OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Labrosse

Labrosse és un municipi francès, situat al departament del Loiret i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Labrosse era de 92 persones. Hi havia 37 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 12 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Labrosse el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 39 eren actives i 14 eren inactives. De les 39 persones actives 36 estaven ocupades (21 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 14 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Labrosse hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 402 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Labrosse a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Labrosse a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Labropsis micronesica

Labropsis micronesica és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Carolines, les Illes Mariannes i les Illes Marshall.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1981. Revision of the labrid fish genus Labropsis with description of five new species. Micronesica 17(1-2):125-155.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Buenos días, condesita

Buenos días, condesita és una pel·lícula espanyola dirigida per Luis César Amadori i estrenada en 20 de febrer de 1967. Algunes de les cançons de la pel·lícula van ser compostes per Los Brincos. Aquesta pel·lícula va ser la tercera participació de Rocío Dúrcal amb Gracita Morales. De fet, en aquesta pel·lícula Rocío torna a aparèixer en pantalla amb Gracita i un altre parell d'actors que anteriorment havien treballat amb ella a Más bonita que ninguna.

## Argument

María (Rocío Dúrcal) es guanya la vida atenent el negoci del seu avi venent discos en un lloc a el Rastro. Els seus companys de venda l'anomenen "Condesita", pels seus bons modals. El seu sobrenom li dona l'ocasió d'iniciar un tracte amb un jove que, per a obtenir els diners del seu oncle, necessita demostrar que té una relació formal amb una jove adinerada. En finalitzar el tracte, l'afició al cant i les bones interpretacions de "Condesita" li permeten començar a tenir contractes musicals i millorar la seva condició econòmica. Quan l'amor entra en el seu cor, la sort li somriu i pot sostenir la farsa que va començar com un joc.

## Repartiment

* Rocío Dúrcal - María
* Vicente Parra - Ramiro
* Gracita Morales - Mariuxa
* Paquito Cano
* Aurora Redondo - Tía Magdalena
* Ana María Custodio
* Carlos Casaravilla
* Antonio Riquelme
* Luis Morris
* Rafael Bardem
* Pilar Gómez Ferrer
* Juan Antonio Riquelme
* Jesús Guzmán
* Fernando Nogueras
* Nicolás D. Perchicot
* Josefina Serratosa
* Miguel Armario
* Valentín Tornos
* Pilar Bardem
* Pilar Gómez Redondo

## Banda sonora

La banda sonora de la pel·lícula no va aconseguir la mateixa fama que les seves produccions anteriors però va aconseguir passar a la posteritat per la cançó Cartel de publicidad. Novament Rocío interpreta cançons de Los Brincos que tanta fama li van donar des de l'inici de la seva carrera. També interpreta Siempre allibera, un fragment de La traviata de Giuseppe Verdi, en el que mostra els seus dots de soprano.
* Flores, Flores
* Creo en ti
* Que va a ser de mi
* Cartel de publicidad
* Contenta
* Siempre Libera
* Viejo Madrid
* Tarantos y verdiales
* El rey que rabió (amb Gracita Morales)

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1966 va rebre el premi a la millor actriu (Rocío Dúrcal).

## Referències

* ↑ Buenos días, condesita a abc.es
* ↑ Buenos días, condesita a sensacine.com
* ↑ Buenos días, condesita a discogs
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* Buenos días, condesita a Cine de barrio
* Buenos días, condesita a YouTube
# Deschampsia antarctica

Deschampsia antarctica és una espècie de planta poàcia i és una de les dues úniques plantes amb flors que existeixen actualment a l'Antàrtida, l'altra és la cariofil·làcia Colobanthus quitensis.
Principalment es troba a les Illes Orkney del Sud, les Illes Shetland del Sud i al llarg de la part oest de la Península Antàrtica. Pel recent escalfament global s'ha incrementat la germinació d'aquesta espècie i el nombre de les seves plàntules a més d'estendre's la seva distribució més cap al sud. Els informes indiquen que s'ha incrementat 25 vegades el nombre d'aquestres plantes. Aquesta espècie es troba al sud dels 56 graus de latitud sud.

