OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Huelgas Reales

* Aquest article tracta sobre el monestir del terme de Valladolid. Si cerqueu el monestir del terme de Burgos, vegeu «las Huelgas».
Las Huelgas Reales o Santa María la Real de las Huelgas, és un monestir femení de l'Orde del Cister, situat a Valladolid. Està catalogat Bé d'Interès Cultural' des del 3 de juny de 1931. Es va fundar l'any 1300 en l'època en la qual es començava a bastir la segona muralla de la ciutat.

## Història

La reina María de Molina, va ser la que va fer donació del seu propi palau situat extramurs per a la construcció d'un monestir cistercenc, l'any 1282. Amb aquest gest emulava el de Leonor de Plantagenet, esposa d'Alfons VIII, que havia patrocinat la fundació del Monestir de las Huelgas (Burgos). El monestir de Valladolid va començar a ser actiu l'any 1320. L'any 1328 va ser incendiat per les tropes d'Alfons XI i només se'n va salvar la sala capitular, una estança principal i la façana. Actualment no en resta res del temple inicial i el més antic que hi ha és el sepulcre de María de Molina, del segle xv, i una porta de fortificació d'estil mudèjar.

## L'església

L'església actual va ser bastida en pedra, maó i tàpia entre 1579 i 1599 per Juan Ribero de Rada, Juan de Nates i Mateo de Elorriaga en estil renaixentista espanyol. Al centre del seu creuer es va instal·lar el sepulcre de María de Molina, que data originalment de 1410-1440 i va ser reformat el 1600.
El retaule major va ser traçat per Francisco de Praves, essent les escultures i relleus de Gregorio Fernández, que hi treballà cap a 1613; i les pintures de Tomás de Prado. Les reixes de les capelles són obra de Juan del Barco. Al cor baix hi ha un Crist de Juan de Juni. L'orgue és barroc fet a Valladolid per Juan Casado Valdivieso el 1706.
El claustre, es va començar a construir el 1622 i és molt sobri, de planta quadrada amb dos pisos. Va ser parcialment enderrocat l'any 1970 en ocasió d'una gran reforma arquitectònica.
* Detall del sepulcre de María de Molina.
* Orgue.
* Retaule Major de l'església.

## Notes

* ↑ Ars Hispaniae: historia universal del arte hispánico, Volumen 4, pg. 313.

## Enllaços externs

* Revista de l'orde
# Hèracles d'Alexandria

Hèracles d'Alexandria o també Teocles va ser el tretzè patriarca d'Alexandria, i va governar de l'any 232 al 248.
Va néixer de pares pagans que es van convertir al cristianisme i van ser batejats després del seu naixement. Li van ensenyar la filosofia grega i la doctrina cristiana. També va estudiar els quatre evangelis i les epístoles. Demetri, el 12è patriarca d'Alexandria, el va ordenar diaca i després sacerdot de l'església d'Alexandria. Demetri el va nomenar substitut d'Orígenes, de qui Hèracles havia estat deixeble, al front de l'Escola catequística d'Alexandria.
Quan Demetri va morir, Hèracles va ser escollit patriarca. Va convertir molts pagans i els va batejar. Va dedicar els seus esforços a ensenyar, predicar i instruir als heretges. Encarregà a Dionís la tasca de jutjar entre els creients, i de tenir cura dels seus afers. El papa Hèracles va seure al tron de Sant Marc durant 16 anys fins a la seva mort. L'Església Copta el considera sant.

## Referències

* ↑ «Heraklas». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 28 agost 2023].
* ↑ «The Departure of St. Heraclas (Theoclas), 13th Pope of Alexandria». copticchurch.net/synaxarium. St. Mark's Coptic Orthodox Church, Jersey City N.J. [Consulta: 28 agost 2023].

