OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brown Bird

Brown Bird va ser una formació de Warren (Rhode Island), EUA, creada l'any 2003 per David Lamb. Nascuda com un projecte en solitari, en la seva darrera etapa la formació estava integrada per Lamb i la seva cònjuge, MorganEve Swain. La formació va dissoldre's l'any 2014 després de la mort de Lamb, esdevinguda com a conseqüència d'una leucèmia. Brown Bird ha estat influït per la música folk americana, la música gitana i el Bluegrass. Segons apunta la crítica musical Aimsel Ponti al digital Portland Press Herald, "el seu és un so que viu en la cara més fosca del folk americà, assentat en les arrels de la música de l'Est d'Europa".
Lamb va formar Brown Bird el 2003 a Seattle, Washington, però aviat va desplaçar-se a Portland. Jerusha Robinson (violoncel), Jeremy Robinson (múltiples instruments) i Mike Samos (guitarra lap steel, dobro) van passar per la formació fins que, al marxar aquest darrer el 2010, la formació esdevenia duo. Brown Bird va tocar al Newport Folk Festival per primera vegada el 2011, moment en què estava instal·lada a Providence (Rhode Island). Va fer gira amb The Devil Makes Three. La seva activitat va parar a principis del 2013, després que es diagnostiqués leucèmia a David Lamb. Lamb va morir a conseqüència de la malaltia el 5 d'abril del 2014.

## Àlbums

* Tautology (2007)
* Such Unrest (Primavera del 2007)
* Bottom of the Sea (2008)
* The Devil Dancing (2009)
* The Sound of Ghosts (EP, Març del 2011)
* Salt for Salt (Octubre 2011)
* Fits of Reason (Abril 2013)
* The Teeth of Sea and Beasts - The Poetry of Brown Bird (Llibre, Abril 2014)
* The Brown Bird Christmas Album (Novembre del 2014)
* Axis Mundi (abril del 2015)

## Notes

* 1 2 Chip Chandler «As a duo, Brown Bird loves touring together». Amarillo Globe-News, 22-11-2011.
* 1 2 3 4 «Interview with Providence-based multi-instrumental duo Brown Bird». Providence Examiner, 26-10-2011.
* ↑ Aimsel Ponti «Humans, Space, Nirvana: the best of all worlds». Portland Press Herald, 22-09-2011, p. E6.
* 1 2 Stephanie Bouchard «10 Maine bands to watch». Portland Press Herald, 17-01-2008, p. D10.
* 1 2 3 4 Brian Bake «How Now Brown Bird - Brown Bird now light as a feather as duo». New Haven Advocate, 15-12-2011, p. A37.
* ↑ Angela Sutfin «Foot-Stomping Good Time A Promise From Rising Duo Brown Bird». The Evening Tribune (Hornell, NY), 16-09-2011.
* ↑ Alison Geisler «A Friend in Need - Local and regional acts come together to help one of their own». New Haven Advocate, 08-08-2013, p. A21.
* ↑ «David Lamb of folk duo Brown Bird dies of leukemia». Providence Journal, 06-04-2014.
* ↑ «Cheap Thrills - Brown Bird touches down for a Biddeford show». Portland Press Herald, 20-12-2007, p. D14.
* ↑ «Brown Bird EP Release Party. May 19 at The Met». Providence Examiner, 17-05-2011.
* ↑ «First Listen: Brown Bird, 'Axis Mundi'». NPR.

## Enllaços externs

* Brown Bird - Lloc web oficial
* Post de MorganEve Swain al Facebook anunciant la mort de David Lamb el 5 d'abril del 2014
* "Concert celebrates legacy of Brown Bird's Dave Lamb." Boston Globe. James Reed, April 10, 2014.
# ARQ

