OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre Comercial Montigalà

El Centre Comercial Montigalà és una gran superfície comercial situada al barri de Montigalà, a la ciutat de Badalona.
Fou inaugurat el 24 de setembre de 1991, a redós dels blocs d'una de les viles de periodistes dels Jocs Olímpics de 1992, al barri de nova construcció de Montigalà, que, anteriorment, havia estat tan sols un polígon amb les carreteres traçades. La inversió va ser molt alta, un total de 7.700 milions de pessetes, amb xifres importants també en extensió, llocs de treball i places d'aparcament, que van fer de Montigalà el centre comercial més gran del moment a Catalunya. El principal motor d'aquest model va ser l'Hipermercat Continente, avui Carrefour, que a més comptava a l'interior del centre amb nombroses firmes comercials i cinema. Al seu voltant es van instal·lar altres grans superfícies com Decathlon, Toys"R"us, Conforama o Ikea, que obrí el 1996 i durant un temps va ser l'única botiga de la marca sueca de tot l'estat espanyol. Amb el pas dels anys, la competència d'altres centres comercials com La Maquinista, Diagonal Mar o Màgic Badalona ha fet que el centre deixés de tenir cinema o que passés a reconvertir-se en un centre destinat a les compres de proximitat, bàsicament d'alimentació i serveis, del veïns dels voltants, i encara amb una mala comunicació amb altres espais de la ciutat.
El 2016 el centre comercial va ser adquirit per Carmila, una filial de Carrefour que aglutina diversos centres de la cadena francesa.

## Referències

* ↑ Membrives, Marta «El barri dels rècords». El Punt Avui, 24-09-2016.
* ↑ López, Montse «Montigalà cumple 25 años en Badalona con el reto de mejorar su acceso al parque comercial». La Vanguardia, 01-10-2016.
* ↑ Redacció «Una filial de Carrefour compra el centro comercial de Montigalà de Badalona». La Vanguardia, 06-09-2016.
# Assalt final

Assalt final (títol original: Bridge of Dragons) és una pel·lícula estatunidenca d'acció i de ciència-ficció dirigida per Isaac Florentine l'any 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

A les profunditats d'Àsia l'any 2050, Warchild, assassí professional, rebutja de portar a terme el seu últim contracte i vol dimitir. Halo, jove princesa asiàtica, està fugida després d'haver rebutjat casar-se amb un cap que no estimava perquè a més és l'assassí del seu pare. Per escapar dels seus enemics, Warchild i Halo hauran d'aliar-se.

## Repartiment

* Dolph Lundgren: Warchild
* Cary-Hiroyuki Tagawa: General Ruechang
* Rachel Shane: Princesa Halo
* Gary Hudson: Emmerich
* John Bennett: El registrador
* Scott L. Schwartz: Belmont
* Jo Kendall: Lily, la minyona
* Dave Nicholls: York
* Bashar Rahal: Robert
* Velizar Binev: el sastre
* Ivan Istatkov: mestre del ring de l'arena
* Nikolay Binev: el metge
* Boyan Milushev: Jake
* Sevdelin Ivanov: Scott
* Brian Fitkin: cap dels rebels

## Referències

* ↑ «Assalt final». esadir.cat.
# Los Emprius

Los Emprius és un indret del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Està situat a la part nord-est del terme municipal, al sud-oest de l'antic poble de Montsor, al vessant meridional del Serrat de la Pleta. És en el marge esquerre del barranc de Montsor.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Itatodon tatarinovi

Itatodon tatarinovi és una espècie extinta de mamífer prototeri que visqué durant el Juràssic mitjà en allò que avui en dia és Rússia. Se n'han trobat fòssils (dues molars inferiors dretes i un fragment d'una molar inferior esquerra) a la formació d'Itat. En un primer moment, fou classificat entre els docodonts, però estudis filogenètics recents l'han traslladat a la família dels shuotèrids juntament amb el seu parent proper Paritatodon kermacki. Fou anomenat en honor de Leonid Tatàrinov, el paleontòleg que descrigué el primer docodont asiàtic.