## Enllaços externs

* Plants in Antarctica Arxivat 2005-12-25 a Wayback Machine.
* Pearlwort & Hairgrass picture Arxivat 2005-09-26 a Wayback Machine.
* Anatomy of hairgrass
* Vascular Plants of the Maritime Antarctic: Origin and Adaptation
# Gometxa

Gometxa/Gomecha és un poble i concejo pertanyent al municipi de Vitòria. Tenia 53 habitants en (2007). Forma part de la Zona Rural Sud-oest de Vitòria. Es troba a 560 msnm, al sud-est de Vitòria i al peu de les Muntanyes de Vitòria. Fou un dels llogarets agregats a Vitòria el 1332.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 55 | 54 | 48 | 47 | 52 | 50 | 52 | 53 |

## Enllaços externs

* Gometxa a Enciclopèdia Auñamendi
# Can Carreter de la Dent

Can Carreter de la Dent és un edifici cantoner de planta rectangular, amb tres pisos i teulada amb vessants a laterals, situat al poble de Salitja, al municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). L'edifici va ser construït per Baldiri Grau i actualment pertany a la mateixa família, la família Figueres. Fou reformada als inicis de la dècada 1980-1989. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana principal presenta un gran portal d'arc carpanell i una finestra. Els dos pisos superiors tenen dues obertures per planta amb balcó de barana de ferro forjat. Totes les obertures són emmarcades amb pedra. Una de les llindes del primer pis porta la inscripció "BALDIRI GRAU 1860" i al balcó l'any 1901. La façana lateral de la dreta té un altre portal, també d'arc carpanell que repeteix la inscripció del propietari original, "BALDIRI GRAU 1860", dues obertures amb balcons iguals als de la principal i tres finestres emmarcades amb pedra, una per planta. A totes dues façanes hi ha unes obertures de gelosia de ceràmica que corresponen a una reforma realitzada cap a l'any 1975. Al costat esquerre hi ha un cos adossat de dues plantes i terrat que data d'aquesta ampliació del segle xx. El parament és arrebossat i pintat però deixa vistos els carreus ben escairats dels angles.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Carreter de la Dent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Copa Volpi

La Copa Volpi (en italià Coppa Volpi) és el nom del premi d'interpretació atorgat anualment a la Mostra de Venècia. S'atorga en dues categories: millor interpretació femenina i millor interpretació masculina.
El nom del guardó ret homenatge al polític i empresari italià Giuseppe Volpi, considerat el pare del festival.

## Les Copes

* Copa Volpi per la millor interpretació masculina
* Copa Volpi per la millor interpretació femenina
# FK Radnik Bijeljina

El Fudbalski Klub Radnik Bijeljina (serbi ciril·lic: ФК Радник Биjeљинa) és un club de futbol bosnià de la ciutat de Bijeljina, Republika Srpska. Radnik significa treballador.

## Història

Les primeres pilotes de futbol arribaren a Bijeljina l'any 1916 i el primer club fou el FK Podrinje fundat el 1919. Més tard aparegueren el FK Zora el 1920, el FK Građanski el 1923, i el FK Semberija el 1935. Acabada la II Guerra Mundial, el 14 de juny de 1945 es fundà el FK Radnik. L'any 1948 esdevingué campió del districte de Tuzla vencent el FK Sloboda Tuzla a la final. Un any més tard arribà a 1/16 de final de la Copa iugoslava. El 1957 ascendí a la lliga regional de Novi Sad/Srem. La temporada 1971-72, el FK Radnik es proclamà campió regional de Bòsnia i Hercegovina ascendint a la segona divisió iugoslava.
Entre 1995 i s'anomenà FK Panteri Bijeljina. La temporada 1998-99 guanyà el seu primer campionat de la Republika Srpska. La temporada 2004-05 tornà a guanyar la lliga de la Republika Srpska, ascendint a la primera divisió de Bòsnia i Hercegovina. La temporada 2006-07 va descendir. Novament fou campió de la Republika Srpska la temporada 2011-12, assolint l'ascens de categoria.
També existeix a la ciutat un club de basquetbol anomenat KK Radnik Bijeljina.

## Palmarès

* Lliga de la Republika Srpska:
** 1998-99, 2004-05, 2011-12
* Copa de la Republika Srpska:
** 2009-10, 2012-13

## Referències

* ↑ «Bosnia-Hercegovina 1998/99» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2004/05» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2006/07» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2011/12» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club Arxivat 2013-03-28 a Wayback Machine.
* Radnik Bijeljina a Transfermarkt
* Radnik Bijeljina a BiHsoccer Arxivat 2012-03-09 a Wayback Machine.
# Ladislavia taczanowskii