ARQ (de l'Anglès Automatic Repeat-reQuest) són protocols utilitzats per al control d'errors en la transmissió de dades, garantitzant la integritat d'aquests. Aquests acostumen a utilitzar-se en sistemes que no actuen a temps real, ja que el temps que es perd en el reenviament pot ser considerable.
Aquesta tècnica de control d'erros es basa en el reenviament dels paquets d'informació que es detecten com a erronis.
Per a controlar la correcta recepció d'un paquet s'utilitzen ACK's (acknowledgement) i NACK's de forma que quan el receptor rep un paquet correctament, confirma amb un ACK i si no és correcte respon amb un NACK. Durant el protocol que controla la recepció de paquets poden sorgir múltiples problemes (pèrdua d'un ACK, rebre un ACK incorrecte, etc.) complicant, així, el contingut de l'ACK i sorgint nous conceptes com el de timeout.
Si l'emisor no rep informació sobre la recepció del paquet durant un temps fixat (timeout) aquest es reenvia automàticament.
Essencialment existeixen tres tipus de ARQ, tot i que a la pràctica es combinen per tal de trobar el sistema òptim per a cada canal o estat de tràfic concret.
Entre d'altres, trobem els protocols ARQ següents: Stop-and-wait ARQ, Go-Back-N ARQ i Selective Repeat ARQ; aquests protocols pertanyen a la capa d'enllaçament de dades del model OSI.
# Cadurcs

Els cadurcs (en llatí: Cadurci) van ser un poble gal que va viure a la regió de l'Òlt, entre els niciòbroges, els rutens i els arverns. La seva capital es deia Divona, més tard Civitas Cadurcorum (avui Caors). La ciutat d'Uxellodunum, que també els pertanyia, la va assetjar i ocupar Juli Cèsar. El nom del país, Cadurcinum, va evolucionar a l'edat mitjana a Cahorsin (o Caorsin) i va donar finalment el Carcí. El territori dels cadurcs va ser després el bisbat de Caors.
Van ser un dels primers pobles a sumar-se a la revolta de Vercingetòrix l'any 52 aC a la Guerra de les Gàl·lies i van participar activament en aquell conflicte. Cèsar els menciona juntament amb els gàbals i els vel·lavis, i diu que reconeixien la supremacia dels arverns.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Cadurci». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 agost 2022].
* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico VI, 44
# Cafè Teatre dels Camps Elisis

El Cafè Teatre dels Camps Elisis és una obra noucentista de Lleida (Segrià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El Cafè-teatre és un edifici de planta baixa i primer pis, que s'aixeca sobre un pedestal -cal pujar un parell de graons per accedir-hi- per tal de realçar-lo. La planta és basilical. En un dels extrems hi ha una tribuna semicircular que se sosté sobre columnes amb capitells dòrics i basaments desenvolupats. Les columnes també sostenen les lògies laterals, que al primer pis esdevenen grans terrasses amb baranes de balustres. Els murs de la nau es descarreguen en arcs de mig punt i pilars, tot i que a principis del segle XXI costen de veure, ocults per una estructura de vidre i metall. Encara als laterals, les obertures del primer pis són de mig punt, amb un reclau que adopta la forma d'un cimaci, a banda i banda del qual s'hi desenrotllen motius florals. La façana oest, per la qual s'accedeix a l'edifici, es presenta porxada, sostinguda per columnes de la mateixa tipologia que totes les altres. A les cornises es desenvolupa un programa de timpans, motllures i permòdols que, sumats les hídries i els pinacles que se situen a tots els seus angles, proporciona a l'edifici una fesomia peculiar.

## Història

El Cafè-teatre i el quiosc de música que van projectar els arquitectes Joaquim Porqueres i Francesc de P. Morera se situen al bell mig dels Camps Elisis de Lleida, uns jardins vuitcentistes condicionats novament al segle xx, amb una clara organització compositiva.

## Referències

* 1 2 «Cafè Teatre dels Camps Elisis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Cafè Terrall (les Borges Blanques)

El Cafè Terrall és una obra de les Borges Blanques (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'estil popular, amb una balconada oberta al passeig del Terrall. L'entrada es fa per una portalada de doble alçada per a donar major importància a aquest punt. A la cantonada hi ha el cafè Terrall, fet a partir de cantonades arrodonides. Tot plegat està arrebossat d'un color teula i el remat a mode de cornissa o les finestres són blanques, donant un gran contrast cromàtic.

## Història

Aquest edifici està construït a l'antic solar del "gran casino-foment borgenc", que posteriorment s'anomenarà "Foment dels Republicans". Aquest edifici es construí a començaments de segle i enderrocat per l'aviació durant la guerra civil (1936- 1939).
Actualment pertany a Salvador Pifarré, fill de la població, tot i que ja fa anys que resta tancat.