## Referències

* ↑ Wang, Yuan-Qing; Li, Chuan-Kui «Reconsideration of the systematic position of the Middle Jurassic mammaliaforms Itatodon and Paritatodon» (en anglès). Palaeontologia Polonica, 67, pàg. 249–256. DOI: 10.4202/pp.2016.67_249.
# PCell

PCell significa cel·la parametritzada, un concepte utilitzat àmpliament en el disseny automatitzat de circuits integrats analògics. Un PCell representa una part o un component del circuit l'estructura del qual depèn d'un o més paràmetres. Per tant, es tracta d'una cel·la que es genera automàticament pel programari d'automatització del disseny electrònic (EDA) en funció dels valors d'aquests paràmetres. Per exemple, es pot crear un transistor PCell i després utilitzar diferents instàncies del mateix amb diferents longituds i amplades definides per l'usuari. Els venedors de programari EDA de vegades utilitzen noms diferents per al concepte de cel·les parametritzades, p Cèl·lula T i cèl·lula màgica.

## Aplicació

En els dissenys de circuits electrònics, les cèl·lules són unitats bàsiques de funcionalitat. Una cèl·lula determinada es pot col·locar o crear moltes vegades. Una cèl·lula P és més flexible que una cel·la no parametritzada perquè diferents instàncies poden tenir valors de paràmetres diferents i, per tant, estructures diferents. Per exemple, en lloc de tenir moltes definicions de cel·les diferents per representar els transistors de diferents mides en un disseny determinat, un sol PCell pot prendre les dimensions d'un transistor (amplada i llargada) com a paràmetres. Aleshores, diferents instàncies d'un sol PCell poden representar transistors de diferents mides, però d'altra manera característiques similars.
Les estructures dins d'un circuit integrat i les regles (regles de disseny) que regeixen les seves dimensions físiques són sovint complexes, fent que les estructures siguin tediosos de dibuixar a mà. Mitjançant l'ús de PCells, un dissenyador de circuits pot generar fàcilment un gran nombre d'estructures diverses que només difereixen en uns quants paràmetres, augmentant així la productivitat i la consistència del disseny.

## Implementació

Un PCell és una peça de codi de programació. Aquest codi és responsable del procés de creació de l'estructura adequada de les variants de PCell en funció dels seus paràmetres (d'entrada). Per a l'exemple d'un PCell físic, aquest codi genera (dibuixa) les formes reals del disseny de la màscara que comprèn el circuit.

## Generació

Encara que el llenguatge de programació en què s'escriu un PCell no té importància, SKILL o Python s'utilitzen més sovint per escriure el codi de PCell. Alternativament, PCells es pot generar mitjançant una interfície gràfica d'usuari (GUI) o eines especialitzades de disseny de PCell basades en una biblioteca de funcions predefinides.

## Referències

* ↑ Barr, Keith. ASIC Design in the Silicon Sandbox: A Complete Guide to Building Mixed-Signal Integrated Circuits (en anglès). McGraw Hill Professional, 2007.
* ↑ «DATASHEETCadence PCell Designer» (en anglès). https://www.cadence.com.+[Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Creating a Parameterized Cell» (en anglès). https://www.clear.rice.edu.+[Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Tanner EDA: L-Edit T-Cell Builder» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2015].
# (910) Anneliese

Anneliese és l'asteroide número 910. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), l'1 de març de 1919. La seva designació alternativa és 1919 FB.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
# Ichthyophis beddomei

Ichthyophis beddomei és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Ichthyophiidae. Aquesta espècie es troba molt en les Ghats Occidentals, en l'estat de Kerala, Índia.
# Casa Albert Gruart

La Casa Albert Gruart és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres molt a prop de la Rambla de Figueres. Consta de dos pisos i coberts per terrassa. La planta baixa recoberta en imitació d'encoixinat, amb un sòcol, presenta un gran portal en arc de mig punt d'accés als pisos, i dues grans obertures amb llinda corresponents al local comercial. El primer pis, principal, amb balconada correguda sobre grans mènsules, amb dues sortides laterals allindanades amb decoració floral i una tribuna coberta inserida, amb la coberta suportada per columnes. La cornisa de la tribuna està decorada amb fulles d'acant. El segon pis presenta petites finestres trilobulades aparellades les laterals i tres finestres la central. Per sobre balustrada amb pinacles que recorden edificis fortificats.