## Enllaços externs

* John Chapman. «Heraclas». A: New Advent. The Catholic Encyclopedia [Consulta 28 d'agost de 2023]
# Híerax (desambiguació)

Híerax és el nom dels següents personatges:
* Híerax, personatge mitològic
* Híerax, músic de l'antiga Grècia
* Híerax, filòsof platònic
* Híerax de Leontòpolis, mestre i escriptor cristià grec, fundador d'una secta
* Antíoc Híerax, rei d'una part dels dominis selèucides (243 aC-227 aC)
* Híerax d'Esparta, almirall espartà
# Ignacio Cáceres Llorca

Ignacio Cáceres Llorca, més conegut com a Nacho Cáceres (Barcelona, 18 de juny de 1976) és un atleta i corredor de fons català, especialitzat en les proves de 10.000 metres, mitja marató i marató.
Va ser medallista de plata en els 10.000 metres a les Universíades d'estiu de 2001 a Pequín, amb un temps de 28:43.63, i l'any següent va acabar dotzè en la prova als Campionat d'Europa d'atletisme de 2002 a l'Estadi Olímpic de Múnic acabant en dotzé lloc amb un temps de 28:25.84. També va ser seleccionat per a l'equip de marató als Campionat d'Europa d'atletisme de 2010, encara que malauradament no va poder acabar la carrera. A més fou desé a la Copa d'Europa de 2005, celebrada a Barakaldo, als 10.000 metres, amb un temps de 29:04.54.
Cáceres aconseguí una marca personal a la Marató de Rotterdam 2012, ocupant el novè lloc en un temps de 2:11:58 hores. I va competir a la prova de marató dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 a Londres, acabant en el lloc 31.

## Referències

* 1 2 3 «Ignacio Cáceres». Reial Federació Espanyola d'Atletisme (RFEA). Arxivat de l'original el 22 de desembre 2022. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Ignacio Cáceres, medalla de plata en la final de los 10.000 metros». ABC, 27-08-2001 [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «La carrera nocturna "Alcalde de Águilas" celebra su trigésima edición Fuente». Federación de Atletismo de la Región de Murcia [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Ignacio Cáceres». World Athletics. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ Armero, Andrés «El catalán completó en Rotterdam el maratón de su vida. Nacho Cáceres: "A partir del kilómetro 38 cerré los ojos y me dejé el alma". Un registro de 2h11'58” le puede llevar a los Juegos de Londres». Marca, 16-04-2012 [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ Massa, Sara «Nacho Cáceres sueña con volver a ser olímpico mientras prepara carreras de 10km». El Confidencial, 12-06-2015 [Consulta: 28 desembre 2022].
# Ignacio Cases Mora

Ignacio Cases Mora (Gijón, Astúries, 22 de desembre de 1987) és conegut com Nacho Cases, és un futbolista asturià que juga com a migcampista. Format a l'Sporting de Gijón, juga actualment a l'Ermis Aradippou.

## Trajectòria futbolística

Tot i que va començar a jugar de ben jove al Codema i se'n va anar, amb 17 anys, al Revillagigedo; Nacho Cases es pot considerar un jugador plenament de l'Escola de Mareo on s'ha format durant setze temporades. El jugador va ascendir en les categories inferiors i va ser una peça clau en l'ascens de l'Sporting B a la Segona B. En aquesta categoria va perdre protagonisme, però la seua insistència li va permetre aconseguir la capitania de l'equip i li va obrir les portes del primer equip.
Finalment l'oportunitat de la seua vida li va arribar amb 23 anys de la mà de Manolo Preciado. Així debutava a primera divisió la jornada 18a de la temporada 2010/11 contra el Racing de Santander. Va començar el partit com a titular compartint l'eix del centre del camp amb Sebastián Eguren. Durant aquesta primera temporada es va consolidar com a peça clau en l'eix del mig del camp, de fet, va acabar la temporada amb 18 partits de Lliga disputats, però només va marcar un sol gol.

## Referències

* ↑ «El último canterano de su generación» (en castellà). Web del comercio digital. Arxivat de l'original el 2011-01-10. [Consulta: 14 febrer 2011].
* ↑ «Diego Castro consigue una prórroga para Preciado» (en castellà). Web del diari Marca. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ ««Nos vamos a salvar», afirma Cases» (en castellà). Web del comercio digital. Arxivat de l'original el 2011-01-13. [Consulta: 10 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa al web de l'Sporting Arxivat 2013-03-15 a Wayback Machine.
* Estadístiques a ESPN
* Fitxa a Soccerway
# Neòfit I

Neòfit I (en grec medieval Νεόφυτος Α') va ser patriarca de Constantinoble l'any 1153. Va succeir durant uns mesos al patriarca Teodot II.
Va ser monjo al monestir de la Mare de Déu (Theotokos) Benefactora, després de la mort del seu predecessor. Durant l'any escàs del seu govern que va tenir lloc sota l'emperador Manuel I Comnè, no hi van haver successos importants. Va dimitir del càrrec per seguir amb les seves pràctiques ascètiques.

