OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Time (Noruega)

Time és un municipi situat al comtat de Rogaland, Noruega. Té 18,572 habitants (2016) i la seva superfície és de 183.19 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Bryne.

## Ciutats agermanades

Time manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Alnwick, Northumberland, Anglaterra, Regne Unit
* Älmhult, Comtat de Kronoberg, Suècia
* Lapinjärvi, Uusimaa, Finlàndia
* Allerød, Selàndia, Dinamarca

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 24 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Time - Lloc web oficial
Viccionari
# Torrent del Solà (Eroles)

El torrent del Solà és un torrent del terme municipal de Tremp, dins del territori de l'antic terme municipal de Fígols de Tremp.
Es forma a los Seixos, al nord-oest del poble d'Eroles, per la unió de la llau de la Llosa i de la de Coll de la Trava, i des d'aquest lloc davalla cap al sud-est, fins que a prop i al nord-oest d'Eroles s'ajunta amb les llaus de la Font Blanca i del Clot del Martí, per crear el barranc del Torrent, que poc més tard esdevé el barranc de Ricós.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cats

«Cats» té aquests significats:
* Cats (Germània), poble germànic.
* Cats (musical), musical d'Andrew Lloyd Webber.
* Cats (pel·lícula), pel·lícula dirigida per Tom Hooper el 2019.
Viccionari
# Verdet de les Filipines

El verdet de les Filipines (Chloropsis flavipennis) és un ocell de la família dels cloropseids (Chloropseidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de les terres baixes del centre i sud de les Filipines, a Leyte, Cebu i Mindanao

## Referències

* ↑ «Verdet de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Castell de Rubiol

El castell de Rubiol és un castell de Guissona (Segarra) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

El castell de Rubiol es troba en una petita elevació, de forma lleugerament circular, enmig d'un camp de conreu i propera al límit municipal de Guissona amb Massoteres. Es troben les restes d'una petita torre de planta rectangular que fa 15 x 5 metres i consta d'una única estança. Està realitzada amb pedra del país escairada i lligada amb morter.
La primera referència documental al castell de Rubiol es troba en l'acta de consagració de Santa Maria de la Seu d'Urgell de l'any 1040. També es menciona en altres documents del segle xi. Cap al 1550, el senyor de Rubiol era la universitat de Guissona.

## Referències

* 1 2 «Castell de Rubiol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Castell de Rubiol». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Alburnus atropatenae

Alburnus atropatenae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'Iran.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L. S. 1925. Description of new species of the genus Alburnus (Pisces) from the basin of Urmia Lake. Ezh. Zool. Muz. Akad. Nauk SSSR v. 26: 213-214.
* Coad, B.W., 1998. Systematic biodiversity in the freshwater fishes of Iran. Ital. J. Zool. 65:101-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torre de Sant Gregori

La Torre de Sant Gregori és un monument del municipi de Sant Gregori (Gironès) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una construcció aïllada formada per l'addició successiva de diferents volums. Les parets portants són de maçoneria arrebossada i amb restes de pintura a les façanes exteriors, deixant a la vista els carreus que emmarquen les obertures i les cantonades de l'edificació. Les cobertes són de teula àrab. A l'angle Oest hi ha una torre de defensa de planta quadrada, desenvolupada en planta baixa tres plantes superiors i coberta a quatre vessants, que conserva obertures en forma d'espitlleres a les façanes. El cos central és de planta rectangular, desenvolupat en planta baixa, pis i golfes i cobert a una vessant. A la façana sud-oest (principal) hi havia hagut dos grans finestrals, convertits posteriorment en balcons, un d'ells amb un guardapols de pedra amb dos caps esculturats. El cos més lateral es desenvolupa en planta baixa i un pis i coberta a dues vessants. Els sostres interiors són fets amb voltes de rajol.

