OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Portarró d'Espot

El Portarró d'Espot també anomenat el Portarró, és una collada que es troba en el terme municipal d'Espot (Pallars Sobirà) i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El coll està situat a 2.427,6 metres d'altitud, entre el Pic del Portarró (NNO) i l'Agulla del Portarró (SE), comunica la Vall de Sant Nicolau (O) i la Vall d'Escrita (E).

## Rutes

Era el camí tradicional del Pallars a la vall de Boí. Actualment és una de les rutes més transitades del Parc, ja que uneix Aigüestortes amb l'Estany de Sant Maurici.
Per assolir aquest coll, el Refugi d'Estany Llong és el punt de sortida normal en el cas de la via de per la Vall de Boí (Alta Ribagorça), i el Refugi Ernest Mallafré per fer-ho per la banda de la Vall d'Escrita (Espot, Pallars Sobirà).

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Portarró d'Espot. [Consulta: 20/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Portas

Portas és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Caldas.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 3326 | 3231 | 3205 | 3176 |

## Parròquies

* Briallos (San Cristovo)
* Lantaño (San Pedro)
* Portas (Santa María)
* Romai (San Xián).
# Psychoda gehrkeae

Psychoda gehrkeae és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les Índies Occidentals: l'illa de Trinitat.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1959. Taxonomy of Neotropical Psychodidae (Diptera) 1. Psychoda species of West Indies and Central America, with a key to Trinidad species. Pan-Pacific Entomology 35:213–220.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Psychoda fulvohirta

Psychoda fulvohirta és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Índia, incloent-hi Bengala Occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Brunetti, E., 1911. New Oriental Nemocera. Rec. Indian Mus. Vol. 4: 259-316.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Moth Flies and Sand Flies (Diptera: Psychodidae) of India (anglès)
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Pteronotus pristinus

Pteronotus pristinus és una espècie extinta de ratpenat de la família dels mormoòpids que visqué a Cuba i, possiblement, els Estats Units.

## Referències

* ↑ Silva Taboada, G. 1974. «Fossil Chiroptera from cave deposits in central Cuba, with description of two new species (genera Pteronotus and Mormoops) and the first West Indian record of Mormoops megalophylla». Acta Zoologica Cracoviensia, 19: 33-73.
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Publi Corneli Arvina

Publi Corneli Arvina (en llatí Publius Cornelius Arvina) va ser cònsol de Roma l'any 306 aC. Portava el cognomen Arvina, un dels que formava part de la gens Cornèlia, una família romana patrícia i plebea.
Probablement era fill d'Aule Corneli Cos Arvina. Més endavant, l'any 294 aC, va ser censor, i altre cop cònsol el 288 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 378.
# Publi Corneli Ceteg

Publi Corneli Cetege (Publius Cornelius Cethegus) és el nom dels següents personatges:
* Publi Corneli Cetege (cònsol), cònsol romà el 181 aC
* Publi Corneli Cetege (pretor), pretor romà el 184 aC
* Publi Corneli Cetege (polític), polític romà del primer quart del segle I aC
# Punter de funció

Un punter de funció, també anomenat punter de subrutina o punter de procediment, és un punter que fa referència a codi executable, en lloc de dades. Desreferenciar el punter de funció produeix la funció referenciada, que es pot invocar i passar arguments igual que en una crida de funció normal. Aquesta invocació també es coneix com a trucada "indirecta", perquè la funció s'està invocant indirectament a través d'una variable en lloc de directament a través d'un identificador o adreça fixa.
Els punters de funció permeten executar codi diferent en temps d'execució. També es poden passar a una funció per habilitar les devolució de trucades.
Els punters de funció són compatibles amb llenguatges de programació de tercera generació (com ara PL/I, COBOL, Fortran, dBASE dBL i C) i llenguatges de programació orientats a objectes (com C++, C# i D).