Ladislavia taczanowskii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat (4 °C-18 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Mongòlia i Corea.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. Volum 2, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka, 1996. Cyclostomata and fishes of Khanka Lake drainage area (Amur river basin). An annotated check-list with comments on taxonomy and zoogeography of the region. Zool. Inst. Russ. Acad. Sci. :89 p.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education.: 1-629.
* ↑ Kottelat, M., 2006. Fishes of Mongolia. A check-list of the fishes known to occur in Mongolia with comments on systematics and nomenclature. El Banc Mundial, Washington DC. 103 p.
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9): 687-736.
* ↑ Spanovskaya, V.D., 1957. Age and growth of gudgeons of the subfamily Gobioninae in Amur River basin Trudy Amurskoi Ikhtiologicheskoi Ekspeditsii 1945-1949 gg. Vol. 4. P. 175-225.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Can Casabona

Can Casabona és un edifici d'Olot (Garrotxa) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici característic de la plaça Major, amb un volum ample i golfes amb galeria porxada formada per quatre obertures amb arcs rebaixats. La façana té una composició simple amb tes eixos verticals i la degradació de les obertures, balconeres en planta primera i segona planta i finestres quadrades a la planta tercera de sotacoberta. Són interessants les decoracions a la planta noble, especialment la sala principal amb pintures que utilitzen elements d'estil classicista.

## Referències

* 1 2 «Can Casabona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Campionat Mundial de Natació en Piscina Curta de 2018

El XIV Campionat Mundial de Natació en Piscina Curta se celebrarà a Hangzhou (Xina) del 7 al 11 de desembre 2018 sota l'organització de la Federació Internacional de Natació (FINA) i la Federació Xinesa de Natació.
Les competicions es realitzaran a les piscines del Centre d'Exposicions Internacionals de la ciutat xinesa.

## Referències

* ↑ «Hangzhou of China welcomes the world for 2018» Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.. Portal de la FINA (anglès)
| Precedit per: Windsor 2016 Canadà | Campionat Mundial de Natació en Piscina Curta XIV edició | Succeït per: Abu Dabi 2020 Emirats Àrabs Units |
# Canis lupus columbianus

Canis lupus columbianus és una subespècie extinta del llop (Canis lupus).

## Descripció

* Fou una de les subespècies de llop més grosses de Nord-amèrica amb 36–67,5 kg de pes i 153–178 cm de llargària.
* Presentava un pelatge llarg de color, normalment, negre encara que, sovint, barrejat amb gris o marró.

## Alimentació

Menjava llebres, aus, cèrvids i d'altres ungulats.

## Distribució geogràfica

Es trobava a la Colúmbia Britànica, el Yukon, Alberta i el sud-oest d'Alaska, compartint tot aquest territori amb Canis lupus ligoni i Canis lupus fuscus.

## Extinció

Fou caçat fins a la seva extinció.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* 1 2 3 4 Cosmosmith (anglès)
* ↑ Knowledgerush Arxivat 2008-11-18 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Cantó de Salas d'Èrs

El cantó de Salas d'Èrs és un cantó francès el departament de l'Aude, a la regió d'Occitània. S'inclou al districte de Carcassona, té 14 municipis i el cap cantonal és Salas d'Èrs.

## Municipis

* Baranha
* Bèlflor
* Cumièrs
* Fajac de la Relenca
* Gorvièla
* La Lobièra Lauragués
* Marquènh
* Mézerville
* Molevila
* Montauriòl
* Pairan
* Santa Camelle
* Sant Miquèl
* Salas d'Èrs
# Cantó de Salanhac e Aivigas

El cantó de Salanhac e Aivigas és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Sarlat e la Canedat. Té 8 municipis i el cap és Salanhac e Aivigas.

## Municipis

* Archinhac
* Boresa
* Jaiac
* Nadalhac
* Paulinh
* Sent Crespin e Carlucet
* Sent Giniés
* Salanhac e Aivigas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1992 | Gilbert Fournier | PS |
| 1992- | Serge Laval | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.490 | 3.652 | 3.426 | 3.386 | 3.415 | 3.612 | 4.046 |
# Cantó de Valença-3

El cantó de Valença-3 és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Valença. Compta amb part del municipi de Valença.

## Municipis

Comprèn els barris del municipi de Valença:
* Chamberlière
* Le Plan
* Petit Charran
* Polygone
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Rodolphe Pesce | PS |
| 1979-1985 | Pierre Favrat | PS |
| 1985-1994 | Rodolphe Pesce | PS |
| 1994-2008 | Michel Tavan | RPR, després RPF |
| 2008- | Pierre-Jean Veyret | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Can Puferrer

Can Puferrer és una obra d'Alella protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia coberta amb teulada de dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana, de planta baixa i pis. No respon a un eix de simetria, de manera que la porta dovellada i la finestra gòtica central no coincideix amb el carener, possiblement perquè fou ampliada en èpoques ja antigues. Es pot veure perfectament com en els darrers anys la teulada ha estat pujada o alçada respecte al nivell original. De la primitiva construcció només en queda la porta dovellada i la finestra gòtica d'arc conopial lobulat, bastant esvelta.
Construïda en pedra, la façana ha estat arrebossada, encara que actualment el mal estat de conservació fa que es torni a veure la pedra.

