OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bosc Lladrós

El Bosc Lladrós o Bosc de Lladrós és un bosc que es troba entre Palau de Santa Eulàlia i Garrigàs, a la comarca de l’Alt Empordà, prop de l’antic Camí Ral, avui carrera Nacional II.
Estava considerat un dels indrets més perillosos del Principat a causa de la presència, en totes les èpoques, de bandolers i lladres de camí ral.
L’estudiós Francesc Costa Oller explica que «el topònim de Bosc Lladrós que trobem a Medinyà i a Palau de Santa Eulàlia informa prou de l'activitat que es feia sota els pins i les alzines. En aquesta zona l’any 1846 una banda de set malfactors assalta la diligència que venia de Figueres, però la guàrdia civil que estava a l’aguait atura l’acció».
I un dels historiadors del bandolerisme, Joan Reglà, diu que «el camí ral —avui carretera de Madrid a França per la Jonquera— passava per l’anomenat "Bosclladrós", és a dir, bosc dels lladres».
Però segons Joan Coromines, malgrat les coincidències, Lladrós és un topònim d’origen romànic que, tenint el mateix origen etimològic que lladre (el que roba), en referència al bosc pren un altre significat: la part de l’arbre entre l’escorça i el cor.

## Referències

* ↑ Costa Oller, Francesc. El Camí Real de França. Història, 2016, p. 104.
* ↑ Reglà, Joan. Bandolers, pirates i hugonots a la Catalunya del segle XVI. Barcelona: Selecta, 1969, p. 157.
* ↑ Coromines, Joan. «Lladrós». A: Onomasticon cataloniae. V L - N.. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona La Caixa, 1996. ISBN 84-7256-844-X..
# Boscarla dels joncs

La boscarla dels joncs (Acrocephalus schoenobaenus) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae) que habita zones de canyars, vegetació d'aiguamoll i arbusts prop de l'aigua, a la zona paleàrtica.
# Bothrops asper

Bothrops asper és una serp verinosa pertanyent a la família dels vipèrids estesa des del sud de Mèxic fins al Nord de Sud-amèrica. Aquesta serp representa la causa principal d'accidents per mossegada de serp a l'Amèrica del Sud i Amèrica Central.

## Etimologia

El nom del gènere, Bothrops, prové de les paraules gregues bothros i ops que siginifiquen "forat" o "fossa" i "cara", respectivament. Això fa referència als òrgans sensitius de detecció de calor d'aquestes serps. Pel que fa al nom de l'espècie, asper és la paraula llatina que faria referència a la seva aparença (aspre) en referència a les escates.

## Noms comuns

Depenent de la zona geogràfica on es troba, aquesta espècie de serp rep diferents noms: terciopelo (Nicaragua, Costa Rica), barba amarilla (Honduras, Guatemala), nauyaca del nahuatl nahui-yakatl o cuatro narices i mahuaquite (Mèxic), Ik´bolay en l'idioma maia Q'eqchi' (Guatemala), yellow-jaw tommygoff (Belice), talla equis o mapaná (Colòmbia), equis (Panamà, Equador) i fer-de-lance.

## Referències

* ↑ McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, vol. 1. Herpetologists' League. 511 pp. ISBN 1-893777-00-6 (series). ISBN 1-893777-01-4 (volume).
* ↑ McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, vol. 1. Herpetologists' League. 511 pp. ISBN 1-893777-00-6 (series). ISBN 1-893777-01-4 (volume)
* ↑ Gutiérrez, José María «Confronting the neglected problem of snake bite envenomig: the need for a global partnership». PLoS Med, 2006, pàg. 150-159.
# Bothus maculiferus

Bothus maculiferus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de les Bahames fins a les Antilles i, també, al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Bothus mancus

Bothus mancus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 45 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Sud-àfrica fins a Hawaii, l'Illa de Pasqua, el sud del Japó, l'Illa de Clipperton i les Illes Cocos.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Bothus mellissi