## Referències

* 1 2 3 «Cafè Terrall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Building Management System

El Building Management System (BMS) és un sistema de gestió d'edificacions, basat en un programari i un maquinari de supervisió i control que s'instal·la en els edificis. Amb aquest concepte, es defineix l'automatització integral d'immobles amb alta tecnologia.

## Funcions bàsiques

* Supervisió;
* Control;
* Informes;
* Generació de histogrames;
* Activitats globals de l'edifici.

## Exemples

En Medellín, Colòmbia:
* Edificio inteligente EPM
* Parque Explora
* San Fernando Plaza

## Composició

Està compost per un programari i un maquinari implementat per a la gestió dels equips relacionats amb la seguretat de l'edificació i els relacionats amb els serveis de l'edificació, també anomenats equips electromecànics.

## Seguretat

* detecció d'incendis
* Extinció d'incendis
* Control d'accés
* Control d'intrusió
* Circuit tancat de televisió (vegeu CCTV)
* Control d'actius

## Serveis de l'edificació

* Sistema de aire condicionat
* Sistema elèctric
** sistema de il·luminació
** grup electrogen (plantes dièsel)
** subestació elèctrica
* Sistema hidràulic
* Sistema de transport vertical
** ascensors
** escales electromecàniques
* Sistema d'àudio i vídeo
* Sistemes especials (sistema de reg, sistema pneumàtic)
* Sistemes de refrigeració

## Protocols de comunicació

Els protocols utilitzats habitualment en els BMS són:
* BACnet
* KNX
* Modbus
* OPC
* Lonworks

## Beneficis per a inquilins i ocupants

* Control sobre el confort interior proporcionant un augment del nivell de productivitat i estalvi de temps
* Més seguretat en les instal·lacions

## Beneficis per a propietaris i administradors

* Valorització en el valor de la renda;
* Flexibilitat en el canvi d'ús de l'edifici;
* Informe de consums per inquilí individual per als serveis de l'edifici;
* Control central o remot i supervisió de l'edificació;
* Monitoratge remot dels serveis de l'edificació (per exemple, equips d'aire condicionat, bombes d'incendis, equips hidràulics, subministrament elèctric, control d'il·luminació, etcètera);
* Verificació de compliment de normativitat i de reglamentació local o internacional;
* Disposició de reports i històrics per a presa de decisions en l'administració de l'edificació.

## Beneficis per a personal de manteniment

* Major disponibilitat d'informació dels equips instal·lats a l'edifici;
* Programació de manteniment computat;
* Major productivitat en l'ús del temps del personal de manteniment;
* Detecció primerenca de problemes;
* Millors índexs d'ocupants satisfets.

## Referències

* ↑ Building Management System; BMS
# Bull de donja

El bull de donja o el bull gras és un embotit típic de l'Alt Urgell, però originari d'Andorra. Alguns cansaladers que ara en fan en van aprendre a les cases de pagès perquè a les cansaladeries aquesta tècnica s'havia perdut. Tenen la forma d'esferes allargassades, més o menys boterudes, amb un extrem lligat amb un cordill. El color extern és beix-grisós i la textura és lleugerament granelluda i greixosa. Es ven principalment a la botiga dels elaboradors, però també se'n pot trobar als restaurants de la comarca. Es presenta en peces individuals, que es venen senceres o al tall. Es menja fregit i a la graella, i pot acompanyar verdura i trinxats. També es pot menjar fred, com un altre bull, però es prefereix calent.
Es fa del collar que s'ha fet després d'haver tallat el cap i també de la ventresca. D'aquests es tallen unes tires de pam i mig de llarg, se'ls treu la cotna i se'ls afegeix sal i pebre. La pell amb la qual s'emboteix és la que els cansaladers anomenen rissades, i en trien les més amples. Es lliga pels dos caps i es fa coure a la caldera amb brou a 85-90 °C durant uns vint minuts. Finalment cal deixar-lo assecar durant cinc o sis dies.

## Referències

* ↑ Contreras. pàg 26.
* ↑ Gastroteca (bull de donja Arxivat 2014-09-16 a Wayback Machine.).