## Referències

* ↑ «Torre de Sant Gregori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Aaron d'Alexandria

Aaron d'Alexandria (flor. 622) va ser un sacerdot i metge del segle vii.
Actiu a la ciutat d'Alexandria vers el 622. Es diu que va ser un dels primers autors en parlar de la verola (altres autors atribueixen el primer esment a un escriptor anomenat Rusis del segle x), una malaltia que va originar-se a l'interior de la península d'Aràbia i va escampar-se i va entrar a la regió d'Egipte vers l'any 640. A banda d'això, va escriure un siríac amb el títol Pandectæ, una col·lecció composta de 30 llibres comentant una sèrie d'obres de metges grecs. La seva obra va ser coneguda en primer lloc pels àrabs a través de traduccions sirianes a l'àrab vers l'any 683.

## Referències

* 1 2 3 Posada Rubín de Celis, Antonio de. Biografía eclesiastica completa (en castellà). Madrid i Barcelona: Impremtes d'Eusebio Aguado i de José M. Grau i Cia., 1848, p. 6.
* ↑ A Universal Biographical Dictionary, (en anglès). Richmond: Normand White, 1826, p. 3.
* ↑ Diccionario histórico, ó biografia universal compendiada (en castellà). Barcelona: Impremta de Narciso Oliva, 1830, p. 4.
# Casa Àngela Milà i Pasqual

La Casa Àngela Milà i Pasqual és una obra de Sitges (Garraf) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa, dos pisos i terrat. A la planta baixa hi ha dues portes; al primer pis un balcó i al segon dues finestres. Totes les obertures són d'arc escarser. L'edifici es corona amb cornisa de teula i barana de merlets.
La decoració de la façana es basa en la utilització del maó i la ceràmica.

## Història

Aquest habitatge que era propietat a principi de segle d'Àngela Milà Pasqual, constava originàriament de planta baixa i un pis. El 20-12- 1915 va demanar permís d'obres a l'Ajuntament per tal d'aixecar un pis més i remodelar el conjunt de la façana. L'autorització d'obres es va concedir el 22 del mateix mes.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Àngela Milà i Pasqual». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# The Singles (Savage Garden)

The Singles és el segon àlbum de grans èxits de la banda australiana Savage Garden, publicat a Austràlia el 12 de juny de 2015. La seva publicació va servir per homenatjar el 20è aniversari de l'acord entre la banda i Roadshow Music, produït el 1995. Universal va distribuir l'àlbum perquè havia adquirit l'any 2013 el catàleg de la banda que tenia Roadshow.
La compilació conté un DVD que conté gairebé tots els videoclips editats per la banda, només s'hi troben a faltar la segona versió de «To the Moon and Back» i la primera d'«Affirmation». Per contrapartida, una cançó prèviament no publicada, una demo de 1994 titulada «She» va ser inclosa en el recopilatori, i va ser estrenada el 15 de maig.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Darren Hayes i Daniel Jones.

## Referències

* 1 2 3 «Savage Garden > Singles» (en anglès). Sanity.com.au. [Consulta: 8 març 2019].
# Vespadelus douglasorum

Vespadelus douglasorum és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de la regió de Kimberley (Austràlia). El seu hàbitat natural són les zones de gres, on nia en coves i edificis situats a prop de masses d'aigua. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Fou anomenat en honor d'Athol i Marion Douglas, que recolliren molts espècimens de ratpenats per a museus i institucions d'Austràlia Occidental.

## Reproducció

Les femelles pareixen una sola cria.

## Referències

* ↑ Armstrong, K. N. i Kitchener, D. J., 2008. Yellow-lipped Cave Bat, Vespadelus douglasorum. A: S. Van Dyck i R. Strahan (eds), The mammals of Australia. Tercera edició, pp. 564-565. Reed New Holland, Sydney, Austràlia.
* 1 2 McKenzie, N.; Lumsden, L. Vespadelus douglasorum. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 juliol 2014.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 115. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Castell de Rubió (Anoia)

El castell de Rubió és un castell termenat situat en un penyal sobre el poble de Rubió.
L'estructura del castell medieval està actualment força destruïda, encara que es manté la part inferior de la torre circular que fou construïda amb aparell de carreus vers el segle xi, així com les restes d'uns murs perimetrals de bona factura, aquests probablement són fruits d'una ampliació feta entre els segles XII-XVIII. Darrerament s'han construït unes escales d'accés, de pedra, que permeten accedir a l'interior de les restes.
Va ser declarada Bé Cultural d'Interès Nacional per decret publicat al BOE el 05-05-1949.

