OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frank Lamson Scribner

Frank Lamson Scribner (o Frank Lamson-Scribner) (* 1851- 1938), fou un botànic i fitopatòleg estatunidenc.
L'any 1885 fou el primer científic comissionat pel USDA per estudiar malalties de vegetals econòmics. Els seus avanços i innovacionss van fundar la patologia vegetal aplicada a l'USDA.
Va fer experiències favorables a l'ús del brou bordelès, donant-li a l'africultor una moderna eina de control químic. Scribner va ser botànic i director de la "EEA" de la Universitat de Tennessee. Fou el primer a publicar un text abordant les malalties vegetals als EUA, i descrivint una nova malaltia nematode de la papa.

## Algunes publicacions

* 1890. Index to grass names. Ed. Soc. Prom. Agr.Sci. 17 pàg.
* 1892. Grasses of Tennessee: 2 parts. Ed. Butlletí EEA Univ. Tennessee. 141 pàg.
* 1896. Weeds of Maine: Affording popular descriptions & practical observations in regard to the habits, properties & best methods of extermination, of nearly all the weeds found in the state. Ed. Kennebec journal office. 62 pàg.
* 1900. American Grasses. Butlletí USDA Divisió d'Agrostologia
* 1901. The grasses in Elliott's " Sketch of the botany of South Carolina & Geòrgia. " Circular USDA Divisió d'Agrostologia. 12 pàg.

## Enllaços externs

* Foto i biografia
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Fluorcarletonita

La fluorcarletonita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per ser l'anàleg de fluor de la carletonita.

## Característiques

La fluorcarletonita és un fil·losilicat de fórmula química KNa₄Ca₄Si₈O$_{18}$(CO₃)₄F·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Estatal de Sidorov, a Irkutsk (Rússia), amb el número de catàleg. 12/1764.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al districte de Severny, dins el massís de Malyi Murun (óblast d'Irkutsk, Rússia), on es troba en forma de grans alotriomorfs distribuïts de manera desigual, que arriben al mig centímetre de mida, i que formen agregats de fins a 1,5 cm. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fluorcarletonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 juliol 2021].
# Franz Adolf Zeller

Franz Adolf Zeller (Lauterstein, 3 de juny de 1837 - 25 de juliol de 1881) fou un músic i eclesiàstic alemany.
Ordenat sacerdot el 1862, després d'acabada la carrera de música que simultaniejava amb la eclesiàstica, aviat s'assenyalà com a notable teòric i professor de música religiosa, les càtedres de les quals desenvolupà en el Wilhelmstft de Tübingen.
Entre d'altres obres, publicà, les titulades; Das Gesungbuch der Diozese Rottenburg; Beiträge zu einer Geschichte seiner Weisen und Texte i Sammlung kathol. Kirchengesange für 4 Munnerstimme, (El Llibre de l'himne de la diòcesi de Rottenburg; Contribucions a una història dels seus savis i textos).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 1161. (ISBN-84-239-4570-7)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Franz Adolf Zeller en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Franz-Josef Overbeck

Franz-Josef Overbeck, nascut el 19 de juny de 1964 a Marl (Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya) és un bisbe i teòleg alemany, bisbe d'Essen des de 2009 i bisbe militar del Bundeswehr des de 2011.

## Biografia

Nascut a Marl, fill del matrimoni format per Annette i Hans-Josef Overbeck, una família de camperols. El seu pare, Hans-Josef, va fundar la destil·leria Overbeck a Marl.
En acabar la seva escolaritat el 1983 al Gymnasium de Marl, Franz-Josef estudià durant dos semestres, filosofia i teologia. El 1984 continuà els seus estudis al Collegium Germanicum et Hungaricum de Roma, llicenciant-se per la Universitat Pontifícia Gregoriana el 1990 en filosofia i teologia.
El 10 d'octubre de 1989 va ser ordenat prevere de la diòcesi de Münster pel cardenal Joseph Ratzinger a l'església de Sant'Ignazio di Loyola a Campo Marzio.
Entre 1990 i 1994, Franz-Josef Overbeck va treballar com a almoiner mentre que continuava els seus estudis. El 1994, va ser nomenat vicari i rector de la residència d'estudians de Münster. Va ser alliberat de les seves funcions pel bisbe Reinhard Lettmann per tal que prosseguís els seus estudis universitaris. El 2000 van obtenir el seu doctorat per la universitat de Münster amb una tesi sobre "Déu a l'antropologia i la teologia trinitària", esdevenint a continuació director de l'Institut pel diaconat i la pastoral de la diòcesi de Münster, a més de ser comissari episcopal pel diaconat permanent. El 2002 va ser nomenat assistent eclesiàstic de la Comunitat de Vida Cristiana.