Bothus mellissi és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 22,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Santa Helena.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Tèsia fumada

La tèsia fumada (Tesia olivea) és una espècie d'ocell de la família dels cètids (Cettiidae). Es troba a Bhutan, Xina, l'Índia, Laos, Myanmar, Nepal, Tailàndia i Vietnam. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els cursos d'aigua i els aiguamolls. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Tèsia fumada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Slaty-bellied Tesia. Tesia olivea» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Butllofa

Una butllofa és una lesió de la pell, una elevació circumscrita de l'epidermis, típicament és causada per la fricció, cremada congelament, exposició a certs productes químics o una infecció. La majoria de les butllofes estan omplertes amb un líquid clar anomenat sèrum sanguini o plasma. Tanmateix, les butllofes poden ser omplertes de sang (conegudes com a butllofa de sang) o de pus (si s'han infectat).
Una butllofa produïda per una cremada s'anomena flictena.
Quan esclata una butllofa, no s'han de treure les restes de la pell, ja que hi pot haver el risc d'una infecció.

## Referències

* ↑ Uchinuma, E; Koganei, Y; Shioya, N; Yoshizato, K «Biological evaluation of burn blister fluid». Annals of plastic surgery, 20, 3, 1988, pàg. 225–30. PMID: 3358612.
# Cloxacil·lina

La cloxacil·lina és un antibiòtic útil per al tractament d'una sèrie d'infeccions bacterianes. Això inclou impetigen, cel·lulitis, pneumònia, artritis sèptica i otitis externa. No és efectiu per a l'Staphylococcus aureus resistent a la meticil·lina (SARM). Es pot utilitzar per via oral i per injecció. A Espanya està comercialitzat com a EFG, Anaclosil i Orbenin.
Els efectes secundaris inclouen nàusees, diarrea i reaccions al·lèrgiques, inclosa l'anafilaxi. També es pot produir una diarrea per Clostridium difficile. No es recomana en persones que han tingut prèviament una al·lèrgia a la penicil·lina. L'ús durant l'embaràs sembla ser relativament segur. La cloxacil·lina forma part de la família de medicaments de la penicil·lina.
La cloxacil·lina va ser patentada el 1960 i aprovada per a ús mèdic el 1965. Està a la Llista de medicaments essencials de l'Organització Mundial de la Salut.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 WHO Model Formulary 2008. World Health Organization, 2009, p. 98, 100, 110–111, 586, 602, 614, 623. ISBN 9789241547659.
* 1 2 3 «Cloxacillin (Professional Patient Advice)». Arxivat de l'original el 20 desembre 2016. [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2023.
* ↑ Analogue-based Drug Discovery (en anglès). John Wiley & Sons, 2006, p. 490. ISBN 9783527607495.
* ↑ World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019. Geneva: World Health Organization, 2019. WHO/MVP/EMP/IAU/2019.06. License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.
# František Blažek

František Blažek (Velenice prop de Nový Bydžov, 21 de desembre de 1815 - Praga, 13 de gener de 1900) fou un professor de música, autor d'un llibre de text sobre harmonia Theoreticko praktická nauka o harmonii pro školu a dům (1866). Fou mestre de l'Escola d'orgue de Praga on va ensenyar durant el període més llarg de tots els mestres. Va tenir com a alumne Franjo Vilhar Kalski, Antonín Dvořák i Leoš Janáček. Després de la unificació de l'Escola d'orgue amb el Conservatori de Praga, l'any 1889, va esdevenir docent de la nova institució.