## Història

El castell va ser documentat per primera vegada segons algunes fonts, el 1063, i per altres, el 1069, malgrat que es creu que el castell fou erigit a finals del segle x. Pere de Bertran de Rubió el governava el 1198 i a l'inici del s.XIV era senyorejat pel llinatge dels Castellolí. Passà després als Timor: Francesca Timor fou muller de Berenguer de Boixadors. El seu fill, Bernat de Boixadors comprà el 1380 la jurisdicció de Rubió al rei Pere el Cerimoniós. El net d'aquest, Bernat Guerau de Boixadors i d'Urries, s'enfrontà la Generalitat al costat dels joanistes en la Guerra civil catalana de 1462. El llinatge dels Boixadors rebé més tard els comtats de Savallà i de Peralada. El capbreu de 1752-1755 reconeix senyor en Bernat Antoni de Boixadors. Mantingueren la senyoria fins a la fi de l'Antic Règim. Al voltant del castell termenat es va formar un nucli de població, actualment bastant reduït.

## Referències

* ↑ La Gran Enciclopèdia en català: Volum 18(2004) Barcelona, Edicions 62, ISBN 84-297-5446-6
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Castell de Rubió». Pat.mapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2012].
* ↑ «Castell de Rubió». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Patrimoni.gencat. [Consulta: 11 abril 2012].
* ↑ «Castell de Rubió». Castells Medievals. [Consulta: 11 abril 2012].
* 1 2 Informació extreta dels rètols informatius de la Diputació de Barcelona (El Castell de Rubió)
* ↑ «Castell de Rubió». PoblesdeCatalunya. [Consulta: 11 abril 2012].
# Attigada

Attigada (Attagada) fou un antic principat de l'Índia, a Orissa, tributari dels britànics.
Estava situat al districte de Ganjam a la presidència de Madras. La seva superfície era de 386 km². L'estat estava al costat del zamindar de Kallikot; el sobirà d'aquest darrer va comprar Attigada el 1854.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Adromischus cristatus

Adromischus cristatus és una espècie de planta suculenta del gènere Adromischus, que pertany a la família Crassulaceae.

## Taxonomia

Adromischus cristatus va ser descrita per (L.) Charles Antoine Lemaire (Lem.) i publicat a Jard. Fleur. 2(Misc.): 60 1852.

## Referències

* ↑ «Adromischus cristatus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.

## Bibliografia

* Pilbeam, John; Rodgerson, Chris; Tribble, Derek. Adromischus. The cactus file handbook 3 (en anglès). Christchurch, Dorset: Cirio Publishing Services Ltd, 01-05-1998, p. 107. ISBN 095203823X Error en ISBN: suma de verificació no vàlida
# Torre de Sant Jordi (Sant Jaume d'Enveja)

La Torre de Sant Jordi és un edifici de Sant Jaume d'Enveja (Montsià) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Es desconeix la seva existència, ja que no se'n tenen notícies històriques, ni restes o indicis a nivell arqueològic.

## Història

Segons les últimes referències conegudes sobre aquesta torre, només en quedava el basament, de planta quadrada, que per la sorra acumulada al seu entorn formava com una duna. Aquesta torre, situada a prop del Port Fangós, hauria estat destinada a la protecció de les salines i potser del propi port.
Segons consta en el Catàleg de Béns a Protegir del Pla d'Ordenació Urbanística Municipal de Sant Jaume d'Enveja (fitxa A1), no s'han pogut localitzar les seves restes.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Sant Jordi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* «Torre de Sant Jordi». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Agallas

Agallas és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Zamarra, a l'Est amb Serradilla del Llano, al Sud amb Pinofranqueado i Robledillo de Gata i a l'Oest amb Martiago.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 255 | 187 | 185 | 184 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Cases Consistorials (Salomó)

Les Cases Consistorials és una obra noucentista de Salomó (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa de la Vila de Salomó és un edifici d'estil noucentista: la façana és molt senzilla, només alguns elements ornamentals emmarquen la porta. Damunt ella s'obre una balconera.
El més interessant és el coronament de la casa, de forma triangular el cos central i quasi rectilini a la part de les ales.
Presideix la a façana l'escut de la vila i una gran bola rodona com a acabament del frontó -força deteriorat- de la façana.