## Bibliografia

* Contreras, Jesús; Juanjo Cáceres, Elena Espeitx. Els Productes de la terra. Generalitat de Catalunya. Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, 2003. ISBN 84-393-6213-7.

## Vegeu també

* Gastronomia de l'Alt Urgell
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Cadell ab Einion

Cadell ap Einion va ser un rei de Deheubarth que visqué al segle xi.
Si del regnat del seu predecessor en el tron de Deheubarth, Cynan ap Hywel, se'n sap molt poca cosa, menys se sap del període 1005-1018 quan el govern del país caigué en les mans dels germans Cadell i Edwin ab Einion. El seu "cognom", [fill de] Einion, ja indica que no eren descendents directes de Cynan.
El seu successor, Llywelyn ap Seisyll obtingué el poder vencent en batallà Rhain, un pretendent irlandès que afirmava ser fill de Maredudd. La reivindicació de Llywelyn venia pel seu matrimoni amb Angharad, filla de Maredudd.

## Bibliografia

* John Edward Lloyd A history of Wales: from the earliest times to the Edwardian conquest London: Longmans, Green & Co., 1911
# Cadell ap Brochfael

Cadell ap Brochfael va ser un rei de Powys que visqué al segle viii. Succeí el seu pare Brochfael al tron quan aquest morí al 773. El succeí el seu fill Cyngen.
# Caden

Caden (en bretó Kaden) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.541 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.897 | 1.733 | 1.707 | 1.663 | 1.621 | 1.478 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | François Hervieux | |
| 2008- | Bernard Chauvin | |
# Buciegas

Buciegas és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Julián Martínez López | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Marceliano Bello Abad | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Amb dades del municipi
* A turisme de Castella la Manxa

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Bussy-lès-Poix

Bussy-lès-Poix és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bussy-lès-Poix era de 90 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 37 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bussy-lès-Poix el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 8 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 40 eren actives i 15 eren inactives. De les 40 persones actives 37 estaven ocupades (20 homes i 17 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 15 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Bussy-lès-Poix hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bussy-lès-Poix a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bussy-lès-Poix a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cal Mas (l'Arboç)

Cal Mas és una obra de l'Arboç (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edificació formada per l'agrupació de tres construccions diferents, de planta baixa i dues plantes pis. La planta baixa és la part més alterada del conjunt, Ja que està ocupada per un bar que unifica les tres construccions. Té dues portalades a l'esquerra i dos finestrals a la dreta.
El cos de l'esquerra és el més destacat de tots. La façana, simètrica i organitzada en dos eixos, està decorada amb un estuc que dibuixa unes franges horitzontals i amb una cornisa que separa les plantes pis. Hi trobem dues balconeres per planta, emmarcades totes per una motllura i un guardapols circular amb un cercle al mig. A la planta baixa tenen una barana de ferro forjat enrasada a la façana; mentre que a la segona planta hi ha dos balconets suportats per dues petites mènsules. La barana és també de ferro forjat. La façana es remata amb una cornisa amb mènsules sobre la qual s'aixeca una barana calada d'obra que tanca el terrat.
Els dos cossos restants són molts similars, ambdós de façana molt estreta, que podien, fins i tot, anteriorment formar part d'una sola casa. Destaca el carreueat de la cantonada, amb una singular peça motllurada a la part central. Cada planta té una balconera amb balcó de llosa de pedra i barana de ferro forjat. Les obertures estan emmarcades amb brancals i llindes de pedra, encara que no són visibles a la balconera de la planta segona del cos de la dreta. Els coronaments semblen també modificats. El cos central té un ràfec amb un dentat i una tortugada ceràmica; mentre que el cos de la dreta té una petita cornisa que gira a la cantonada i sobre la qual s'aixeca la barana del terrat.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Camanyas

Camanyas (aragonès) és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol.
# El Solà

