OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vipólzovo (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Vipólzovo».
Vipólzovo (en rus: Выползово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Jesús Gil y Gil

Gregorio Jesús Gil y Gil (El Burgo de Osma, 12 de març de 1933 - Madrid, 14 de maig de 2004) fou un empresari i polític sorià, president i màxim accionista del Club Atlético de Madrid entre 1987 i 2003 i alcalde de Marbella entre 1991 i 2002.
Fou empresonat per l'homicidi de 56 persones quan el juny de 1969 un menjador de la urbanització Los Ángeles de San Rafael, de la qual era promotor i propietari, s'esfondrà, si bé l'any 1971 fou indultat per ordre de Francisco Franco.
El 1999 ingressà novament a presó en ser imputat dels delictes de malversació de cabals públics i falsedat de documentació pública, mentre que el 2002 fou condemnat a 28 anys d'inhabilitació i sis mesos d'arrest per 4 delictes de prevaricació, pel que es veié obligat a abandonar l'alcaldia de Marbella. També entrà a presó per la malversació de 4.442 milions de pessetes de l'Ajuntament de Marbella entre els anys 1991 i 1995.
Després de la seva mort, el Tribunal Suprem el declarà culpable d'apropiació indeguda del Club Atlético de Madrid, així com d'estafa al mateix club per simulació de contractes.
El 2019 la productora HBO va estrenar el documental El Pionero, basada en la vida de Jesús Gil.

## Referències

* ↑ «Muere Jesús Gil por un infarto masivo» (en castellà). El País, 15-05-2004. [Consulta: 24 maig 2013].
* ↑ Malagón, Manuel. «La llegada: Futre, el gran reclamo electoral» (en castellà). Marca. [Consulta: 9 juliol 2013].
* ↑ «Jesús Gil tendrá su propia serie en HBO». ABC, 04-04-2019.

## Enllaços externs

* Videobiografia
* Especial de Marca.com sobre 20 Anys de l'era Gil
# Perosi

Perosi és el nom dels següents personatges:
* Giuseppe Perosi (1842 - 1908), organista, director de la capella de la Catedral de Tortona i compositor italià
* Lorenzo Perosi (Tortona, Piemont, 1872 - Roma, 1956), clergue i compositor italià
* Marziano Perosi (Tortona, Piemont, 1875 – Roma, 1959), compositor, director de cor i organista italià
# Belonesox

Belonesox és un gènere de peixos de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Belonesox belizanus (Kner, 1860)

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dècim Juni Pera

Dècim Juni Pera (en llatí: Decimus Junius D. f. D. n. Pera) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Júnia, i era de la branca familiar dels Pera.
Va ser elegit cònsol el 266 aC juntament amb Numeri Fabi Píctor, i va obtenir dos triomfs en aquest any, un sobre els sarsinats i el segon sobre els sal·lentins i messapis. Va ser més endavant censor, l'any 253 aC amb Luci Postumi Megel.
Sembla que cal identificar Dècim Juni Pera amb un dels dos germans pioners a organitzar combats de gladiadors a Roma. Segons recullen Valeri Màxim i Livi, a la mort de Dècim Juni Brutus Pera els seus fills, Marc (altrament desconegut) i Dècim, decidiren incloure un combat de gladiadors al Fòrum Boari entre els actes del funeral.

## Referències

* ↑ «D. Junius Pera». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Dits i fets memorables, II 4.7.
* ↑ Epítomes, 16.
* ↑ «Iunius 59». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Districte de Matutuíne

El districte de Matutuíne és un districte de Moçambic, situat a la província de Maputo. Té una superfície de 5.387 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 37.939 habitants. és el districte més meridional del país, limita al sud amb la província de KwaZulu-Natal de Sud-àfrica, a l'oest amb Swazilàndia, al nord-oest amb el districte de Namaacha i al nord amb el districte de Boane i la ciutat de Maputo.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en cinc postos administrativos (Catembe, Catuane, Machangulo, Missevene i Zitundo), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Catembe:
** Mungazine
** Nsime
* Posto Administrativo de Catuane:
** Catuane
** Manhangane
* Posto Administrativo de Machangulo:
** Ndelane
** Nhonguane (Santa Maria)
* Posto Administrativo de Missevene:
** Bela Vista
** Madjuva
** Salamanga
** Tinonganine
* Posto Administrativo de Zitundo:
** Manhoca
** Zitundo