## Referències

* ↑ «Dades biogràfiques» (en txec). prijmeni.cz. [Consulta: 21 agost 2016].
* ↑ «Biografia» (en anglès). antonin-dvorak.cz. [Consulta: 21 agost 2016].
* ↑ «Dada recollida» (en txec). [Consulta: 21 agost 2016].
* ↑ Edita Enciclopèdia Espasa, vol. 68, pàg. 1252. (ISBN-84-239-4568-5)
* ↑ Kučerová, Lenka. «Music Theory at the Organ School in Prague (1830–1889)» (en anglès). musicologica.cz/. Arxivat de l'original el 21 d’agost 2016. [Consulta: 21 agost 2016].
# Francisco Aceves Lozano

Francisco Aceves Lozano (Real Sitio de San Ildefonso, 11 de maig de 1844 - valor desconegut) va ser un compositor espanyol.
Ingressà en el conservatori de Madrid el 17 de setembre de 1865, en els concursos públics d'harmonia, celebrats en el mateix establiment al juny de 1868 obtingué el primer premi. Germà del també compositor, Rafael Aceves Lozano, fou deixeble del mestre Miquel Galiana.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom. núm 2 (ISBN 84-239-4502-2)
# François Simon (polític)

François Simon (Steinfort, 10 de setembre de 1887 - Ciutat de Luxemburg, 9 d'octubre de 1965) fou un enginyer i polític luxemburguès.
Llicenciat en enginyeria de ponts i calçades, realitzà les tasques de director des de 1933. Com a militant del Partit Popular Social Cristià (CSV), fou elegit diputat i, durant el gabinet Dupong-Schaus-Bodson, exercí de Ministre d'Economia i Agricultura de Luxemburg. El mandat del càrrec comprengué des del 2 de setembre de 1950 fins al 3 de juliol de 1951, data en què dimití per qüestions de salut i fou rellevat pel socialista Michel Rasquin. El setembre de 1960 fou president de Protecció civil.

## Condecoracions

* Comandant amb corona de l'Orde d'Adolf de Nassau (promoció 1951)
* Comandant de l'Orde de la Corona de Roure (promoció 1950)
* Oficial de la Legió d'Honor (promoció 1949)

## Referències

* ↑ «Bulletin de Documentation - Nos 7/8/9 7e Année» (pdf) (en luxemburguès) p. 166. Government.lu, 30-09-1951. [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Memorial A N° 10» (en luxemburguès). Legilux.public.lu, 1950. [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Bulletin d'Information N° 8/ 9 (5 e année)» (en luxemburguès) p. 268. Gouvernment.lu, 30-09-1949. [Consulta: 20 desembre 2017].
# Fernando Gallego

Fernando Gallego (ca. 1440 - 1507) va ser un pintor espanyol de l'escola hispano-flamenca.

## Biografia

Se'l té per nascut en la ciutat de Salamanca vora l'any 1440, encara que no se saben amb exactitud les dades del lloc i el moment del naixement. Es desconeix tot el referent a la seva formació artística, i encara que alguns han proposat un viatge a Flandes, d'altres, que són més, descarten aquesta possibilitat i apunten més aviat a una formació autodidacta a la península a través dels gravats que circulaven per aquella època procedents de Flandes.
Les primeres referències documentals el situen treballant a la Catedral de Plasència al costat d'un pintor desconegut anomenat Juan Felipe. Anys més tard se'l situa a Coria, amb l'encàrrec de sis retaules. Aquestes obres no es conserven, cosa que no ajuda a aclarir el seu període formatiu.
El 1486, hom el cita com a veí de Ciudad Rodrigo, sens dubte degut al fet que en aquests moments es trobava treballant en el retaule de la catedral. L'última referència documental que se'n té és de l'any 1507, quan se'l situa realitzant un encàrrec de la Universitat de Salamanca. No es creu que pogués viure gaire més enllà d'aquell any, encara que la data de defunció també és desconeguda.

## Obres

La seva obra és molt àmplia, malgrat que no ens hagin arribat moltes de les seves obres. Se'n conserven a les províncies de Salamanca, Zamora, Càceres, Astúries, Madrid i Barcelona; i en altres països com França, Estats Units i Mèxic.

