OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Recopa d'Europa de futbol 1984-85

La Recopa d'Europa de futbol 1984-85 fou la vint-i-cinquena edició de la Recopa d'Europa de futbol. La final fou guanyada per l'Everton FC davant de l'SK Rapid Wien.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Bayern de Múnic | 6-2 | Moss F.K. | 4-1 | 2-1 |
| Trakia Plovdiv | 5-1 | US Luxemburg | 4-0 | 1-1 |
| AS Roma | 1-0 | Steaua Bucureşti | 1-0 | 0-0 |
| Wrexham A.F.C. | 4(c)-4 | FC Porto | 1-0 | 3-4 |
| Inter Slovnaft | 2-1 | Kuusysi Lahti | 2-1 | 0-0 |
| University College Dublin A.F.C. | 0-1 | Everton FC | 0-0 | 0-1 |
| KB | 0-3 | Fortuna Sittard | 0-0 | 0-3 |
| Wisła Kraków | 7-3 | ÍBV | 4-2 | 3-1 |
| Malmö FF | 3-4 | Dynamo Dresden | 2-0 | 1-4 |
| FC Metz | 6-5 | FC Barcelona | 2-4 | 4-1 |
| SK Rapid Wien | 5-2 | Beşiktaş J.K. | 4-1 | 1-1 |
| K.A.A. Gent | 1-3 | Celtic FC | 1-0 | 0-3 |
| Siófoki Bányász | 1-3 | Larisa FC | 1-1 | 0-2 |
| APOEL FC | 1-6 | Servette FC | 0-3 | 1-3 |
| FC Dynamo Moscou | 6-2 | Hajduk Split | 1-0 | 5-2 |
| Ballymena United F.C. | 1-3 | Hamrun Spartans FC | 0-1 | 1-2 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Bayern de Múnic | 4-3 | Trakia Plovdiv | 4-1 | 0-2 |
| AS Roma | 3-0 | Wrexham A.F.C. | 2-0 | 1-0 |
| Inter Slovnaft | 0-4 | Everton FC | 0-1 | 0-3 |
| Fortuna Sittard | 3-2 | Wisła Kraków | 2-0 | 1-2 |
| Dynamo Dresden | 3-1 | FC Metz | 3-1 | 0-0 |
| SK Rapid Wien | 4-1 | Celtic FC | 3-1 | 1-0 (*) |
| Larisa FC | 3-1 | Servette FC | 2-1 | 1-0 |
| FC Dynamo Moscou | 6-0 | Hamrun Spartans FC | 5-0 | 1-0 |
* El partit de tornada acabà amb victòria del conjunt escocès per 3 a 0, però un jugador de l'equip austríac (Rudi Weinhofer) va resultar ferit per una ampolla llançada des de les grades i la UEFA anul·là el resultat i obligà el Celtic a repetir el partit a Manchester. El 12 de desembre de 1984, a Old Trafford, el Rapid de Viena aconseguí la victòria per 0 a 1, gràcies a un gol marcat per Peter Pacult.

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Bayern de Múnic | 4-1 | AS Roma | 2-0 | 2-1 |
| Everton FC | 5-0 | Fortuna Sittard | 3-0 | 2-0 |
| Dynamo Dresden | 3-5 | SK Rapid Wien | 3-0 | 0-5 |
| Larisa FC | 0-1 | FC Dynamo Moscou | 0-0 | 0-1 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Bayern de Múnic | 1-3 | Everton FC | 0-0 | 1-3 |
| SK Rapid Wien | 4-2 | FC Dynamo Moscou | 3-1 | 1-1 |

## Final

Per quarta vegada, la final de la Recopa d'Europa es disputà a Rotterdam, a l'estadi De Kuip. Davant prop de 40.000 espectadors l'Everton aconseguí el seu únic títol europeu fins a la data en derrotar el Rapid de Viena, on jugaven, entre d'altres, Antonín Panenka i l'exblaugrana Hansi Krankl.
| Everton | 3 – 1 | Rapid de Viena |
| Gray 58' Steven 72' Sheedy 85' | | Krankl 84' |
* Guanyador de la Recopa d'Europa 1984-85
* Everton FC Primer títol

