OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Agraz

Juan Agraz (Albacete ¿? - 1453) va ser un poeta castellà pertanyent a la lírica cancioneril.
Judeoconvers, va estar al servei del Conde de Niebla i d'Enrique de Guzmán i va participar en la Cort de Joan II de Castella. Va mantenir relacions literàries amb Juan de Mena i Juan Alonso de Baena. Poeta fonamentalment amorós, en els seus versos es deixa notar una vena moralitzant i satírica i certs continguts marians inhabituals en aquell moment.
És conegut, sobretot, per tres elegies fúnebres:
* Decir de la muerte del Conde de Niebla, de 1468,
* Decir cuando murió el maestre de Santiago, y
* Coplas a la muerte del Conde de Mayorga.

## Referències

* 1 2 Martínez Hernández, Santiago. «Juan Agraz» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 19 desembre 2022].
* 1 2 Marino, Nancy F. «Juan Agraz: poeta elegíaco y amoroso del siglo XV». Boletín de la Biblioteca de Menéndez Pelayo, 1980, pàg. 73-84.
# Juan Acuña Naya

Juan Acuña Naya (La Corunya, 14 de febrer de 1923 - La Corunya, 30 d'agost de 2001), també conegut com a "Xanetas", fou un porter de futbol gallec que jugà durant tota la seva carrera professional al Deportivo de la Corunya, guanyant en 4 ocasions el Trofeu Zamora com a porter menys golejat de la Primera Divisió.

## Biografia

El seu primer equip fou l'Sporting Coruñés, passant posteriorment a l'Eureka. Finalment, l'any 1938 disputà el seu primer partit amb el Deportivo de la Corunya a Ferrol. Amb 16 anys ja s'havia guanyat la titularitat a la porteria gallega esdevenint ja un del porters menys golejats.
L'any 1941 aconsegueix amb el Deportivo l'ascens a primera divisió on les temporades 1941/42, 1942/43, 1949/50 i 1950/51 aconseguirà el Trofeu Zamora com a porter menys golejat de la categoria. Això no obstant, a partir de 1945, Acuña, començà a tenir problemes de pes. Amb el Deportivo aconseguiria el subcampionat de Lliga la temporada 1949/50.
Acuña es retirà l'any 1959, rebent a l'estiu de 1961 un homenatge a La Corunya amb un partit entre dos equips de veterans bascos i gallecs seguit d'un partit entre el Deportivo de la Corunya i el Club Deportivo Ourense. L'any 1989 el Dépor crea el Trofeu Juan Acuña, que es va celebrar fins a l'any 2007.

## Selecció espanyola

Malgrat ser un dels porters més destacats de la seva època, Acuña tan sols fou cridat en dos ocasions a la selecció nacional. L'any 1941 debutà a València al substituir al porter titular a la segona meitat en un enfrontament contra Suïssa.
Fou preseleccionat per la Copa del Món de Futbol de 1950 al Brasil com a suplent de Ignacio Eizaguirre, però el seleccionador finalment es decantà per Antoni Ramallets.
# Julio de Lasarte Pessino

Julio de Lasarte Pessino (Trubia, 18 d'agost de 1862 - Barcelona, 8 d'agost de 1932). Capità de Cavalleria de l'Exèrcit espanyol. Es va casar el 1881 amb Mercedes Ronzart Moré i van tenir dos fills: Emili i Maria Teresa. Fou cosí del pintor Erasme de Lasarte i de Janer i de l'escriptor Josep Maria de Lasarte i de Janer, i net de l'industrial Erasme de Janer i de Gònima.

## Biografia

El "Fitxer Lasarte" va ser creat oficiosament la primavera de 1919 pels empresaris somatents de Barcelona i el seu radi, en una casa del carrer Diputació, sota la direcció de diversos afiliats i dos inspectors de policia (probablement els agents Molina i Manuel Bravo Portillo), que cobraven 500 pessetes mensuals d'aquests patrons a través de la Comandància General de Somatents. Incloia tota mena de confidències i informacions que permetessin la repressió i l'eliminació de tota mena d'"elements subversius".
Quan el desembre de 1922 fou nomenat cap de policia de Barcelona Hernández Malillos, aquest nomenà com a ajudants a Fernández Valdés i Julio de Lasarte.
Com a capità de la Guàrdia Civil, va reunir el que havia quedat de la banda de Koënning per formar el seu grup de confidents. Estava vinculat a altres policies com Padilla i Alix, implicats en assassinats quan Martínez Anido era governador civil de Barcelona.