### Obres destacades

* El retaule de Sant Ildefons de la Catedral de Zamora
* La Pietat del Museu del Prado
* El Cel de Salamanca en el Pati d'Escoles Menors de la Universitat de Salamanca
* Les taules d'Arcenillas, disperses entre la localitat d'Arcenillas (Zamora, el Museu Catedralici de Zamora i el Museu de Belles Arts d'Astúries
* El retaule de Sant Llorenç a Toro
* Epifania, al Museu Nacional d'Art de Catalunya
* Retaule de la Catedral de Ciudad Rodrigo, en l'actualitat al museu de la Universitat de Tucson (Arizona, EUA).

## Referències

* ↑ Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* ↑ Francesc M. Quílez i Corella a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 122-123.

## Bibliografia

* Fernando Gallego, cat. exp., Salamanca, Viseu-Salamanca, 2004.
* Cabrera, José María, i Garrido, Carmen, "Dibujos subyacentes en las obras de Fernando Gallego", Boletín del Museo del Prado, II, Madrid, 1981, pàgines 43-48.
* Post, Chandler R., The Hispano-Flemish Style in Northwestern Spain, "A History of Spanish Painting", Cambridge, Harvard University Press, 1933, vol. IV.
* García Sebastián, José Luis, Fernando Gallego y su taller en Salamanca, Salamanca, Obra Cultural de la Caja de Ahorros y Monte de Piedad, 1979.
* Gudiol Ricart, Josep, Pintura gótica, "Ars Hispaniae", Madrid, Plus Ultra, 1955, vol. IX.
* Silva Maroto, Pilar, Fernando Gallego, Salamanca, Caja Duero, 2004.
* Gaya Nuño, Juan Antonio, Fernando Gallego, Madrid, Instituto Diego Velázquez, Consell Superior d'Investigacions Científiques, 1958.

## Enllaços externs

* Museu del Prado (castellà)
# Frank Havens

Frank Havens (comtat d'Arlington, 1 d'agost de 1924 - Harborton, 22 de juliol de 2018) fou un piragüista estatunidenc que va competir des de finals de la dècada 1940 fins a principis de la de 1960.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la competició del C-1 10.000 metres del programa de piragüisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, disputà dues proves del programa de piragüisme. Guanyà la medalla d'or en el C-1 10.000 metres i fou quart en la del C-1 1.000 metres. També va prendre part en els Jocs de 1956, on fou vuitè en el C-1 10.000 metres, i els de 1960, on quedà eliminat en sèries del C-1 1.000 metres.
Fou inclosa al Virginia Sports Hall of Fame i designada Llegenda per l'Associació Americana de Piragüisme. Va morir el juliol de 2018 a l'edat de 93 anys.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Frank Havens». [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «HOF Inductees - Frank B. Havens». Virginia Sports Hall of Fame. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 gener 2011].
* ↑ «In Memory of Frank Havens». Arxivat de l'original el 2019-04-13. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Frank Wynne

Frank Wynne (comtat de Sligo, 7 d'abril de 1962) és un traductor literari i escriptor irlandès.

## Biografia

Va treballar com a editor de còmics a Fleetway i després a Deadline Magazine, i també va treballar un temps per a AOL abans de fer-se traductor literari. Ha traduït obres de molts autors, com Michel Houellebecq, Boualem Sansal, Frédéric Beigbeder, el novel·lista Ahmadou Kourouma i el colombià Andrés Caicedo. Va guanyar el Premi Internacional de Literatura IMPAC de Dublín per Atomised, la seva traducció de Les partícules elementals de Michel Houellebecq. La seva traducció de Frédéric Beigbeder de Windows on the World, una novel·la situada a les torres bessones del World Trade Center de Nova York durant els atemptats de l'11 de setembre de 2001 va guanyar el Premi Independent de Ficció Estrangera del 2005. També ha guanyat el premi de traducció Scott Moncrieff el 2008 per la traducció des del francès i el 2012 el premi Valle Inclán per la seva traducció des del castellà.
El seu llibre Jo era Vermeer, una biografia de Han van Meegeren, fou publicada per Bloomsbury Publishing l'agost del 2008 i radialitzat per la BBC 4 a la seva secció "Llibre de la Setmana".