## Enllaços externs

* Detalls a la web de la UEFA
* RSSSF

## Referències

* ↑ «1984-12-12: Celtic 0-1 Rapid Vienna, ECWC (replay) - The Celtic Wiki». [Consulta: 4 gener 2021].
# Riva Valdobbia

Riva Valdobbia (alemany Rifu) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 240 habitants. És un dels municipis de la minoria walser, situat a la Valsesia. Limita amb els municipis d'Alagna Valsesia, Campertogno, Gressoney-La-Trinité (Vall d'Aosta), Gressoney-Saint-Jean (Vall d'Aosta), Mollia, Rassa i Rima San Giuseppe.

## Patró

El patró d'aquest municipi és sant Michel Arcangelo i se celebra el 29 de setembre.

## Turisme

La parròquia de Sant Michel Arcangelo, a la façana i ha una pintura al fresc que representa el judici universal, obra de Melchiorre d'Errico.
El refugi de muntanya Ospizio Sottile, construït al segle xix per ajudar els viatgers Francesos.

## Restaurants

Refugio Valle Vogna (Italià), Lo chalet

## Hotels

Pietre Gemelle Resort, Casalpina Regina Margherita, Tre Alberi Riveri, Rifugio Ospizio Sottile, Hotel valverde.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alberto Giacomino | Insieme |
# Yozo Aoki

Yozo Aoki (Japó, 10 d'abril de 1929 – 23 d'abril de 2014) és un futbolista japonès que disputà un partit amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Lie Yukou

Lie Yukou (xinès simplificat: 列御寇, xinès tradicional: 列禦寇; pinyin: Liè Yǔkòu) també anomenat Liezi o Lieh-tzu, (segle IV aC, Xina), fou un personatge històric xinès, escriptor i pensador, un dels tres filòsofs primaris que van desenvolupar els principis bàsics de la filosofia Taoista i el presumpte autor del treball taosita Lie Zi (també conegut com a Chongxu zhide zhenjing). Sovint se'l considera una figura històrica com un heroi que apareix en els contes xinesos.
Molts dels escrits que tradicionalment se li atribueixen i que estan inclosos en el llibre que porta el seu nom Lie Zi, han estat identificats posteriorment com a falsificacions. Aquest fet i l'omissió del seu nom en les biografies de l'historiador Sima Qian han portat a molts a considerar a Lie Yukou com un personatge fictici. La majoria dels estudiosos moderns, tanmateix, pensen que el pensador va existir.
Poc se sap de la vida de Lie Yukou, a excepció del fet que, com molts dels seus contemporanis, va tenir un gran nombre de deixebles i va recórrer els diferents estats en conflicte en què es dividia Xina, aconsellant a reis i governants. La seva obra es distingeix estilísticament per la seva ingenuïtat i filosòficament per la seva èmfasi en l'ús del patró i la cadència de la naturalesa com a guia per a la conducta humana.

## Pensament

Lie Yukou continua la línia de pensament de Xiao Yao You i Qiu Shui, des d'on pren els temes de la transcendència dels límits, l'espiritualitat, el cultiu de l'equanimitat i l'acceptació de les vicissituds de la vida. També continua la línia de pensament del Yang Sheng Zhu i de Da Sheng, desenvolupant el tema de la subtilesa extrema de la percepció i els nivells d'habilitat extraordinaris. Cal destacar que els escrits de Lie Yuou es destaquen com més aparentment metafísics que els textos cosmològicament orientats de les dinasties de Zhou i Han.