## Referències

* ↑ Gonzàlez Calleja, Del Rey Reguillo, pàgina 90.
* ↑ Gonzàlez Calleja, pàgina 81: Lasarte actuaba por esos años de "correveidile" del Somatén.

## Bibliografia

* Foix, Pere, Los archivos del terrorismo blanco. El fichero Lasarte. Las Ediciones de la Piqueta; 1978. ISBN 9788474430127. (Editat originalment a Ariel, 1931).
* Gonzàlez Calleja, Eduardo i Del Río Reguillo, Fernando. La defensa armada contra la revolución. CSIC. Madrid, 1995. ISBN 84-00-07552-8.
* González Calleja, Eduardo. El máuser y el sufragio: orden público, subversión y violencia política en la crisis de la Restauración (1917-1931). Consejo Superior de Investigaciones Científicas, CSIC, 1999. ISBN 84-00-07837-3
* Pradas Baena, Maria Amàlia. L'anarquisme i les lluites socials a Barcelona 1918-23. La repressió obrera i la violència. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2003. ISBN 9788484154846.
* Sender, Ramón J. (edició a càrrec de Dueñas Lorente, José Francisco). Proclamación de la sonrisa. Ensayos. Prensas Universitarias de Zaragoza, 2005. ISBN 978-84-8127-193-5. Article publicat a La Libertad el 12 d'agost de 1932 en ocasió de la mort del capità Lasarte, amb el títol de Terror Blanco, pàgines 123 a 127.

## Enllaços externs

* Dr. Eduardo Ruiz Tosaus, "El caso Savolta: entre realidad y ficción".
# Julio de Benito Torrente

Julio de Benito Torrente (València, 1947 - Madrid, 6 de setembre de 2009) fou un periodista espanyol de TVE. Va ocupar càrrecs directius a Radio Nacional de España, als Centros Regionales de Televisión Española i va ser cap de redacció del Telediario. Des de 1991, va estar vinculat profesionalment a Josep Borrell. Va dirigir les sèries de televisió La España salvaje (2003), Espacios naturales i Hábitat con futuro (2005-2006).

## Referències

* 1 2 Obituaris del diari AVUI, pàg. 30, 12 de setembre de 2009.
* ↑ «Fallece Julio de Benito, director de informativos de RNE y TVE en los 80» (en castellà). El País [Madrid], 06-09-2009. ISSN: 1134-6582.
# Karl Verner

Karl Verner (Aarhus, 7 de març de 1846 - Copenhaguen, 5 de novembre de 1896) fou un lingüista danès, professor de la Universitat de Copenhaguen, conegut per formular la llei de Verner, anomenada així en honor seu i publicada el 1877, que explica alguns dels canvis fonètics de les llengües germàniques que restaven inexplicats per la Llei de Grimm.

## Vida

Verner va néixer i es va criar a Aarhus i va estudiar lingüística comparada a la Universitat de Copenhaguen, d'on es va llicenciar el 1873. El 1876 fou contractat com a bibliotecari a la biblioteca universitària de la Universitat de Halle-an-der-Saale, i des de 1888 fins a la seva mort fou professor de llengua i literatura eslaves a la Universitat de Copenhaguen.
Verner fou nomenat membre de la Societat de Ciències el 1888, Cavaller de Dannebrog el 1892 i doctor honoris causa per la Universitat de Heidelberg el 1887. Fou també membre de la "Kongelige Danske Videnskabernes Selskab".
Rebé també el premi Bopp el 1877.

## Referències

* ↑ «Karl Verner». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Juan Cáceres

Juan José Cáceres Palomares (27 de desembre de 1949) és un futbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1978.
Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Alianza Lima.

## Referències

* ↑ «1978 FIFA World Cup Argentina». Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ Juan Cáceres a National-Football-Teams.com (anglès)
# Juan José Pardo Pérez

Juan José Pardo Pérez fou un polític valencià del segle xix, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. Fou elegit diputat del Partit Liberal pel districte de Llíria a les eleccions generals espanyoles de 1893.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Juan José Moreno Navarro

Juan José Moreno Navarro (Madrid, 9 de març de 1961) és un catedràtic i polític espanyol, diputat a l'Assemblea de Madrid.