## Apuntadors de funció simples

La implementació més senzilla d'un punter de funció (o subrutina) és com una variable que conté l'adreça de la funció dins de la memòria executable. Els llenguatges més antics de tercera generació com ara PL/I i COBOL, així com els llenguatges més moderns com Pascal i C, generalment implementen punters de funció d'aquesta manera.

### Exemple en C

El següent programa C il·lustra l'ús de dos punters de funció:
* func1 pren un paràmetre de doble precisió (doble) i en retorna un altre doble, i s'assigna a una funció que converteix centímetres a polzades.
* func2 pren un punter a una matriu de caràcters constants així com un nombre enter i retorna un punter a un caràcter, i s'assigna a una funció de gestió de cadenes C que retorna un punter a la primera ocurrència d'un caràcter donat en una matriu de caràcters.
El següent programa utilitza un punter de funció per invocar una de les dues funcions (sin o cos) indirectament des d'una altra funció (compute_sum, calculant una aproximació de la integració de Riemann de la funció). El programa funciona tenint la funció de crida main a la funció compute_sum dues vegades, passant-li un punter a la funció de biblioteca sin la primera vegada i un punter a la funció cos la segona vegada. La funció compute_sum al seu torn invoca una de les dues funcions indirectament desreferenciant el seu argument punter de funció funcp diverses vegades, sumant els valors que retorna la funció invocada i retornant la suma resultant. Les dues sumes s'escriuen a la sortida estàndard mitjançant main.

## Referències

* ↑ «Function Pointer in C» (en anglès americà), 08-05-2015. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ Andrew J. Miller. «Fortran Examples» (en anglès). [Consulta: 14 setembre 2013].
* ↑ «The Function Pointer Tutorials» (en anglès). logo. Arxivat de l'original el 2011-05-16. [Consulta: 13 abril 2011].
* ↑ «The Function Pointer Tutorials» (en anglès). logo. Arxivat de l'original el 2011-05-16. [Consulta: 13 abril 2011].
* ↑ «20.1 — Function Pointers – Learn C++» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2023].
# Pío Pico

Pío de Jesús Pico més comunament conegut com a Pío Pico va ser l'últim governador mexicà de l'Alta Califòrnia. Va néixer a la Missió de Sant Gabriel, Califòrnia el 5 de maig de 1801 morint l'11 de setembre de 1894 a Los Angeles a la llar de la seva filla Joaquima Píco Moreno.
Va tenir 3 nacionalitats, va néixer sent crioll pel que va ser ciutadà espanyol de la Nova Espanya, posteriorment ciutadà mexicà amb drets polítics i ciutadà nord-americà, segons les lleis de l'estat de Califòrnia vigents en aquella època.
El 1832 va ser vocal propietari de l'Assemblea de Los Angeles, aquell mateix any va ser elegit Cap Polític de la població però només per 20 dies. Va ser candidat a Alcalde el desembre de 1834, però va perdre les eleccions. Entre 1837 i 1839 va estar en contra del Governador Alvarado pel que va ser arrestat en més d'una ocasió. El 1844 va ser elegit representant dels vocals propietaris a l'Assemblea de les Califòrnies.
L'any de 1845, després d'una revolta que va finalitzar a la batalla de Cahuenga, va dimitir el governador Manuel Micheltorena, i Píco va assumir el càrrec de Governador de l'Alta Califòrnia.
A Pío Pico li va tocar el període de la guerra entre Mèxic i els Estats Units, temps en què Mèxic va perdre la meitat del seu territori mitjançant el Tractat de Guadalupe-Hidalgo signat el 1848. L'any abans de la guerra, Pío Pico va intentar posar l'Alta Califòrnia sota la protecció de Gran Bretanya. Els Anglesos estaven disponibles al propòsit, però l'arribada del comodor John D. Sloat a la capital de Monterrey el 7 de juliol de 1846 va impossibilitar aquesta iniciativa.
L'Alta Califòrnia va ser traspassada als Estats Units com a estat de Califòrnia. El 1846 quan les tropes nord-americanes van ocupar la ciutat de Los Angeles (ciutat que Pío Pico havia declarat com la capital de l'estat) i San Diego, Pío Pico, ciutadà mexicà, va marxar a Mèxic, a la Baixa Califòrnia on va viure fins a 1848.
Un cop acabada la guerra i incorporada l'Alta Califòrnia als Estats Units, Pico va tornar a residir a Los Angeles.
Va formar un important capital gràcies al seu treball com a Comerciant, va ser per un temps un dels homes més rics de la vella Califòrnia, a San Diego va ser propietari de ranxos entre els quals destaquen Rancho Santa Margarita i Rancho Las Flores.
A Los Angeles va construir la casa que després s'anomenaria Casa de Píco sobre l'avui carrer Olvera, aquesta construcció amb el temps arribaria a ser un dels primers i més importants hotels de la ciutat. Va adquirir al voltant de 1850 el Rancho Paso de Bartolo Viejo dels hereus de Juan Cristina Pérez. Allí va construir la seva residència el 1852 en la qual va viure fins a 1892.
# Névez

