OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haroldo de Campos

Haroldo de Campos (São Paulo, 19 d'agost de 1929 — 16 d'agost de 2003) va ser un poeta, traductor i assagista brasiler.
Juntament amb el seu germà Augusto de Campos i Décio Pignatari, va fundar el grup Noigandres i el moviment de poesia concreta al Brasil (1956-53). Va ser guardonat amb el premi Octavio Paz de poesia i assaig (1999), entre d'altres.

## Obres
### Poesia

* O auto poessesso (1950)
* Servidão de passagem (1962)
* Xadrez de estrelas (1976)
* Galaxias (1984)
* A máquina do mundo repensada (2001)

### Assaig

* Teoria da poesia concreta (amb Augusto de Campos i Décio Pignatari) (1965)
* Metalinguagem (1967)
* A arte no horizonte do provável (1969)
* A operaçao do texto (1976)
* Ruptura dos gêneros na literatura latino-americana (1977).

## Referències

* ↑ «Haroldo de Campos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Heinrich Moritz Willkomm

Heinrich Moritz Willkomm (Herwigsdorf, Saxònia, 29 de juny de 1821 - Schloss Wartenberg a Straz pod Ralskem, Bohèmia, 26 d'agost de 1895) va ser un botànic alemany que també herboritzà per la península Ibèrica.
La seva signatura abreujada és: Willk..

## Biografia

Willkomm treballà entre d'altres a la Universitat de Leipzig. Va ser professor d'història natural a Tharandt després a la Universitat de Dorpat, i finalment de 1874 a 1892 professor i director de la Universitat Carles a Praga.
Va escriure molts llibres de botànica. A la dècada de 1840 viatjà a la península Ibèrica d'on és considerat una autoritat de la flora.
Junt amb Robert Hartig (1839-1901) es considera un funador de la fitopatologia forestal.
El commemora el gènere de plantes Willkommia dins la família (Poaceae). També, per exemple Viola wilkommi

## Algunes obres

* Zwei Jahre in Spanien und Portugal 1847
* Die Strand- und Steppengebiete der iberischen Halbinsel und deren Vegetation. Ein Beirag zur physikalischen Geographie, Geognosie und Botanik1852
* Die Halbinsel der Pyrenäen eine geographisch-statistische Monographie, nach den neuesten Quellen und nach eigener Anschauung 1855
* Grundzüge der Pflanzenverbreitung auf der iberischen Halbinsel 1896
* Icones et descriptiones plantarum novarum…, praecipue Hispaniae 1852–1862
* Atlas der Botanik1873
* Illustrationes florae Hispaniae insularumque Balearium 1881–1892
* Die pyrenäische Halbinsel : in drei Abteilungen / von Moritz Willkomm. - Prag : Tempsky, 1884.

## Enllaços externs

* IPNI Willk.
* HistVVwillkomm_m|S|1852|W|1855
* Kurzeintrag bei hshsl.umaryland.edu Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine. (engl.)
# Heinrich Morf

Heinrich Morf (Münchenbuchsee, cantó de Berna, 23 d'octubre de 1854 - Thun, 23 de gener de 1921) fou un romanista i filòleg suís. Morf va estudiar a les universitats de Zúric i Estrasburg, i el 1877 va defensar la tesi doctoral a Estrasburg dirigida per Eduard Böhmer amb el títol Die Wortstellung im altfranzösischen Rolandslied ("L'ordre dels mots en la Cançó de Rotllà"). El 1879 va ser nomenat professor a la Universitat de Berna, i el 1889 a la de Zuric. En aquesta universitat va fundar el Seminari de Filologia Romànica.
El 1901 va anar a la que després seria la Universitat de Frankfurt. I finalment el 1910 ocupà la plaça que havia deixat vacant Adolf Tobler a la Universitat de Berlín. El 1911 va ser nomenat membre de la Preussischen Akademie der Wissenschaften. Morf va ser un dels signataris del "Manifest dels Noranta-Tres" el setembre de 1914 (on es donava suport pràcticament incondicional a l'acció militar alemanya als inicis de la Primera Guerra Mundial); això el feu patir un aïllament internacional i el dugué a una depressió que posà fi a la seva tasca científica el 1917.
S'enfrontà amb Bernhard Schädel pel que fa a la pertinença a la família lingüística del català.
Morf reconegué la importància de la recerca dialectal. Animà als seus deixebles suïssos Louis Gauchat, Ernst Tappolet i Jules Jeanjaquet a fundar el Glossaire des patois de la Suisse romande. Tanmateix la seva recerca s'estengué també al camp de la literatura romànica (lírica trobadoresca, Frederic Mistral, Cervantes, Petrarca, Dante, etc) i també com a editor de textos medievals: "El poema de José" (1883), "Le pèlerinage de Charlemagne" (1884); o "La folie Tristan" (1886).
Els seus alumnes li van dedicar un volum miscel·lani en ocasió del 25è aniversari de la seva dedicació docent (1905).