## Biografia

Nascut el 9 de març de 1961 a Madrid.
Llicenciat en Matemàtiques a la Universitat Complutense de Madrid (UCM), es va doctorar posteriorment en Informàtica a la Universitat Politècnica de Madrid (UPM), amb la lectura de Diseño, semántica y especificación de Babel: un lenguaje que integra la programación funcional y lógica (1989).
Catedràtic de Llenguatges i Sistemes de la UPM i president de la Societat Espanyola d'Enginyeria del Software, al desembre de 2009 va ser nomenat director general de Política Universitària pel govern de José Luis Rodríguez Zapatero, exercint el càrrec fins a 2012.
Nombre 9 de la llista del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de maig de 2015 encapçalada per Ángel Gabilondo, va ser escollit diputar de la desena legislatura de la cambra.

## Referències

* ↑ «Ilmo. Sr. D. Juan José Moreno Navarro». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2018-07-12. [Consulta: 12 juliol 2018].
* 1 2 «Juan José Moreno Navarro, nombrado director general de Política Universitaria». Europa Press, 23-12-2009.
* ↑ Neira, Chus «Moreno: «Las máquinas lo tienen fácil, los humanos nos estamos haciendo más tontos»». La Nueva España, 02-07-2012.
* ↑ «La Universidad conmemora el Centenario del nacimiento de Alan Turing, considerado el Padre de la Informática». La Información, 01-03-2016. Arxivat de l'original el 2018-07-12 [Consulta: 12 juliol 2018].
* ↑ Junta Electoral Provincial de Madrid: «Elecciones a la Asamblea de Madrid 2015. Publicación candidaturas. Fase proclamación». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 99, 28-04-2015, pàg. 35-77. Arxivat de l'original el 2018-07-11. ISSN: 1989-4791 [Consulta: 12 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Moreno Navarro, Juan José. Diseño, semántica y especificación de Babel: un lenguaje que integra la programación funcional y lógica. Madrid: Facultad de Informática (UPM), 1989.
# Juan José Muñante

Juan José Muñante (Pisco, 12 de juny de 1948 - Miami, 23 d'abril de 2019) va ser un futbolista peruà de la dècada de 1970.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1978.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Sport Boys i Universitario de Deportes.

## Referències

* ↑ El 'Jet' pide pista
* ↑ Knowing Juan Jose Muñante
* ↑ rsssf: Peru - record international footballers Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ CONCACAF Champions' Cup 1975
* ↑ Juan José Muñante a National-Football-Teams.com (anglès)
# Juan José Oroz Ugalde

Juan José Oroz Ugalde (Pamplona, 11 de juliol de 1980) és un ciclista navarrès, que fou professional entre el 2006 i el final de la temporada del 2014. Bona part de la seva carrera esportiva la va fer a l'equip Euskaltel–Euskadi en què va actuar principalment com a gregari. El 7 de novembre de 2014 anuncià la seva retirada després de "molts anys de sacrifici i satisfacció". Poc després es feia públic que passava a formar part de l'estructura tècnica de l'equip aficionat Lizarte com a director esportiu.

## Palmarès

* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Salamanca
* 2003
** 1r a Saragossa
** 1r a Tolosa
* 2005
** 1r al Campionat de Navarra elit
** 1r a la Baiona-Pamplona
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Tour de Corea

### Resultats al Tour de França

* 2008. 103è de la classificació general
* 2009. 107è de la classificació general
* 2010. No surt (7a etapa)
* 2013. 78è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. Abandona (15a etapa)
* 2012. 51è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 56è de la classificació general
* 2011. 50è de la classificació general
* 2012. 50è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Juanjo Oroz se retira». marca.com/, 07-11-2014 [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ «Juanjo Oroz, director deportivo del Lizarte». Noticias de Navarra, 11-11-2014 [Consulta: 13 novembre 2014]. Arxivat 13 de novembre 2014 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-02-08 a Wayback Machine.
* Fitxa de Juan José Oroz a sitiodeciclismo.net
# Keegan Connor Tracy

Keegan Connor Tracy (Windsor, Ontario, Canadà, 3 de desembre del 1971) és una actriu canadenca.