## Referències

* ↑ «Casa Albert Gruart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Meridià (revista)

Meridià va ser una revista catalana de periodicitat setmanal dirigida per Antoni Fuster Valldeperes. El primer número es va publicar el 14 de gener de 1938 i se'n van publicar més de 50 números fins al 14 gener de 1939.
Pel que fa al format de la revista, el setmanari tenia 8 pàgines a 4 columnes amb una mida de 500x350 mm. Estava impresa a la casa Clarassó situada al carrer Villarroel 17 de Barcelona i tenia la redacció al Passeig de Gràcia 19 bis. de la mateixa ciutat. Cada número costava cinquanta cèntims pesseta.

## Temes i Col·laboradors

La revista estava dedicada a la política, l'art i la literatura. Portava per subtítol Tribuna del Front Intel·lectual Antifeixista i va intentar mantenir el prestigi de l'antiga revista anomenada Mirador.
És molt important la influència del PSUC en la direcció del setmanari. Tanmateix, hi havia un cert eclecticisme en la direcció i en la col·laboració de la revista. Les pàgines de Meridià contenien temes molt diversos i pertanyents a una gran diversitat d'estils. La revista era de gran qualitat amb moltes imatges i fotografies que il·lustraven tots els treballs que s'hi publicaven. A més a més, tenia una excel·lent disposició tipogràfica.
Els treballs estaven agrupats en diversos apartats que corresponien a Col·laboració, Política, Les Arts, Les Lletres, Espectacles i un apartat d'Humor. Els redactors del setmanari eren Sebastià Gash, Domènec Guansé, Lluís Montanyà, Joan Oliver, Josep Roure i Torent, Manuel Serra i Moret, Manuel Valldeperes i com a cap de redacció hi havia Joan Merlí. Al cap d'un temps, a causa de les circumstàncies, aquesta plantilla va canviar lleugerament.
La col·laboració habitual de Meridià era molt extensa. Hi trobem treballs de Pere Quart, Pau Balcells, Joan Comorera, Joan Peiró, Avel·lí Artís-Gener, Ramon Vinyes i Cluet, Francesc Trabal, A. Rovira i Virgili, Rafael Tasis i Marca, Manuel Serra i Moret, C. A. Jordana, Jaume Serra Hunter, Felip Barjau i Riera, Josep Sol, entre molts altres. La part artística anava a càrrec d'importants dibuixants com Tísner, Apa, Arteche, Viader, Martí Bas, Calders, etcètera.
La importància literària de Meridià és molt remarcable i és un bon document històric de l'època convulsa en la qual es va publicar.

## Referències

* 1 2 Torrent, Joan; Tasis, Rafael. Història de la premsa catalana. I. Barcelona: Bruguera, 1966, p. 659.
* ↑ «Meridià (revista)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Digitalització disponible al portal ARCA (Arxiu de Revistes Catalanes Antigues)
Viccionari
# Ichthyophis garoensis

Ichthyophis garoensis és una espècie de cecília de la família dels ictiòfids. És endèmica del nord-est de l'Índia (Assam i Meghalaya). El seu hàbitat natural és el substrat de fulles humides i detritus dels boscos tropicals, on viu prop de rierols i altres masses d'aigua. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, garoensis, significa 'de Garo' en llatí. Les Muntanyes Garo són la localitat tipus d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Dutta, S.; Ohler, A.; Sengupta, S.; Gower, D.; Wilkinson, M.; Oommen, O. V. «Ichthyophis garoensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2004. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59617A11969312.en. [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ Pillai i Ravichandran, 1999, p. 28.