Névez (en bretó Nevez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.605 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 560 | 1 638 | 1 355 | 1 487 | 1 450 | 1 923 | 1 836 | 2 040 | 2 073 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 084 | 2 111 | 2 221 | 2 174 | 2 344 | 2 454 | 2 487 | 2 605 | 2 660 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 818 | 2 922 | 3 203 | 3 039 | 3 140 | 3 220 | 3 214 | 3 046 | 3 160 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 127 | 3 111 | 2 895 | 2 700 | 2 574 | 2 486 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Martin | |

## Galeria de fotos

* Port Manech
* La platja de Raguénez

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962

## Enllaços externs

* Oficina de Turisme de Névez
* Web sobre Névez Arxivat 2007-12-05 a Wayback Machine.
# Football Club Auch Gers

El Football Club Auch Gers, anomenat també Fé-Cé-A pels aficionats, és un club de rugbi a 15 de la ciutat occitana d'Aush que juga al Pro D2. El club va guanyar l'European Shield el 2005 i ha estat també campió de la segona divisió professional, la Pro D2, l'any 2004 i el 2007.

## Palmarès

* European Shield:
** Campió: 2005
* Campionat de França de rugbi Pro D2:
** Campió: 2004 i 2007
* Campió de França Honor (Segona Divisió): 1929
* Campió de França Promotion (Tercera Divisió): 1947
* Copa André Moga:
** Finalista: 1993
* Copa de la Lliga:
** Finalista: 2001
* Campió de France Espoirs: 2007

## La final del FC Auch
### European Shield

| Data de la final | Vencedor | Finalista | Resultat | Lloc de la final | Espectadors |
| 23 de maig de 2005 | FC Auch | Worcester | 23-10 | Kassam Stadium, Oxford | 2.823 |

## Jugadors emblemàtics

| Philippe Bérot Jean Brouqueyre Yannick Bru Jacques Brunel Olivier Campan Henry Cistacq Christophe Dalgalarondo Benjamin Dambielle Jean-Baptiste Dambielle Jean-Pierre Escoffier Jacques Fouroux | Jean-Louis Gaussens Stéphane Graou Vincent Graule Omar Hasan Marcel Laurent Jean Le Droff Grégory Menkarska Arnaud Mignardi Serge Milhas Christophe Porcu Jean-Baptiste Rué | Jean-Claude Skrela Jean-Jacques Lalanne Pierre Verdier Frédéric Torossian Jacques Gratton Antranik Torossian Serge Marsolan Grégory Patat Joan Wencker Thierry Lacourt Alain Sabbadin |

## Bibliografia

* Mes saisons 1903-2003 : F.C. Auch : Auch en Gascogne et le rugby, cent ans d'amour-passion, de Roland Porterie, ed. Football club auscitain, 2003
* L'année magique FCAG 2007 "Inventez la vie", de Fabien Jans, ed. Editeurs indépendants, 2007

