OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# McKinnon (Wyoming)

McKinnon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 McKinnon tenia 49 habitants, 17 habitatges, i 14 famílies. La densitat de població era de 0,6 habitants/km².
Dels 17 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 82,4% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En l'11,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 140 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.216 $ i la renda mediana per família de 81.998 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.750 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 37.833 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McKinnon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McKinnon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tendal

Un tendal o coberta de lona és una peça de lona o tela forta que hom posa per a fer ombra, protegir de la intempèrie, cloure un espai, etc. També s'usen cobertes de lona en molts carros, anomenats carros de vela o tartanes, per tal d'impedir que la pluja o la intempèrie puguin perjudicar el que porten (o als passatgers en el cas de la tartana). Alguns vaixells en solen portar per a protegir del sol al timoner.

## Referències

* ↑ Esteban Terreros y Pando ((S.I.)). Diccionario castellano con las voces de ciencias y artes y sus correspondientes en las tres lenguas francesa, latina é italiana: P-Z. en la imprenta de la Viuda de Ibarra, Hijos y Compañia, 1788, p. 654– [Consulta: 18 abril 2011].
# Paralampona

Paralampona és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels lampònids (Lamponidae). Fou descrit per primera vegada l'any 2000 per Platnick. Són endèmiques d'Austràlia.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog (19 de març de 2017) hi ha les següents 8 espècies::
* Paralampona aurumagua Platnick, 2000
* Paralampona cobon Platnick, 2000
* Paralampona domain Platnick, 2000 (espècie tipus)
* Paralampona kiola Platnick, 2000
* Paralampona marangaroo Platnick, 2000
* Paralampona renmark Platnick, 2000
* Paralampona sherlock Platnick, 2000
* Paralampona wogwog Platnick, 2000

## Referències

* ↑ Platnick, 2000: A relimitation and revision of the Australasian ground spider family Lamponidae (Araneae: Gnaphosoidea). Bulletin of the American Museum of Natural History, n.245, p.1-330 (text íntegre).
* 1 2 «Lamponidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 19 març 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) Animal Diversity Web : Paralampona (consultat el 25 d'octubre de 2016)
* (anglès) uBio: Paralampona Platnick 2000 (consultat el 25 d'octubre de 2016)
* (anglès) World Spider Catalog : Paralampona Platnick, 2000 a la família Lamponidae +base de dades (consultat el 25 d'octubre de 2016)
# Lampònia

Lampònia (en grec antic: Λαμπωνία, segons Estrabó), Lamponea (en grec antic: Λαμπώνεια, segons Hecateu ap. Esteve de Bizanci) o Lampònion (en grec antic: Λαμπώνιον, segons Hel·lànic ap. Esteve de Bizanci i Heròdot) va ser una ciutat grega de l'Eòlia situada al sud-oest de la Tròada. Fou incorporada a Pèrsia pel sàtrapa Òtanes durant el regnat de Darios I el Gran, i no torna a ser esmentada, de manera que degué desaparèixer.

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Lamponeia». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# UCI Àfrica Tour 2005

L'UCI Àfrica Tour 2005 és la primera edició de l'UCI Àfrica Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per quatre proves, organitzades entre el 16 de febrer i el 2 d'octubre de 2005 a l'Àfrica.
Les quatre proves del calendari d'aquesta edició tenen categoria 2.2.
El vencedor final fou el sud-africà Tiaan Kannemeyer, vencedor del Giro del Cap.

## Evolució del calendari
### Febrer

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 16-24 | Volta a Egipte | 2.2 | Sergey Tretyakov | - |
| 26-12 | Tour del Camerun | 2.2 | Davide Silvestri | Team Nippo |

### Març

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 9-13 | Giro del Cap | 2.2 | Tiaan Kannemeyer | Barloworld-Valsir |

### Setembre

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 22-2 | Tour del Senegal | 2.2 | Alexandre Lecocq | - |

