OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyphotilapia frontosa

Cyphotilapia frontosa és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).
Els mascles poden assolir els 33 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Telophorus

Telophorus és un gènere d'ocells de la família dels malaconòtids (Malaconotidae ).

## Llistat d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per 4 espècies:
* bubú de doble collar (Telophorus viridis).
* bubú de Doherty (Telophorus dohertyi).
* bubú xiulador (Telophorus zeylonus).
* bubú de pit rosat (Telophorus cruentus).

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). Batises, woodshrikes, bushshrikes & vangas. doi : 10.14344/IOC.ML.13.1
# Josep Maria Astell Gilabert

Josep Maria Astell Gilabert fou un periodista i dirigent esportiu català.
Va ser el tercer president de la Federació Catalana d'Atletisme després que el també periodista Josep Elías i Juncosa no acceptés el càrrec malgrat ser elegit per l'assemblea, va ocupar el càrrec durant set mesos, del 16 d'abril al 26 de novembre de 1918 quan va dimitir. Tanmateix, posteriorment va presidir el Comitè Tècnic d'aquesta federació. Era membre de la junta directiva del Sindicat de Periodistes Esportius i va treballar com a redactor als diaris Stadium, Mercantil i El Mundo Deportivo, escrivint habitualment sobre vela i rem, esports que també practicava juntament amb les curses a peu; durant els anys vint i trenta va participar en diverses regates de vela. Va ser director de la revista Mar i Terra, membre de la secció de vela del Reial Club Marítim de Barcelona i vicesecretari de la Unió Nàutica de Barcelona.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ «Presidents de la FC d'Atletisme». Arxivat de l'original el 2015-06-09. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. DL Gi-1233-2013.
* ↑ Santacana, Carles. FC d'Atletisme. Història de l'atletisme a Catalunya, 2012. ISBN 978-84-615-8281-5.
# Andrea Jardí Cuadrado

Andrea Jardí Cuadrado (El Vendrell, 13 de març de 1990) és una jove esquiadora catalana que ha destacat en categories inferiors.
Els seus inicis són al CAEI (Club Aranès d'Esports d'Iuern) de la Vall d'Aran, on es va formar com a esquiadora des dels 3 anys fins a entrar en l'equip nacional. El seu debut en la Copa del Món en eslàlom gegant, a Sölden. Anteriorment, en categories inferiors havia aconseguit diverses victòries i podis tant en eslàlom gegant com en eslàlom: el 2006 va guanyar el Campionat d'Espanya juvenil en eslàlom gegant i supergegant, i l'any següent el júnior en eslàlom (amb altres 2 podis més en Eslàlom Gegant i Eslàlom). En categoria absoluta, ha fet 5 vegades podi en els Campionats d'Espanya, destacant que va ser Campiona d'Espanya d'eslàlom el 2009.
El seu debut a la Copa del Món va ser el 27 d'octubre de 2007, on va fer la seva millor participació en l'eslàlom gegant No es va classificar per la segona màniga en quedar 68a posició en la primera màniga.
També va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010, celebrats a Vancouver i en dos Campionats del Món d'esquí alpí els anys 2009 (Val d'Isère) i 2011 (Garmisch-Partenkirchen). En categoria júnior va disputar dos Campionats del Món, aconseguint com a millor resultat un 19é lloc en la Super Combinada de 2010.
L'any 2013 va guanyar el Campionat d'Espanya en eslàlom gegant.
Andrea Jardí es va retirar aquell mateix 2013, a causa de les retallades pressupostàries i la manca de recursos econòmics per poder seguir endavant amb la seva carrera esportiva. Quan es va suprimir l'equip nacional femení, va demanar formar part de l'equip francès, com havia fet la seva companya Carolina Ruiz, però no li ho van permetre per manca de finançament. D'altra banda, la Federació Catalana no li va assegurar un mínim d'entrenaments i estava obligada a fer-se càrrec de les despeses. Des d'aquell moment es va centrar en la seva carrera de medicina.

## Palmarès
### Jocs Olímpics

* 1 Participació (3 proves)
* Millor resultat: Vancouver 2010. No va finalitzar en súper gegant, ni en eslàlom gegant, ni en eslàlom.