## Enllaços externs

* (francès) Lloc web oficial Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine.
# Melg El Ouidane

Melg El Ouidane (en àrab ملج الويدان, Malj al-Wīdān; en amazic ⵎⵍⴳⴰ ⵍⵡⵉⴷⴰⵏ) és una comuna rural de la província de Taourirt, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.176 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Malloué

Mallouéés un municipi delegat francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. El 2016 va integrar el municipi nou de Souleuvre en Bocage. L'any 2007 tenia 30 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Malloué era de 30 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 19 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 2 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Malloué el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 16 persones, 11 eren actives i 5 eren inactives. De les 11 persones actives 10 estaven ocupades (5 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 home). De les 5 persones inactives 4 estaven jubilades i 1 estava estudiant.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Malloué hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Prefet du Calvados «Arrêté n°79-15 du 1er décembre 2015 portant création d'une commune nouvelle dénommée Souleuvre en Bocage». Recueil des Actes administratifs, 01-12-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-08 [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Malloué a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Malloué a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Paranacoleia

Paranacoleia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Espècies

* Paranacoleia cuspidata Du & Li, 2008
* Paranacoleia elegantula Du & Li, 2008
* Paranacoleia lophophoralis (Hampson, 1912)
* Paranacoleia lubrica Du & Li, 2008

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ Du, Xicui; Li, Houhun «A taxonomic study on Paranacoleia (Lepidoptera: Crambidae: Spilomelinae) from China» (en anglès). Oriental Insects, 42, 1, 01-01-2008, pàg. 305–316. DOI: 10.1080/00305316.2008.10417555. ISSN: 0030-5316.
# Patient UK

El Patient és un recurs en línia que proporciona informació sobre salut, estil de vida, malaltia i altres temes mèdics relacionats. L'objectiu del lloc és proporcionar al públic una informació actualitzada sobre temes relacionats amb la salut en forma de fullets complets (que es poden llegir en línia o impresos), blocs, consells pel benestar i vídeos. Els fullets són compilats per metges qualificats amb diversos anys d'experiència en la professió mèdica. En 2013, el lloc va aparèixer en una funció de "Els top 50 de llocs web", publicat a The Times.

## Referències

* ↑ Lewy, Ruth «50 top websites you can't live without». The Times, 25-01-2013.

## Enllaços externs

* Patient UK - Lloc web oficial
# Pardal de Somàlia

El pardal de Somàlia és una espècie d'ocell de la família dels passèrids (Passeridae). Habita ciutats i camp obert del nord de Somàlia, Djibouti, Etiòpia i nord de Kenya.

## Referències

* ↑ «Pardal de Somàlia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Palazzolo dello Stella

Palazzolo dello Stella (friülà Palaçûl) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És a la regió de la Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 3.028 habitants. Limita amb els municipis de Latisana, Marano Lagunare, Muzzana del Turgnano, Pocenia, Precenicco, Ronchis i Teor.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mauro Bordin | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Gae Aulenti, arquitecte.
# Palcaraju