### Episcopat

El 18 de juliol de 2007, el Papa Benet XVI el nomenà bisbe titular de Matara a Numídia i bisbe auxiliar de Münster. Va ser consagrat bisbe l'1 de setembre de 2007 per bisbe Reinhard Lettmann, amb els bisbes Henry Mussinghoff i Friedrich Ostermannactuant com a coconsagradors.
El 29 de març de 2008, davant de la dimissió de Reinhard Lettmann, el capítol de la catedral de Münster elegí a Overbeck com a administrador diocesà, exercint aquest càrrec fins al nomenament de Felix Genn com a bisbe el 29 de març de 2009.
El 2008 va ser nomenat pel cardenal, oficial de l'orde del Sant Sepulcre de Jerusalem, sent investit el 17 de maig de 2008 a la catedral de Colònia per Reinhard Marx, Gran Prior de la Tinència Alemanya.
El 28 d'octubre de 2009, després de la seva elecció pel capítol de la catedral d'Essen, Overbeck va ser nomenat bisbe d'Essen pel Papa Benet XVI. La seva instal·lació va tenir lloc el 20 de desembre de 2009 a la catedral d'Essen.
El 24 de febrer de 2011 va ser nomenat pel Papa Benet XVI bisbe militar del Bundeswehr. La seva instal·lació va tenir lloc el 6 de maig de 2011.
Des del 2014 és també membre del Consell pontifici per a la Cultura, a més que la fundació Centesimus Annus Pro Pontifice.

## Enllaços externs

* Franz-Josef Overbeck a www.catholic-hierarchy.org (anglès)
# Franz-Paul Decker

Franz-Paul Decker (Colònia, 26 de juny de 1923 - Mont-real, 19 de maig de 2014) fou un director d'orquestra alemany de nacionalitat canadenca. Del 1986 al 1991 va ser director titular de l'Orquestra Ciutat de Barcelona i des del 1993 al 1997 principal director invitat de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya.

## Biografia

Estudià composició, direcció i pedagogia a l'Acadèmia de Música de Colònia (Hochschule für Musik) amb Philip Jarnach i Eugen Papst, i se'n graduà a la seva Universitat. Debutà a Giessen i amb 22 anys ja dirigí a l'Òpera de Colònia. Tot just acabada la guerra, fou nomenat director titular de l'Orquestra Simfònica de Wiesbaden i director general de música de la ciutat de Bochum. El 1948 conegué el compositor Richard Strauss, de qui fou amic i circumstancial company de joc del whist.
Del 1962 al 1967 va ser director titular de l'Orquestra Filharmònica de Rotterdam. El 1965 l'invitaren a dirigir la Jove Orquestra Nacional del Canadà, i això li obrí les portes a aquell país. El 1967 ocupà el lloc que havia deixat Zubin Mehta al capdavant de l'Orquestra Simfònica de Mont-real i hi romangué fins al 1975. El 1976 fou nomenat principal director invitat de l'Orquestra Filharmònica de Calgary i el 1980 director artístic de la Simfònica de Winnipeg. Mentrestant s'anà bastint una gran anomenada internacional amb freqüents invitacions per a dirigir les principals orquestres i teatres d'òpera d'Europa i Amèrica. Era un gran especialista en l'obra de Richard Wagner i dels grans compositors postromàntics (Anton Bruckner, Gustav Mahler, Richard Strauss, Max Reger, Paul Hindemith, etc.).
Del 1986 al 1991 va ser director titular de l'Orquestra Ciutat de Barcelona. Del 1992 al 1996 dirigí la integral simfònica i vocal de Gustav Mahler amb l'Orquestra Filharmònica de Buenos Aires i del 1995 al 1998 la Tetralogia wagneriana al Teatro Colón d'aquella ciutat. Des del 1991 va ser principal director invitat de les orquestres Simfònica de Nova Zelanda, National Art Center Orchestra d'Ottawa i Simfònica d'Edmonton, i des del 1993 de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya.
El 1975 havia estat investit doctor honoris causa per la Universitat Concordia (Mont-real). El 2006 va rebre la Creu de Sant Jordi.
Va treballar amb solistes de gran renom com Arthur Rubinstein, Emil Gilels, Shura Cherkassky, Clara Haskil, Ida Haendel, Hélène Grimaud, Elisabeth Schwarzkopf, Jessye Norman, Siegfried Jerusalem, Dame Kiri Te Kanawa i Jon Vickers. La retransmissió del seu concert de Nadal amb Luciano Pavarotti i l'Orquestra de Mont-real a la Basílica de Nôtre-Dame d'aquella ciutat a finals dels anys 80, va fer la volta al món.