## Biografia

Nascuda Tracy Armstrong, estudia psicologia a la Universitat Wilfrid-Llorer (Waterloo). Va passar un any a Europa treballant a Dublín, París i Niça. Va tornar més tard a la WLU per acabar els seus estudis. Es va traslladar a Vancouver, Colúmbia Britànica, on ha tingut totes les seves feines d'actriu. Mesura 1.60m. Ha llançat la seva pròpia companyia de producció - Drama Queen Produccions. Gràcies als seus anys a Europa, parla correctament francès, irlandès, rus i espanyol. Practica arts marcials (Pankration). És de la mateixa ciutat canadenca que l'actor James Doohan (Star Trek). Ha treballat amb Victor Formosa a Da Vinci's Inquest a Vancouver, C.B l'any 1998. És coneguda per al seu paper a Destinació final 2 l'any 2003.

## Filmografia

| Any | Títol | Paper |
| 1998 | Breaker High | Yvette |
| 1998 | Three | Eve |
| 1998 | First Wave | Nicole |
| 1998 | The Net | Nadine |
| 1998 | The New Addams Family | Consuela |
| 1998 | Millennium | Lhasa |
| 1997–1999 | Viper | Charmine Grimes |
| 1999 | Night Man | Angel |
| 1999 | Beggars and Choosers | Audrey Malone |
| 1999 | Double Jeopardy | Mujer de negocios en la boutique |
| 1999 | Seven Days | Claire |
| 2000 | Duets | Shelia |
| 2001 | Strange Frequency | Kim |
| 2001 | Out of Line | Clarie Carol |
| 2001 | Mata'm després (Kill Me Later) | Heather |
| 2002 | 40 Days and 40 Nights | Mandy |
| 2002 | Blackwoods | Dawn/Molly |
| 2002 | Dark Angel | Rain |
| 2003 | Final Destination 2 | Kat Jennings |
| 2003 | A Problem with Fear | Vicky |
| 2003 | Mob Princess | Patti |
| 2003 | Jake 2.0 | Dra. Diane Hughes |
| 2002–2005 | Da Vinci's Inquest | Jackie |
| 2005 | The 4400 | Alison Driscoll |
| 2005 | White Noise | Mirabelle Keegan |
| 2006 | Stargate SG-1 | Dra. Redden |
| 2006 | Chaos | Marine Rollins |
| 2006 | The Net 2.0 | Z.Z. |
| 2006 | Dark Storm | Sam |
| 2006 | Her Fatal Flaw | Brooke |
| 2006 | The Perfect Suspect | Erin |
| 2006 | Supernatural | Karen Giles |
| 2006 | Psych | Priscilla Osterman |
| 2007 | Numb | Infermera |
| 2008 | The Women | Dolly Dupuyster |
| 2009 | Supernatural | Sera Siege |
| 2009 | The Building | Lily |
| 2007–2009 | Battlestar Galactica | Jeanne |
| 2009 | My Little Pony: Twinkle Wish Adventure | Whimsey (veu) |
| 2010 | Smokin' Aces 2: Assassins' Ball | Vicky Salerno |
| 2010 | Life Unexpected | Jenny |
| 2010 | Eureka | Dra. Viccelli |
| 2011 | V | Eileen Rounick |
| 2012 | The Company You Keep | |
| 2011-present | Once Upon a Time | Fada Blava/Mare Superiora |
| 2013 | Bates Motel | Senyoreta Waston |
| 2015 | Descendants | Bella |
# Kitwe

Kitwe és una ciutat capital del seu districte, a la zona central del nord de Zàmbia, a la província de Copperbelt, a prop del riu Kafue i de la frontera amb la República Democràtica del Congo.
Amb una població de 504.194 habitants el 2010, és una de les comunitats urbanes del país.
Centre cuprífer i industrial de primer ordre, desenvolupa més la seva activitat fabril en altres sectors com l'alimentari, el del plàstic i el de la confecció de roba, molts d'ells s'abasteixen de l'energia produïda per la central hidroelèctrica de Kariba, situada al sud de la ciutat.
Kitwe és la seu de l'Institut de Tecnologia de Zàmbia (1970). La ciutat va ser fundada el 1936 per afavorir l'explotació de les mines de coure i va experimentar un ràpid creixement després de la Segona Guerra Mundial, el 1961 es va annexionar la veïna ciutat de Nkana.