## Referències

* ↑ Magdalino, Paul. The empire of Manuel I Komnenos, 1142-1180. Cambridge: Cambridge University Press, 1993, p. 279-283. ISBN 9780521305716.
# New Miami

New Miami és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.469 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Miami tenia 2.469 habitants, 877 habitatges, i 701 famílies. La densitat de població era de 1.071,1 habitants/km².
Dels 877 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 17,8% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 15,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.476 $ i la renda mediana per família de 40.057 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 19.966 $. La renda per capita de la població era de 15.538 $. Aproximadament el 10,3% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Miami». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Miami». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nini Roll Anker

Nini Roll Anker (3 de maig de 1873 - 20 de maig de 1942) fou una novel·lista i dramaturga noruega. Nasqué a Molde, filla del magistrat, membre del parlament i ministre Ferdinand Nicolai Roll, i neta del primer alcalde de Trondheim, Jacob Roll. Es casà dues voltes, primer amb el terratinent Peter Martin Anker, i després amb l'enginyer i regatista olímpic Johan August Anker. La seua estrena com a escriptora es produí amb I blinde al 1898, amb el pseudònim de Jo Nein. Les seues darreres novel·les són Det svake kjøn (1915) i Kvinnen og den svarte fuglen (pòstuma, 1945).

## Referències

* ↑ Iversen, Irene. «Nini Roll Anker». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en noruego). Kunnskapsforlaget.
* ↑ Beyer, Edvard. «Nini Roll Anker». A: Henriksen, Petter. Store norske leksikon (en noruego). Kunnskapsforlaget, 2007.

## Enllaços externs

* Article sobre Nini Roll Anker en Norsk biografisk leksikon (en noruec).
* Llibres digitals d'Anker en la Biblioteca Nacional de Noruega (en noruec).
# No Name Face

No Name Face és el primer àlbum d'estudi de la banda nord-americana Lifehouse, el qual va sortir a la venda el 31 d'octubre de l'any 2000. L'àlbum va ser llançat el 31 d'octubre del 2000 amb el single Hanging By A Moment, i va vendre unes 4.000.000 milions de còpies mundialment, 1.000.000 milions als Estats Units i va ser certificat platí per la RIAA.

## Llista de cançons

| Cançons | Duració | URL de la cançó (original) escurçada |
| Hanging by a Moment | 3:36 | http://ves.cat/afAF%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Sick Cycle Carousel | 4:23 | http://ves.cat/afA8%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Unknown | 4:06 | http://ves.cat/afA0%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Somebody Else's Song | 4:36 | http://ves.cat/afA-%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Trying | 3:52 | http://ves.cat/afA_%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Only One | 4:56 | http://ves.cat/afBa%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Simon | 6:01 | http://ves.cat/afBb Arxivat 2020-05-24 a Wayback Machine. |
| Cling And Clatter | 4:29 | http://ves.cat/afBc%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Breathing | 4:25 | http://ves.cat/afBd Arxivat 2020-05-22 a Wayback Machine. |
| Quasimodo | 4:32 | http://ves.cat/afBe%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Somewhere in Between | 4:14 | http://ves.cat/afBf%5BEnllaç+no+actiu%5D |
| Everything | 6:07 | http://ves.cat/afBg%5BEnllaç+no+actiu%5D |

### Senzills

* Hanging by a moment
* Sick cycle carousel
* Breathing

### Membres de la banda

Produït per Ron Aniello
* Jason Wade – vocal i guitarrista
* Sergio Andrade – baix
* Jon Palmer – bateria

### Membres addicionals

* Ron Aniello: Guitarra, baix, teclats, Percussió, Enginyer
* Collin Hayden: Guitarra elèctrica
* Aaron Lord: Viola
* Marcus Barone: "Chamberlaine"
* Aaron Embry: teclat
* John Leftwich: Contrabaix
* Bob Glaub: Baix
* Jack Kelly: bateria
* Matt Laug: Bateria
* Walter Rodriquez: Tambor
* Jude Cole: Cors
* Kendall Payne: Cors
* Neal Averon: Enginyer
* Jim Scott: Enginyer
# No Nut November