### Mundials

* 2 Participacions (5 proves)
* Millor resultat: 17ª en Combinada a Garmisch-Partenkirchen 2011

### Copa del Món

* 2 Participacions (4 proves)
* Millor classificació general: no va puntuar en cap disciplina.
* Millor classificació general especialitat: no va puntuar en cap disciplina.

## Referències

* 1 2 3 4 «Andrea Jardí Cuadrado | enciclopèdia.cat». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «JARDI Andrea - Biographie» (en anglès). [Consulta: 5 agost 2017].
* 1 2 3 4 «Andrea Jardí se ha retirado» (en castellà). Nevasport.com.
* 1 2 3 M, https://www nevasport com/perfil/Ivan. «Andrea Jardí se ha retirado - Noticias» (en castellà), 06-02-2014. [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «UEG - United European Gastroenterology». [Consulta: 6 gener 2022].
# Sisena circumscripció dels Pirineus Atlàntics

La sisena circumscripció dels Pirineus Atlàntics és una de les 6 circumscripcions electorals per a l'Assemblea Nacional francesa del departament dels Pirineus Atlàntics situat a la regió de la Nova Aquitània.

## Composició

Està compon pels següents cantons:
* cantó de Biàrritz-Est
* cantó de Biàrritz-Oest
* cantó de Donibane Lohizune
* cantó d'Ezpeleta
* cantó d'Hendaia
* cantó d'Uztaritze

## Diputats elegits

Llista dels diputats/des elegits/des :
| Període | Identitat | Partit |
| 2002-2007 | Michèle Alliot-Marie | UMP |
| 2007- | Michèle Alliot-Marie | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes |||

## Enllaços externs

* Mapa de les circumscripcions legislatives de França
* Resultats Arxivat 2011-12-20 a Wayback Machine. a les eleccions legislatives franceses de 2007
# Anemoria

Anemoria (grec antic: Ανεμώρεια, literalment 'exposada als vents') és el nom d'una antiga ciutat grega de la Fòcida, esmentada per Homer al Catàleg de les naus de la Ilíada.
Segons Estrabó, portava aquest nom pels cops de vent que de tant en tant hi arribaven. Diu a més que alguns autors l'anomenaven Anemolea. El seu territori havia fet de frontera entre els focis i Delfos cap a l'any 457 aC, quan els habitants de Delfos, incitats pels lacedemonis, van decidir de separar-se dels focis i fundar el seu propi estat.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 521
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 3,15
# Penarroia

Penarroia és una muntanya de 928,1 metres que es troba a l'antic municipi de Sapeira, de l'Alta Ribagorça, ara del terme de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà. És al sud-est del poble d'Espills i al sud del cim del mateix nom.
# Telosquistals

Els Teloschistales són un ordre de fongs que formen líquens que pertanyen a la classe Lecanoromycetes dins la divisió Ascomycota. L'ordre conté unes 5 famílies, 66 gèneres i 1954 espècies.

## Famílies

* Caliciaceae
* Letrouitiaceae
* Megalosporaceae
* Physciaceae
* Teloschistaceae

## Referències

* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford: CABI, 2008, p. 680. ISBN 978-0-85199-826-8.
# Sisena legislatura de les Illes Balears

La Sisena legistatura de les Illes Balears fou la sisena legislatura autonòmica de les Illes Balears i va abastar el període de 4 anys entre 2003 i 2007. La sessió constitutiva se celebrà el 19 de juny de 2003, en què Pere Rotger Llabrés del Partit Popular fou elegit President del Parlament. El dia 26 de juny, Jaume Matas Palou del Partit Popular fou elegit President del Govern amb 33 vots a favor i 25 en contra.

