OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teresa Gelats i Grinyó

Teresa Gelats i Grinyó (Barri del Raval de Barcelona, 18 d'agost de 1855 - Barcelona, 24 de gener de 1937) va destacar recuperant i cantant cançons populars i tradicionals catalanes.
Filla de Pau Gelats i Capdevila, de l'Espluga de Francolí, i de Magdalena Grinyó i Hostench, d'Olot, tots dos teixidors, Teresa s'incorporà a la fàbrica on treballava la seva mare i, amb el temps, es convertí en "mestra" o capatassa. Després de casar-se el 1886 amb Blai Amades i Barrobés, mestre serraller i paraigüer, la Teresa va deixar de treballar a la fàbrica, com era costum a l'època. El seu marit era un veí del barri del Raval nascut a Bot, a la Terra Alta. El juliol de 1890, quan encara no feia quatre anys del seu enllaç, va néixer el seu fill, el destacat etnòleg i folklorista Joan Amades i Gelat. Amades es va ocupar de recuperar i transmetre totes aquestes cançons que la seva mare cantava.
D'entre les cançons que cantava s'han recollit més de dues-centes tonades populars i tradicionals, la major part formades en un entorn urbà, fruit de l'esplèndida memòria de Teresa Gelats recuperant la tradició oral cantada. El seu fill, Joan Amades, quan l'esmenta com a font referencial de la seva pròpia obra, ho fa en aquests termesː «Teresa Gelats, de Barcelona, mare nostra, calcetera».

## Referències

* 1 2 3 Rebés Molina, Salvador. «Coses que sabem de Teresa Gelats». A: Les cançons de Teresa Gelats, mare de Joan Amades. Bellpuig; Barcelona: Ajuntament de Bellpuig; Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2018, p. 7-16. ISBN 978-84-9883-960-9.
* ↑ Llopis, Arturo «Juan Amades, folklorista». La Vanguardia, 24-01-1964, pàg. 21.
* ↑ Rebés, Salvador. Les cançons de Teresa Gelats, mare de Joan Amades. Primera edició. Bellpuig: Ajuntament de Bellpuig i Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2018. ISBN 978-84-9883-960-9.

## Bibliografia

* Retrat de Blai Amades i Teresa Gelats a l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona
# Cal Ceprià

Cal Ceprià és un monument del poble dels Arcs, al municipi de Bellvís (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal de tres pisos. L'inferior és de pedra sorrenca de grans carreus (procedent del convent de les sogues), porta i finestra amb llinda. El segon realitzat en pedra més petita, com el tercer, amb les cantonades i els envans emmarcats amb carreus. El pis superior presenta galeria coberta, doble arcada i balcons exteriors de forja recta i semicircular.

## Història

Cal Ceprià és una gran casa que podem trobar al poble d'Els Arcs, aquesta casa té dues cares exteriors de gran bellesa. Per una data que trobem en un accés lateral hem de suposar que fou construïda l'any 1778, i també per una inscripció sabem que el propietari en aquells moments era Francesc Bordes.
La data de 1778 i el nom de Francesc Bordas es troba a l'edifici annex cobert amb terrassa. A la paret lateral, on hi ha les arcades, hi ha un escut amb el nom d'ANTONI BORDAS, 1802.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Ceprià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Premis Pulitzer de 1936

Els següents són els Premis Pulitzer de 1936.

## Premis de periodisme

* Servei públic:
** Cedar Rapids Gazette per la seva campanya contra la corrupció i el mal govern a l'estat d'Iowa.
** Menció honorífica al St. Paul Daily News per la seva campanya contra la corrupció i el mal govern a St. Paul.
* Informació:
** Lauren D. Lyman de The New York Times per la història exclusiva que revela que la família Charles Lindbergh marxava dels Estats Units per viure a Anglaterra.
* Corresponsalia:
** Wilfred C. Barber del Chicago Tribune pels seus informes sobre la Segona Guerra Italoetíop (pòstum).
** Mencions honorífiques a:
*** Webb Miller de la United Press per als informes sobre la Segona Guerra Italoetíop.
*** Ashman Brown del Providence Evening Bulletin per la seva corresponsalia des de Washington.
*** Jay G. Hayden de The Detroit News per una sèrie d'articles polítics escrits en un recorregut pel país.
*** James A. Mills de l'Associated Press pel seu article sobre l'arrendament de camps petrolífers etíops a la Standard Oil.
* Redacció Editorial:
** Felix Morley de The Washington Post per la redacció distingida durant l'any.
** George B. Parker de Scripps-Howard Newspapers per la seva destacada tasca editorial durant l'any.
* Caricatura Editorial:
** No es va atorgar cap premi.