## Personatges

* Frederick Chiluba (1943), 2n president de la República de Zàmbia, de 1991 a 2002.
* Petina Gappah (1971), escriptor.
* Jacob Mulenga (1984), futbolista.
* Rainford Kalaba (1986), futbolista.

## Agermanaments

* Detroit
* Sheffield

## Referències

* ↑ Kitwe a zambiatourism
* ↑ Central Statistical Office (Republic of Zambia). «Zambia, 2010 Census Population and Housing Preliminary Report» (en anglais) p. 29, février 2011. Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ User, Super. «Programmes». Arxivat de l'original el 2016-05-25.
# La Punyalada

La Punyalada, o també La Puñalada, fou un cafè restaurant de Barcelona situat al xamfrà del Passeig de Gràcia amb el carrer de Rosselló. Inaugurat l'any 1927, rebé inicialment el nom d'Olímpic Bar, però la clientela habitual de seguida el rebatejà com «La Punyalada» per imitació del nom de l'establiment que el propietari havia regentat prèviament a Gràcia. La Punyalada fou la seu d'una de les tertúlies més populars de la ciutat a l'època d'entreguerres, de la qual eren habituals Santiago Rusiñol, Francesc Pujols, Joaquim Mir, Pau Casals, Rafael Moragas i Jaume Pahissa, entre molts d'altres. Aquella penya de tertulians es dissolgué amb la Guerra Civil Espanyola, no obstant això, passat el conflicte La Punyalada tornà a ser un punt de reunió d'artistes i intel·lectuals. Fou especialment destacada la penya que es formà l'any 1964 al voltant d'Emili Bosch, Martí Llauradó i el col·leccionista Gustau Camps, a la qual participaren figures destacades de l'època com Josep Viladomat, Enric Jardí, Rafael Santos Torroella o Andreu-Avel·lí Artís «Sempronio». La Punyalada tancà definitivament l'any 1998.

## Referències

* ↑ Bladé Desumvila, Artur. Francesc Pujols per ell mateix. Girona: Brau Edicions, 2006, p. 256–262.
* ↑ «"Penya Punyalada", los colores del tiempo recobrado» (en castellà). ABC, 17-02-2002. Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 27 juny 2016].
# Kinjiro Shimizu

Kinjiro Shimizu, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Kinjiro Shimizu va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Kinià-Abiz

Kinià-Abiz (en rus: Кинья-Абыз) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 147 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Kink

En la sexualitat humana, el kink és l'ús de pràctiques, conceptes o fantasies sexuals no convencionals. El terme deriva de la idea d'una "desviació" en el comportament sexual d'un subjecte, per tal de contrastar aquest comportament amb costums i propensions sexuals "convencionals" o "vainilles". Per tant, és un terme col·loquial per al comportament sexual no normatiu.

## Història

El terme kink ha estat reclamat pels qui practiquen el fetitxisme sexual com un terme o sinònim de les seves pràctiques, la qual cosa indica una gamma de pràctiques sexuals i eròtiques des de l'objectivació lúdica fins a la sexual i certes parafílies. Al segle xxi, el terme kink, juntament amb expressions com BDSM, fetish i fetitxe, s'ha utilitzat més comunament que el terme parafilia.
Algunes universitats també compten amb organitzacions estudiantils centrades en problemes, dins del context de preocupacions LGBT més àmplies. La psicòloga Margie Nichols descriu el kink com un dels "elements que componen la 'Q' en LGBTQ".
Les pràctiques sexuals del kink van més enllà del que es consideren pràctiques sexuals convencionals com un mitjà per augmentar la intimitat entre les parelles sexuals. Alguns fan una distinció entre kink i fetitxisme, definint la primera com una millora de la intimitat de la parella, i la segona com el seu reemplaçament. A causa de la seva relació amb els límits sexuals convencionals, que varien segons l'època i el lloc, la definició del que és convencional o el que no, és molt variable també.

## Referències

* 1 2 3 Shahbaz i Chirinos, 2016.
* ↑ Rothstein, Edward «What's Latex Got to Do With It?». , 05-10-2007.

