OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chus García-Fraile

Chus García-Fraile (Madrid, 1965) és una artista plàstica madrilenya que treballa de forma multidisciplinària fluctuant entre la pintura, la fotografia, el dibuix, l'escultura, el vídeo i la instal·lació. El seu treball “recodifica” alguns detalls representatius de la realitat social de l'estat del benestar. L'obra resultant és un qüestionament de les condicions quotidianes de la societat. La construcció excessiva i l'especulació immobiliària, el “culte” als objectes de consum o els límits desdibuixats entre allò privat i allò públic són alguns dels seus temes.

## Referències

* ↑ Prieto, Imma. AK Dolven. Barcelona: Fundació Joan Miró [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Las huellas de Chus García-Fraile». El País.

## Enllaços externs

* Chus García-Fraile - Lloc web oficial
# (40) Harmonia

(40) Harmonia és l'asteroide que porta el número 40 de la sèrie, descobert des de París el 31 de març de 1856 per Hermann Mayer Salomon Goldschmidt. Rep el nom d'Harmonia, que és la deessa grega de l'harmonia. Es posà aquest nom per commemorar la fi de la guerra de Crimea.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 17. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.

## Enllaços externs

* JPL Small-Body Database Browser
Viccionari
# Holly Lawford-Smith

Holly Lawford-Smith (Taupo), és una escriptora, investigadora i professora de la Universitat de Melbourne.

## Biografia

Lawford-Smith nasqué a Taupo, Nova Zelanda i completà els estudis superiors en la Universitat d'Otago de Dunedin, Nova Zelanda. El 2010 obtingué un doctorat en la Universitat Nacional d'Austràlia (ANU). Després començà un treball permanent com a professora de Filosofia en la Universitat de Sheffield.

## Carrera

Des del 2017, ha treballat en la Universitat de Melbourne. El seu treball es basa en la filosofia social, moral i política, amb un interés particular en l'acció col·lectiva, ètica climàtica i feminista. Argumenta que hi ha un conflicte d'interessos entre l'activisme d'identitat de gènere, d'una banda, i els drets de les dones i els drets de lesbianes, gais i bisexuals (LGB) de l'altra.
Al febrer del 2021, Lawford-Smith creà un lloc web anomenat "Sense conflicte, van dir", que replega relats anònims de dones que s'han sentit amenaçades per dones transgènere en espais públics. En resposta, diversos acadèmics de la seua institució signaren una carta oberta a la Universitat de Melbourne condemnant el lloc web com a transfòbic i argumentant que "contravé la política de capteniment adequat en el lloc de treball de la universitat i planteja dubtes sobre la integritat de la recerca en la universitat". The Sydney Morning Herald publicà que la majoria d'històries del lloc web eren confuses en denominar o referir-se a dones trans i moltes es referien a l'ús del bany.
Pertany al consell editorial de The Journal of Political Philosophy i Journal of Controversial Idees.

## Treballs seleccionats

* Lawford-Smith, Holly. Global Justice. Routledge, 2012. ISBN 978-0-7546-2979-5.
* Lawford-Smith, Holly. Not In Their Name: Are Citizens Culpable For Their States' Actions?. Oxford: Oxford University Press, 2019. ISBN 978-0-1925-7033-8.

## Referències

* ↑ «Holly Lawford-Smith». scholar.google.com.
* ↑ Lawford-Smith, Holly. Not In Their Name: Are Citizens Culpable For Their States' Actions?. Oxford University Press, 14 de febrer de 2019. ISBN 9780192570321.
* ↑ «A/Prof Holly Lawford-Smith». findanexpert.unimelb.edu.au.
* ↑ Lawford-Smith, Holly «Feasibility constraints for political theories» (en anglés). , 2010. DOI: 10.25911/5d5e7150ed837.
* ↑ «Holly Lawford-Smith», 01-06-2018.
* ↑ Lawford-Smith. «Why some feminists oppose allowing people to choose their sex on birth certificates». The Conversation.
* ↑ «‘Transphobic’ website puts Melbourne University academics at odds». .
* ↑ «Journal of Political Philosophy» (en anglés). Wiley Online Library. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Journal of Controversial Ideas: Editors & Editorial Board». Journal of Controversial Ideas. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Global Justice». Routledge & CRC Press.
* ↑ «Not In Their Name: Are Citizens Culpable For Their States' Actions? - Oxford Scholarship».
# Wilburton (Kansas)