## Història

Fins al segle xiv es deia mas Esteve. L'any 1511 passà a Pere Ramoneda i a Pau Ferrer de la Torre. El 1868 n'era propietari Francesc Ferrer. Més tard l'adquirí el Baró de Rivelles.

## Referències

* 1 2 3 «Can Pufarré». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Can Puic (la Vall d'en Bas)

Can Puic és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici civil orientat a Nord-est, amb teulada a dues vessants. Si bé la façana lateral esquerra és irregular i té un contrafort a l'angle, la resta de la casa és harmoniosa. A la façana principal les finestres i la porta han estat treballades en pedra i la llinda de l'entrada diu: "SAGISMUNDUS COMPTE ME RESTITUIT + 1736" Al davant de la casa hi ha una cabana i una era de la mateixa data en perfecte estat de conservació. Al darrere hi ha un pou-cisterna de pedra treballada.

## Història

Com la majoria de les cases del poble de Joanetes, Can Puic va viure un temps de prosperitat econòmica a mitjans del segle xviii, encara que, per l'estructura, la casa devia ser construïda en segles anteriors i reconstruïda al segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Puic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Capgaronnita

La capgaronnita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom de la mina Cap Garonne, a França, la seva localitat tipus.

## Característiques

La capgaronnita és un sulfur de fórmula química AgHgClS, on el clor pot trobar-se reemplaçat per petites quantitats de brom i iode. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1990, sent publicada per primera vegada el 1992. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Acostuma a trobar-se en forma de petits agregats matassats o com a cristalls aïllats d'una longitud de fins a 0,1 mm.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Cap Garonne, situada al municipi de Lo Pradet, al departament francès de Var (Provença-Alps-Costa Blava, França). Es troba com a mineralització secundària en mines de coure i plom, en conglomerats triàsics i gres. També ha estat descrita a Broken Hill (Nova Gal·les del Sud, Austràlia), a la mina Adolf (comtat de Borsod-Abaúj-Zemplén, Hongria), a la concessió La Cena del Depósito (Huércal-Overa, Espanya), a la mina Capitana i al districte miner de Chañarcillo (Atacama, Xile), i a les mines alemanyes de Schöne Aussicht, Friedrichssegen, Frischer Mut i St. Peter (Renània-Palatinat, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Capgaronnite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 setembre 2020].
# Can Rimblas

Can Rimblas és una obra de Dosrius (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de tres cossos i dos afegits, un a cada banda, amb planta baixa i pis. El de la dreta té una finestra d'estil gòtic, a l'altura del pis, que devia pertànyer a una altra construcció anterior (segle XIV). A la planta baixa hi ha una finestra amb la data 1702 i amb el nom de Jesús a la llinda. El portal d'entrada aquí no és rodó, sinó rectangular amb la llinda recta. Totes les obertures són de pedra granítica. Acaba la façana amb una petita cornisa i la coberta és a dues aigües.

## Referències

* ↑ «Can Rimblas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Can Rissec (Anglès)

Can Rissec és un mas habitat que pertany al veïnat de les Mines del Sant Pare, a la vila d'Anglès, comarca de la Selva. Aquesta edificació es troba a 205 metres sobre el nivell del mar, enclavada al final del bosc de Rissec, vora els camps de Can Rissec. La seva inclusió dins del veïnat de les Mines del Sant Pare és dubtós doncs es troba al límit entre aquestes i el veïnat de les Masies de Sant Amanç Actualment el seu estat de conservació és bo. Sense tenir un especial valor arquitectònic, la seva antiguitat fa que aquest mas s'hagi inclòs com a mas protegit al Pla Especial de Masies i Cases Rurals d'Anglès (fitxa A22).

## Referències

* ↑ «Mapa de l'ICC». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 26 juliol 2010].
* ↑ «Pla Especial de Masies i Cases Rurals d'Anglès» (en català). Ajuntament d'Anglès. [Consulta: 31 octubre 2013].
# Cantó d'Angulema-Oest

El cantó d'Angulema-Oest és un cantó francès del departament del Charente, situat al districte d'Angulema. Compta amb part del municipi d'Angulema.

## Municipis

* Angulema (part occidental)