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Bandera de Cardedeu

La bandera oficial de Cardedeu té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga amb quatre faixes vermelles i un triangle blau clar, amb la base a tot el llarg de la vora de l'asta i el vèrtex al centre del drap, carregat d'un card de tres flors groc, d'altura 5/18 de la del drap i amplada 4/27 de la llargària del mateix drap, posat a 5/54 de la vora de l'asta i a 13/36 de la vora superior.
Va ser aprovada el 16 de gener de 2002 i publicada en el DOGC el 5 de febrer del mateix any amb el número 3568.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Vallès Oriental

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GRI/148/2002, de 16 de gener, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Cardedeu.» (pdf). DOGC num. 3568, 05-02-2002. [Consulta: 17 febrer 2010].
# Vivian Pellizari

Vivian Helena Pellizari és una científica brasilera especialitzada en estudis antàrtics, coneguda per les seves investigacions sobre la microbiologia en la Antàrtida. Pellizari és cap del Departament d'Oceanografia a l'Institut Oceanogràfic de la Universitat de São Paulo.

## Carrera

La investigació de Pellizari se centra en els extremòfils,la microbiologia, i l'ecologia microbiana marina en diferents ecosistemes antàrtics. La científica ha contribuït a la formació de noves àrees d'investigació antàrtica a l'Amèrica Llatina, incloent l'astrobiologia, la genòmica dels extremófilos i l'ecologia microbiana molecular. Està vinculada a consorcis que aborden el tema de l'aerobiologia antàrtica i va formar part de l'Institut d'Investigació Ambiental Antàrtica. A més a més, ha donat suport projectes relacionats amb l'Institut Nacional Brasiler de Ciència i Tecnologia Criogènica.

## Referències

* ↑ IOUSP. «IOUSP - Departamentos».
* ↑ «Vivian Helena Pellizari».
* ↑ «Microbiologia in foco» (en portugués).
* ↑ «Projeto da nova base brasileira na Antártida começa a sair do papel». Estadao.
* ↑ «Estudo busca compreender seres que vivem em condições extremas». University of Sao Paulo, 2016.
* ↑ «Quatro dias na Antártida - O Brasil que vive no frio». Valor.
* ↑ «Equipe - Núcleo de Pesquisa em Astrobiologia». Arxivat de l'original el 2018-10-12.

## Vegeu també

* Llista de dones antàrtiques
# Jan Polanc

Jan Polanc (Kranj, 6 de maig de 1992) fou un ciclista eslovè, professional des del 2011 i fins inicis del 2023 quan va haver de deixar el ciclisme per problemes cardíacs. El seu darrer equip va ser l'UAE Emirates. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 2015, i una altra al de 2017.

## Palmarès

* 2009
** Campió d'Eslovènia en ruta júnior
* 2010
** Campió d'Eslovènia en contrarellotge júnior
** Vencedor d'una etapa al Giro della Lunigiana
* 2012
** Campió d'Eslovènia en contrarellotge sub-23
** 1r al Piccolo Giro de Llombardia
* 2013
** 1r al Giro del Friül-Venècia Júlia i vencedor d'una etapa
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2017
** Campió d'Eslovènia en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2022
** 1r al Trofeu Laigueglia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 42è de la classificació general
* 2015. 53è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2017. 11è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2018. 32è de la classificació general
* 2019. 15è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2016. 54è de la classificació general
* 2020. 40è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 38è de la classificació general
* 2022. 12è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclobreves internacionales mayo 2023» (en castellà). Ciclo21, 15-05-2023. [Consulta: 15 maig 2023].
* ↑ «UAE Team Emirates». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 2 gener 2021. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ Bernaola, Enrique «Contador se viste de rosa». Marca, 13-05-2015 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «L'eslovè Jan Polanc guanya en solitari la quarta etapa del Giro a l'Etna». Ara.cat, 09-05-2017 [Consulta: 9 maig 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Perorsis

Els perorsis (llatí: Perorsi) foren un grup humà libi, esmentat per Claudi Ptolemeu i Plini el Vell, que vivia a la costa entre els canaris (canarii) que vivien a la costa atlàntica enfront de les illes Canàries, i els farusis (pharusii). S'extenien, doncs, entre els rius Noun i Souss.

## Referències

* ↑ «Perorsi al Perseus». [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «[ Perorsi a:Dictionary of Greek and Roman Geography (1854) William Smith, LLD, Ed.]».
* ↑ Desagnes, Jehan. Catalogue des tribus africaines de l'antiquité classique à l'ouest du Nil. Dakar: Université de Dakar, 1960, p. 234 [Consulta: 12 desembre 2020].