Wilburton és una àrea no incorporada localitzat al sud del Comtat de Morton, al sud-oest de l'estat estatunidenc de Kansas. Wilburton es localitza al tram de l'autovia U.S. Route 56 i l'autopista Cimarron Valley Railroad, uns 14 quilòmetres al nord-oest d'Elkhart. Wilburton està a 397,84 quilòmetres de la ciutat més gran de Kansas, Wichita; a 403,38 quilòmetres de la capital de Nou Mèxic, Santa Fe i a 205,95 quilòmetres d'Amarillo (Texas).

## Referències

* ↑ (anglès) «2011–12 Kansas Official Transportation Map» (mapa). Departament de Transport de Kansas (2011).
* ↑ (anglès) «Distance Calculator, Distance Between Cities, Distance Chart for Countries around the World». Globefeed.com. [Consulta: 28/09/2011.]
# Resolució 1799 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1799 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de febrer de 2008. Determinant que la situació a la República Democràtica del Congo continuava constituint una amenaça per a la pau internacional i la seguretat a la regió, el Consell de Seguretat va decidir ampliar el règim de sancions d'aquest país gins al 31 de març.

## Detalls

Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell també va prorrogar fins a la mateixa data el mandat del Grup d'Experts que vigilava les mesures, tal com es disposa a la resolució 1771 (2007).
El règim de sancions consisteix en un embargament d'armes contra grups armats del país que no formen part de l'exèrcit integrat o de les unitats de policia, així com la prohibició de viatjar i la congelació dels béns dels qui violen l'embargament, tal com es determina a les resolucions 1493 (2003), 1596 (2005), 1698 (2006) i 1771 (2007).
Durant el període fins al 31 de març, el Consell es proposa seguir revisant les mesures per ajustar-les, segons correspongui, a la llum de la consolidació de la situació de seguretat al país. Tanmateix, el Consell va reiterar la seva preocupació pel que fa a la presència de grups armats i milícies a la part oriental del país, especialment a les províncies de Kivu Nord i Sud i el districte d'Ituri, que perpetuaven un clima d'inseguretat a tota la regió.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS ARMS EMBARGO ON DEMOCRATIC REPUBLIC OF CONGO UNTIL 31 MARCH, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1799 (2008)». United Nations, 15-02-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Mongokhto

Mongokhto (en rus: Монгохто) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 3.752 habitants. Pertany al districte rural de Vàninski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Mont-l'Étroit

Mont-l'Étroit és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 108 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mont-l'Étroit era de 108 persones. Hi havia 34 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 9 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 46 eren cases i 1 era un apartament. Dels 39 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mont-l'Étroit el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 16 | 15 a 19 | 4 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 44 eren actives i 21 eren inactives. De les 44 persones actives 35 estaven ocupades (23 homes i 12 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 21 persones inactives 3 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mont-l'Étroit a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mont-l'Étroit a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Chus Martínez

Chus Martínez (Ponteceso, 1972) és una comissària gallega que és directora de l'Institute of Art de l'FHNW Academy of Art and Design de Basilea (Suïssa). Va estudiar filosofia i història de l'art. Anteriorment ha sigut conservadora en cap a El Museo del Barrio de Nova York, cap de departament i membre del Core Agent Group a la dOCUMENTA(13), conservadora en cap del MACBA (2008-11), directora de la Frankfurter Kunstverein (2005-08) i directora artística de la Sala Rekalde de Bilbao (2002-05). Ha participat en la Biennal de Venècia del 2005 i ha sigut assessora curatorial del Carnegie International i de la 29a Biennal de São Paulo. Paral·lelament, ha comissariat nombroses exposicions durant el seu pas per la Frankfurter Kunstverein i el MACBA, i també en altres institucions, com el Museu d'Art Reina Sofia de Madrid. Chus Martínez imparteix conferències, escriu regularment assajos crítics en catàlegs i és col·laboradora habitual d'Artforum, entre altres revistes d'art internacionals.