## Bibliografia

* Pillai, R. S.; Ravichandran, M. S. «Gymnophiona (Amphibia) of India — A taxonomic study» (en anglès). Records of the Zoological Survey of India (Occasional Paper), 172, 1999, pàg. 1–117.
# Casa Albert Bonamusa

La Casa Albert Bonamusa és una obra noucentista de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tipologia ciutat-jardí amb planta i golfes i coberta a dues vessants. La casa està rodejada per una tanca d'obra baixa. Consta de tres façanes, una principal que dona al carrer i les altres dues donen al petit jardí en forma triangular que fa angle amb el carrer.
Finestres de diferents mides amb composició geomètrica, travessades per un fris de maó. La façana té perfil trencat (recordant una petita basílica). Els materials emprats són: maó, arrebossat, teula àrab i pedra al sòcol.

## Història

L'expedient de petició de permís per fer la torre porta la data de 1930 i està firmada per Albert Bonamusa i auleda. Els plànols es presentaren l'any 1931 formats per l'arquitecte municipal Raspall.
El preu d'oferta per a vendre la casa era de 12000 ptes.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Albert Bonamusa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Partit Revolucionari Popular de Kangleipak

El Partit Revolucionari Popular de Kangleipak (People’s Revolutionary Party of Kangleipak, PREPAK) es va formar el 9 d'octubre de 1977 sota la direcció de R.K. Tulachandra, com a successor d'una organització creada pocs anys abans (1975) sota el nom de Front d'Alliberament Popular de Kangleipak (Kangleipak People's Liberation Front, KAPLIF). El seu objectiu és la independència de Kangleipak (Manipur).
Des del 1986 la seva activitat es va reduir al morir el seu líder Tulachandra en un enfrontament amb l'exèrcit indi. El va succeir S. Wanglen com a comandant en cap. Té uns 300 combatents. Està aliat al Consell Nacional Socialista de Nagaland. Els seus líders actuals (2001) són Achamba (President) i Tajila (comandant en cap).
# Jannik Vestergaard

Jannik Vestergaard (3 d'agost de 1992) és un futbolista professional danès que juga com a defensa central al Leicester City FC.
Fill de pare danès i mare alemanya, va néixer a Hvidovre, un suburbi de Copenhaguen, i va créixer a Copenhaguen.
De jove va jugar al Brøndbyernes Idrætsforening. Va començar la seva carrera sènior amb el club alemany Turn- und Sportgemeinschaft 1899 Hoffenheim. El gener de 2015 va anar al Sport-Verein Werder von 1899 Bremen.
L'11 de juny de 2016, Vestergaard es va unir al Borussia VfL 1900 Mönchengladbach per 12 milions € més bonificacions.
El maig de 2018 Vestergaard va ser anomenat en les preliminars daneses per formar la selecció de futbol de Dinamarca per la Copa del Món de Futbol de 2018 a Rússia.

## Referències

* ↑ TSG 1899 Hoffenheim Fußball-Spielbetriebs GmbH (Hrsg.). «JANNIK VESTERGAARD: DER LANGE Arxivat 2016-04-27 a Wayback Machine.», 30-03-2011. [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ «53370». National Football Teams. [Consulta: 1 febrer 2015].
* ↑ Jannik Vestergaard Fitxa a Fussballdaten
* ↑ «Vestergaard joins Bremen from Hoffenheim». Bundesliga, 27-01-2015. [Consulta: 1 febrer 2015].
* ↑ «Bremen land Vestergaard». Soccerway, 27-01-2015. [Consulta: 1 febrer 2015].
* ↑ «"Gute Lösung" mit Vestergaard» (en german). Kreiszeitung, 10-06-2016 [Consulta: 26 setembre 2016].
* ↑ «Revealed: Every World Cup 2018 squad – 23-man & preliminary lists & when will they be announced?». [Consulta: 17 maig 2018].