«El Solà» té aquests significats:
* El Solà (el Brull), mas al municipi del Brull (Osona)
* El Solà (Castellar de la Ribera), mas al municipi de Castellar de la Ribera (el Solsonès)
* El Solà (Monistrol de Calders)mas al municipi de Monistrol de Calders (el Moianès)
* El Solà (Ribes de Freser),
* El Solà (Riner), masia al municipi de Riner (el Solsonès)
* El Solà (Sant Joan de les Abadesses), masia a mig camí de Sant Joan de les Abadesses i Ripoll
* El Solà del Boix, urbanització a cavall dels termes municipals de Castellcir i de Sant Quirze Safaja (el Moianès)
* El Solà de Moreta, edifici rústic a les Llosses (Ripollès)
* El Solà del Sot, masia del terme municipal de Granera (el Moianès)
* El Solà de la Vila, masia al terme municipal de Moià (el Moianès)
* Baga del Solà, obaga al municipi de Monistrol de Calders (el Moianès)
* Bagues del Solà, obaga al municipi de Granera, a la comarca del Moianès. És a la part més oriental del terme, al sud del Solà del Sot, a
* Barranc del Solà, diversos indrets
* Bosc del Solà, pineda al municipi de Castellar de la (el Solsonès)
* Can Solà, diversos indrets
* Cap del Solà, diversos indrets
* Cingle del Solà, cinglera al municipi de Castell de Mur, antigament de Mur, en territori de Mur. Està situat al vessant meridional de
* Horts del Solà, horts abandonats i convertits en estatge per a cavalls al terme municipal de Monistrol de Calders (el Moianès)
* Molí del Solà, molí al municipi de Monistrol de Calders (el Moianès)
* Pont del Solà, diversos indrets
* Serra del Solà, diversos indrets
* Serrat del Solà, diversos indrets
* Serreta del Solà, serra al municipi de Llavorsí (el Pallars Sobirà)
* Torrent del Solà (Eroles), torrent al municipi de Tremp, dins del territori de l'antic terme municipal de Fígols de Tremp
* Torrent del Solà del Sot, torrent del terme municipal de Castellterçol (el Moianès)
* Turó del Solà, muntanya al municipi de Santa Maria de Miralles (l'Anoia)
# Estadi Auguste Bonal

L'Estadi Auguste Bonal és un estadi de futbol a la ciutat de Montbéliard (França) usat pel FC Sochaux des del 1931. La remodelació de l'any 2000 el va deixar amb unes vint mil places cobertes a prop del terreny de joc (en eliminar la pista d'atletisme), l'estadi Bonal ofereix des d'aleshores totes les garanties de confort i seguretat per als espectadors. La peculiaritat radica en la seva gespa, amb calefacció i semi-sintètica, que ofereix les millors condicions de joc sigui quin sigui el clima. Els aficionats han respost massivament, independentment del nivell del rival, cosa que demostra que la comoditat i la seguretat són les dues pedres angulars del modern estadi. L'estrena de l'estadi després de la remodelació va ser el 22 de juliol de l'any 2000 a la Supercopa de França entre el FC Nantes i l'AS Mònaco. El rècord d'assistència del nou estadi és de 19.990 espectadors davant l'Olympique de Marsella en una jornada de la Ligue 1 del 2 de desembre de 2006.

## Enllaços externs

* Estadi Auguste Bonal al web oficial de la Football Club Sochaux-Montbéliard (francès)
# Alexandre Argullós i Marimon

Alexandre Argullós i Marimon († maig de 1996) fou un editor català.

## Biografia

El 1941 va fundar l'editorial Ariel amb Josep Maria Casalmiglia, dedicada a publicar temes d'història i altres, però que a vegades feia edicions de bibliòfil d'autors en català. Va publicar llibres des de les memòries de José Maria Gil Robles a les impressions de Francesc Candel Tortajada o els assaigs de Manuel Sacristán. En juny de 1983 fou processat per apropiació indeguda en la retenció d'impostos de l'Editorial Seix Barral juntament amb altres quatre persones, entre elles Antoni Comas i Baldellou, aleshores regidor de CiU a l'ajuntament de Barcelona. El 1993 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ Esquela a la Vanguardia
* ↑ Francisco Rojas Claros. Dirigismo cultural y disidencia editorial en España (1962-1973). Universitat d'Alacant, 2013, p.141-143.
* ↑ El concejal barcelonés Antoni Comas, procesado junto a cuatro personas por retención de impuestos en Seix Barral a El País, 15 de juny de 1983