## Fonts

* Ptolemeu: 4.6
* Polyb.
* Plini el Vell, 5.1 s. 8.6.35
# Echarlens

Echarlens és un municipi suís del cantó de Friburg, situat al districte de la Gruyère.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Dècada del 50 aC
## Personatges destacats

* Juli Cèsar (100 aC-44 aC), general i polític romà
* Cleopatra VII (69 aC-30 aC), reina d'Egipte
* Gneu Pompeu Magne (106 aC-48 aC), militar i home d'estat romà
* Marc Licini Cras Dives I (c. 115 aC-53 aC), general i polític romà
* Ciceró (106 aC-43 aC), polític, filòsof, escriptor i orador romà
* Vercingetòrix (c. 72 aC-46 aC), cap de la tribu gal·la dels arverns
* Mitridates III, rei de Pàrtia (57 aC-52 aC)
* Fraates III, rei de Pàrtia (c. 69 aC-57 aC
# Ayarnangra estuarius

Ayarnangra estuarius és una espècie de peix de la família dels eretístids i l'única del gènere Ayarnangra.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 4,59 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja invertebrats, com ara gambes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Irauadi (Myanmar).

## Referències

* 1 2 3 «Ayarnangra estuarius» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Roberts, T. R., 2001.
* ↑ Ng, H.H.; Chaudhry, S. (2010). "Ayarnangra estuarius." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 5 abril 2023]

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Thomson, A.W. i L.M. Page, 2006. Genera of the Asian catfish families Sisoridae and Erethistidae (Teleostei: Siluriformes). Zootaxa 1345:1-96.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Joan Alemany Villalonga

Joan Alemany Villalonga "de Can Julià". (Búger, 1891 - Santa Maria del Camí, 1936) fou un comerciant i polític mallorquí.
El seu ofici era ebenista. Havia emigrat a l'Argentina, on va tenir un cert èxit econòmic. Després va ser propietari d'una botiga de queviures al carrer Lluís Salvador de la ciutat de Mallorca. D'idees republicanes, es va afiliar al Partit Republicà Federal de Mallorca. Amb les eleccions de 1931 fou elegit batle de Búger i diputat provincial. L'any 1934 va ser empresonat a conseqüència dels fets d'octubre. Formà part d'Esquerra Republicana Balear.
Quan esclatà la rebel·lió militar contra la democràcia, el juliol de 1936, va intentar sortir de l'illa. El dia 20 va anar al Port de Felanitx i no hi va trobar cap barca. Passà a Sóller, d'on va fugir en ser delatat. Finalment va anar a Pòrtol -a la casa d'un home de Búger amic seu- on va ser detingut pels falangistes de la localitat i de Búger mateix. Va ser assassinat prop del cementeri de Santa Maria del Camí, el 27 de setembre de 1936.
El 25 de setembre de 1977, a iniciativa de l'Obra Cultural de Búger, es va celebrar un acte d'homenatge en el cementeri de Santa Maria i s'hi va col·locar una placa en el seu record.

## Referències

* ↑ CAPELLÀ, Llorenç. Diccionari vermell. Palma: Editorial Moll, 1989.

## Enllaços externs

* Joan Alemany Villalonga a Fideus
* Joan Alemany Villalonga a la Marratxipèdia
* Glosa sobre el martiri i la mort del batle de Búger
* In memoriam Joan Alemany i Villalonga
# Wilhelm Büsing

Wilhelm Büsing (Jade, 2 de març de 1921 - 25 de juny de 2023) és un genet alemany, vencedor de dues medalles olímpiques.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Guanyà la medalla de plata en la prova del concurs complet per equips, mentre en la del concurs complet individual guanyà la de bronze. En ambdues proves va competir amb el cavall Hubertus.
També va guanyar una medalla de plata en competició per equips als Campionat d'Europa de concurs complet de 1954. Veterinari de professió, va estar present als Jocs Olímpics d'estiu de 1956, 1960 i 1964 com a entrenador. A més de la seva pràctica veterinària, també va treballar com a criador de cavalls.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Willi Büsing». [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «Equestrian – European Championships – Three Day Event Teams». Sports123.com, 2011. Arxivat de l'original el 3 novembre 2011. [Consulta: 5 octubre 2016].
* ↑ «Dr. Willy Büsing vollendet sein 90. Lebensjahr» (en alemany). Baltic Horse Show, 03-03-2011 [Consulta: 9 juny 2011]. Arxivat 4 de setembre 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 25 novembre 2021].
# Economia de Myanmar