## Enllaços externs

* El perfil del jugador a Associació de Futbol danès
Jannik Vestergaard amb la selecció danesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Dinamarca – Copa del Món de Futbol 2018
1 Schmeichel •
2 Krohn-Dehli •
3 Vestergaard •
4 Kjær  •
5 Knudsen •
6 Christensen •
7 Kvist •
8 Delaney •
9 Jørgensen •
10 Eriksen •
11 Braithwaite •
12 Dolberg •
13 Jørgensen •
14 Dalsgaard •
15 Fischer •
16 Lössl •
17 Larsen •
18 Lerager •
19 Schöne •
20 Poulsen •
21 Cornelius •
22 Rønnow •
23 Sisto •
Entrenador: Åge Hareide
Selecció de futbol de Dinamarca – Eurocopa 2020
1 Schmeichel •
2 Andersen •
3 Vestergaard •
4 Kjær (c) •
5 Mæhle •
6 Christensen •
7 R. Skov •
8 Delaney •
9 Braithwaite •
10 Eriksen •
11 Skov Olsen •
12 Dolberg •
13 Jørgensen •
14 Damsgaard •
15 Nørgaard •
16 Lössl •
17 Stryger Larsen •
18 Wass •
19 Wind •
20 Poulsen •
21 Cornelius •
22 Rønnow •
23 Højbjerg •
24 Jensen •
25 Christiansen •
26 Boilesen •
Seleccionador: Hjulmand
Selecció de futbol de Dinamarca – Eurocopa 2024
1 Schmeichel •
2 Andersen •
3 Vestergaard •
4 Kjær (c) •
5 Mæhle •
6 Christensen •
7 Jensen •
8 Delaney •
9 Højlund •
10 Eriksen •
11 Skov Olsen •
12 Dolberg •
13 Jørgensen •
14 Damsgaard •
15 Nørgaard •
16 Hermansen •
17 Kristiansen •
18 Bah •
19 Wind •
20 Poulsen •
21 M. Hjulmand •
22 Rønnow •
23 Højbjerg •
24 Dreyer •
25 Kristensen •
26 Bruun Larsen •
Seleccionador: K. Hjulmand :
# (261) Primno

(261) Prymno és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert per Christian Heinrich Friedrich Peters des de l'observatori Litchfield de Clinton, Estats Units, el 31 d'octubre de 1886.
Està nomenat per Primno, una deessa menor de la mitologia grega.

## Característiques orbitals

Prymno està situat a una distància mitjana del Sol de 2,331 ua, podent allunyar-se fins a 2,539 ua. Té una inclinació orbital de 3,636° i una excentricitat de 0,08913. Triga 1300 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
Schmadel, Lutz D. (2003).

## Enllaços externs

* (261) Prymno
# Hronský Beňadik

Hronský Beňadik és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1075.
# Associació d'Amics de l'Òpera de Maó

Associació d'Amics de l'Òpera de Maó, en menorquí Amics de s'Òpera de Maó, és una entitat creada a Maó el 1971, formada per un grup d'aficionats a promoure espectacles lírics a fi de ressuscitar una tradició operística, molt arrelada a l'illa de Menorca, que es remuntava al segle xviii i que durant el segle xix i primeries del XX mantingué una intensa activitat que resulta singular pel lloc on es produí.
De llavors ençà ha duit a terme una tasca molt meritòria de divulgació de l'òpera a l'illa de Menorca. Destaca l'organització de la Setmana Anual d'Òpera, que en cada nova edició referma la seva categoria tant en l'aspecte musical com en l'artístic. El nivell de qualitat assolit s'ha traduït en la invitació de representar alguna de les seves produccions a diversos festivals italians.
Des de 1977 l'Associació té un cor propi, que ha realitzat concerts lírics memorables i que s'ha presentat a diverses capitals europees. Ha ofert més d'un centenar de representacions i concerts. Han desfilat pel Teatre Principal de Maó figures de renom internacional en el camp de la lírica, com l'insigne baríton maonès Joan Pons Álvarez i el tenor català Jaume Aragall. El 2005 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Enllaços externs