## Referències

* 1 2 3 «Ajuntament i escoles de Salomó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Ajuntament de Salomó i escoles». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Vespadelus pumilus

Vespadelus pumilus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic d'Austràlia (Queensland i Nova Gal·les del Sud). El seu hàbitat natural són els boscos humits, on nia en forats dels troncs. El seu nom específic, pumilus («nan», en llatí), li fou donat en referència a la seva petita mida.

## Estat de conservació

No sembla que hi hagi grans amenaces per a aquesta espècie, encara que la desforestació causada pel desenvolupament urbà a Nova Gal·les del Sud en sigui una de potencial.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2015-06-14 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Pennay, M.; Hall, L. Vespadelus pumilus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 juliol 2014.
* ↑ Law, B. S., Turbill, C. i Parnaby, H., 2008. Eastern Forest Bat, Vespadelus pumilus. A: S. Van Dyck i R. Strahan (eds), The mammals of Australia. Tercera edició, pp. 567-568. Reed New Holland, Sydney, Nova Gal·les del Sud, Austràlia.
* ↑ Gray, 1841. Appendix C a J. Two Exped. Austr., 2: 406.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Bandera de Sant Martí de Tous

La bandera oficial de Sant Martí de Tous té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, faixada amb sis faixes blanques i blaves.
Va ser aprovada el 10 de maig de 1993 i publicada en el DOGC el 21 de maig del mateix any amb el número 1748.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Anoia

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 10 de maig de 1993, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sant Martí de Tous.» (pdf). DOGC num. 1748, 21-05-1993. [Consulta: 28 març 2010].
# Adromischus filicaulis

Adromischus filicaulis és una espècie de planta suculenta del gènere Adromischus, pertanyent a la família Crassulaceae.

## Taxonomia

Adromischus filicaulis (Eckl. & Zeyh.) C.A.Sm. va ser descrit per Christo Albertyn Smith i publicat a Bothalia 3: 630 1939.
* ↑ «Adromischus filicaulis». Tropicos.org.

## Bibliografia

* Pilbeam, John; Rodgerson, Chris; Tribble, Derek. Adromischus. The cactus file handbook 3 (en anglès). Christchurch, Dorset: Cirio Publishing Services Ltd, 01-05-1998, p. 107. ISBN 095203823X Error en ISBN: suma de verificació no vàlida
# Agal

«Agal» té aquests significats:
* AGAL, associació gallega
* Agal (lligadura)
# Cases Domènec (Vilalba dels Arcs)

Les Cases Domènec és un edifici del municipi de Vilalba dels Arcs (Terra Alta) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal situat al carrer Major 9-13 fet tot de pedra picada, avui repartit entre tres habitatges. Consta de planta baixa, on alternen portals adovellats i allindanats, pis subratllat per una cornisa a la base de les finestres, que en molts sectors és trencada per donar pas a balcons més moderns, i golfes amb obertures seguides d'arc de mig punt. Té un bonic ràfec de lloses decorades, suprimit en el que ara és habitatge central. A l'interior es conserva un sistema longitudinal d'arcades.

## Història

L'últim propietari de tot el conjunt fou Damià Orior, marquès de Tortosa. Ara, els tres habitatges són anomenats Domènec, la Senyora i el Tinent. El casal original es pot datar el segle xvi. Al llarg de les guerres carlines els baixos de l'edifici servien de cavallerisses.