## Bibliografia

* Richard Traschler, Heinrich Morf, In: Ursula Bähler, Richard Traschler, Portraits de médiévistes suisses (1850-2000): une profession au fil du temps, Ginebra, Droz, 2009, p. 141-178

## Referències

* ↑ Aus romanischen Sprachen und Literaturen: Festschrift Heinrich Morf (Halle an der Saale: Niemeyer 1905, reprint: Ginebra, 1980)

## Enllaços externs

* Marc-René Jung Morf, Heinrich in Diccionari històric de Suïssa (consultable en francès, italià i alemany)
* Elwert, W. Theodor, "Morf, Heinrich" in: Neue Deutsche Biographie 18 (1997), pàg. 100-102
* «Heinrich Morf». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Henni Forchhammer

Henni Forchhammer o Margarete Forchhammer (Aalborg, Dinamarca, 8 de març del 1863 – Frederiksberg, Dinamarca, 31 de maig del 1955) va ser una educadora danesa i activista dels drets de les dones.

## Biografia

Va néixer el 1863, filla de Johannes Nicolai Georg Forchhammer, germana del físic i educador Johannes Georg Forchhammer i la cantant Viggo Forchhammer, i tia del director de teatre Bjarne Forchhammer. Era neta de Johan Georg Forchhammer i el seu besavi era August Friedrich Wilhelm Forchhammer.
El 1899 va ser cofundadora de Danske Kvinders Nationalråd (Consell de Dones de Dinamarca), i va formar-ne part de la junta directiva des del principi. Va presidir l'organització de 1913 a 1931. També va cofundar la Lliga Internacional de les Dones per Pau i la Llibertat el 1915, i va ser vicepresidenta del Consell Internacional de les Dones de 1914 a 1930. De 1920 a 1937 va ser delegada de la Societat de Nacions.
Va morir el 1955.

## Referències

* 1 2 3 «Henni Forchhammer» (en danès). Den Store Danske Encyklopædi. Den Store Danske Encyklopædi [Consulta: 14 abril 2010].
# Harpegnathos

Harpegnathos és un gènere basal de formigues de la subfamília dels ponerins (Ponerinae) pròpies del sud i sud-est d'Àsia.

## Història natural

L'estructura de formació de la colònia d'aquestes formigues és diferent a altres gèneres. Al principi, les joves reines alades volen des de la seva colònia natal, s'aparellen amb els mascles a l'exterior i comencen a formar noves colònies de forma independent. El que difereix d'altres formigues és que, una vegada que la reina fundadora mor (després d'alguns anys), diverses obreres la substitueixen com a reproductores de la colònia. És característic de diverses espècies de ponerins que les obreres puguin aparellar-se (gairebé sempre amb mascles forans) i emmagatzemin espermatozoides a l'espermateca.
Cada any, les noves reines alades es dispersen i torna a començar el procés una altra vegada. La combinació de la reina i els resultats ja comentats de reproducció donen una major esperança de vida a les colònies.

## Espècies

El gènere Harpegnathos inclou 9 espècies:
* Harpegnathos alperti
* Harpegnathos empesoi
* Harpegnathos hobbyi
* Harpegnathos honestoi
* Harpegnathos macgregori
* Harpegnathos medioniger
* Harpegnathos pallipes
* Harpegnathos saltator
* Harpegnathos venator

## Referències

* ↑ «Harpegnathos - AntCat» (en anglès). [Consulta: 28 novembre 2023].
# Hermann Laurent

Paul Matthieu Hermann Laurent, més conegut com a Hermann Laurent, (Ciutat de Luxemburg, 2 de setembre de 1841 – París, 19 de febrer de 1908) fou un matemàtic francès d'origen luxemburguès. Malgrat el llarg compendi d'obres, les extensions de la sèrie de Laurent per funcions complexes no van ser nomenades en honor seu sinó de Pierre Alphonse Laurent.