## Eleccions

Set formacions polítiques obtingueren representació al Parlament de les Illes Balears en la Sisena Legislatura.
| Candidatures | Vots | % Vot | Escons |
| Partit Popular (PP) | 190.562 | 44,70 | 29 |
| Partit Socialista de les Illes Balears (PSIB-PSOE) | 104.614 | 24,54 | 15 |
| Pacte Progressista d'Eivissa (PACTE) | 15.513 | 3,64 | 5 |
| Partit Socialista de Mallorca(PSM-EN) | 33.920 | 7,96 | 4 |
| Unió Mallorquina (UM) | 31.781 | 7,45 | 3 |
| Esquerra Unida-Els Verds (EU-EV) | 20.797 | 4,88 | 2 |
| Agrupació Independent de Formentera (AIPF) | 1.647 | 0,39 | 1 |

## Govern

En aquesta legislatura el Govern de les Illes Balears un govern monocolor del Partit Popular Balear, ja que obtingué la majoria absoluta a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2003. En aquests 4 anys el govern va estar encapçalat Jaume Matas ocupant el càrrec de President del Govern.

## Referències

* ↑ «Diari de Sessions del Ple del Parlament de les Illes Balears - Sessió d'Investidura del Candidat a President de les Illes Balears». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ Incloent el PSM de Menorca

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions al Parlament de les Illes Balears (1983 - 2011)
# Parc Nacional del Cap Agulhas

El Parc Nacional d'Agulhas és un parc nacional de Sud-àfrica situada a la plana d'Agulhas a la regió Overberg al sud de la Província Occidental del Cap, a uns 200 quilòmetres al sud-est de la Ciutat del Cap. El parc s'allarga per la plana costanera entre les localitats de Gansbaai i Struisbaai, i inclou l'extrem sud d'Àfrica al Cap Agulhas. Des del gener del 2009 cobreix una àrea de 20.959 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Agulhas National Park: Park Management Plan 2009 – 2013» p. 9. South African National Parks, 24-02-2009. [Consulta: 13 febrer 2010].
# Perla Brigida Zusman

Perla Brigida Zusman (Buenos Aires, Argentina, 1964) és una investigadora i professora universitària argentina.
Llicenciada en Geografia per la Universitat de Buenos Aires i doctorada en geografia humana per la Universitat Autònoma de Barcelona, l'any 1996 va cursar a la Universitat de São Paulo un màster d'integració d'Amèrica Llatina i el 2010 va fer una estada postdoctoral, amb una beca Fulbright, a la Universitat de Dartmouth als Estats Units d'Amèrica. Retornada a l'Argentina, es convertí en investigadora del Consejo Nacional de Investigaciones Científicas y Técnicas (Argentina), esdevenint vicerectora de l'Institut de Geografia de la Universitat de Buenos Aires, en el qual imparteix classes des del 2014.
La seva activitat com a docent i investigadora i les principals àrees de recerca dels nombrosos projectes en què ha participat s'han dirigit a renovar el camp de la geografia històrica i la geografia cultural a l'Argentina, incorporant-hi la dimensió històrica, cultural i política, i posant en relleu el diàleg entre les mirades europees i llatinoamericanes sobre els conceptes de paisatge, identitat i territori, per tal d'analitzar els processos de formació territorial i construcció de les identitats i paisatges a l'Amèrica Llatina en el passat i en el marc de la globalització. En aquesta línia s'emmarquen molts del projectes internacionals i nacionals en què que ha participat o que ha dirigit. Considerada a escala internacional una experta de referència, ha estat convidada a impartir cursos de postgrau en universitats de diversos països europeus (Alemanya, Catalunya, Espanya i Suècia) i de Llatinoamèrica (el Brasil, Colòmbia, Mèxic i Xile). Durant el període en què va viure a Catalunya (1997-2006), va estar vinculada a diverses universitats catalanes i també a la Societat Catalana de Geografia, de la qual es membre des de l'any 2002. Des que va tornar a l'Argentina, manté relació amb l'àmbit universitari i acadèmic de Catalunya, col·laborant en projectes conjunts, impartint conferències o participant en tribunals de tesis doctorals. Així mateix, promou intercanvis culturals entre l'Argentina i Catalunya. Zusman és autora de diverses publicacions especialitzades: llibres, capítols de llibre i també articles publicats en revistes de referència, argentines i internacionals.
L'any 2020 es convertí en membre corresponent de la Secció de Filosofia i Ciències Socials de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC).