No Nut November (en català "Novembre sense ejaculació") és un repte d’Internet que gira al voltant de l'abstinència sexual, en què els participants s’abstenen de masturbar-se o tenir orgasmes durant el mes de novembre. Tot i que originalment No Nut November pretenia ser satíric, alguns participants afirmen que abstenir-se d’ejacular i veure pornografia té beneficis per a la salut (fet que ha estat desmentit científicament). El 2011 es va publicar una entrada a Urban Dictionary per a No Nut November i, el 2017, el moviment va començar a guanyar popularitat a les xarxes socials. Així, s'associà amb la comunitat NoFap de Reddit, que anima els seus membres a no masturbar-se. La comunitat Reddit /r/ NoNutNovember va passar de 16.500 subscriptors el novembre de 2018 a 52.000 subscriptors el novembre de 2019 i a 85.300 el novembre de 2020.
Després que alguns personatges públics, com Paul Joseph Watson, impulsessin la campanya, EJ Dickson de la revista Rolling Stone va suggerir que el moviment havia estat cooptat per l'extrema dreta. I mitjans com Vice Media van criticar el repte el 2018 després que els seguidors van enviar amenaces al compte de Twitter de xHamster.

## Referències

* 1 2 «No ejacular durant un mes no té beneficis coneguts, però masturbar-se de manera freqüent pot reduir el risc de càncer de pròstata - Verificat», 09-11-2022. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Ethan Vassar «Seriously: You failed No Nut November, what now?». The Rocky Mountain Collegian, 10-11-2019 [Consulta: 11 novembre 2019]. Arxivat 9 de gener 2020 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-01-09. [Consulta: 18 novembre 2020].
* 1 2 3 EJ Dickson «How a New Meme Exposes the Far-Right Roots of #NoNutNovember». Rolling Stone, 08-11-2019 [Consulta: 11 novembre 2019].
* 1 2 Sarah Manavis «No Nut November: the insidious internet challenge encouraging men not to masturbate». New Statesman, 13-11-2018 [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ Zachary Zane «Inside 'No Nut November,' Where Guys Don't Masturbate for a Month». Men's Health, 05-11-2019 [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ Phoebe Loomes «Thousands of men quit sex for 'No Nut November'». The New Zealand Herald, 24-11-2018 [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ Samantha Cole. «Let This Be the Last No Nut November». Vice, 30-11-2018. [Consulta: 11 novembre 2019].

## Enllaços externs

* NoNutNovember a Reddit
# No Name

No Name (montenegrí: Но нејм) va ser un grup musical format el 19 de novembre de 2003 a la ciutat de Podgorica, es una banda creada de nois de montenegro i es molt més coneguda per les controvèrsies al voltant de la seva participació en la preselecció nacional per al Festival de la Cançó d'Eurovisió. El grup va debutar l'any 2005, amb la cançó "Zauvijek moja" ("Meva Per Sempre") (Milan Perić / Slaven Knezović), guanyant l'Europjesma 2005 i representant així Sèrbia i Montenegro al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2005. El grup va quedar 7è a l'ESC amb un total de 137 punts, aconseguint el pas directe a la final del Festival de la Cançó d'Eurovisió 2006 per Sèrbia i Montenegro. Va ser fundada el 19 de novembre de 2003. El novembre de 2006, el baixista Marko Perić va deixar el grup per un motiu desconegut, el grup es va dissoldre el 2008.

## Polèmiques

L'any 2005, com a complets forasters però amb una cançó amb una forta identitat nacional (montenegrina), van obtenir la majoria dels vots del jurat designat per l'RTCG, provocant un enrenou entre els seguidors serbis i montenegrins del Festival d'Eurovisió.
De nou al març de 2006, van participar a Montevizija 2006, la semifinal montenegrina, i van acabar 2ns, i van guanyar a la final Europjesma amb "Moja ljubavi". El jurat designat per l'RTCG no va atorgar cap punt al grup serbi Flamingosi, que, per alguns, van ser declarats guanyadors fins i tot abans de la competició d'altres afavorint No Name. El nou arranjament de la cançó i la victòria de No Name van arribar just a temps per a la campanya per la independència de Montenegro, que va començar aquell any. La cadena de televisió sèrbia va decidir retirar-se i, per tant, No Name no podia representar el país a Atenes.