El Palcaraju, nevado Palcaraju o nevado Cuchilla (del quítxua pallqa, p'allqa, p'alqa enforcadura, bifurcació, rahu neu, gel, muntanya amb neu,) és una muntanya de la Cordillera Blanca, als Andes, a la regió d'Ancash del Perú, que s'eleva fins a 6.274 msnm.
El Palcaraju té tres cims: Palcaraju (6.274 m), Palcaraju Oeste (6.110 m) i Palcaraju Sur (5.900 m). Es troba a l'interior del Parc Nacional del Huascarán.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Nevado Palcaraju» (en castellà). MINCETUR. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ Biggar, John. The Andes: A Guide for Climbers (en anglès). Andes, 2005, p. 81. ISBN 9780953608720.
* 1 2 Alpenvereinskarte 0/3a. Cordillera Blanca Nord (Peru). 1:100 000. Oesterreichischer Alpenverein, 2005. ISBN 3928777572.
* ↑ Teofilo Laime Ajacopa, Diccionario Bilingüe Iskay simipi yuyayk'ancha, La Paz, 2007 (Quechua-Spanish dictionary): pallqa, P'ALLQA - adj. Bifurcado, ahorquillado. pallqa. - s. Bifurcación. Punto donde se separan dos o más vías o caminos.
* ↑ Diccionario Quechua - Español - Quechua, Academía Mayor de la Lengua Quechua, Gobierno Regional Cusco, Cusco 2005: p'alqa - s. Bifurcación, desvío, final en V. de una rama de árbol. EJEM: p'alqa k'aspi, rama de árbol que termina en V. SINÓN: tanka. Pe.Aya: pallja. Pe.Jun: palja. Ec: pallka.
* ↑ «babylon.com». Arxivat de l'original el 2014-12-29. [Consulta: 4 novembre 2016].

## Enllaços externs

* "Nevado Palcaraju, Peru" a Peakbagger
# Palazzo delle Esposizioni

El Palazzo delle Esposizioni és un edifici d'estil neoclàssic, situat a Roma. Dissenyat per Pio Piacentini, va ser inaugurat el 1883, al Palau s'ha organitzat molts esdeveniments i exposicions d'art. L'edifici és propietat de l'Ajuntament de Roma, que es gestiona a través d'Azienda Speciale Palexpo entitat municipal, dependent de l'assessorament de la Politiche Culturali e Centre Storico.
Durant l'època feixista, la seva façana va ser temporalment modificada amb motiu d'alguna exposició, perquè el seu estil estava fora del pas dels temps. A través dels anys el Palazzo delle Esposizioni ha estat diverses vegades restaurat i adequat de forma més funcional.
L'edifici està dotat amb un cinema de 139 places, un auditori de 90 seients, una sala multifuncional, una biblioteca, una cafeteria i un restaurant amb capacitat per a 240 persones.
* La cúpula.
* La gran escala.
* Escultura a la façana principaal.

## Vegeu també

* Galeria Nacional d'Art Modern i Contemporani

## Referències

* ↑ «Chi siamo» (en italià). Azienda Speciale Palaexpo. Arxivat de l'original el 2014-04-16. [Consulta: 10 agost 2014].

## Enllaços externs

* Palazzo delle Esposizioni - Lloc web oficial
# Palazzolo Acreide

Palazzolo Acreide (sicilià Palazzolu Acrèidi) és un municipi italià, dins de la província de Siracusa. L'any 2009 tenia 9.086 habitants. Limita amb els municipis de Buscemi, Cassaro, Floridia, Giarratana (RG), Noto, Siracusa, Solarino, Sortino i Canicattini Bagni.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Carlo Scibetta | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Giuseppe Fava, periodista.

## Galeria d'imatges

* Església San Paolo
# Palazzo delle Canoniche

El Palazzo delle Canoniche és un palau situat a la Piazza della Repubblica de Foligno (Úmbria) on hi ha el Museu diocesà de Foligno.
L'edifici, situat entre la nau i el transsepte de la catedral i l'antiga residència dels canonges, està documentat al segle xi. Va ser modificat al segle xvi i XVIII i totalment restaurat entre els anys 1923 i 1926, quan es van reobrir les velles finestres i es va completar l'edifici amb merlets. El museu mostra obres que es poden situar entre els segles XV i XVIII, amb pintures de Bartolomeo di Tommaso, Ferraù da Faenza, Cristofor Roncalli, Cesare Sermei, Noël Quillerier i Giovan Battista Michelini. També hi ha una secció d'arqueologia cristiana.

## Referències

* ↑ AA.VV., Umbria ("Guida rossa"), Touring Club editore, Milano 1999. ISBN 88-365-1337-9