La situació econòmica de Myanmar és bastant delicada. L'agricultura és la principal activitat econòmica; ocupa a gairebé els 2/3 de la població activa i contribueix en un 40% al producte interior brut. El conreu predominant és l'arròs, que ocupa prop de la meitat de les terres cultivables. Els altres cultius (cotó, cacauet, cautxú, te) són secundaris. És de destacar igualment el cultiu del cascall.
Durant les dècades dels 1970 fins al 2000, la forta centralització de l'economia en mans de l'Estat va crear greus problemes. En l'actualitat, una part important de la indústria pesant, l'energia i el comerç de l'arròs continuen a poder de l'Estat i la inversió privada se centra en la resta de sectors. Sense estabilitat monetària ni fiscal, i amb un gran percentatge de mercat negre que obliga a l'administració a un ferri control del comerç de productes alimentosos, la inversió estrangera oscil·la segons els anys i les conjuntures, no permetent el grau d'estabilitat suficient per permetre un creixement sostingut.
# Dècim Juni Brutus Esceva (cònsol 292 aC)

Dècim Juni Brutus Esceva (en llatí: Decimus Junius D. f. Brutus Scaeva) va ser un magistrat romà.
Va ser legat militar del cònsol Espuri Carvili Màxim l'any 293 aC, i cònsol ell mateix l'any 292 aC. En el seu consolat va conquerir Faleris, una ciutat d'Etrúria. El cònsol de l'any anterior, Espuri Carvili Màxim, va servir al seu costat com a llegat per mandat del senat.
Malgrat que Smith l'identifica amb el difunt del funeral a propòsit del qual els seus fills, els germans Marc i Dècim, organitzaren els primers jocs de gladiadors a Roma, sembla que en realitat el difunt era Dècim Juni Brutus Pera, i un dels seus fills, el cònsol del 266 aC Dècim Juni Pera.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 592.
* ↑ Valeri Màxim, Dits i fets memorables, II 4.7; Titus Livi, Epítomes, 16.
* ↑ «Iunius 59». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Vicenç de Paul González i Castells

Vicenç de Paul González i Castells (Barcelona, 12 de desembre de 1920 - 1999) és un impressor i polític català.

## Biografia

Establit a Valls, era fill de Manuel González Alba i des de 1954 a 1984 ha treballat com a impressor gerent de la Impremta Castells, de Valls, empresa familiar fundada el 8 de setembre de 1882. Ha estat un dels fundadors de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) a Valls en 1976. Fou regidor a l'ajuntament de Valls després de les eleccions municipals espanyoles de 1979 elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988. De 1984 a 1992 ha estat membre de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya. El 1988 fou membre del Consell Assessor de RTVE a Catalunya.

## Referències

* ↑ Manuel González i Alba per Josep Maria Solé i Sabaté, fa una referència a la seva mort al final de l'article
* ↑ L'Indaleci Castells que no vaig conèixer de Pere Altés Serra
* ↑ Diputats III Legislatura

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 4 de maig de 1984
# Ayapango

Ayapango és un municipi de l'estat de Mèxic. Ayapango és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Tlalmanalco i Juchitepec, al sud amb Ozumba, a l'oest amb Amecameca i a l'est amb Temamatla.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ayapango Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Jarmo Kytölehto

Jarmo Kytölehto (Petäjävesi, 23 de juny del 1961) és un ex-pilot de Ral·li finlandès. Entre el 1990 i el 1992 va guanyar durant tres anys onsecutius el Campionat de Ral·li de Finlàndia, els dos primers en el Grup A (1990 i 1991), i el tercer en el Grup N (1992). També va competir en 23 curses del Campionat Mundial de Ral·lis. Va obtenir els millors resultats al Ral·li de Finlàndia, a casa seva, quan va acabar en posicions de podi les edicions del 1996 i el 1997.

## Biografia

Kytölehto va fer el seu debut oficial al Campionat Mundial de Ral·lis l'any 1990, tot i que no seria fins al 1992, conduint un Mitsubishi Galant, quan va aconseguir els primers dos punts en la competició, ja que va finalitzar desè als Ral·lis de Suècia i Finlàndia. El 1993 va tornar a aconseguir dos punts, aquest cop gràcies a la novena posició aconseguida a Suècia, i en la classificació per equips va quedar en tercera posició. Als ral·lis del 1994 i 1995 Kytölehto milloraria els seus resultats, quedant vuitè a Finlàndia el primer any, vuitè al Ral·li de Gal·les el següent.
Però els seus millors èxits en la competició arribarien a partir del 1996, amb l'equip Blue Rose i conduint un Ford Escort RS Cosworth, ja que aconseguiria pujar al podi del Ral·li de Finlàndia en quedar en tercera posició després del cap de setmana. L'any següent va repetir aquest resultat a casa seva. El 1998 va passar a córrer amb el Subaru World Rally Team.
En total, entre el 1990 i el 1999 Kytölehto participaria en 23 curses del Campionat Mundial de Ral·lis, i va obtenir un total de 26 punts i acabar dues vegades al podi.