## Discografia
### Solters

* Za Tebe i Mene (Sunčane Skale 2004 - 2n lloc)
* Budućnost (cançó dels seguidors de l'FK Budućnost Podgorica)
* Zauvijek moja (Eurovisió 2005 - 7è lloc)
* Moja ljubavi (Evropesma 2006 - 1r lloc, retirat d'Eurovisió)
* Forever Mine
* Kad Budemo Zajedno (Festival de Música de Budva 2006)
* Moja Mala (duet amb la cantant macedònia Bojana)
* Postelja od Leda (Festival de Música de Budva 2007 - 2n lloc)
* Kad Kažeš Ne (Festival Radijski 2007)
* Pronađi-me

## Referències

* ↑ «No Name - Zauvijek Moja (Serbia and Montenegro) Live - Eurovision 2005» (en anglès). [Consulta: 7 setembre 2023].
# Nil Cabasiles

Nil Cabasiles (Neilus Cabasilas, Νεῖλος Καβασίλας) fou arquebisbe de Tessalònica. Vivia vers el 1314 o 1340. Es va oposar a les doctrines de l'església llatina i va escriure diversos llibres: Una oració sobre la causa del cisma entre grecs i llatins (περὶ τῶν αἰτιῶν τῆς ἐκκλησιαστικῆς διαστάσεως), i una obra sobre la primacia del papa (περὶ τῆς ἀρχῆς τοῦ πάπα).
# Noel Rawsthorne

Noel Rawsthorne (23 de desembre de 1929 – 28 de gener de 2019) va ser un organista i compositor britànic.

## Biografia

Noel Rawsthorne va ser alumne de Fernando Germani a Itàlia, Harold Dawber al Royal Manchester College, i Marcel Dupré a França. És organista de la catedral de Liverpool de 1955 a 1980. Allà compon moltes obres corals, com la Festive Eucharist (1978), que és encara cantada regularment a les esglésies de la diòcesi anglicana de Liverpool. Fins a l'any 1993, Rawsthorne és mestre de conferències en música al S. Katharine's College de Liverpool (avui la Universitat de Liverpool Hope).
Obté un doctorat honorífic en música de la Universitat de Liverpool. La seva col·laboració amb el Reial Liverpool Philharmonic Orquestra va incloure la supervisió de la renovació dels orgues Rushworth i Dreaper al Philharmonic Hall i va mantenir sòlides amistats personals i professionals amb la 'Phil'.
Va formar Ian Tracey, que li ha succeït com a director musical de la catedral l'any 1980.
Les composicions i arranjaments de Rawsthorne es troben a moltes col·leccions contemporànies de música per a orgue. La seva Hornpipe Humoresque és un divertit recull de variacions sobre el famós Sailor's Hornpipe, a l'estil de Bach (Concert Brandeburguès n ° 3, 1r moviment), Antonio Vivaldi ("Primavera," 1r moviment, de les Quatre Estacions), Arne (Rule, Britannia!) i Widor (Toccata de la simfonia per a orgue número 5). Sens dubte la seva música per a orgue més interpretada és la seva Aria en fa. L'organista Gordon Stewart ha gravat un CD l'any 2012 de 21 trossos de la música per a orgue de Rawsthorne per celebrar la 83è aniversari del compositor, inclosos molts trossos inèdits al disc.

## Referències

* ↑ (anglès) Death of a great British organist, 89 sur slippedisc.com, 28 janvier 2019.
* ↑ Thomas, Revd Dr Martin. English Cathedral Music and Liturgy in the Twentieth Century. Ashgate Publishing, Ltd., 2015-06-28, p. 209–. ISBN 9781472426307.
# Off Beat

Off Beat és una pel·lícula estatunidenca del 1986 del gènere de la comèdia romàntica. El protagonista és un bibliotecari que es fa passar per un policia amic seu.

## Repartiment

* Judge Reinhold com a Joe Gower
* Meg Tilly com a Rachel Wareham
* Cleavant Derricks com a Abe Washington
* Joe Mantegna com a Pete Peterson
* Jacques D'Amboise com a August

## Rebuda

Tingué poc d'èxit de taquilla.
La crítica a AllMovie fou positiva, on s'elogià als actors principals Meg Tilly i Judge Reinhold i a Los Angeles Times el crític no la considerà com una bona pel·lícula perquè malgrat els bons actors el to de la pel·lícula el troba massa elaborat i l'argument massa poc creïble.

## Referències

* 1 2 3 Southern, Nathan. «Off Beat (1986)». AllMovie. [Consulta: 9 juny 2017].
* 1 2 «Off Beat». Hollywood. [Consulta: 9 juny 2017].
* ↑ Wilmington, Michael «Movie Review: Judge Reinhold Stars In 'Off Beat' Antic Comedy». Los Angeles Times, 11-04-1986 [Consulta: 9 juny 2017].
# Noelia Villegas Rico

Noelia Villegas Rico (San Fernando, Cadis, 7 de gener de 1996) és una futbolista espanyola que juga com a defensa al València CF.
Villegas va començar la seua carrera a l'Atlètic de Madrid C. Posteriorment jugà al Deportivo de la Coruña, i l'estiu del 2022 va fitxar pel València CF.

## Referències

* ↑ «Noelia Villegas: «Tuve que aguantar comentarios bastante feos solo por ser niña y jugar al fútbol»» (en castellà), 12-12-2019. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Ville». Txapeldunak. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Noelia Villegas renueva hasta 2022 con el Deportivo Abanca». Diari As, 18-04-2020. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Noelia Villegas: “No me gustaría tener que salir del Deportivo”» (en castellà). [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «#Futbol | El Valencia ficha a Noelia Villegas por una temporada» (en castellà). [Consulta: 13 febrer 2022].
# OVV

OVV té els següents significats:
* Centre de Coordinació de les Organitzacions Flamenques (del seu nom en neerlandès Overlegcentrum van Vlaamse Verenigingen), organització independentista de Flandes
* Consell Neerlandès de Seguretat (del seu nom en neerlandès Onderzoeksraad Voor Veiligheid), agència estatal dels Països Baixos encarregada de la investigació d'accidents
* Quàsar OVV (de l'acrònim en anglès Optically Violent Variable), quàsar que es comporta com una radiogalàxia molt potent
# Objectiu superacromàtic

Un objectiu superacromàtic o lent superacromàtica és un conjunt òptic de lents que té com a finalitat minimitzar l'aberració cromàtica. Si un doblet acromàtic és capaç d' enfocar el pla focal per a dos colors (és a dir, dues longituds d'ona) i un triplet apocromàtic permet enfocar tres colors, un superacromàtic pot centrar-se en quatre colors. Va ser inventat pel matemàtic i físic alemany Maximilian Herzberger l'any 1954.
Matemàticament, la corba de l'error d'enfocament en funció del color que passa per un superacromàtic és una quàrtica, el que significa que l'error d'enfocament és zero per a quatre longituds d'ona diferents. Aquesta correcció gairebé perfecta de l'aberració cromàtica (així com l'aberració esfèrica) és molt útil en fotografia multiespectral, perquè un superacromàtic pot enfocar la llum infraroja propera (a la banda de longitud d'ona de 0,7 a 1, 0 micròmetres) en el mateix pla focal que la llum visible., eliminant la necessitat d'enfocament múltiple.
Malauradament, a causa de l'elecció limitada d'ulleres òptiques i les seves propietats de dispersió parcial, les lents d'un objectiu superacromàtic s'han de fer amb quatre tipus de vidre, entre ells, vidre fluorat molt car i amb toleràncies molt ajustades.

## Referències

* ↑ «Maximilian Herzberger - Biography» (en anglès). Maths History. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ Ray, S. Applied Photographic Optics. Taylor & Francis, 2002, p. 118. ISBN 978-1-136-09702-7.
* ↑ Peres, M.R.. The Focal Encyclopedia of Photography. Taylor & Francis, 2013, p. 320. ISBN 978-1-136-10614-9.

## Bibliografia

* Herzberger, M. et N. McClure, The design of superachromatic lenses, Appl. Opter. 2, p. 553-560 (juin 1963).
* N. vd W. Lessing, Selection of optical glasses in superachromats, Appl. Opter. 9, 1665-1669 (1970).

## Enllaços externs

* Télé-Superachromat T* 5,6/350 CFE