## Premis de lletres i drama

* Novel·la:
** Honey in the Horn de Harold L. Davis (Harper).
* Drama:
** Idiot's Delight de Robert E. Sherwood (Scribner).
* Història:
** A Constitutional History of the United States (Una història constitucional dels Estats Units) d'Andrew C. McLaughlin (Appleton).
* Biografia o autobiografia:
** The Thought and Character of William James (El pensament i el caràcter de William James) de Ralph Barton Perry (Little).
* Poesia:
** Strange Holiness de Robert Peter Tristram Coffin (Macmillan).

## Referències

* ↑ AP «'Graft' crusade brings Gazette Pulitzer Prize». The Davenport Democrat. AP, May 5, 1936.
* 1 2 AP «Puliter Prize goes to anti-war drama». The Indianapolis Star. AP, May 5, 1936.
* ↑ «Felix Morley and George B. Parker of Washington Post and Scripps-Howard Newspapers, (respectively)». The Pulitzer Prizes. [Consulta: 22 agost 2020].

## Enllaços externs

* Premis Pulitzer de 1936
# Gai Memmi

Gai Memmi és el nom dels següents personatges:
* Gai Memmi Quirí, edil al segle iii aC
* Gai Memmi Gal, pretor dues vegades al segle ii aC
* Gai Memmi (tribú 111 aC), tribú de la plebs el 111 aC
* Gai Memmi (qüestor), qüestor el 76 aC.
* Gai Memmi Gemel, tribú de la plebs el 66 aC
* Gai Memmi (tribú 54 aC), tribú de la plebs el 54 aC
* Gai Memmi Règul, cònsol l'any 63
# Valentina Vassilieva

Valentina Vassilieva (1921) va ser una atleta soviètica especialista en curses de velocitat i salt de llargada, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, en el salt de llargada, rere Gerda van der Kade-Koudijs i Lidija Gaile, i en els 4×100 metres, rere l'equip neerlandès i francès. També guanyà una medalla de plata al Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants de 1949. El 1948 fou segona i el 1949 tercera al campionat soviètic de salt de llargada. El 1946 formà part de l'equip que millorà el rècord soviètic dels 4x100 metres.

## Millors marques

* 80 metres tanques. 12.2" (1946)
* salt de llargada. 5,76 metres (1949)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ DD.AA. Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах. T. 1: А–Н. Moscou: Txelovek, 2012, p. 132. ISBN 978-5-904885-80-9.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 365. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Teresa Forn Munné

Teresa Forn Munné (Barcelona, 1959) és una atleta, corredora especialitzada en curses de muntanya, amb raquetes de neu, esquiadora de muntanya, i professora i tècnica esportiva catalana.
Membre del Club Esportiu 2×2 de Santpedor, i del Club Esportiu Cerdanya Pirineus, ha guanyat el Campionat d'Espanya (2001, 2002, 2005, 2009) i la Copa del Món (2003) de llarga distància.
Darrerament, ja com a corredora veterana, continua amb les curses de muntanya d'alt nivell, especialment les ultres, però també exerceix com a professora esportiva, amb classes de gimnàstica dolça i de manteniment, a grups diversos de persones a través de l'Ajuntament de Manresa i l'Associació de Veïns de la Font dels Capellans.