## Classificacions finals

| Classificació individual Pos Ciclista Equip Punts 1. Tiaan Kannemeyer (RSA)Barloworld-Valsir163 2. Ryan Cox (RSA)Barloworld-Valsir151 3. Jérémie Ouedraogo (BUR)-100 4. Davide Silvestri (ITA)Team Nippo90 5. Jamie Ball (RSA)-73 6. Laurent Zongo (BUR)-72 7. Christian Eminger (AUT)-58 8. Sergey Tretyakov (KAZ)-46 9. Sergeiy Lavrenenko (KAZ)-44 10. Willie van Zyl (RSA)*-42 * : ciclista de menys de 23 anys | Classificació per equips Pos Equip País Punts 1.Barloworld-Valsir Regne Unit327 2.Team Nippo Japó130 3.Konica-Minolta Sud-àfrica101 4.Dukla Trenčín Eslovàquia37 5.Team Exel Sud-àfrica32,32 6.Team Wiesenhof Alemanya28 7.Team Lamonta Alemanya27 8.Intel-Action Polònia28 9.Recycling.co.uk Regne Unit13 |
* Classificació per països
* Pos
* País
* Punts
* 1. Sud-àfrica1.049,32
* 2. Burkina Faso329
* 3. Namíbia40
* 4. Camerun22
* 5. Tunísia11,3
* 6. Egipte6
* 7. Marroc5
* 9. Zimbàbue5
* 9. Eritrea4

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-08 a Wayback Machine.
* Resultats oficials del 2005 Arxivat 2016-05-16 a Wayback Machine.
# Teresa Burchi

Teresa (o Teresina) Burchi (Sestola, 1 de maig de 1877 - Milà, 12 de març 1963) va ser una soprano italiana.
Va ser mare soltera amb només disset anys. A Bolonya va estudiar amb el mestre Campana, i després va marxar a Milà per estudiar amb Pietro Vallini. Va debutar el 1903 al Teatro Duse de Bolonya a La Gioconda, òpera que també va cantar al Liceu de Barcelona el desembre de 1911. Va ser una gran intèrpret wagneriana i una de les figures més representatives del melodrama dels primers trenta anys del segle xx. Mascagni la considerava la millor intèrpret de Santuzza a Cavalleria rusticana, que va cantar en els principals teatres italians i estrangers. Va fer gires a Grècia, a la Rússia dels tsars, diverses vegades a les principals ciutats espanyoles, a França i a Amèrica del Sud amb Enrico Caruso.
En el castell de Sestola (Modena), la població natal de Teresa Burchi, es conserva una col·lecció de documents, fotografies, vestits i objectes d'escena seus.

## Referències

* ↑ Kutsch, Karl-Josef. Großes Sängerlexikon, Volum 4. Walter de Gruyter, 2012, p. 648. ISBN 9783598440885.
* ↑ «Voci femminili (A – B) – Archivio del Canto» (en italià). Università di Bologna. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Biografia» (en italià). lavoceantica. [Consulta: 4 febrer 2018].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia Liceista. Representacions de La Gioconda en la història del Gran Teatre del Liceu.» (pdf). Gran Teatre del Liceu. Arxivat de l'original el 2021-08-27. [Consulta: [Consulta: 27 agost 2021]].
* ↑ «Biografia». Pari opportunità. [Consulta: 25 agost 2021].
* ↑ «Teresina Burchi in Reiter - Castello» (en italià). In Appennino Modenese, 19-04-2020. Arxivat de l'original el 2021-08-27. [Consulta: 27 agost 2021].

## Enllaços externs

* Teresina Burchi canta «Casta Diva». Gravació de veu i fotografies a youtube.
* Ressenya del llibre Teresina Burchi in Reiter, coordinat per Marisa Burchi. A: Modena - Turismo Cultura Ambiente (octubre 2001), pàgina 2
# Resolució 685 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 685 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 31 de gener de 1991 després de recordar les resolucions 598 (1987) 618 (1988), 631 (1989), 642 (1989), 651 (1990), 671 (1990) i 676 (1990) i havent examinat un informe del Secretari General Javier Pérez de Cuéllar sobre el Grup d'Observadors Militars de les Nacions Unides per Iran i Iraq, el Consell va decidir:
    (a) renovar el mandat del Grup d'Observadors Militars de les Nacions Unides per Iran i Iraq per un altre període de dos mesos fins al 28 de febrer de 1991;
    (b) demanar al Secretari General que, després de debats amb ambdues parts, informe sobre el futur del Grup d'Observadors amb les seves recomanacions durant el mes de febrer de 1991.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Guerra Iran-Iraq

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Right Now, Wrong Then

Right Now, Wrong Then (지금은맞고그때는틀리다, Jigeumeun-matgo-geuttaeneun-tteullida) és una pel·lícula sud-coreana dirigida per Hong Sang-soo, estrenada l'any 2015. Presentada en selecció oficial al Festival internacional de cinema de Locarno 2015 va assolir el Léopard d'or al millor film i Jeong Jae-yeong va aconseguir el Léopard per la millor interpretació masculina.