## Referències

* ↑ The Complete Works of Zhuangzi (en anglès). Columbia University Press, 2013-11-26. ISBN 9780231164740.
* ↑ Fuchen, Hu. General Theory of Taoism (en anglès). Paths International Ltd, 2013-02-01. ISBN 9781844640959.
* ↑ «A Turkish Get-Up» (en anglès). [Consulta: 25 novembre 2018].
* ↑ dhwty «Advanced Technology of the Ancient Chinese Automata» (en anglès). Ancient Origins.
* 1 2 3 «Liezi | Daoist philosopher» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* ↑ INTERIA.PL «Liezi, właściwie Lie Yukou» (en polonès). Interia Encyklopedia.
* ↑ «Liezi». IEP (Internet Encyclopedia of Philosophy).
# Jorge Aravena

Jorge Aravena (Santiago de Xile, 22 d'abril de 1958) és un exfutbolista xilè de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 36 cops internacional amb la selecció de Xile.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Real Valladolid, Deportivo Cali i Puebla.
Trajectòria com a entrenador:
* 1995: Audax Italiano
* 1996–1997: Palestino
* 1998–1999: Santiago Morning
* 2000:4 Everton
* 2001–2002: Santiago Morning
* 2005: Puebla
* 2006: Cobreloa
* 2006–2007: Palestino
* 2007–2008: Lobos BUAP
* 2008–2009: Santiago Wanderers
* 2009–2010: Palestino
* 2017: Comerciantes Unidos
* 2017–?: Deportes Valdivia

## Referències

* ↑ http://es.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=45740/index.html Arxivat 16 July 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Chile – Record International Players
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 8 octubre 2007. [Consulta: 23 maig 2012].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 22 novembre 2010. [Consulta: 23 maig 2012].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 25 novembre 2012. [Consulta: 28 maig 2011].
# Zähringer (cràter)

Zähringer és un petit cràter d'impacte de la Lluna, situat prop de el sector sud-est de la Mare Tranquillitatis. A nord-est es troba el cràter inundat de lava Lawrence, i a sud-est se situen els Montes Secchi i el cràter Secchi. Més cap a l'est es troba Taruntius.
* Localització de Zähringer (centre del quadrant superior dret de la imatge)
* Rodalies de Zähringer (situat a la cantonada inferior dreta de la imatge)
* Vista oblíqua des de l'Apollo 10
Zähringer és una formació circular en forma de bol, amb una petita plataforma situada al punt mig de les parets interiors inclinades. No està marcadament desgastat per impactes posteriors.
Aquest cràter va ser identificat anteriorment com Taruntius I, abans que la UAI li assignés el seu nom actual.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Zèrah

A l'Antic Testament, Zèrah (en hebreu זָרַח בן-יְהוּדָה Zérah ben Yəhûdāh) va ser el fill de Judà amb Tamar i germà bessó de Fares.
Segons el Gènesi, Judà s'havia quedat vidu. Durant un viatge, va mantenir relacions amb una prostituta que resultà ser Tamar, la seva nora disfressada. Ella es va quedar prenyada de bessonada i en van néixer Fares i Zèrah. Durant el part, Zèrah va treure primer una mà i la llevadora li va posar una cadeneta vermella al canell, però el primer de sortir completament va ser el seu germà Fares.
Quan Jacob i tots els seus fills van ser acollits a Egipte per Josep, Zèrah també hi emigrà.
Allà va tenir cinc fills:
* Zabdí o Zimrí. Zabdí va ser el pare de Carmí, qui al seu torn engendrà Acan, el protagonista negatiu de la presa de Jericó en temps de Josuè.
* Etan. Pare d'Azarià.
* Eman
* Calcol
* Dera.

## Referències

* ↑ Gènesi. 38:29-30
* ↑ Gènesi. 46:12
* ↑ Primer llibre de les Cròniques. 5:6
# Xanca de capell castany

La xanca de capell castany (Grallaria ruficapilla) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra de la selva pluvial i bosc obert de les muntanyes de Colòmbia i oest i nord de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes del nord-oest i est de l'Equador fins Perú.