## Bibliografia

* Sensual, Erotic, and Sexual Behaviors of Women from the “Kink” Community Sensual, Erotic, and Sexual Behaviors of Women from the "Kink" Community, Articles of Sexual Behavior, International Academy of Sex Research.
* Kinky - The Sensual Consciousness, The Sultry Revolution of the Senses, Chic Today Magazine.
* Dossie Easton, Catherine A. Liszt, When Someone You Love Is Kinky, Greenery Press, 2000. ISBN 1-890159-23-9 .
* Jensen, Nate. Japanese-English Guide to Sex, Kink and Naughtiness. CreateSpace, 2009 ((First edition, version 3)). ISBN 978-1-4421-0876-9.
* Shahbaz, Caroline; Chirinos. Becoming a Kink Aware Therapist. Routledge, 2016. ISBN 9781315295312.
* Jay Wiseman, BDSM. Introducció a les tècniques i el seu significat, 2017. Bellaterra. ISBN 978-8472902640.
* Stephanie Clifford-Smith, Kink: A Straight Girl's Investigation, Allen and Unwin, 2010, ISBN 978-1-74175-912-9 .

## Vegeu també

* Porno alternatiu
* Kink.com
* Parafília
* Sex shop

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la International Association of Rubberists Arxivat 2006-07-02 a Wayback Machine..
# La Via (Toralla)

La Via és una partida rural constituïda per camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Toralla.
Està situada al sud de les Planasses i al nord de la Cometa, a ponent d'Escauberes i a l'esquerra de la Llaueta de Vilanova.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# La Torre (Olost)

La Torre és un mas al nord del terme d'Olost prop de la divisòria que separa els termes d'Olost i de Perafita (Lluçanès).

## Arquitectura

Edifici de planta rectangular amb planta baixa, pis i golfes, amb teulat a doble vessant lateral a la façana principal. Al cos principal se li han afegit diverses construccions a l'esquerra de la façana i a la part del darrere de l'edifici. El mur té diferents fases constructives, amb pedra, maó i pedra amb arrebossat.
La façana original ha estat molt modificada: consta de quatre balcons i una entrada d'arc escarser de maó, de finals del segle xix o principis del XX, que dona a l'entrada originària de la casa. L'antiga façana, a l'interior, té una porta amb arcada rebaixada i una amb llinda.

## Història

L'any 1763 se cita a Ignasi Torre i Comermena com a amo de la Torre d'Olost.
Hi ha documents abundants, entre 1747 i 1763 d'aquest personatge que també ostentava la propietat de Comermena de Sant Martí de Sescorts.
A la porta amb llinda de l'antiga façana hi ha la inscripció "FRANcus TORRA ET COMARMENA MEUM HOS MANSUM RENOVAM 1843".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Torra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# La Torre (Llessui)

La Torre, de vegades esmentat simplement com a Torre, és un veïnat del poble de Llessui, en el terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà. Fins al 1976 formà part del terme de Llessui.
La Torre és a prop i a llevant del nucli principal de Llessui. Té l'antiga església de Sant Julià.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic d'origen medieval, i de caràcter descriptiu: en aquest lloc hi havia hagut el Castell de la Torre.

## Història
### Edat mitjana

L'origen del veïnat de la Torre es troba en l'existència, en aquest mateix lloc, d'un castell, anomenat Castell de la Torre, contemporani i complementari del Castell de Torena.

### Edat moderna

El 1553 Lesuy i la Torre, conjuntament, enregistraven 11 focs civils i 2 d'eclesiàstics (uns 15 habitants).

## Bibliografia

* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Sort - Llessui». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). Pàgs. 51-54. ISBN 84-85194-47-0.
* Iglésies, Josep. El Fogatge de 1553. Estudi i transcripció. II. Barcelona: Fundació Salvador Vives Casajoana, 1981. ISBN 84-232-0189-9.

## Referències

* ↑ «Llessui | Ajuntament de Sort». [Consulta: 3 agost 2018].
* ↑ Administrator. «Llessui». Arxivat de l'original el 2018-08-04. [Consulta: 4 agost 2018].
* ↑ Lo vicari i lo capellà qui canta los purgatoris; Cebrià de Massa, Peret de Massa, Joanot Canal, Antoni Canal, cònsols, Joan Burgueto, Jaume de Llessui, Antoni de Mora, Joan Lucera, Antoni de Nadal, Casa de Botella i la vídua Morlanilla. Iglésies 1981, p. 74.

## Enllaços externs

* La Torre en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya