OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hialotequita

La hialotequita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom del grec ύαλος, vidre, i τήκεσθαι, fondre, en al·lusió a la seva fàcil fusibilitat. Des de l'any 2016 dona nom i forma part del grup de la hialotequita.

## Característiques

La hialotequita és un ciclosilicat de fórmula química (Pb,Ba,K)₄(Ca,Y)₂(B,Be)₂(Si,B)₂Si₈O$_{28}$(F,Cl). Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. És una espècie isostructural amb la kapitsaïta-(Y).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hialotequita pertany a «09.CH - Ciclosilicats amb dobles enllaços de 4[Si₄O₁₂]$^{8-}$» juntament amb els següents minerals: kapitsaïta-(Y), iraqita-(La), steacyita, turkestanita i arapovita.

## Formació i jaciments

Es troba en skarns de manganès d'alta temperatura. Va ser descoberta l'any 1877 a Långban, Filipstad (Värmland, Suècia), on sol trobar-se associada a la barita. També ha estat descrita a Artillery Peak (Arizona, Estats Units) i a la glacera Darai-Pioz (Region of Republican Subordination, Tadjikistan).

## Grup de la hialotequita

El grup de la hialotequita és un grup de minerals establert l'any 2016 que integra quatre espècies minerals: la hialotequita, la itsiïta, la kapitsaïta-(Y) i la khvorovita.
Espècie
Fórmula
Hialotequita
(Pb,Ba,K)₄(Ca,Y)₂(B,Be)₂(Si,B)₂Si₈O$_{28}$(F,Cl)
Itsiïta
Ba₂Ca(BSi₂O₇)₂
Kapitsaïta-(Y)
(Ba,K,Pb)₄(Y,Ca)₂Si₈(B,Si)₄O$_{28}$F
Khvorovita
(Pb,Ba,K)₄Ca₂[Si₈B₂(Si,B)₂O$_{28}$]F
Referències
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hialotequita
↑ «Hyalotekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 octubre 2016].
↑ «Hyalotekite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 desembre 2016]. :
# Animantarx ramaljonesi

Animantarx ramaljonesi és una espècie de dinosaure nodosàurid que va viure al Cretaci inferior en el que avui en dia és Nord-amèrica. El crani mesurava uns 25 centímetres de longitud, fet que suggereix que l'animal en el seu conjunt feia uns 3 metres de longitud.
# Marcel Koller

Marcel Koller (n. 11 novembre 1960 a Zúric) és un exfutbolista professional suís i actual entrenador de la selecció de futbol d'Àustria.

## Com a jugador

Koller va jugar tota la seva carrera per al club suís Grasshoppers Zürich. En aquests 24 anys va guanyar set campionats suïssos i cinc copes suïsses. Per al combinat suís va arribar 56 vegades com a internacional, marcant 3 gols i va participar en l'Euro 1996.

## Referències

* ↑ «Offiziell: Koller ist neuer ÖFB-Coach» (en alemany). kicker, 04-10-2011 [Consulta: 26 març 2013].

## Enllaços externs

* Marcel Koller a National-Football-Teams.com (anglès)
# Canyada del Fenollar

La Canyada del Fenollar, coneguda popularment com la Canyada, és una pedania d'Alacant. Limita al nord amb el Moralet, al sud amb la serra de Fontcalent, a l'oest amb l'Alcoraia i el Verdegàs, i a l'est amb el municipi de Sant Vicent del Raspeig. Durant el segle xix, la Canyada del Fenollar va pertànyer a l'ajuntament de Sant Vicent del Raspeig.

## Descripció general

La partida la conformen nuclis aïllats que sumen prop de 1.200 habitants. Els seus nuclis de població són:
* Alabastre: 134 hab.
* Barri de Granada: 112 hab.
* La Canyada: 10 hab.
* Ermita de Sant Jaume: 169 hab.
* El Pintat: 83 hab.
* Rambla de Pepió: 67 hab.
* Rambla del Roget: 88 hab.
* Disseminat: 516 hab.
L'alcalde pedani és José Luis Tárraga. Els veïns reclamen des de fa anys servicis bàsics dels quals manquen com enllumenat públic, asfaltat de camins o clavegueram.

## Construccions destacades

* Ermita de Sant Jaume: El centre de culte de la Canyada és l'ermita de Sant Jaume. Construïda en 1778 aproximadament i reconstruïda en 1950, és un edifici menut i de color blanc, rematat amb la campana a Maria del Carme. Està situada en un altet i alberga la figura de sant Jaume el Major.
* Llavador: Es tracta d'una construcció hui pràcticament destruïda i, gràcies a l'obstinació dels veïns, s'està tractant de reconstruir. Va ser un motor de la zona, dones de la partida acudien a Alacant amb carro a recollir la roba dels hotels i d'alguns senyorets que llavaven a mà i després la retornaven. L'edifici on es llavava i la bassa es van anar perdent quan va arribar l'aigua potable i van aparèixer les primeres llavadores.
* Casa del Alabastre.
* Casa de la Meca.

## Festes patronals

Les seues festes patronals en honor de sant Jaume el Major i a la Verge del Carme són el 25 de juliol. Les festes patronals són l'esdeveniment més important de la Canyada. Comencen en els dies previs amb el pregó, el comiat de la reina i dames de les festes de l'any anterior i la presentació de les de l'any present. Se celebren revetles a la plaça de l'ermita de Sant Jaume. Durant aquests dies és tradicional també la solta de vaquilles i toros en un recinte preparat per a l'ocasió. La solta de vaquilles i toros provoca controvèrsia en els últims anys, i partits polítics com EU venen sol·licitant la seva prohibició.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor Toponímic Valencià». Generalitat Valenciana. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ La Cañada lucha por restaurar el lavadero, antiguo motor económico de la pedanía.
* ↑ Fiestas populares con vaquillas en honor de San Jaime, patrón de la Cañada del Fenollar.
* ↑ La Cañada del Fenollar recupera las vaquillas.

## Enllaços externs

* Població per barris Arxivat 2007-03-19 a Wayback Machine.
* Guia de carrers Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine.
# Güelf II de Baviera

Welf II o Güelf II (1072 - Kaufering 24 de setembre de 1120, també anomenat Welfhard) dit el Gros, va ser duc de Baviera des 1101 fins a la seva mort. A la genealogia dels Welfs o güelfs apareix com Welf V.

## Vida i regnat

Welf era el fill gran de Welf I (IV), duc de Baviera, i la seva esposa Judit de Flandes. El 1089, es va casar amb Matilde de Toscana, una vídua rica que tenia 26 anys, per tal d'enfortir la relació entre la seva família i el papa durant la Querella de les Investidures. Així el duc de Baviera passava a ser de facto l'administrador del marquesat de la Toscana (almenys fins al 1093).
Anteriorment al seu matrimoni Matilde s'havia declarat ferma partidària del papa, fins i tot l'any 1077 havia acollit a casa seva l'emperador Enric IV per afavorir una trobada amb el papa Gregori VII que solucionés l'assumpte. En aquell moment l'emperador es va disculpar davant del papa, però el seu penediment no era sincer i més endavant va desposseir els nobles que no li havien fet costat durant la querella, entre ells,els Welf. El 1092 els exèrcits de Matilde posen a ratlla, prop de Reggio, entre Bianello i Canossa, l'exèrcit de l'emperador, que havia arribat fins allà per venjar la humiliació del 1077.
El 1093 Welf es va assabentar que Matilde havia transferit secretament els seus béns a l'Església abans del seu matrimoni i, amb por de perdre també els béns que li corresponien per part paterna, decideix juntament amb el seu pare, canviar de bàndol posant-se al costat de l'emperador Enric IV. L'any 1095 abandona la seva esposa i a l'any següent Enric IV li restitueix el ducat al pare amb la promesa al fill de succeir-lo com a duc de Baviera.
Després de la mort del seu pare el 1101 Welf va heretar el càrrec de duc de Baviera. Va continuar la seva aliança amb els reis, i no es va tornar a casar; va morir sense fills el 1120. Welf va ser enterrat a l'Abadia de Weingarten. El va succeir el seu germà Enric IX de Baviera el Negre.

## Referències

* Sigmund Ritter von Riezler: Welf II, a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 41, Duncker & Humblot, Leipzig 1896, pàg. 670 f.
# Li Rongjin

    Advertiment: en la llengua xinesa el cognom va davant (en aquest cas, Li)
Li Rongjin (xinès simplificat:李容瑾, xinès tradicional:李容瑾; pinyin: Lǐróngjǐn) fou un pintor paisatgista durant la dinastia Yuan. Es desconeixen les dates del seu naixement i les de la seva mort. Les seves pintures s'inspiren en l'estil de Wang Zhenpeng. Algunes fonts destaquen la delicadesa de la pinzellada de Li Rongjin quan pintava àtics i golfes.

## Referències

* ↑ «Li Rongjin» (en anglès). China on Site. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 desembre 2019].

## Bibliografia

* “Drawing Boundaries: Architectural Images in Qing China” d'Anita Chung. University of Hawai'i Press. Referències a Li Rongjing a les pàgs. 13-15, 29-301
* ”Chinese Painter Introduction: Pan Yuliang, Guan Tong, Luo Ping, Qu Lei Lei, Zao Wou KI, Xia Xiao WAN, Zhao Mengfu, Li Tang, Liu Haisu...” EdUniversity-Press.org (September 12, 2013). ISBN 1230838619 ISBN 978-1230838618

## Enllaços externs

* http://www.paintingschinese.com/china-resources/yuan-dynasties-paintings-2.htm
# Districte de Nový Jičín

El districte de Nový Jičín - (txec) Okres Nový Jičín - és un districte de la regió de Moràvia i Silèsia, a la República Txeca. La capital és Nový Jičín.

## Llista de municipis

Albrechtičky - Bartošovice - Bernartice nad Odrou - Bílov - Bílovec - Bítov - Bordovice - Bravantice - Frenštát pod Radhoštěm - Fulnek - Heřmanice u Oder - Heřmánky - Hladké Životice - Hodslavice - Hostašovice - Jakubčovice nad Odrou - Jeseník nad Odrou - Jistebník - Kateřinice - Kopřivnice - Kujavy - Kunín - Libhošť - Lichnov - Luboměř - Mankovice - Mořkov - Mošnov - Nový Jičín - Odry - Petřvald - Příbor - Pustějov - Rybí - Sedlnice - Skotnice - Slatina - Spálov - Starý Jičín - Studénka - Suchdol nad Odrou - Šenov u Nového Jičína - Štramberk - Tichá - Tísek - Trnávka - Trojanovice - Velké Albrechtice - Veřovice - Vražné - Vrchy - Závišice - Ženklava - Životice u Nového Jičína
# Heros severus

Heros severus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco a Colòmbia i Veneçuela i conca del riu Negro (conca del riu Amazones).
És una espècie de clima tropical entre 23 °C-29 °C de temperatura. Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total, tot i que la mida més comuna és 13,5.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lee, D.S., C.R. Gilbert, C.H. Hocutt, R.E. Jenkins, D.E. McAllister i J.R. Stauffer, 1980. Atlas of North American freshwater fishes. North Carolina State Museum of Natural History. 867 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nomentum

Nomentum (grec antic: Νώμεντον) va ser una ciutat del Laci fronterera amb els sabins situada a l'est de Crustumerium, a unes quatre milles romanes del Tíber i a catorze de Roma, vora la via Nomentana.
Des de temps antics va ser inclosa al territori dels sabins, però sens dubte eren llatins els seus habitants. Segons Virgili era una de les colònies d'Alba Longa, i Dionís d'Halicarnàs hi coincideix, afegint que es va fundar al mateix temps que Crustumerium i Fidenes. Titus Livi diu que era una ciutat dels primers llatins que va ser conquerida per Tarquini Prisc. Dionís d'Halicarnàs inclou la ciutat entre les trenta que formaven part de la Lliga llatina formada contra Roma l'any 493 aC. L'any 435 aC, sota les seves muralles hi va haver una batalla entre el dictador Quint Servili Prisc Fidenat i els habitants de Veïs i els seus aliats etruscs, quan els romans anaven a atacar Fidenes. Servili Prisc va aconseguir una gran victòria en aquest lloc, però Titus Livi, que descriu la batalla, no parla de cap intervenció dels habitants de la ciutat. Més tard van participar en la Guerra llatina l'any 339 aC, i quan es va establir la pau el 337 aC van passara ser ciutadans romans de ple dret.
Després no va tenir rellevància en cap fet històric, però sembla que era una ciutat pròspera, que produïa un vi de molt bona qualitat, segons Plini el Vell. Sèneca hi tenia una vil·la, i també el poeta Marcial, que es reunia allà amb els seus amics Quint Ovidi i Corneli Nepot.
La ciutat es menciona a la Taula de Peutinger. Se sap que al segle iii era la seu d'un bisbe i encara ho era al segle x. Actualment és la ciutat de Mentana, on s'han localitzat restes de l'antiga ciutat.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Nomentum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VIII, 14
# Marcel Kerff