## Referències

* ↑ «Xanca de capell castany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Xanca de clatell gris

La xanca de clatell gris (Grallaria griseonucha) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra de la selva pluvial dels Andes de l’oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Xanca de clatell gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Àcid heleninòlic

L'àcid heleninòlic, i de nom sistemàtic àcid (E)-9-hidroxioctadec-10-en-12-inoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni que conté un enllaç doble entre els carbonis 10-11, un enllaç triple enllaç entre els carbonis 12-13, i un grup hidroxil al carboni 9, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H30O3}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras rar.
Fou aïllat per primer cop de l'oli de les llavors de la sempreviva, Helichrysum bracteatum o Xerochrysum bracteatum, de la família de les asteràcies, per R.G. Powell i col. el 1965. La proporció en què es troba en aquest oli és del 4,4-7,2 %. El nom comú s'ha format afegint: hel pel gènere Helichrysum, en pel doble enllaç, in pel triple enllaç, ol pel grup hidroxil i ic pel grup àcid carboxílic.

## Referències

* ↑ Powell, R.G.; Smith, C.R.; Glass, C.A.; Wolff, I.A. «Helichrysum Seed Oil. II. Structure and Chemistry of a New Enynolic Acid1» (en anglès). The Journal of Organic Chemistry, 30, 2, 01-02-1965, pàg. 610–615. DOI: 10.1021/jo01013a075. ISSN: 0022-3263.
* ↑ «PlantFAdb: S-9-OH-18:2-delta-10t,12a; 10-Octadecen-12-ynoic acid, 9-hydroxy-, (9S,10E)-; 10-Octadecen-12-ynoic acid, 9-hydroxy-, (E)-(R)-; 10-Octadecen-12-ynoic acid, 9-hydroxy-, [S-(E)-; Helenynolic acid]». [Consulta: 8 octubre 2018].
# Yoshiya Kakimoto

Yoshiya Kakimoto (柿本善也, Kakimoto Yoshiya) és un polític japonés que va exercir com a quart governador democràtic de la prefectura de Nara des de 1991 fins a 2007. Kakimoto va ser substituït com a governador per en Shōgo Arai. A més d'això ha treballat com a funcionari del Ministeri d'Afers Interns i com a vice-governador de Nara des de 1990 fins al 1991. El 2009 fou receptor del Gran Cordó de l'Orde del Sol Naixent.
Yoshiya Kakimoto va nàixer el 7 de febrer de 1938 a la ciutat de Yamato-Takada, a la prefectura de Nara. Després de fer els seus estudis bàsics a la seua ciutat natal, Kakimoto es diplomà a la facultat de dret de la Universitat de Tòquio l'any 1961. Kakimoto va treballar com a funcionari del Ministeri d'Afers Interns fins al 1990, quan va ser nomenat vice-governador de Nara durant un any. L'any 1991, Kakimoto es presentà a les eleccions a governador de Nara, guanyant-les i substituint així a Shigekiyo Ueda, al càrrec des de 1980. Un dels darrers projectes del governador Kakimoto al càrrec va ser la celebració prevista per al 2010 del 1300 aniversari de la designació de Heijō (Nara) com a capital nacional del Japó. L'any 2007 Kakimoto va anunciar repentinament que no es presentaria a les properes eleccions a governador, designant com a successor directe seu a Shōgo Arai, qui més tard es desmarcaria de la corrupció de Kakimoto afirmant que "ell no era successor de ningú".
Yoshiya Kakimoto va esdevindre governador just quan la bambolla econòmica japonesa va esclatar. El desembre de 1997 es va descobrir un cas d'apropiació indebida de cabdals públics en matèria de dietes per part del govern prefectural, resultant directament implicats alguns alts funcionaris i el propi governadors, els quals eludiren la presó gràcies a que retornaren els diners dels seus fons econòmics personals. A principis de la dècada de 2000 eixiren a la llum nombrosos casos de corrupció relacionats amb obres deficitàires i sobrecostos, així com atemptats contra el patrimoni històric.