## Palmarès
### Títols

* Race of Champions (a Gran Canària): 1997
* Campionat de Ral·li de Finlàndia Grup N: 1992, amb un Mitsubishi Galant VR-4
* Campionat de Ral·li de Finlàndia Grup A: 1990 i 1991, amb un Opel Kadett GSI 16V

### Pòdiums a WRC

* 3r del Ral·li dels 1000 llacs: 1995, copilot Arto Kapanen amb un Opel Astra GSI 16V
* 3r del Ral·li dels 1000 llacs: 1996, copilot Arto Kapanen amb un Ford Escort RS Cosworth
* 3r del Ral·li dels 1000 llacs: 1997, copilot Arto Kapanen amb un Subaru Impreza WRC

### Pòdiums a ERC

* 2n al Ral·li àrtic: 1993, 1994, i 1997
* 2n al Ral·li Pirelli: 2000 (+ BRC, i 7è d'aquell campionat)

## Referències

* ↑ http://www.ewrc-results.com/profile.php?p=2552
* ↑ http://www.ewrc-results.com/final.php?e=482
* ↑ http://www.ewrc-results.com/final.php?e=173
* ↑ https://sites.google.cat/site/elrincondelrally/classroom-news/equipoprivadoyretirados%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://diccionario.sensagent.com/carrera+de+campeones/es-es/
* ↑ http://www.gasolinasuper.hol.es/c/roc.htm#.Utu_8PspY_4 Arxivat 2014-02-21 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa de Jarmo Kytölehto Arxivat 2011-01-08 a Wayback Machine. a Rallye-info.com (anglès)
* Fitxa de Jarmo Kytölehto Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine. a Rally Paradise (anglès)
# Paul Poirson

Paul Poirson (1836 — París, 27 d'abril de 1895) fou un llibretista francès.
Va viure a Malesherbes. El 1873 va ser un dels vicepresidents del comitè literari del Cercle de l'Union artistique. És autor del llibret de l'òpera de Gounod Cinq-Mars (1877). El seu germà era el pintor Auguste Pierre Marie Poirson.

## Referències

* ↑ «Dades».
# Wilhelm Bousset

Wilhelm Bousset (3 de setembre del 1865, Lübeck - 8 de març del 1920, Gießen) fou un teòleg alemany.
Des de l'Escola de la Història de les Religions contribuí a l'antiga recerca del Jesús històric. Feu un estudi de l'evolució de la creença cristiana des de la seva formació fins a Ireneu. Trobà que el mateix títol de Kyrios (Senyor) que Pau dona a Jesucrist era el títol que les religions mistèriques donaven a llur déu-heroi. Segons la seva interpretació, se'n distingeixen dos tipus de comunitats:
* Les comunitats palestines, lligades a la tradició jueva
* Les comunitats hel·lenístiques, originades per Pau de Tars, que havien rebut influència de les religions mistèriques de Grècia
Posteriorment s'ha descobert que el terme Senyor (en grec Kyrios i en arameu Adonai) és una denominació antiga i freqüent en gairebé totes les religions de l'antiguitat, aplicat al déu nacional de cada país. Per als jueus, era una paraula substitutiva freqüent per anomenar Déu.

## Bibliografia

* Angelika Alwast. « Johann Franz Wilhelm Bousset » in: Biographisches Lexikon für Schleswig-Holstein und Lübeck 12, Neumünster 2006, pp. 37 y sig. ISBN 3529025607
* Ernst Troeltsch, Wilhelm Bousset als Erlanger Studenten, con textos inéditos / Horst Renz [ed.] Erlangen, Jena: Palm & Enke, 1993. ISBN 3-7896-0525-5
* Johann Michael Schmidt. Art. « Wilhelm Bousset », TRE 7, 1981, 97-101
* Anthonie F. Verheule. Wilhelm Bousset. Leben und Werk. Ein theologiegeschichtlicher Versuch, Amsterdam 1973
* William Baird. History of New Testament Research: From Jonathan Edwards to Rudolf Bultmann. Art. de Wilhelm Bousset, pp. 243 y sig.