## Referències

* 1 2 «Cases Domènec». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Cases Domènec». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Vicenç de Bofarull i Morell

Vicenç de Bofarull i Morell (Reus, 5 d'abril de 1780 - Reus, 2 de febrer de 1860) va ser un advocat i militar català.
Fill de Josep de Bofarull i Miquel i germà de Francesc Policarp de Bofarull, va ser doctor en Dret per la Universitat d'Osca, i el 1809 exercia d'advocat dels Reials Consells. Aquell mateix any, davant de les tensions a causa de la Guerra del francès va emprendre la carrera militar i el 17 de gener va ingressar al Regiment de Voluntaris de Tarragona. El seu pare li va prometre una pensió diària de 20 rals fins que no aconseguís el grau d'oficial. El 1820 era tinent, el 1843 tinent coronel i el 1853 coronel. Durant la Guerra del francès va intervenir a l'acció de Santa Coloma de Farners l'1 de setembre de 1809 on va ser ferit de bala en un genoll. En la del coll de Lilla el 29 d'agost de 1810. En l'expedició a la Cerdanya el 30 de setembre de 1810. Va ser a Tarragona durant el setge de la plaça el 1811, on va prendre part en diverses accions. Va formar part de l'expedició a Cullera el juliol de 1812 i durant el 1813 va prendre part en diverses accions amb el Regiment d'Infanteria de Mallorca. El 1854 va deixar l'exèrcit i tornà a Reus, on encara va tornar a exercir d'advocat. Una germana seva, Rosa de Bofarull i Morell, va ser la primera dona de Francesc Narcís Sunyer i Veciana, un empresari i comerciant reusenc que formava part del grup impulsor de les obres del frustrat Canal de Reus a Salou.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 23 novembre 2021].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 23 novembre 2021].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix Camp (segle xix). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2008, p. 58-59. ISBN 9788493410889.
# Cathorops melanopus

Cathorops melanopus és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Guatemala: riu Motagua.
Els mascles poden assolir els 23 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Gilbert 1883. A review of the siluroid fishes found on the Pacific coast of tropical America, with descriptions of three new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 2 (1882): 34-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Marceniuk, A.P. i N.A. Menezes 2007. Systematics of the family Ariidae (Ostariophysi, Siluriformes), with a redefinition of the genera. Zootaxa 1416:1-126.
# Bandera de Sant Llorenç de la Muga

La bandera oficial de Sant Llorenç de la Muga té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor en barra groga i blau clar.

## Història

En la bandera es representen dos dels esmalts presents a l'escut heràldic municipal, el groc del camper i el blau de la faixa ondada, i es prescindeix de l'element de la graella de sable (negre) per tal d'aconseguir una major senzillesa.
Va ser aprovada el 9 d'octubre de 2009 i publicada en el DOGC el 26 d'octubre del mateix any amb el número 5491.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà
* Escut de Sant Llorenç de la Muga

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 9 d'octubre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sant Llorenç de la Muga.» (pdf). DOGC num. 5491, 26-10-2009. [Consulta: 27 octubre 2009].
# Aliança Popular

«Aliança Popular» té aquests significats:
* Alianza Popular, partit d'ideologia conservadora que va sorgir durant el període de la transició democràtica.
* Aliança Popular de les Illes Balears, branca de les Illes Balears d'Alianza Popular.
* Aliança Popular (Islàndia), partit polític d'Islàndia que funcionà com a aliança electoral (1956 -1968), i partit polític (1968-1998)
* Aliança Popular del Kurdistan Socialista, partit polític kurd fundat el 1959
* Aliança Popular Revolucionària Americana o ARPA, partit polític peruà fundat per Víctor Raúl Haya de la Torre el 1924.
# Torreblascopedro

Torreblascopedro és un municipi de la província de Jaén (Espanya), emmarcat dintre de la Comunitat Autònoma d'Andalusia.
La seva població segons l'INE en l'any 2005 era de 2.866 persones. El municipi comprèn les dues entitats locals anomenades Torreblascopedro i Campillo del Río, separades aproximadament a 10 km.
El nucli de població més influent sobre Torreblascopedro és Linares, situat a 12 km al nord. L'ens local Torreblascopedro és conegut entre els seus habitants i els de les poblacions confrontants com "La Torre", per aquest motiu el gentilici sigui torreño. Això mateix ocorre en la població de Torreperogil, també anomenada "La Torre" pels seus veïns i pobles de la seva comarca.