## Obres

* Théorie des séries, contenant 1$^e$ les règles de convergence et les propriétés fondamentales des séries, 2$^e$ l'étude et la sommation de quelques séries, 3$^e$ quelques applications de la théorie des séries au calcul des expressions transcend (en francès), 1862.
* Traité d'analyse (en francès), 1885.
* Élimination (en francès), 1900.
* Sur les principes fondamentaux de la théorie des nombres et de la géométrie (en francès), 1902.
* La Géométrie analytique générale (en francès), 1906.
* Statistique mathématique (en francès), 1908.

## Referències

* ↑ Mersch, Jules, 1947. Mathieu-Lambert Schrobilgen, 1789-1883. Biographie nationale du Pays de Luxembourg, fasc. 1, p. 65. Mersch, Jules, 1957. Mathieu-Lambert Schrobilgen, 1789-1883. Biographie nationale du Pays de Luxembourg, fasc. 1, 2a edició revisada i corregida, pàg. 65. Stumper, Robert, 1953. La vie et l'oeuvre d'un grand chimiste, pionnier de la doctrine atomique: Augustin Laurent, 1807-1853. Arxius de l'Institut Gran Ducal, secció de Ciències, N.S. 20 (1951-1953), pàg. 68. Stumper, Robert, 1962. Luxemburger Wissenschaftler im Ausland. Verbesserter und ergänzter Abdruck aus der Wochenschrift “d'Letzeburger Land”. Dréckerei Bourg-Bourger, Luxemburg, pàg. 63.
* ↑ Cowley, E. B. «Review: La Géométrie Analytique Générale per H. Laurent». Bull. Amer. Math. Soc., 15, 7, 1909, pàg. 363–364.
* ↑ Rietz, H. L. «Review: Statistique Mathématique per H. Laurent». Bull. Amer. Math. Soc., 16, 6, 1910, pàg. 322–325.

## Enllaços externs

* Obres de i sobre Hermann Laurent a Internet Archive
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hermann Laurent» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (no nascut a Echternach)
* Grattan-Guinness, Ivo. «Laurent, Matthieu Paul Hermann». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Estació de Canyelles Rodalies

* Per a altres significats vegeu Canyelles (desambiguació)
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Canyelles és una estació de ferrocarril en projecte que s'ubicarà al nord del municipi de Canyelles, a la comarca del Garraf. A l'estació hi pararan trens de la futura línia Orbital Ferroviària (LOF), i se situarà al nord-est del nucli urbà de Canyelles, i donarà servei a la població de la zona.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| Mataró | Vilafranca del Penedès | Línia Orbital | Sant Pere de Ribes | Hospital de Sant Camil | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ» (en català). Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Marcel Gorgori i Argemí

Marcel Gorgori i Argemí (Barcelona, 1968) és un periodista i escriptor català.
Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona va començar la seva carrera a la ràdio, inicialment a la desapareguda Cadena 13, posteriorment com a locutor a Flaix FM, i finalment a Catalunya Ràdio on va començar la seva tasca divulgativa sobre el món de l'òpera.
Posteriorment va entrar a la televisió, primer a Televisió Espanyola i més endavant a Televisió de Catalunya. Els seus inicis van ser darrere les càmeres, en funcions directives a programes com "Un paseo por el tiempo" amb Júlia Otero i "Amb ulls de dona" (TVE) o "Un tomb per la vida" amb el seu mestre Joaquim Maria Puyal, "L'indret de la memòria" i "Per molts anys" (TVC).
Va iniciar la seva faceta com a presentador amb el programa Nit d'Arts dedicat a l'òpera. Després van seguir Va d'òpera i Nit d'arts: bisos. Posteriorment va crear En clau de vi, programa que tractava el món del vi al Canal 33 de Televisió de Catalunya, del qual en va ser el director i presentador.
Ha posat en marxa com a director artístic, la 1a Setmana gastronòmico-operística “Tasta l'Òpera” a Lleida. És conferenciant habitual en temes d'òpera i el món del vi i dirigeix espectacles operístics per encàrrec en importants auditoris.
A la ràdio ha presentat diverses series de temporades d'Històries de l'òpera a l'emissora Catalunya Música, amb Roger Alier.
És el creador i director de Sopranos i tenors, espectacle concebut per mostrar al públic els diferents tipus de soprano i de tenor que es poden sentir a l'òpera. Ha escrit diversos llibres sobre vi amb col·laboració amb el sommelier Josep Roca i Fontané i llibres sobre òpera com Aquella nit, a l'òpera (2005); Cinc cèntims d'Òpera (2002) i Paraula d'òpera (2003), aquests dos últims escrits conjuntament amb el crític i historiador Roger Alier.