## Premis

* 2015: Guanyador del CWA International Dagger per la traducció de Camille de Pierre Lemaitre
* 2014: Guanyador del CWA International Dagger per la traducció de The Siege d'Arturo Pérez-Reverte
* 2014: Guanyador del Premi Valle-Inclán per la traducció de The Blue Hour d'Alonso Cueto
* 2013: Guanyador de Junta del CWA International Dagger per la traducció d'Alex de Pierre Lemaitre
* 2012: Guanyador del Premi Valle-Inclán per la traducció de Kamchatka de Marcelo Figueras
* 2008: Guanyador del Premi Scott Moncrieff per la traducció de Holiday in a Coma and Love Lasts Three Years de Frédéric Beigbeder
* 2005: Guanyador del Premi Independent de Ficció Estrangera per Windows on the World de Frédéric Beigbeger
* 2002: Guanyador del Premi Internacional de Literatura IMPAC de Dublín per Atomised' de Michel Houellebecq

## Referències

* 1 2 «Translation Prizes | Society of Authors - Protecting the rights and furthering the interests of authors», 05-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-05. [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 10 novembre 2018].
# Futbol als Emirats Àrabs Units

El futbol és l'esport més popular als Emirats Àrabs Units. És dirigit per l'Associació de Futbol dels Emirats Àrabs Units. Aquesta fou creada l'any 1971, i afiliada a la FIFA el 1974.

## Competicions

* Lligues:
** Pro League
** First Division League
** Second Division League
* Copes:
** Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol
** Copa de la Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol
** Supercopa dels Emirats Àrabs Units de futbol
** Copa Federació dels Emirats Àrabs Units de futbol (desapareguda)
** Copa del Vice-president dels Emirats Àrabs Units de futbol (desapareguda)

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2021.
* Al-Ain SCC
* Shabab Al-Ahli Dubai FC
* Al-Wasl SC Dubai
* Sharjah FC
* Al-Wahda SCC Abu Dhabi
* Al-Jazira SC Abu Dhabi
* Al-Nasr SC Dubai
* Al-Shabab Al-Arabi Club Dubai
* Al-Sha'ab CSC Sharjah
* Baniyas SCC
* Emirates CSC
* Ajman Club

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1980
* Adnan Al Talyani
* Khalil Ghanim
* Mubarak Ghanim
* Khalid Ismail
* Fahad Khamees
* Abdulrahman Mohamed
Des de 1990
* Zuhair Bakheet
* Hussain Ghuloum
* Nasir Khamees
* Eissa Meer
* Ibrahim Meer
* Muhsin Musabah
* Ali Thani Jumaa
Des de 2000
* Haider Alo Ali
* Abdulrahim Jumaa
* Subait Khater
Des de 2010
* Walid Abbas
* Omar Abdulrahman
* Hamdan Al-Kamali
* Ali Mabkhout
* Ismail Matar
* Majed Naser

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Xeic Zayed | 44.250 | Abu Dhabi |
| 2 | The Sevens Stadium | 44.000 | Dubai |
| 3 | Estadi Mohammed bin Zayed | 42.056 | Abu Dhabi |
| 4 | Estadi Hazza bin Zayed | 25.965 | Al Ain |
| 5 | Estadi Sharjah | 18.578 | Sharjah |
| 6 | Estadi Maktoum bin Rashid Al Maktoum | 18.000 | Dubai |
| 7 | Estadi Zabeel | 18.000 | Dubai |

## Vegeu també

* Associació de Futbol dels Emirats Àrabs Units
* Selecció de futbol dels Emirats Àrabs Units

## Referències

* ↑ Mapa Mundial
* ↑ «Kuwait and UAE football teams' poor performance mirrors social ills | Raymond Barrett | Comment is free». theguardian.com, 17-01-2014. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ United Arab Emirates Arxivat 2019-01-19 a Wayback Machine. at FIFA site
* ↑ «United Arab Emirates - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «West Asia(excluding Iran and Saudi Arabia)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ «West Asia Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ «United Arab Emirates All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
# Futbol als Jocs Mediterranis de 2018

La competició de futbol dels Jocs del Mediterrani de 2018 de Tarragona es va celebrar entre el 22 i el 30 de juny en els estadis de tres seus diferents: Reus, La Pobla de Mafumet i Calafell. La primera aparició d'aquest esport en els Jocs del Mediterrani va ser a Alexandria 1951 a Egipte.
La competició es va centrar només en la competició masculina.