## Referències

* ↑ «Mor l'exdirector titular de l'OBC, Franz-Paul Decker». Diari Ara. [Consulta: 21 maig 2014].
* ↑ Obituari, Consulta 22 maig 2014
# Foia de Cocentaina

La Foia de Cocentaina és una vall natural i histórica de la comarca del Comtat. Les poblacions que componen aquesta vall són: Alcosser de Planes, l'Alqueria d'Asnar, Cocentaina, Muro d'Alcoi i Gaianes.
El clima d'aquesta vall és mediterrani continentalitzat, per l'altitud de les muntanyes que la rodegen.
# Foia de Castalla

La Foia de Castalla és una subcomarca natural situada a la comarca de l'Alcoià, al sud de la serra de Mariola. Comprén el curs alt del riu Verd o Montnegre, que rega l'horta de l'Alacantí. La capital històrica és Castalla i els altres municipis que la formen són Ibi, Tibi i Onil. La població total dels municipis de la Foia és de prop de 45.000 habitants. El núcli més populós és la vila d'Ibi.
La base econòmica tradicional havia sigut l'agricultura de secà, amb àrees d'horta a les zones més pròximes als rius i fonts. Des dels anys 60 és una zona molt industrialitzada que ha destacat tradicionalment per la fabricació de joguets, sobretot als municipis d'Ibi i Onil, tot i que en els darrers anys l'activitat industrial s'ha diversificat cap a sectors com el plàstic, l'acer o els motles. Darrerament la zona patix d'una gran pressió urbanitzadora, amb una allau de construcció de segones residències i fins i tot amb projectes de camps de golf, fins ara paralitzats.
El clima de la Foia és mediterrani sec, amb pluges més aviat escasses (400-600 mm/any), a diferència de la part nord de l'Alcoià, les Valls d'Alcoi, molt més plujosa i freda. Entre el paisatge destaquen les muntanyes i els boscos de les serres del Maigmó (1296 m.), la serra de Castalla, la serra de l'Arguenya (Castalla), la serra del Menejador (Ibi), la serra d'Onil, i la serra de la Penya Roja (Tibi).
Foia de Castalla (2005) :
| Municipi | Població | Extensió | Densitat |
| Castalla | 8.977 | 114,60 | 78,33 |
| Ibi | 23.059 | 62,50 | 368,94 |
| Onil | 7.500 | 48,40 | 154,96 |
| Tibi | 1.485 | 70,40 | 21,09 |
| Total | 41.021 | - | - |
# Football Club Britannia XI

El Football Club Britannia XI és un club de futbol de Gibraltar.
Fundat el 1907 com a Britannia FC, fou un dels clubs dominadors del futbol a Gibraltar durant els anys 1950. L'any 2009 es convertí en Britannia XI. Des de 2016 juga la lliga de veterans.

## Palmarès

* Lliga de Gibraltar:
       1911–12, 1912–13, 1917–18, 1919–20, 1936–37, 1940–41, 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1958–59, 1960–61, 1962–63
* Rock Cup:
       1907–08, 1937, 1940, 1948
* Gibraltar Second Division:
       2013–14

## Referències

* ↑ «Gibraltar – List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 juliol 2014].
* ↑ «Gibraltar – List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 juliol 2014].
# Football Club Avenir Beggen

El Football Club Avenir Beggen és un club de futbol luxemburguès de la ciutat de Luxemburg, al barri de Beggen.
El club va ser fundat l'1 de juliol de 1915. Va jugar consecutivament a la màxima divisió luxemburguesa des de 1965-66 fins al 2005-06.