## Referències

* ↑ El auge y auge de Chus Martínez. Roberta Bosco El País 20 de gener del 2014 (castellà) Consulta 6 de març del 2017
* ↑ Chus Martínez, comisaria jefe del Museo del Barrio de Nueva York. Roberta Bosco. El País 21 d'octubre del 2012 (castellà) Consulta 6 de març del 2017
* ↑ Sota Setge. Mariam Ghani i Omer Fast. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona setembre-octubre 2014 Consulta 6 de març del 2017
* ↑ «Chus Martínez». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].

## Enllaços externs

* Entrevista a Jot Down
# (306) Unitas

(306) Unitas és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Elia Millosevich l'1 de març del 1891 des de l'observatori astronòmic del Collegio Romà a Roma, Itàlia. S'anomena així a proposta de l'astrònom italià Pietro Tacchini (1838-1905), en referència a la unitat d'Itàlia i a un llibre del també astrònom italià Angelo Secchi (1818-1878).

## Característiques orbitals

Orbita a una distància mitjana del Sol de 2,358 ua, podent allunyar-se fins 2,714 ua i acostar-se fins 2,001 ua. Té una excentricitat de 0,1512 i una inclinació orbital de 7,278°. Li comporta 1.322 dies completar una òrbita al voltant de Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (301) al (400)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].

## Enllaços externs

* «(306) Unitas» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 25 juliol 2015].
# STS-123

La STS-123 va ser una missió de la NASA al transbordador espacial Endeavour, donant continuïtat a la construcció de l'Estació Espacial Internacional, sent la 25a missió destinada a la ISS, i la 122a del programa del transbordador espacial, sent també anomenada com a missió 1J/A per al muntatge de la ISS.
La data original prevista per al seu llançament era la del 14 febrer de 2008, encara que a causa dels continus retards de la missió STS-122, el llançament es va produir l'11 de març de 2008. Va retornar a la Terra el 26 març de 2008.
Els principals objectius de la STS-123 eren: acoblar el primer dels mòduls del Laboratori japonès Kibo i ampliar el braç robòtic de la ISS (Canadarm 2) amb la instal·lació del Special Purpose Dexterous Manipulator (SPDM).

## Tripulació

* Dominic Gorie (4) - Comandant
* Gregory H. Johnson (1) - Pilot
* Robert L. Behnken (1) - Especialista de la Missió 1
* Michael Foreman (1) - Especialista de la Missió 2
* Richard M. Linnehan (4) - Especialista de la Missió 3
* Takao Doi (2) - Especialista de la Missió 4 - japonès (JAXA)
Portat a la ISS Expedició 16
* Garrett Reisman (2) - Enginyer de vol
Portat de la ISS Expedició 16
* Léopold Eyharts (2) - Enginyer de vol - francès (ESA)
Entre parèntesis, el nombre de missions de l'astronauta, inclosa la STS-123

## Referències

* ↑ NASA. «Space Shuttle STS-123». National Aeronautics and Space Administration, 2008. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2009. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ Tariq Malik. «Space Shuttle Lands Safely After Construction Marathon». Space.com, 26-03-2008. [Consulta: 30 novembre 2008].
# Wilbur Thompson

Wilbur Thompson (Frankfort, 6 d'abril de 1921 - Los Angeles, 25 de desembre de 2013) va ser un atleta estatunidenc, especialista en el llançament de pes, que va competir durant la dècada de 1940.
Mentre estudiava al Modesto Junior College va guanyar el títol nacional universitari juvenil de 1939 i 1940. Després de servir a l'exèrcit dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial, el 1946 va quedar segon als campionats de la NCAA. El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va guanyar la medalla d'or en la prova del llançament de pes del programa d'atletisme. En aquests Jocs aconseguí el millor llançament de la seva carrera esportiva amb 17m 12 cm.
Thompson es va graduar amb un màster en enginyeria del petroli i més tard va treballar en la producció de petroli i a la California State Lands Commission.