## Referències

* 1 2 Garcia Ramon, Maria Dolors. «Nous membres: Secció de Filosofia i Ciències Socials: Membres corresponents: Perla B. Zusman». A: Institut d'Estudis Catalans. Memòria: curs 2019-2020. Barcelona: IEC, 2021, pàgs. 84-86 [Consulta: 29 novembre 2023].
* 1 2 «L'Institut d’Estudis Catalans incorpora cinc nous membres a la Secció de Filosofia i Ciències Socials». El Butlletí de l'Institut d'Estudis Catalans. IEC, Núm. 245, 01-03-2020 [Consulta: 29 novembre 2023].
* ↑ «Perla Zusman». Dialnet. [Consulta: 29 novembre 2023].
# David Cortés Caballero

David Cortés Caballero (Campillo de Llerena, 29 d'agost de 1979) és un futbolista professional extremeny. Juga com a lateral dret al Granada CF.
Es va formar a les categories inferiors del CF Extremadura, debutant amb el primer equip a la Segona Divisió a la temporada 1999-00. Després de tres temporades al club blaugrana va fitxar pel Reial Mallorca per a la temporada 2002-03.
Al club vermellenc va guanyar una Copa del Rei a la seva primera temporada. La temporada 2006-07 va fitxar pel Getafe CF on la primera temporada va disputar la titularitat al romanès Cosmin Contra, jugant disset partits de titular. Durant la temporada següent va aconseguir ser la primera opció de l'entrenador Michael Laudrup, jugant trenta partits com a titular i arribant a disputar els quarts de final de la Copa de la UEFA on va ser eliminat pel Bayern de Múnic.
El 30 de juliol es confirmà el seu fitxatge per l'Hèrcules CF.

## Referències

* ↑ «David Cortés se convierte en el cuarto refuerzo del Hércules» (en castellà). Marca.es, 30-07-2010.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Terratrèmol de l'Equador d'abril de 2016

El terratrèmol de l'Equador d'abril del 2016 tingué lloc el 16 d'abril del 2016 a les 18.58 hora local (la 1:58 de diumenge 17, CEST), amb epicentre a uns 27 km de la ciutat de Muisne, a la província d'Esmeraldas, amb una magnitud de 7,8 Mw. És el terratrèmol més fort a l'Equador des del terratrèmol del 1979. El sisme també es va poder sentir al sud-oest de Colòmbia, a ciutats com Cali, Pasto, Popayán i Bogotà, i a la frontera del Perú amb l'Equador a ciutats com Tumbes, Piura i Jaén.
Les primeres notícies van parlar de 77 morts declarats oficialment. Dilluns 18 d'abril, després de 200 rèpliques, el balanç del govern era de 413 víctimes mortals i més de 2.500 ferits. Dimecres 20, mentre esmentaven una forta rèplica de magnitud 6,3, els mitjans van començar a parlar de "més de 500 morts" per referir-se al progressiu increment de les xifres oficials. Dissabte 23 d'abril, el president Correa informava de 646 víctimes mortals i 130 desapareguts, amb unes xifres de 113 persones rescatades amb vida, de 12.492 ferits atesos i de 26.091 persones encara residint en els diversos albergs. El mateix dia, a les 11:45 hora local, ja s'havien enregistrat 782 rèpliques i, sobre afectacions a edificacions i infraestructures, s'informava de 6.998 construccions destruïdes i 2.740 edificacions afectades.
A l'Equador són freqüents els terratrèmols i la seva causa és gairebé sempre atribuïble als processos tectònics de l'ampla zona de subducció al llarg de les costes de l'oceà Pacífic. Aquest terratrèmol, amb epicentre mar endins, davant la costa de l'Equador, s'inscriu en aquest mateix context de tectònica de plaques. El seu origen és l'encavalcament al límit o prop del límit entre la placa continental sud-americana i la del Pacífic. Al lloc on es produí el terratrèmol, la placa del Pacífic subdueix en direcció est a una velocitat de 61 mil·límetres per any. Aquest mecanisme de producció dels terratrèmols és comú a tota la zona de la costa de Xile, Perú i l'Equador, i és l'origen del terratrèmol més gran de la història, amb magnitud 9,5 en l'escala de Richter, que tingué lloc el 1960 a Xile.