## Palmarès

* Lliga luxemburguesa de futbol:
    Campions (6): 1968-69, 1981-82, 1983-84, 1985-86, 1992-93, 1993-94
    Finalistes (5): 1974-75, 1982-83, 1986-87, 1989-90, 1991-92
* Copa luxemburguesa de futbol:
    Campions (7): 1982-83, 1983-84, 1986-87, 1991-92, 1992-93, 1993-94, 2001-02
    Finalistes (4): 1973-74, 1987-88, 1988-89, 1997-98

## Referències

* ↑ «Luxemburg - List of Champions».
* ↑ «Luxembourg - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Franz Mehring

Franz Erdmann Mehring (Schlave, Pomerània, 27 de febrer de 1846 - Berlín, 29 de gener de 1919) fou un periodista, escriptor i polític marxista alemany.
S'acostà al marxisme a partir de 1880. El 1891 ingressà al Partit Socialdemòcrata d'Alemanya (SPD). Col·laborador de Die Neue Zeit i després, entre 1902 i 1907, redactor en cap del Leipziger Volkszeitung. Durant la Primera Guerra Mundial publicà la revista Die Internationale. S'oposà a la guerra, distanciant-se del SPD, i es negà a votar els crèdits militars. Fou arrestat el 1916. Elegit el 1917 diputat de la Dieta prussiana. Fou membre dirigent de la Lliga Espartaquista de la qual fou fundador el 1916 amb Leo Jogiches, Paul Levi, Clara Zetkin, Rosa Luxemburg i Karl Liebknecht. Autor d'obres d'història i d'història literària.
Fou un dels fundadors del Partit Comunista d'Alemanya (KPD), creat l'1 de gener de 1919. Malalt, afectat per l'assassinat de la seva amiga Rosa Luxemburg el 15 de gener, morí el 29 de gener a Berlín.

## Obres

* La llegenda de Lessing (1892).
* Sobre el materialisme històric (1893).
* Karl Marx i la Primera internacional (1897).
* Història de la socialdemocràcia alemanya (1897-1898).
* Article La Revolució Permanent (1905).
* Friedrich Engels (1906).
* Absolutisme i revolució a Alemanya (1525–1848) (1910).
* Karl Marx: Història de la seva vida (1918).

## Referències

* ↑ Ruch, Werner. Mit Franz Mehring aus der Geschichte lernen: Beiträge zu Leben und Werk. BoD – Books on Demand, 2012, p. 8–34. ISBN 978-3-8482-0818-0.
* ↑ Solomon, Maynard. Marxism and Art: Essays Classic and Contemporary. Wayne State University Press, 1974. ISBN 0-8143-1621-2.

## Enllaços externs

* Franz Mehring (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# Fontenay-de-Bossery

Fontenay-de-Bossery és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 81 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fontenay-de-Bossery era de 81 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 41 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Fontenay-de-Bossery el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 12 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 49 eren actives i 11 eren inactives. Les 49 persones actives estaven ocupades(26 homes i 23 dones).. De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades i 7 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Fontenay-de-Bossery hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 860 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fontenay-de-Bossery a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fontenay-de-Bossery a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# GMA Network

GMA Network, Inc. o GMA, és una empresa de mitjans filipina amb seu a Quezon City. Va ser fundada l'any 1950 per Robert Stewart.
La companyia opera diverses emissores de ràdio i televisió a les Filipines, com ara GMA-7, GTV-27, Super Radyo DZBB 594 i Barangay LS 97.1.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de GMA Network
# GLib

GLib (Gimp Libray) és una biblioteca d'utilitats de propòsit general, proveeix estructures de dades de baix nivell i de subrutines que proporcionen suport per a assignar i alliberar memòria. S'encarrega d'interactuar amb el sistema operatiu amfitrió sense que el programador noti les diferències més significatives d'aquests. Forma el nucli del conjunt GTK i GNOME; ha estat d'utilitat a programari escrit en llenguatge C divers, fins i tot programari que no és per a interfícies gràfiques. Primordialment s'empra per a estructures de dades comunes, com ara llistes encadenades (GList), i funcions de conveniència (Convenience function), per a facilitar la portabilitat entre les diverses variants dels sistemes Unix diferents de Linux.