## Argument

El film es compon de dues parts, que expliquen la mateixa història però donant-ne dues imatges completament diferents. Les dues parts no són pas absolutament incompatibles, es pot veure-hi dos muntatges contant històries oposades a partir d'una selecció diferent de seqüències i sobretot de parts de seqüències.
Un cineasta es desplaça per províncies per participar en una conferència sobre un dels seus films però, després d'un error en l'organització, guanya una jornada i en perd una altra. Troba una jove que aborda. En principi ella es molesta, després queda meravellada de tractar amb una personalitat coneguda, tot i que no ha vist mai els seus films.
El primer relat mostra una jornada de coqueteig a base d'adulacions i de compliments però de dubtosa eficàcia per una amiga de la jove, que tampoc ha vist les seves pel·lícules però coneix a fon la seva vida privada. La jove torna sola a casa de la seva mare inquieta però previnguda de la relació dubtosa de la seva filla.
Al segon relat, el director no amaga res de la seva vida a la jove dona tot declarant-li la seva passió, ajudat per l'alcohol. Ell acompanya la jove fins a casa de la seva mare però sense veure-la, previnguda. L'endemà, la jove va a veure el seu film.

## Repartiment

* Jeong Jae-yeong (Jung Jae-young): Ham Cheon-soo, el director
* Kim Min-hee: Yoon Hee-jeong, la jove
* Hwa-Jeong Choi: Bang Soo-young, amiga
* Young-hwa Seo: Joo Young-sil, dona convidada i fan del director
* Yoon Yeo-jeong: Kang Deok-soo, la mare
* Yoo Joon-sang: Ahn Seong-gook, el presentador del debat
* Ju-Bong Gi: Kim Won-ho, convidat masculí
* Ko Ah-Sung: Paper: Yeom Bo-ra, ajudant

## Rebuda

* 2015: Léopard d'or al Festival internacional del film de Locarno 2015.
* Crítica
** "És indiscutible que la sensibilitat del traç i la penetració en els personatges testifiquen la mà i la veu d'un mestre, un brillant retratista del comportament humà (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
** "Es resumeix en el plaer immens del relat (...) El resultat és excel·lent (...) Puntuació: ★★★★★ (sobre 5)"
** "Entre la veritat i les aparences, la fragilitat i la petulància, el plànol fix i el zoom, el cinema de Hong celebra com a pocs l'insondable misteri que nia en el desig humà (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"

## Referències

* ↑ «Right Now, Wrong Then». The New York Times.
* ↑ Batlle Caminal, Jordi «Una pel·lícula bipolar». La Vanguardia.
* ↑ Casas, Quim «Una pel·lícula bipolar». El Periódico.
* ↑ Yáñez, Manu «Per a amants de les cruïlles sentimentals». Fotogramas. Arxivat de l'original el 2016-10-12 [Consulta: 18 juny 2017].
# Resolució 1198 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1198 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 18 de setembre de 1998 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, el Consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) fins al 31 d'octubre de 1998.
El Consell de Seguretat va reiterar el seu compromís de trobar una solució duradora al conflicte del Sàhara Occidental i la seva determinació de celebrar un referèndum sobre l'autodeterminació de la població del territori d'acord amb el Pla de Regularització.
La resolució va donar la benvinguda a l'acord de les autoritats marroquines per formaliyzar la presència de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) al Sàhara Occidental i tant al Marroc com al Front Polisario se'ls va demanar que contribuïssin al retorn dels refugiats elegibles per votar. Va demanar la conclusió del Status of Forces Agreement per a la implementació del personal militar de la MINURSO. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que en un termini de 30 dies informés sobre el progrés.