## Referències

* ↑ «Teresa Forn Munné». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cornet, Marc «Teresa Forn, pionera de les curses de muntanya». Vèrtex, Núm. 295, 2021, pàgs. 48-52. ISSN: 0042-4420 [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ Dalmau, Francesc «La manresana Teresa Forn deixa enrere l'aturada més llarga en 35 anys de córrer. La corredora, que va ser campiona del món de curses de muntanya el 2003, es manté en actiu en curses ultres als 60 anys d'edat». Regió 7, 04·05·2020 [Consulta: 19 juny 2021].
# President d'Àustria

El President Federal d'Àustria és el cap d'estat d'Àustria.

## Llista de Presidents d'Àustria
### Presidents de la Primera República (1918-1938)

| | President | President | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| - | Cap, govern provisional | Cap, govern provisional | 12 de novembre de 1918 | 5 de març de 1919 | - |
| 1. | Karl Seitz (1869-1950) | | 5 de març de 1919 | 9 de desembre de 1920 | SDAPÖ |
| 2. | Michael Hainisch (1858-1940) | | 9 de desembre de 1920 | 10 de desembre de 1928 | (cap) |
| 3. | Wilhelm Miklas (1872-1956) | | 10 de desembre de 1928 | 13 de març de 1938 | CS |

### Presidents de la Segona República (1945-present)

| | President | President | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| - | Cap, govern provisional | Cap, govern provisional | 27 d'abril de 1945 | 20 de desembre de 1945 | - |
| 4. (1.) | Karl Renner (1870-1950) | | 20 de desembre de 1945 | 31 de desembre de 1950† | SPÖ |
| - | Leopold Figl (interí) (1902-1965) | | 31 de desembre de 1950 | 21 de juny de 1951 | ÖVP |
| 5. (2.) | Theodor Körner (1873-1957) | | 21 de juny de 1951 | 4 de gener de 1957† | SPÖ |
| - | Julius Raab (interí) (1891-1964) | | 4 de gener de 1957 | 22 de maig de 1957 | ÖVP |
| 6. (3.) | Adolf Schärf (1890-1965) | | 22 de maig de 1957 | 28 de febrer de 1965† | SPÖ |
| - | Josef Klaus (interí) (1910-2001) | | 28 de febrer de 1965 | 9 de juny de 1965 | ÖVP |
| 7. (4.) | Franz Jonas (1899-1974) | | 9 de juny de 1965 | 24 d'abril de 1974† | SPÖ |
| - | Bruno Kreisky (interí) (1911-1990) | | 24 d'abril de 1974 | 8 de juliol de 1974 | SPÖ |
| 8. (5.) | Rudolf Kirchschläger (1915-2000) | | 8 de juliol de 1974 | 8 de juliol de 1986 | SPÖ |
| 9. (6.) | Kurt Waldheim (1915-2007) | | 8 de juliol de 1986 | 8 de juliol de 1992 | ÖVP |
| 10. (7.) | Thomas Klestil (1932-2004) | | 8 de juliol de 1992 | 6 de juliol de 2004† | ÖVP |
| - | Andreas Khol Barbara Prammer i Thomas Prinzhorn (interins) | | 6 de juliol de 2004 | 8 de juliol de 2004 | Diferents partits |
| 11. (8.) | Heinz Fischer (1938) | | 8 de juliol de 2004 | 8 de juliol de 2016 | SPÖ |
| - | Doris Bures Karlheinz Kopf i Norbert Hofer (interins) | | 8 de juliol de 2016 | 26 de gener de 2017 | Diferents partits |
| 12. (9.) | Alexander Van der Bellen (1944) | | 26 de gener de 2017 | actualitat | Els Verds |

## Vegeu també

* Història d'Àustria
* Arxiducs d'Àustria
* Canceller d'Àustria

## Referències

* ↑ «Left Jab: Moderate Alexander Van der Bellen wins Austrian presidential vote» (en anglès). NBC News.
* ↑ «Austria election: Far Right leader Norbert Hofer concedes defeat to Alexander Van der Bellen» (en anglès). The Telegraph.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Presidència d'Àustria
# Cal Cerdà