## Competició
### Fase de grups
#### Grup A

| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Dif | Punts |
| Espanya | 2 | 1 | 1 | 0 | 4 | 1 | +3 | 4 |
| Algèria | 2 | 1 | 0 | 1 | 3 | 4 | -1 | 3 |
| Bòsnia i Hercegovina | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | -2 | 1 |
| Algèria | 1-4 | Espanya |
Calafell
| Espanya | 0:0 | Bòsnia i Hercegovina |
Reus
| Algèria | 2:0 | Bòsnia i Hercegovina |
La Pobla de Mafumet

#### Grup B

| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Dif | Punts |
| Itàlia | 2 | 1 | 1 | 0 | 8 | 2 | +6 | 4 |
| Marroc | 2 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 | +0 | 2 |
| Líbia | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 6 | -6 | 1 |
| Itàlia | 2:2 | Marroc |
Calafell
| Marroc | 0:0 | Líbia |
Reus
| Líbia | 0:6 | Itàlia |
La Pobla de Mafumet

#### Grup C

| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Dif | Punts |
| Grècia | 2 | 2 | 0 | 0 | 4 | 1 | +3 | 6 |
| França | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | -1 | 3 |
| Turquia | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | -2 | 0 |
| Turquia | 0:1 | França |
La Pobla de Mafumet
| Turquia | 0:1 | Grècia |
Calafell
| França | 1:3 | Grècia |
Reus

### Fase final
#### Semifinals

| Itàlia | 3:0 | Grècia |
La Pobla de Mafumet
| Espanya | 2:1 | Marroc |
Reus

#### 7è i 8è lloc

| Turquia | 4:2 | Bòsnia i Hercegovina |
La Pobla de Mafumet

#### 5è i 6è lloc

| Algèria | 0:1 | França |
Calafell

#### 3r i 4t lloc

| Grècia | 0:0 (6:7) | Marroc |
La Pobla de Mafumet

#### Final

| Itàlia | 2:3 | Espanya |
Reus

## Medaller

| Categoria | Or | Plata | Bronze |
| Competició masculina | Espanya | Itàlia | Marroc |

## Referències

* ↑ «Futbol - Jocs Mediterranis 2018». Arxivat de l'original el 2018-05-24. [Consulta: 24 maig 2018].
# Funció de Cruijff

La funció de Cruijff és una Gaussiana centrada (al punt b) amb diferents amplades a l'esquerra i dreta (σ$_{L,R}$) del pic i amb cues no Gaussianes (α$_{L,R}$)ː
    $f(x)=a\ exp{-{\frac {(x-b)^{2}}{(2\sigma _{L,R}^{2}+\alpha _{L,R}(x-b)^{2})}}}$
La funció és generalment utilitzada en física d'altes energies per a modelitzar ressonàncies de partícules mesurades amb resolucions d'energia experimentals que varien a una banda i altra del pic.

## Referències

* ↑ The BABAR Collaboration; Sanchez, P. del Amo «Study of B -> X gamma Decays and Determination of |V_td/V_ts|». Physical Review D, 82, 5, 10-09-2010, pàg. 051101. DOI: 10.1103/PhysRevD.82.051101. ISSN: 1550-7998.
* ↑ Gordon, Hamish. Searches for CP Violation in Charmed Meson Decays: A Study of D+ → K - K+ ∏+ at the LHCb Experiment (en anglès). Springer, 2014-06-07. ISBN 978-3-319-07067-4.

## Vegeu també

* Funció Crystal Ball