## Millors marques

* Llançament de pes. 17,12 metres (1948)

## Referències

* ↑ Former Olympic Champion, USC Track And Field Star Wilbur Thompson Dies. CBS Los Angeles (December 31, 2013)
* 1 2 «Olympedia – Wilbur Thompson». [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 16 juny 2023].
# Museu de l'Aviació de Perpinyà

El Museu de l'Aviació de Perpinyà és un museu del terme comunal de la ciutat de Perpinyà, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat en el Mas Pelegrí, situat a l'extrem meridional del terme de Perpinyà, al peu del camí de Vilanova de Raó.
Després de la Segona Guerra Mundial el mas fou habitat per Charles Noetinger, pilot de caça reconvertit en vinyater, però que, endut per la seva passió, l'aviació, va crear en el mas Pelegrí un museu. Al mig d'un terreny sense conrear, hi va situar un hangar de tela amb dos avions veritables a l'exterior. El primer és un Fouga Magister del 1956, i l'altre, un Max Holste "Broussard" del 1952. A l'interior de l'hangar n'hi ha d'altres: un Mirage F1 del 1973, un RF84 F Thunderflash del 1953 i un Morane Saulnier 733 "Alcyon". Tots eren avions de veritat que havien estat utilitzats, destinats a la caça. Es troben en aquest museu en dipòsit, i podrien ser renovats per al vol.
L'hangar acull igualmen dos cockpits d'avions de caça, així com una col·lecció de maquetes d'avions. El museu està actualment gestionat pels fills de Charles Noetinger, els quals n'asseguren les visites.

## Referències

* ↑ El Mas Pelegrí en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Pàgina web sobre el Museu de l'Aviació de Perpinyà
* Pàgina web del Museu de l'Aviació de Perpinyà
# Hyperolius frontalis

Hyperolius frontalis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo i Uganda.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Drewes, R. 2004. Hyperolius frontalis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Retrato de familia

Retrato de familia és una pel·lícula espanyola de 1976 dirigida per Antonio Giménez-Rico, la pel·lícula més coneguda d'aquest director, produïda per José Sámano i protagonitzada per Antonio Ferrandis, Amparo Soler Leal, Mònica Randall i Miguel Bosé. Es tracta d'una adaptació de la novel·la Mi idolatrado hijo Sisí, escrita per Miguel Delibes el 1953. Fou rodada a Burgos, lloc de naixement del director, encara que la novel·la tenia lloc a Cáceres.

## Argument

Castella, 1936. Cecilio Rubes, un comerciant acomodat, tracta de romandre neutral davant l'imminent esclat de la guerra civil. A poc a poc se'ns mostra el seu present i el seu passat a través de la seva dona Adela, del seu únic fill adolescent Sisí, i de la seva amant Paulina. Crònica de la irrupció i les conseqüències de la Guerra Civil Espanyola en la vida d'una família burgesa.
La seva dona odia pensar i practicar la sexualitat normal en el seu matrimoni. El seu fill nota les frustracions sexuals dels seus pares, però ha d'experimentar la seva pròpia iniciació en els misteris de l'amor i el sexe. Sisi creix, madura i competeix amb el seu pare per les atencions i els favors sexuals de les actrius locals de Burgos.
Un dia, per casualitat, Sisi coneix Paulina, l'amant del seu pare, i comencen una aventura tumultuosa. Esclata la guerra i Sisi és reclutat i marxa al front. Els seus pares reben la notícia de la seva mort a causa d'una mina de terra mentre conduïa el camió de l'exèrcit. Destrossat pel dolor, el pare exigeix la seva dona que li doni un altre fill, però ella es nega. Trencat per la mort de Sisi, torna a la seva antiga amant Paulina, qui li diu que està embarassada pel seu propi fill. Sense altres hereus legals, el gran Cecilio Rubes, desesperat, salta del balcó de la seva amant i se suïcida. Paulina sempre havia volgut el fill de Rubes, però ara se sent satisfeta de tenir un fill del seu fill.