## Notes

* 1 2 España, Sara «La zona costanera de l'Equador, la més afectada pel terratrèmol». el País, 17-04-2016.
* 1 2 «M7.8 - 27 km SSE of Muisne, Ecuador» (en anglès). USGS Earthquake Hazards Program. [Consulta: 21 abril 2016].
* ↑ «Plan Internacional alerta de la vulnerabilidad infantil tras el terremoto de Ecuador» (en castellà). Europa Press Internacional, 17-04-2016.
* ↑ «Sismo de 7,8 grados en Ecuador se sintió en el suroccidente del país» (en castellà). El Tiempo [Colòmbia], 17-04-2016.
* ↑ «Terremoto en Ecuador también se sintió en la frontera con Perú» (en castellà). RPP Notícias [Perú], 17-04-2016.
* ↑ «L'Equador es bolca en l'ajuda a les víctimes del terratrèmol, que ha causat 413 morts». 324 Notícies, 19-04-2016 [Consulta: 19 abril 2016].
* ↑ «Una nova rèplica de 6,3 en l'escala de Richter sacseja l'Equador». el País, 20-04-2016 [Consulta: 20 abril 2016].
* ↑ «782 réplicas hasta las 11:45 de este sábado» (en castellà). El Comercio [Quito, Equador], 23-04-2016 [Consulta: 24 abril 2016].
# Josep Maria Gras Navarro

Josep Maria Gras Navarro (Reus, 1797 - 1853) va ser un notari català.
Estudià notariat a Barcelona i s'establí a Reus. Músic afeccionat va organitzar la banda de música de la Milícia Nacional reusenca. D'ideologia liberal, va col·laborar a la Diana constitucional política y mercantil, una publicació reusenca defensora de la constitució de 1812, dirigida pel doctor Jaume Ardèvol, que sortí el 1822. El 1820 era un dels membres destacats de la Tertúlia Patriòtica reusenca, que es reunia al Teatre de les Comèdies, on hi acudien els més aferrissats defensors del sistema constitucional, com ara el metge Pere Mata, pare de Pere Mata Fontanet, Cristòfol Montblanch, també metge, l'hisendat Josep Gayà, el farmacèutic Pere Joan Nadal, el jutge Paulino de los Arcos, i els militars Juan van Halen i Antoni Baiges. El 1822, juntament amb Josep Gener Solanes, va fundar una petita companyia de teatre d'aficionats, i destinaven els beneficis de les representacions a la Milícia Nacional. Va escriure algunes de les obres de teatre que van representar i també va cultivar la poesia. Més endavant va ser diverses vegades regidor a l'ajuntament de Reus. El seu fill, Pere Gras i Bellvé, també notari, va dir d'ell: "El meu pare morí pobre perquè visqué honrat".

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de Reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 341.
# Aristide Bancé

Aristide Bancé (Abidjan, 19 de setembre de 1984) és un exfutbolista de Burkina Faso de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Burkina Faso.
Pel que fa a clubs, destacà a Lokeren i Mainz 05.

## Referències

* ↑ «Bance missing for Burkina Faso». BBC Sport, 31-12-2009. [Consulta: 3 abril 2010].
* ↑ «Burkina Faso 1-1 Ghana». BBC [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ «Burkina Faso - A. Bancé - Profile with news, career statistics and history - Soccerway». [Consulta: 25 juliol 2019].
* ↑ Aristide Bancé at kicker.de (alemany)
* ↑ Aristide Bancé a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Profile and stats - Lokeren (neerlandès)
# Simpsonichthys rufus

Simpsonichthys rufus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Simpsonichthys rufus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Andrés Goteira

Andrés Goteira (Meira, 1983) és un director, director i guionista gallec. És el cofundador de Gaitafilmes.