## Llibres

És autor de diversos llibres sobre l'òpera:
* Cinc cèntims d'òpera: Converses d'estiu entre dos amics (2002)
* Va de ópera : La historia de la ópera en 25 charlas (2002)
* Paraula d'òpera (2003)
* Aquella nit, a l'òpera (2005)

## Referències

* ↑ http://www.grup62.cat/docroot/grup62/includes/noticies/fitxers/entrada21709/fitxer260/UNXUN-MAIG-2009.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 3 4 Marcel Gorgori, presentador
* ↑ «Marcel Gorgori, televisió divulgativa». Arxivat de l'original el 2010-10-07. [Consulta: 4 maig 2010].
* ↑ Pérez Senz, Javier «El 33 estrena 'Va d'òpera' con 'Tosca', dirigida por Riccardo Muti» (en castellà). El País, 07-12-2002.
* ↑ Pros-Roca, Roser. «Roger Alier: “A l'òpera cal anar-hi sense prejudicis”». Núvol.com, 16-07-2012.

## Enllaços externs

* Marcel Gorgori
# Ashington

Ashington és un municipi i una parròquia civil (civil parish) al comtat de Northumberland, al nord-est d'Anglaterra, al costat de la frontera amb Escòcia. Té una població de 27 000 persones, segons el cens de 2001. Va ser centre de la indústria minera. El municipi es localitza a uns 24 km (15 milles) al nord de la ciutat de Newcastle upon Tyne, a l'oest de la A189. Al sud del municipi hi ha el Riu Wansbeck. La localitat de Newbiggin-by-the-Sea, en la costa del Mar del Nord, es troba a tan sols 5 km (3 milles) del centre del municipi.
Molts habitants posseeixen accent distintiu, i un dialecte conegut com a Pitmatic. Aquestes varietats del dialecte regional es coneixen com a Geordie.

## Referències

* ↑ Kirkup, Mike. The Biggest Mining Village in the World, 1993.
* ↑ Kirkup Mike, 2003 Hirst-Recollections of an Ashington Community
* ↑ «AskOxford.com – a person from Tyneside». Arxivat de l'original el 29 de setembre de 2007. [Consulta: 1r setembre 2007].
* ↑ Simpson, David. «Venerable Bede», 2009. [Consulta: 6 agost 2010].

## Enllaços externs

* Ashington Community website
* Northumberland Communities
# Campionats del món de ciclocròs de 1999

Els Campionats del món de ciclocròs de 1999 foren la 50a edició dels mundials de la modalitat de ciclocròs i es disputaren el 30 i 31 de gener de 1999 a Poprad, regió de Prešov, Eslovàquia. Foren tres les proves disputades.

## Resultats

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Cursa elit | Mario De Clercq | Erwin Vervecken | Adrie van der Poel |
| Cursa sub-23 | Bart Wellens | Tom Vannoppen | Timothy Johnson |
| Cursa júnior | Mattew Kelly | Sven Vanthourenhout | Thijs Verhagen |

## Classificacions
### Classificació de la prova elit

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Mario De Clercq | Bèlgica | 1:02:50 |
| | Erwin Vervecken | Bèlgica | + 0.08 |
| | Adrie van der Poel | Països Baixos | + 0.24 |
| 4. | Daniele Pontoni | Itàlia | + 1.24 |
| 5. | Thomas Frischknecht | Suïssa | + 1.42 |
| 6. | Sven Nys | Bèlgica | + 2.09 |
| 7. | Radomir Simunek sr. | Txèquia | + 2.13 |
| 8. | Peter Van Santvliet | Bèlgica | + 2.49 |
| 9. | Jiří Pospíšil | Txèquia | + 3.17 |
| 10. | Ben Berden | Bèlgica | + 3.41 |

### Classificació de la prova sub-23

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Bart Wellens | Bèlgica | 53.47 |
| | Tom Vannoppen | Bèlgica | + 1.34 |
| | Timothy Johnson | Estats Units | + 1.35 |
| 4. | Steffen Weigold | Alemanya | + 1.53 |
| 5. | John Gadret | França | + 2.05 |
| 6. | Guillaume Benoist | França | + 2.32 |
| 7. | Emil Hekele | Txèquia | + 2.38 |
| 8. | David Derepas | França | + 2.40 |
| 9. | David Süssemilch | Txèquia | + 2.51 |
| 10. | Pascal van Bussel | Països Baixos | + 3.06 |