## Vegeu també

* Guerra del Sàhara
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Zona Lliure
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 – 1998)

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UN mission in Western Sahara until 31 October». United Nations, 18-09-1998.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1190 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1190 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 13 d'agost de 1998 després de reafirmar la resolució 696 (1991) i totes les resolucions posteriors sobre Angola, en especial la 1127 (1997) i la 1173 (1998) el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Angola (MONUA) fins al 15 de setembre de 1998.
El Consell de Seguretat va lamentar el deteriorament de la situació política i de seguretat a Angola, principalment a causa del fracàs d'UNITA per complir les obligacions derivades dels acords de pau, el Protocol de Lusaka i les resolucions pertinents del Consell de Seguretat. Addicionalment, va assenyalar que es prendrien mesures positives per generar confiança en el procés de pau.
La resolució va donar la benvinguda a la decisió del secretari general Kofi Annan d'enviar el seu Enviat Especial al país i va demanar al Secretari General que formulés recomanacions sobre el futur de la presència de les Nacions Unides a Angola abans del 31 d'agost de 1998, que seria revisat pel Consell. Va exigir que UNITA complís immediatament les seves obligacions en virtut del Protocol de Lusaka i les resolucions del Consell de Seguretat, inclosa la desmilitarització completa i l'extensió de l'administració de l'Estat a tot Angola.
Es va instar tant al Govern d'Angola com a UNITA que cessessin la propaganda hostil, netegessin les mines terrestres, acabessin la conscripció obligatòria, cooperessin amb MONUA en les seves activitats de verificació i realitzessin esforços cap a la reconciliació nacional. Es va demanar al govern, en particular, que vetllés perquè la Policia Nacional d'Angola s'abstingués d'activitats incompatibles amb el Protocol de Lusaka i que respectés UNITA com a partit polític. Finalment, es va recordar als Estats que implementessin sancions autoritzades en resolucions prèvies.

## Vegeu també

* Guerra Civil angolesa
* Protocol de Lusaka
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 – 1998)

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UN observer mission in Angola until 15 September». United Nations, 13-08-1998.
* ↑ «Mission updates: July–September 1998». International Peacekeeping, 6, 1, 1999, pàg. 161–169. DOI: 10.1080/13533319908413763.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1196 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1196 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de setembre de 1998. després de recordar la Resolució 1170 (1998) sobre Àfrica el Consell va debatre sobre la importància d'enfortir l'efectivitat de l'embargament d'armes en diversos països del continent.
El Consell de Seguretat va examinar les recomanacions en un informe del Secretari General Kofi Annan sobre "Les causes del conflicte i el foment de la pau duradora i el desenvolupament sostenible a l'Àfrica" pel que fa al reforçament dels embargaments d'armes i la indisponibilitat d'armes. Va tenir en compte la Declaració del Caire del 1993 que va estipular que l'Organització de la Unitat Africana (OUA) preveuria i previndria conflictes com a objectiu primordial i reafirmava la responsabilitat de tots els estats de solucionar les seves diferències pacíficament.
La resolució va reiterar les obligacions de tots els estats per implementar les decisions del Consell de Seguretat relatives als embargaments d'armes i se'ls va animar a fer de violacions als embargaments un delicte. Va encoratjar el control millorat dels embargaments d'armes a través d'intercanvis d'informació regionals, com per exemple a través de la OUA, la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS), la Comunitat de Desenvolupament de l'Àfrica Austral (SADC) i l'Autoritat Intergovernamental pel Desenvolupament (IGAD). Tots els estats van informar sobre violacions dels embargaments d'armes.
El Consell va expressar la seva voluntat de considerar totes les mesures apropiades per fer complir els embargaments d'armes mitjançant controls fronterers o investigacions sobre el tràfic d'armes. La resolució conclou subratllant que els embargaments d'armes imposats pel Consell tenien objectius i disposicions clars per revisar-los una vegada que es complissin els objectius.