«Cal Cerdà» té aquests significats:
* Barranc de Cal Cerdà, afluent del torrent de Budeu, a la conca del Segre
* Cal Cerdà (Bóixols), masia de Bóixols, en el terme d'Abella de la Conca
* Cal Cerdà (Caldes de Montbui), casa unifamiliar cantonera amb façana a dos carrers
* Camí de Cal Cerdà, camí de Bóixols, en el terme d'Abella de la Conca
# Gai Memmi Gal

Gai Memmi Gal (en llatí Caius Memmius Gallus) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Mèmmia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser pretor dues vegades, la segona l'any 173 aC, en què va rebre com a província l'illa de Sicília, on l'any 172 aC va seguir com a propretor.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLII,9,10,27
# Teresa García Sena

Teresa García Sena (València, 26 de març de 1977 és una política valenciana, diputada al Congrés dels Diputats en la IX i X legislatures.
És llicenciada en Direcció i administració d'empreses. Militant del Partit Popular, ha estat assessora del gabinet del president de la Generalitat Valenciana i del gabinet del Delegat del Govern en la Comunitat Valenciana.
L'octubre de 2008 va substituir en el seu escó María José Catalá Verdet, diputada escollida a les eleccions generals espanyoles de 2008 i que havia renunciat al seu escó. De 2008 a 2011 fou secretària segona de la Comissió de Cooperació Internacional per al Desenvolupament del Congrés dels Diputats. El març de 2014 va substituir Susana Camarero Benítez, escollida diputada a les eleccions generals espanyoles de 2011. Des d'aleshores és secretària primera de la Comissió Mixta per a les Relacions amb el Tribunal de Comptes.

## Referències

* ↑ Enriqueta Seller y Teresa García Sena juran su cargo como diputadas del PP a La Información, 14 d'octubre de 2008
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VIII legislatura
* ↑ Teresa García Sena, diputada del PP que sustituye a Susana Camarero, jura su cargo al inicio del pleno del Congreso, Europa Press, 11 de març de 2014
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, X Legislatura
# Torre del Castell

«Torre del Castell» té aquests significats:
* Torre del Castell (Malgrat de Mar), torre de guaita situada dalt del Parc del Castell de Malgrat de Mar (Maresme)
* La torre del Castell, edifici al municipi de Rubió
* Torre del Castell de Torrent, construcció pertanyent a l'antic castell a la Plaça Major del municipi valencià de Torrent
* Torre del Castell Palau dels Bellvís, antiga edificació defensiva medieval
# Tinja-Rikka Korpela

Tinja-Riikka Korpela és una portera de futbol amb 69 internacionalitats per Finlàndia des del 2007. Ha jugat dues Eurocopes (2009-2013), on ha estat quartfinalista.
Actualment juga a la Bundeslliga alemanya amb el Bayern Múnic. També ha jugat a les lligues de Finlàndia, Noruega i Suècia, i ha jugat la Lliga de Campions amb tres equips: FC Honka, Tyresö FF i Bayern. Amb el Tyresö va ser subcampiona a la temporada 2013/14.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| | D? | OLS Oulu |
| 2005 | D1 | Sporting Raisio |
| 2006 - 2009 | D1 | FC Honka |
| 2010 - 2011 | D1 | Kolbotn IL | 27 | 00 |
| 2012 - 2013 | D1 | Lillestrøm SK | 40 | 00 |
| 2014 | D1 | Tyresö FF | 04 | 00 |
| 14/15 - act. | D1 | Bayern de Múnic | 47 | 00 | 14/12/2016 |
| 2007 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 69 | 00 | 14/12/2016 |

## Palmarès

Títols — Seleccions nacionals :
| Títols — Clubs ||||||||||||||||||||
| 3 Lligues | 2006 | 2007 | 2008 |
| 1 Copa | 2009 |
| 1 Lliga | 2012 |
| 2 Lligues | 2015 | 2016 |
| Reconeixements — Premis ||||||||||||||||||||
| Millor jugadora de l'any | 2013 | 2014 | 2015 |
| Reconeixements — Seleccions de jugadores ||||||||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Suomen Palloliitto». Arxivat de l'original el 2016-04-07. [Consulta: 29 octubre 2016].
* ↑ UEFA
* ↑ UEFA
# Tinkisso

El Tinkisso o Tankisso és un riu de Guinea i un afluent del riu Níger pel marge esquerre.