## Referències

* ↑ «CS 23 Software Design and Implementation». [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ Nieto Arroyo, Noe Misael. «Programación de Interfaces Gráficas deUsuario con GTK+ 3 Documentation». [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «An Introduction to the GIMP Tool Kit | Linux Journal». [Consulta: 25 novembre 2020].
# Fraseria

Fraseria és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) aquest gènere està format per dues espècies:
* Fraseria cinerascens - Papamosques cellablanc africà.
* Fraseria ocreata - Papamosques selvàtic.
Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), comptabilitzen 9 espècies en aquest gènere, doncs es segueix un altre criteri taxonòmic amb les següents divergències:
- Cinc espècies del gènere Muscicapa són incloses (M. caerulescens; M. lendu; M. olivascens i M. tessmanni. En el cas de M. itombwensis se'l considera una subespècie de M. lendu).
- Dos espècies del gènere Myoparus són incloses (M plumbeus i M. griseigularis).

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695-696. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Frasi

Frasi (en grec antic Φράσιος) va ser, segons la mitologia grega, un endeví nascut a Xipre.
Va arribar a Egipte durant un període de fam i, consultat pel rei del país Busiris, li va dir que s'acabaria la gana si cada any sacrificava un estranger. Busiris va seguir el consell i va començar sacrificant Frasi.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 208. ISBN 9788496061972.
# Gaietà Sentís i Gran

Gaietà Sentís i Gran (Riudoms, 1846 - Tarragona, 1922) fou un eclesiàstic català.
Va néixer en una família hisendada emparentada amb el beat Bonaventura Gran. El seu pare era Bernat Sentís Toldrà (1807-1881), cirurgià de Riudoms nascut a Botarell.
Va estudiar al Seminari de Tarragona. S'ordenà sacerdot i va ser nomenat professor de filosofia del mateix seminari. En 1871 es va graduar en Dret Civil i Canònic a la Universitat de Barcelona. Va ser canonge doctoral de Lleó i Catedràtic d'hebreu en aquell seminari. Cap a 1883 va exercir a més el càrrec de vicari general i de vicari capitular en la seu vacant. L'any 1898 va obtenir per oposició una canongia a la Catedral de Barcelona i exercí la càtedra de Dret Canònic. En 1908 va ser nomenat ardiaca i el 1910 prefecte d'estudis de la Universitat Pontifícia de Tarragona. En la seu vacant, per la mort del Dr. López Pelaez, va ser escollit vicari capitular, i va exercir de governador eclesiàstic durant l'absència d'aquest, i confirmat després en prendre possessió de l'arquebisbat de Tarragona el Dr. Francesc d'Assís Vidal i Barraquer.
La seva família estava implicada en la causa carlina i, a la seva mort, el setmanari carlista de Tarragona La Reconquista va afirmar que Gaietà Sentís sempre havia estat un dels seus subscriptors. Fou oncle del militar i polític tradicionalista Josep Maria Sentís i Simeón.
Actualment és fill il·lustre de Riudoms, on va instituir la Santa Missió, i és conegut per haver estat un eclesiàstic d'àmplia formació humanística, professor de la Universitat Pontifícia i cofundador del diari catòlic tarragoní La Cruz. El seu retrat és present en un quadre al saló de plens de la casa de la vila.

## Referències

* 1 2 3 «Un muerto ilustre: Dr. D. Cayetano Sentís». La Reconquista, 22-07-1922, pàg. 1.
* ↑ Domènech, Edelmira; Corbella, Jacint «Nota sobre Bernat Sentís i Toldrà, cirurgià de Riudoms en el segle XIX». Gimbernat, 42, 2004.
* ↑ «La Santa Misión en Riudoms». La Cruz, 19-11-1935, pàg. 6.
* ↑ «Riudomencs il·lustres». Ajuntament de Riudoms.