### Classificació de la prova júnior

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Mattew Kelly | Estats Units | 37.26 |
| | Sven Vanthourenhout | Bèlgica | + 0.01 |
| | Thijs Verhagen | Països Baixos | + 0.12 |
| 4. | David Kášek | Txèquia | + 1.04 |
| 5. | William Frishkorn | Estats Units | + 1.07 |
| 6. | Jean-Baptiste Béraud | França | m.t. |
| 7. | Tim van Nuffel | Bèlgica | + 1.22 |
| 8. | Wouter Bunning | Països Baixos | + 1.28 |
| 9. | Ronald Heigl | Suïssa | + 1.35 |
| 10. | Hannes Genze | Alemanya | + 1.42 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Bèlgica | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 2 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Referències

* Web de l'UCI
* Resultats a les-sports.info
# Mtibwa Sugar Football Club

El Mtibwa Sugar Football Club és un club de futbol tanzà de la ciutat de Turiani. Els seus colors són el verd i el blanc.

## Història

El club va ser fundat l'any 1988 per un grup de treballadors de la Mtibwa Sugar Estates Ltd. El club començà jugant a la quarta divisió el 1989 i va anar ascendint fins a arribar a la primera divisió el 1996. El 1998, la lliga es reestructurà i esdevingué Premier League.

## Palmarès

* Copa Tusker de Tanzània:
** 2008
* Copa Tusker de Tanzània:
** 2018
* Community Shield:
** 2009

## Referències

* ↑ «Vegeu imatges del club a la Web oficial». Arxivat de l'original el 2018-08-05. [Consulta: 10 juny 2019].
* 1 2 3 «Tanzania - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine.
# François Englert

François Englert (Etterbeek, Bèlgica, 1932) és un científic belga, especialitzat en física i cosmologia. És un dels especialistes de la física de partícules i la teoria de cordes.

## Biografia

Va néixer el 6 de novembre de 1932 a la comuna d'Etterbeek, situada a la Regió de Brussel·les-Capital (Bèlgica).
Durant l'ocupació alemanya de Bèlgica en la Segona Guerra Mundial, va haver d'amagar la seva identitat jueva i viure en orfenats i cases infantils a les ciutats de Dinant, Lustin, Stoumont i, finalment, Annevoie-Rouillon. Aquests pobles finalment van ser alliberats per l'exèrcit estatunidenc.
Es diplomà el 1955 a la Universitat Lliure de Brussel·les i, posteriorment, es llicencià en aquesta mateixa universitat en física, i n'obtingué el doctorat el 1957. El 1959 es traslladà a la Universitat Cornell (Estats Units), on treballà al costat de Robert Brout. El 1964, fou nomenat professor de la Universitat Lliure de Brussel·les, i n'esdevingué professor emèrit l'any 1988.

## Carrera científica

Al costat de Brout, aconseguí demostrar l'any 1964 que, mesurant camps vectorials, es pot adquirir la massa-espai buit si estant dotats d'un particular tipus d'estructura que es pot trobar en sistemes de materials, i van teoritzar sobre el mecanisme de ruptura de simetria, que implicava la presència de la partícula fonamental o bosó escalar. Al mateix temps, el físic Peter Higgs arribà a la mateixa conclusió, formulant l'anomenada teoria del Bosó de Higgs.
L'any 1997 va rebre, juntament amb Brout, el Premi d'Altes Energies i Partícules de la Societat Europea de Física, el 2004 el Premi Wolf de física i el 2013 el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Peter Higgs i el CERN.
L'any 2013 va rebre, juntament amb el físic britànic Peter Higgs, el Premi Nobel de Física per la formulació de la teoria del bosó de Higgs.

## Referències

* ↑ «Els pares del bosó de Higgs i el CERN, guardonats amb el Premi Príncep d'Astúries de la ciència». 324.cat, 29-05-2013 [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «El premi Nobel de física 2013 és per als descobridors del bosó de Higgs». Diari ARA, 08-10-2013 [Consulta: 8 octubre 2013].

## Vegeu també

* Nens de l'holocaust

## Enllaços externs

* (castellà) www.fpa.es - Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 2013.
# La balada de la mala sort

La balada de la mala sort (títol original en anglès, Hard Luck Love Song) és una pel·lícula de drama romàntic estatunidenc del 2020 dirigida per Justin Corsbie en el seu debut com a director i protagonitzada per Michael Dorman, Sophia Bush, Dermot Mulroney, Eric Roberts, Brian Sacca, Melora Walters i RZA. Es basa en la cançó "Just Like Old Times" de Todd Snider. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar en una selecció de cinemes el 15 d'octubre de 2021. Va rebre crítiques mixtes i positives.