## Geografia

Aquest curs d'aigua troba la seva font en el massís del Futa Djalon, flueix cap al nord-est a continuació cap a l'est. D'una longitud aproximada de 270 quilòmetres, el Tinkisso s'uneix al Níger als voltants de Siguiri, a Tiguibiri. Rega entre altres la ciutat de Dabola, capital de la prefectura del mateix nom.

## Història

El Tankisso o Tinkisso fou la frontera entre el Sudan Francès (al nord) i l'imperi de Samori o Wassoulou (al sud) entre 1887 i 1889, en virtut del tractat de Kéniebacoro, abrogat pel tractat de Niakha. A partir de 1889, la frontera es desplaça al sud del Niger.

## Hidrometria - Els cabals a Ouaran

El cabal del riu ha estat observat durant 25 anys (1954-1978) a Ouaran, localitat situada a 25 quilòmetres de la confluència del Tinkisso amb el Níger a set quilòmetres més amunt de la ciutat de Siguiri.
A Ouaran, el cabal anual mitjà o mòdul observat sobre aquest període va ser de 181 m³/s per una superfície presa en compte de més o menys 18.700 km², o sigui la quasi totalitat de la conca vessant del riu.
El cabal en el conjunt de la conca arriba així a la xifra de 306 mil·lilitres per any.
El Tinkisso és un curs d'aigua abundant i ben alimentat en mitjana, encara que sobrevinguin freqüentment estiuades prou severs en març-abril-maig. El cabdal mig mensual observat l'abril (mínim d'estiuada) arriba a 11,4 m³/s, és 55 vegades menys que el dèbit mitjà del mes de setembre, el que manifesta la seva irregularitat. Sobre la durada d'observació de 25 anys, el cabal mensual mínim fou d'1 m³/s, deixant el curs d'aigua quasi sec, mentre que el dèbit mensual màxim s'elevava a 1.150 m³/s.

## Referències

* 1 2 Rouard de Card, Edgard. A. Pédone. Les Traités de protectorat conclus par la France en Afrique (en francès), 1897, p. 230.
* ↑ «GRDC - Le Tinkisso à Ouaran». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 març 2016].

## Vegeu també

* Cascades Tinkisso

## Enllaços externs

* Hydrology and Water Resources of Africa (chapitre 7 - page 304 et suivantes) - par Mamdouh Shahin
# Torrent de les Llagunes

El Torrent de les Llagunes és un corrent fluvial afluent per la dreta del Mosoll, a la Vall de Lord
Neix a 1.729 msnm a uns 35 metres al NW de Les Collades, a les Valls de la Pedra i a pocs metres de la frontera amb el terme municipal de Guixers. De direcció predominant E-W, transcorre pel sud de l'Obaga Negra escolant-se per entre les masies del Planàs (uns 90 metres al nord) i de Cal Jepó (uns 190 metres al sud) i desguassa al Mosoll a 1.319 msnm a uns 100 metres al sud de la Maçana.
Excepte els 600 metres finals del seu curs, la resta forma part del territori integrat en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai de la Serra del Verd. Tot el seu recorregut el realitza pel terme municipal de la Coma i la Pedra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de les Llagunes està integrada per un total de cinc cursos fluvials. Tres d'ells són subsidiaris de primer nivell de subsidiarietat i ú ho és de segon nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 4.279 m.