## Repartiment

* Antonio Ferrandis - Cecilio Rubes
* Amparo Soler Leal - Adela Rubes
* Mònica Randall - Paulina
* Miguel Bosé - Sisi Rubes
* Gabriel Llopart - Luis Sendin
* Encarna Paso - Gloria Sendin

## Premis
### 32a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor actriu | Mònica Randall | Guanyadora |
| Millor actor de repartiment | Alberto Fernández | Guanyador |
* Sindicat Nacional de l'Espectacle: Millor pel·lícula; Millor actor (Antonio Ferrandis); Millor actriu (Mònica Randall).

## Referències

* ↑ Schwartz, The Great Spanish Films, p. 34
* ↑ "Lleno en el Palacio Victoria Eugenia para la proyección de Retrato de familia." Diario ABC (15 de setembre de 1976).
* ↑ Crítica de la película. Diario ABC (3 d'octubre de 1976).
* ↑ Schwartz, The Great Spanish Films, p. 35
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1976». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 10 desembre 2015].

## Bibliografia

* Schwartz, Ronald, The Great Spanish Films: 1950 - 1990, Scarecrow Press, London, 1991, ISBN 0-8108-2488-4
# Mokroluh

Mokroluh és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. El 2022 tenia 761 habitants. La primera referència escrita de la vila data del 1277.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 15-04-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Chiyokoïta

La chiyokoïta és un mineral de la classe dels borats que pertany al grup de l'ettringita. Rep el nom en honor de Chiyoko Henmi (逸 見 千代 子) (1949-2018), professor del Departament de Ciències de la Terra de la Universitat d’Okayama. Va fer contribucions significatives a la mineralogia dels minerals d'skarn de la mina Fuka, incloent el descobriment de vuit nous minerals. La henmilita també rep el nom, en part, en honor seu.

## Característiques

La chiyokoïta és un borat de fórmula química Ca₃Si(CO₃)[B(OH)₄]O (OH)₅·12H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5412/1, i al Museu Canadenc de la Natura, al Quebec (Canadà), amb el número de catàleg: cmnmc 87294.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Fuka, situada a Bitchū, a la ciutat de Takahashi (prefectura d'Okayama, Japó), on es troba en forma de cristalls prismàtics hexagonals de fins a 30 um de llarg i fins a 20 um de gruix, associada a calcita, henmilita i tacharanita. Aquesta mina japonesa és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Chiyokoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 agost 2021].
# 1555
## Esdeveniments

* Establert el primer gueto legal per als jueus (pel Papa Pau IV)
* Primers màrtirs del protestantisme
* Rússia comença els seus atacs sobre Finlàndia
* La Pau d'Augsburg trenca l'imperi de Carles I
* Fam a l'Índia
* Descobertes les mòmies dels "amantes de Teruel" (amants de Terol)
* Publicació de les Centúries de Nostradamus
* Creació de la britànica Moscow Company, que obtindrà el monopoli del comerç amb Rússia de diversos béns

## Naixements

* 15 de juny, Venècia: Modesta Pozzo, escriptora, poeta i pionera del feminisme.

## Necrològiques

* 12 d'abril - Tordesillas (Castella): Joana I de Castella, aristòcrata castellana, reina de Castella i Aragó (n. 1479).
* 25 de maig - Enric II de Navarra.
* 8 de setembre - València: Tomás de Villanueva, predicador, escriptor ascétic i religiós agustí (n. 1488).

## Referències

* ↑ Price, Paola Malpezzi. Moderata Fonte: Women and Life in Sixteenth-century Venice (en anglès). Fairleigh Dickinson Univ Press, 2003. ISBN 978-0-8386-3998-6.
* ↑ «Joana I de Castella | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 setembre 2020].