* Associació d'Amics de l'Òpera de Maó - Lloc web oficial
# Edgar Lungu

Edgar Chagwa Lungu (nascut l'11 de novembre de 1956) és un advocat i polític i President de Zàmbia des del 25 de gener de 2015.

## Carrera política

Inicialment es va unir al Partit Unit per al Desenvolupament Nacional, però després es va canviar al capdavant Patriòtic, fundat per Michael Sata.
Durant la presidència de Sata, Lungu es va exercir com a Ministre de Relacions Exteriors, Defensa i Justícia. Després de la mort de Sata a l'octubre de 2014, Lungu va assumir com el candidat del Front Patriòtic, per a les eleccions presidencials el gener de 2015. Va vèncer per escàs marge al candidat opositor Hakainde Hichilema.

## Presidència

Edgar Lungu va ser juramentado com a president de Zàmbia el 25 de gener de 2015 en l'Estadi dels Herois Nacionals de la capital, Lusaka.
Va ser reelegit per complir amb un mandat complet de cinc anys a l'agost de 2016, derrotant novament a Hichilema per un estret marge. Lungu va contreure matrimoni amb Esther Lungu, són pares de 6 fills.
Perd les eleccions presidencials del 2021 davant l’anterior contrincant Hakainde Hichilema.

## Referències

* ↑ Matthew Hill, "Zambian Ruling Party's Edgar Lungu Inaugurated as President", Bloomberg, 26 de gener de 2015.
* ↑ «Presidente de Zambia Edgar Lungu reelecto en la primera vuelta». T13, 15-08-2016. [Consulta: 22 agost 2016].
* ↑ Biografia per CIDOB
# Jesus Arias Aranzueque

Jesús Arias Aranzueque (Madrid, 1960 - Zumarraga, País Basc, 22 d'abril de 1992) va ser un actor i delinqüent espanyol. Va realitzar dues pel·lícules, la coproducció hispanofrancesa Deprisa, deprisa (Carlos Saura, 1981), guanyadora aquest mateix any del Os d'Or a la millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Berlín i El bosque animado (José Luis Cuerda, 1987).
Veí d'un barri marginal de Madrid, va ser reclutat per Saura en un càsting per a actors no professionals.
Després del rodatge i abans de l'estrena, Jesús Arias va ser detingut, passant per la presó de Carabanchel i altres centres penitenciaris.
El 1987 va ser reclutat per José Luis Cuerda, per interpretar un petit paper a El bosque animado.
Va morir a Zumárraga abans de complir els 32 anys. Les seves restes, no reclamades, van ser incinerades en 2007.

## Referències

* ↑ «Exhumacion restos fallecidos 1991». Diario Vasco, 22-04-2007.
* ↑ «José Antonio Valdelomar verá otra vez su película en la cárcel». El País, 06-08-1981.
* ↑ Otro de los actores de Saura detenido por un atraco, ABC, 4 d'agost de 1981
* ↑ «'Perros callejeros' ante las cámaras». El País, 14-04-1985.
# (259) Aletheia

(259) Aletheia és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Christian Heinrich Friedrich Peters el 28 de juny de 1886 des de l'observatori Litchfield de Clinton, Estats Units. Està nomenat per la paraula grega per a veritat.

## Característiques orbitals

Aletheia orbita a una distància mitjana de 3,135 ua del Sol, podent apropar-se fins a 2,735 ua. Té una excentricitat de 0,1276 i una inclinació orbital de 10,81°. Triga 2027 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 36. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició.

## Enllaços externs

* «(259) Aletheia» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2015].