## Referències

* 1 2 3 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 10′ 35.71″ N, 1° 38′ 52.23″ E﻿ / ﻿42.1765861°N,1.6478417°E﻿ / 42.1765861; 1.6478417
* ↑ Aquest curs fluvial apareix al web de la XRCC. Per contra, no apareix al mapa de l'ICC en cap de les seves escales per bé que la configuració de les corbes de nivell permet endevinar el seu curs.
* 1 2 3 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 10′ 55.91″ N, 1° 38′ 59.87″ E﻿ / ﻿42.1821972°N,1.6499639°E﻿ / 42.1821972; 1.6499639
* ↑ Emprant l'eina de mesura de longituds del mapa digital de l'ICC a escala 1:5000, hom troba que la longitud d'aquest corrent fluvial és de 359 m.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 10′ 31.70″ N, 1° 38′ 36.58″ E﻿ / ﻿42.1754722°N,1.6434944°E﻿ / 42.1754722; 1.6434944
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 808 m.
# Torrent de Junts

El torrent de Junts, dit també el torrent de Vilamala, és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de Vilamala, a la Vall de Lord, que fa tot el seu curs per l'interior del Clot de Vilamala.

## Descripció

La seva conca de recepció abasta unes 25 ha. i està situada íntegrament per damunt dels 1.100 m., assolint la seva màxima altitud al cim del Tossal de la Creu del Codó (1.528 m.). Tota ella es troba dins el terme municipal de Guixers.
Consta de tres ramals que recullen l'aigua de la zona compresa entre el Serrat Llarg de Fenarals (a l'est) i el Serrat Curt de Fenarals (a l'oest). El ramal que neix a major altitud és el més oriental. S'inicia 1.290 msnm a uns 2600 m. a l'est del revolt de Fenarals i té uns 480 m de longitud fets en direcció predominant NE-SO. Els altres dos ramals li aboquen les aigües per la dreta i ambdós tenen una direcció predominant NO-SE. El que s'escola més al nord s'inicia sota el revolt de Fenarals i té uns 172 m de longitud amb un pendent mitjà del 45%. El ramal de més al sud té uns 280 m de longitud i un pendent mitjà del 43%
El canal de desguàs, d'uns 2.240 m., travessa de nord a sud la major part del Clot de Vilamala fins a desguassar a la Rasa de Vilamala a 840 m. d'altitud i a uns 800 m. aigües amunt de l'embassament de la Llosa del Cavall.
Tota la seva conca està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord.

## Termes municipals per on transcorre

M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Guixers | 1.475 | 54,15% |
| Per l'interior del municipi de Navès | 1.249 | 45,85% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del torrent de Junts està integrada per un total de 34 cursos fluvials dels quals 9 són afluents de primer nivell de subsidiarietat, 20 ho són de 2n nivell i 4 ho són de tercer nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 15.347 m.

## Notes

* ↑ La Gran Enciclopèdia Catalana considera que aquest és el principal corrent fluvial del clot de Vilamala i, per tant, que el seu curs transcorre fins a desguassar al Cardener a l'embassament de la Llosa del Cavall. Aquí, però, s'ha adoptat la toponímia de l'ICC.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Mapa de l'ICC
* ↑ «Torrent de Junts». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 2.542 m.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 7′ 4.136″ N, 1° 33′ 50.34″ E﻿ / ﻿42.11781556°N,1.5639833°E﻿ / 42.11781556; 1.5639833
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 536 m.
# Tirà diademat bru

El tirà diademat bru (Ochthoeca fumicolor) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, vessants arbustius i boscos oberts als Andes, des de Colòmbia i l'extrem oest de Veneçuela, cap al sud, a través de l'Equador i Perú fins al centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat bru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Tirà de sabana

El tirà de sabana (Tyrannus savana) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels tirànids. Viu a altituds de 4.100 msnm a l'Argentina, Aruba, Belize, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Costa Rica, l'Equador, Guatemala, la Guaiana Francesa, Guyana, Hondures, Mèxic, Nicaragua, Panamà, el Paraguai, el Perú, Surinam, Trinitat i Tobago, l'Uruguai, Veneçuela i Xile. De vegades ultrapassa la seva distribució habitual i arriba a altres països americans, des del Canadà al nord fins a les Illes Malvines al sud. Ocupa una gran varietat d'hàbitats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ BirdLife International. «Tyrannus savana» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22700503A93780761.en. [Consulta: 13 febrer 2021].