Censorí. No es torna a mencionar el seu nom fins a l'any 148 aC, després de la derrota de Luci Calpurni Pisó Censorí a Hipona, quan els seus enemics van presentar una acusació contra ell, i deien que havia afavorit els romans pels interessos del seu cunyat Gulussa. Incapaç de dir res davant d'una acusació tan inesperada, va ser atacat en un tumult i la seva sort final és incerta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hasdrubal». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 24 març 2024].
# Bruno Sivilotti Pidutti

Bruno Sivilotti Pidutti (Ragogna, Friül - Venècia Júlia, 26 d'agost de 1936 - Madrid, 27 de gener de 1982) va ser un ciclista italià, crescut a l'Argentina, que fou professional del 1956 al 1969. Combinà tant el ciclisme en ruta com la pista.

## Palmarès en pista

* 1956
** 1r als Sis dies de Rio de Janeiro (amb Severino Rigoni)
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Héctor Acosta)
* 1957
** 1r als Sis dies de São Paulo (amb Severino Rigoni)

## Palmarès en ruta

* 1963
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
* 1964
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Llevant
* 1965
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
* 1966
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Rioja
* 1967
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant
* 1968
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant

## Referències

* ↑ Falleció Bruno Sivilotti

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it