## Referències

* ↑ «Security Council, acting on situation in Africa, calls attention to importance of strengthening effectiveness of arms embargoes». United Nations, 16-09-1998.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the situation in Africa». United Nations, 13-04-1998.
* ↑ Farrall, Jeremy Matam. United Nations sanctions and the rule of law. Cambridge University Press, 2007, p. 348. ISBN 978-0-521-87802-9.
* ↑ Tierney, Dominic «Irrelevant or malevolent? UN arms embargoes in civil wars». Review of International Studies. Cambridge University Press, 31, 4, 2005, pàg. 645–664. DOI: 10.1017/S0260210505006674.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1194 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1194 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de setembre de 1998. Després de reafirmar les resolucions 687 (1991), 707 (1991), 715 (1991), 1060 (1996), 1115 (1997) i 1154 (1998) sobre el control del programa d'armes iraquià, el Consell va condemnar la decisió d'Iraq de suspendre la cooperació amb la Comissió Especial de les Nacions Unides (UNSCOM) i l'Agència Internacional de l'Energia Atòmica (AIEA).
El 5 d'agost de 1998, el govern de l'Iraq va anunciar que ja no cooperaria amb la UNSCOM i l'AIEA i, per tant, es mantindrien les sancions contra l'Iraq. El país ha frenat totes les activitats de desarmament de la UNSCOM i es va negar a cooperar en qualsevol activitat relacionada amb el seu programa nuclear. El Consell estava decidit a garantir el ple compliment per part de l'Iraq de les seves obligacions en virtut de resolucions anteriors del Consell de Seguretat, i permetre que la UNSCOM i l'OIEA accedissin als llocs que sol·licitaven; qualsevol intent de restringir-ho era inacceptable.
Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va condemnar l'incompliment de l'Iraq amb les resolucions del Consell de Seguretat anteriors i el memoràndum d'acord signat a principis de 1998 i va exigir que retirés la seva negativa. Va decidir no fer una revisió de les sancions i no ho faria fins que la Comissió Especial i l'AIEA poguessin dur a terme el conjunt d'activitats dins dels seus mandats, incloses les inspeccions.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns Iraq's decision to suspend cooperation with UNSCOM, IAEA». United Nations, 09-09-1998.
* ↑ Wright, Susan. Biological warfare and disarmament: new problems/new perspectives. Rowman & Littlefield, 2002, p. 301. ISBN 978-0-7425-2469-9.
* ↑ Fleck, Dieter «Developments of the Law of Arms Control as a Result of the Iraq-Kuwait Conflict». European Journal of International Law, 13, 1, 2002, pàg. 105–119. DOI: 10.1093/ejil/13.1.105.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Roques Planes (Cabrera d'Anoia)

Les Roques Planes és una muntanya de la serra de la Guitza, que amb 297 metres és el cim de Cabrera d'Anoia, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roques Roies

Les Roques Roies (pronúncia pallaresa de les Roques Roges) constitueixen una formació de roques del municipi de la Pobla de Segur, situada a la part nord del terme, just a migdia del poble abandonat de Montsor. De fet, és un doble conjunt de roques, unes davant de les altres, als dos costats del barranc de Montsor.
En alguns mapes apareix amb el nom de Serrat de les Pletes.
El sector de ponent és el vessant sud-oriental dels Rocs de Sant Aventí, entre 800 i 850 metres d'altitud; el sector de llevant és el vessant sud-occidental de la carena que des dels Emprius baixa cap al sud-est, a una alçada entre 1.100 i 1.186 m. alt.
# Roques Pelades

Roques Pelades és una serra o serrat que separa els termes municipals de Salàs de Pallars (nord) i Talarn (sud), tots dos del Pallars Jussà.
Es tracta d'una carena situada entre els cims de la Tossa, de 887,4 m. alt., al nord-oest, i de Roca Tosa, de 770,6, al sud-est. El tram central està format per un conjunt de roques que dona nom al serrat.
Una línia d'alta tensió travessa justament la carena pel lloc de les roques pelades.
# Resolució 1656 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1656 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de gener de 2006. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Abkhàzia i Geòrgia, especialment la Resolució 1615 (2005), el Consell va prorrogar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 31 de març de 2006.
En el seu informe sobre la situació, el Secretari General, Kofi Annan, havia recomanat una pròrroga fins al 31 de juliol de 2006, encara que això no va ser aprovat pels membres del Consell, davant la insistència de Rússia.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UN mission in Georgia until 31 March». United Nations, 31-01-2006.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the situation in Abkhazia, Georgia». United Nations, 13-01-2006.
* ↑ Weller, Marc; Nobbs, Katherine. Asymmetric Autonomy and the Settlement of Ethnic Conflicts. University of Pennsylvania Press, 2010, p. 222. ISBN 978-0-8122-4230-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org