## Referències

* 1 2 https://kunitori-jp.net/governor-nara/
* ↑ http://webcatplus.nii.ac.jp/webcatplus/details/creator/2341842.html
* ↑ https://www.weblio.jp/content/%E6%9F%BF%E6%9C%AC%E5%96%84%E4%B9%9F
* ↑ https://go2senkyo.com/seijika/49500
# Ànnino

Ànnino (en rus: Аннино) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 1.364 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
# Zdzisław Krzyszkowiak

Zdzisław Krzyszkowiak (Wielichowo, 3 d'agost de 1929 - Varsòvia, 24 de març de 2003) fou un atleta polonès, especialista en curses d'obstacles i llarg fons, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on disputà dues proves del programa d'atletisme. Destaca la quarta posició en els 10.000 metres, mentre en els 3.000 metres obstacles, tot i classificar-se per la final, no la va poder disputar perquè un gos el va mossegar a la Vila Olímpica. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, disputà les mateixes proves del programa d'atletisme. En els 3.000 metres obstacles guanyà la medalla d'or, mentre en els 10.000 metres fou setè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or en els 5.000 metres i 10.000 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958. A nivell nacional guanyà tretze títols de cros i curses de fons entre 1953 i 1962. Només dos mesos abans dels Jocs Olímpics de Roma va aconseguir el rècord del món dels 3.000 metres obstacles, amb 8' 31.4", un temps que milloraria en un segon el 1961.
Les lesions l'obligaren a retirar-se prematurament el 1963. Un cop retirat exercí d'entrenador durant un curt temps, per acabar dedicant-se a fer de guia turístic.

## Millors marques

* 3.000 metres obstacles. 8'30.4" (1961)
* 5.000 metres. 13'51.6" (1960)
* 10.000 metres. 28'52.4" (1960)

## Referències

* ↑ Lipniacki, Wojciech. Od Aten do Melbourne, 1896-1956 (en polonès). Varsòvia: Sport i Turystyka, 1957, p. 183.
* 1 2 «Olympedia – Zdzisław Krzyszkowiak». [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Historia finałów Lekkoatletycznych Mistrzostw Polski 1920-2007 : konkurencje męskie. Szczecin: KAdruk, 2008, p. 334. ISBN 978-83-61233-20-6.
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 687 [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ Poczet polskich olimpijczyków : 1924-1984. (en polonès). Warszawa: Krajowa Agencja Wydawn, p. 30-31. ISBN 83-03-00573-1.
* ↑ «Zdzisław Krzyszkowiak – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 14 setembre 2022].
# Ènnec de Vallterra

Ènnec de Vallterra (? - Sogorb, 18 de febrer de 1407) fou bisbe de Girona i de Sogorb-Albarrasí, i arquebisbe de Tarragona. Natural del Regne de València, descendent dels cavallers de Vallterra, radicats al regne. Fou escollit bisbe de Girona el 1361 any de la mort del seu immediat antecessor al càrrec Berenguer de Cruïlles. Elaborà unes constitucions sinodals per al govern eclesiàstic del bisbat. Consagrà el Convent de Sant Francesc de Girona. L'any 1369 fou promogut al bisbat de Sogorb i d'Albarrasí, que llavors estaven units i d'aquest a l'Arquebisbat de Tarragona, càrrec que assumí el 7 de febrer de 1387.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 288 [Consulta: 6 desembre 2014].
# Àlvar Maria Camín i López

Àlvar Maria Camín i López (Mataró, segle XIX - segle XX) fou un jurista català, president de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya.

## Biografia

Cursà estudis i es llicencià en dret civil i dret canònic a la Facultat de Dret de la Universitat Central de Madrid. Des del 1882 fou membre del Col·legit d'Advocats de Madrid. També fou membre de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya i el seu president entre els anys 1897 i 1899. Com a president, fou el responsable dels discursos de les sessions públiques inaugurals de l'Acadèmia dels anys 1898 i 1899. Aquest darrer any, redactà una Memoria dirigida á los socios de las Conferencias de San Vicente de Paul sobre el estado de la sociedad en Cataluña en fin de 1889.