## Trajectòria

Va estudiar Enginyeria Tècnica de Telecomunicacions a la Universitat de Vigo i Tècnic de So a l'Escola de Imaxe e Son de la Corunya.
El seu primer llargmetratge, Dhogs, es va estrenar al Buenos Aires Festival Internacional de Cinema Independent (BAFICI) el 19 d'abril de 2017, competint a la secció Vanguarda i Gènere d'aquest festival. TAquesta és la primera pel·lícula rodada en gallec que s'estrena al festival de Sitges, el 9 d'octubre de 2017. Va guanyar 13 de les 17 nominacions que va sol·licitar a la 16a edició dels Premis Mestre Mateo,guanyant els premis al millor llargmetratge, guió i adreça A més, va ser premiat per la seva direcció de fotografia, direcció d'art, edició, música original, so, direcció de producció, protagonista masculina i interpretació secundària i protagonista femenina i interpretació secundària.

## Filmografia

* Dhogs (2017)

## Premis i nominacions
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Pel·lícule | Resultat |
| 2017 | Millor director | Dhogs | Guanyador |
| 2017 | Millor guió | Dhogs | Guanyador |
| 2017 | Millor muntatge | Dhogs | Guanyador |

## Notes

* ↑ García, Julián. «'Dhogs': animales sumisos, animales perversos». El Periódico, 9 outubro 2017.
* ↑ «La película “Dhogs”, de Andrés Goteira, se estrenará en el festival internacional de cine independiente de Buenos Aires (BAFICI)». El Blog de Cine Español.
* ↑ Dopico, Montse. «Andrés Goteira: "Dhogs pregunta se imos quedar, como sociedade, aí sentados sen facer nada"». Praza.gal, 04-08-2017.
* ↑ «Dhogs, de Andrés Goteira, é a gañadora dos Mestre Mateo», 04-03-2018.

## Vegeu també

* Pàgina oficial
# David Copperfield (desambiguació)

«David Copperfield» té aquests significats:
# The Blue Veil

The Blue Veil és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Curtis Bernhardt que es va estrenar el 1951.

## Argument

Louise Mason ha perdut el seu marit i el seu fill petit en la Primera Guerra Mundial, cosa que canviarà el curs de la seva vida: es posa el "vel blau", és a dir, treballarà d'infermera la resta dels seus dies tenint cura de nens.
Remake de "Le voile bleu", pel·lícula francesa del 1942.

## Recepció de la crítica

Bosley Crowther, del New York Times, diu que la pel·lícula és "un producte banal i lacrimogen que atraurà multituds d'espectadors a qui no agrada res millor que una bona llagrima". I afegeix: "El guió de Corwin, sota l'espessa direcció de Curtis Bernhardt, estira la situació de Miss Wyman (...) fins a una sèrie d'episodis ideats per esprémer el cor i presentar aquesta senyora com una santa. Hi ha poc d'enginy, poca substància en aquest producte (...) Miss Wyman (...) té poc a fer tret d'envellir dignament. Exhibeix una dolçor continguda però perseverant, amb un halo de ferro que grinyola."
Variety destaca la direcció de Curtis Bernhardt, que gestiona el drama, de vegades una mica mesurat, però mai no s'esforça per aconseguir trucs dramàtics més enllà del nivell més simple d'una història tèbia.

## Repartiment

* Jane Wyman: Louise Mason
* Charles Laughton: Fred K. Begley
* Joan Blondell: Annie Rawlins
* Richard Carlson: Gerald Kean
* Agnes Moorehead: Mrs. Palfrey
* Don Taylor: Dr. Robert Palfrey
* Audrey Totter: Helen Williams
* Cyril Cusack: Frank Hutchins
* Everett Sloane: District Attorney
* Natalie Wood: Stephanie Rawlins
* Vivian Vance: Alicia
* Carleton Young: Henry Palfrey
* Alan Napier: Prof. George Carter
* Warner Anderson: Bill Parker
* Les Tremayne: Joplin
* Dan Seymour: Pelt
* Dan O'Herlihy: Hugh Williams
* Harry Morgan: Charles Hall

## Premis i nominacions
### Premis

* 1952. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Jane Wyman

### Nominacions

* 1952. Oscar a la millor actriu per Jane Wyman
* 1952. Oscar a la millor actriu secundària per Joan Blondell

## Referències

* ↑ «[ http://www.nytimes.com/movie/review?res=9B02E3DF1F39E23ABC4F51DFB667838A649EDE The blue veil]». The New York Times.
* ↑ New York Times review
* ↑ Variety review