## Repartiment

* Michael Dorman com a Jesse
* Sophia Bush com a Carla
* RZA com a Louis
* Dermot Mulroney com a Rollo
* Brian Sacca com l'oficial Zach
* Melora Walters com a Sally
* Eric Roberts com a Skip

## Càsting

Dorman i Bush es van anunciar com a protagonistes de la pel·lícula el 16 de juliol de 2018. Mulroney i Walters van ser elegits per a la pel·lícula el 23 de juliol de 2018.

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema d'Austin el 24 d'octubre de 2020.
El 19 de juliol de 2021, Roadside Attractions va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula i va establir l'estrena el 15 d'octubre de 2021.

## Referències

* ↑ «La balada de la mala sort». FilminCAT, 01-03-2024.
* ↑ TV News Desk. «Sophia Bush and Michael Dorman to Star in HARD LUCK LOVE SONG». BroadwayWorld, 17-07-2018. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ «Hard Luck Love Song». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «Hard Luck Love Song». Rotten Tomatoes. Fandango. [Consulta: Plantilla:RT data].
* ↑ «Hard Luck Love Song Reviews». Metacritic. [Consulta: October 29, 2021].
* ↑ N'Duka, Amanda. «Sophia Bush & Michael Dorman To Star In Music-Inspired Indie 'Hard Luck Love Song'». Deadline Hollywood, 16-07-2018. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ McNary, Dave. «Film News Roundup: Dermot Mulroney, Melora Walters Join 'Hard Luck Love Song'». Variety, 23-07-2018. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ Raup, Jordan. «Exclusive: First Images from Hard Luck Love Song Starring RZA, Sophia Bush, Michael Dorman & Eric Roberts». The Film Stage, 12-10-2020. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ Grobar, Matt. «Roadside Attractions Acquires 'Hard Luck Love Song', Sets Fall Release For Romantic Thriller Starring Michael Dorman & Sophia Bush». Deadline Hollywood, 19-07-2021. [Consulta: 20 juliol 2021].
# La Veuve Couderc

La veuve Couderc és una pel·lícula dramàtica francesa de 1971 basada en la novel·la homònima de 1942 de Georges Simenon.

## Trama

L'any 1934, en un petit poble d'un canal de Borgonya, un jove estrany i lacònic anomenat Jean camina per la carretera quan una dona gran de negre baixa d'un autobús amb una càrrega pesada. Ell l'ajuda a portar-lo a la seva granja, on li ofereix feina i una habitació. Ell accepta, i aviat ella és al seu llit. És la vídua Couderc, que dirigeix la granja sola amb el seu sogre malalt. A l'altra banda del canal viuen la seva cunyada i el seu marit ineficaç, que intenten desallotjar la vídua i guanyar-se la propietat. Tenen una filla de 16 anys, Félicie, que ja ha aconseguit tenir un nadó, de pare desconegut.
En Jean li agrada ajudar a la granja, però revelarà poc del seu passat. El seu pare era ric, diu, i volia ser metge però va matar un home i va acabar a la presó de la qual s'ha escapat. La vídua accepta la seva història, però la seva confiança és tensa quan ell no pot resistir-se a dormir també amb la seductora Félicie. La situació se li escapa de les mans quan la seva cunyada denuncia Jean a la policia, que envolta la granja de matinada. Quan Jean els dispara, tant ell com la vídua són assassinats a la fugida posterior.

## Repartiment

* Simone Signoret - Tati Couderc
* Alain Delon - Jean Lavigne
* Ottavia Piccolo - Felicie
* Jean Tissier - Henri Couderc
* Monique Chaumette - Francoise
* Boby Lapointe - Desig
* Pierre Collet - comissari Mallet
* François Valorbe - coronel Luc de Mortemont
* Jean-Pierre Castaldi

## Recepció

La pel·lícula es va estrenar en el primer lloc a la taquilla de París i la primera setmana va recaptar 163.000 dòlars bruts.

## Referències

* ↑ Review of film at New York Times
* ↑ «'Couderc' Tops Paris B.O. With 163G In First Week; 'Boulevard' 2d & 'Sun' 3d». Variety. 3 November 1971: 29.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a Dailymotion