## Referències

* ↑ «Camin López, Alvaro». Arxiu Històric Nacional.
* ↑ «Camin López, Álvaro». Patrimonio documental del Ilustre Colegio de Abogados de Madrid. [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «Àlvar M. Camín i López». Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya.
* ↑ Discurso leído por D. Álvaro Ma. Camín y López presidente de la Academia de Jurisprudencia y Legislación de Barcelona en la sesión pública inaugural de sus sesiones el día 17 de enero de 1898.
* ↑ Discurso leido por Alvaro Maria Camin y Lopez presidente de la Academia de Jurisprudencia y Legislación de Barcelona en la sesión pública inaugural celebrada el dia 15 de marzo de 1899.
* ↑ Alvaro María, Camín i López. Memoria dirigida á los socios de las Conferencias de San Vicente de Paul sobre el estado de la sociedad en Cataluña en fin de 1889, 1890.
# Šalgočka

Šalgočka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 470 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1248.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Šalgočka. [Consulta: 23 juny 2024].
# Šalov

Šalov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2011 tenia 381 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1233.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Šalov» (en eslovac). Slovenskýcestovateľ. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Šambron

Šambron és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1411.
# École supérieure d'informatique, électronique, automatique

Fundada en 1958, l’École supérieure d'informatique, électronique, automatique, també anomenada ESIEA, és una Grande école d'enginyeria de França. Està situada a Ivry-sur-Seine, França, a prop del campus de l'Institut polytechnique des sciences avancées.

## Laboratoris d'investigació

* Confiança i Seguretat Digital
* Data Robotics aprenentatge
* Interaccions digitals discapacitat salut
* Art i Recerca Digital

## Referències

* ↑ (anglès)Ecole Supérieure d'Informatique Electronique Automatique
* ↑ (francès)ESIEA, l’école qui implique ses anciens élèves

## Enllaços externs

* École supérieure d'informatique, électronique, automatique - Lloc web oficial
# École normale supérieure Paris-Saclay

L'École Normale Supérieure Paris-Saclay o ENS Paris-Saclay (ex ENS Cachan) (Escola Normal Superior en català) és un establiment d'ensenyament superior francès enquadrat dins la categoria de les grandes écoles. L'escola s'especialitza en la ciència pura i aplicada, sociologia, economia i gerència i idioma anglès.

## ENS germanes

Hi ha tres escoles normals superiors al territori francès, creades posteriorment i a imatge de la matriu de l'ENS del Cachan:
* École Normale Supérieure
* École Normale Supérieure de Lyon
* École Normale Supérieure lettres et sciences humaines (a Fontenay-Saint-Cloud)

## Referències

* ↑ (anglès)Members and associates
* ↑ (francès)Les écoles normales supérieures (ENS) Arxivat 2016-09-19 a Wayback Machine.
# Δ-Aurígids

Els δ-Aurígids o delta-Aurígids són una pluja de meteors menor que s'esdevé anualment a l'octubre, amb una taxa horària zenital de 3 meteors. El radiant es troba a la zona nord de la constel·lació d'Auriga. Els δ-Aurígids van ser considerats com una única pluja de meteorits juntament amb els Perseids de setembre durant molts anys. Només a partir d'investigacions detallades es va descobrir que eren dues pluges separades que podien donar-se plegades.
La pluja de meteors es dona entre el 18 de setembre i el 10 d'octubre, amb un pic de màxima activitat el 29 de setembre de cada any. El cos parental dels meteors és desconegut, tot i que s'especula sobre la possibilitat que sigui un cometa de llarg període. La velocitat dels meteors és de 64 km/s.

## Referències

* 1 2 3 «Delta Aurigids Meteor Shower - Universe Guide». [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ Winkler, Roland. «AKM - Hinweise für den visuellen Meteorbeobachter: September 2007» (en alemany). [Consulta: 20 setembre 2018].