Marcel Kerff (Sint-Martens-Voeren, Limburg, 2 de juny de 1886 - Moelingen, 7 d'agost de 1914) va ser un ciclista belga de primers del segle xx. La seva única victòria coneguda és a les 48 hores d'Anvers, el 1900.
Poc després de la invasió de Bèlgica per part de l'exèrcit alemany, al començament de la Primera Guerra Mundial, Kerff reconeixia que havia espiat soldats alemanys i fou penjat. Un monument prop del lloc on va morir recorda tots els ciclistes belgues morts durant la Guerra.
Va córrer el Tour de França de 1903, que acabà sisè.

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcel Kerff a sitiodeciclismo.net
# Habitatge al carrer Sant Miquel, 4 (Sant Vicenç dels Horts)

Els Habitatge al carrer Sant Miquel, 4 és una obra del municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i dos pisos amb façana de composició simètrica mitjançant les obertures, els buits cecs, les carteles i motllures. Portes i finestres tenen llindes i restes d'esgrafiats als brancals. Els buits cecs de la façana E conserven restes de pintura. A l'alçada del segon pis hi ha una sanefa amb relleu picat de dibuix repetitiu, a base de fullam i flors. El coronament consta de cornisa ondulada, frontó, ornament de flors i filigrana.

## Història

És un edifici construït per Joan mata l'any 1912 com a habitatge i magatzem. Durant els anys 1900-1925 Joan Mata fou el contractista més important de la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* 1 2 «Habitatge al carrer Sant Miquel, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Associació Valenciana d'Especialistes en Informació

L'Associació Valenciana d'Especialistes en Informació (AVEI), va ser una associació professional valenciana activa entre 1993 i el 2010.
Sorgida el 1993 de les inquietuds d'una sèrie de professionals valencians del camp de la informació, documentació, biblioteconomia i arxivística, amb l'objectiu de tractar de millorar les condicions del sector impulsar la formació continuada, creació de grups de treball i realització d'estudis i projectes. Mentre va ser activa, l'associació va formar part de la Federació Espanyola de Societats d'Arxivística, Biblioteconomia, Documentació i Museística (FESABID). L'AVEI, junt a l'Associació de Bibliotecaris Valencians, van ser les dues associacions que posteriorment van impulsar la creació del Col·legi Oficial de Bibliotecaris i Documentalistes de la Comunitat Valenciana. Entre 1994 i 2002 va publicar la revista MEI (Métodos de Información), i en 2010 va cedir la capçalera de la revista al COBDCV, que en l'actualitat la ha transformat a format edició digital.

## Referències

* ↑ «El profesional de la información» (en castellà), 01-02-1995. Arxivat de l'original el 2020-07-27. [Consulta: 13 febrer 2015].
* ↑ «Asociacionismo profesional. Cronología de la gestión de la información en España. El SIB de la UB». Métodos de Información (MEI). Associació Valenciana d'Especialistes en Informació, Vol 1, No 0 (1994), pàg. 30-31.
* ↑ «La Associació Valenciana d'Especialistes en Informació» (en castellà). Associació Valenciana d'Especialistes en Informació, 11-08-2004. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2004. [Consulta: 7 octubre 2015].
* ↑ «Associació Valenciana d'Especialistes en Informació» (en castellà). Métodos de Información, 01-05-1994, pàg. 30-31 [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ Buzón Carretero, Amalia «Informe». LAS ASOCIACIONES PROFESIONALES ESPAÑOLAS Y SU ORGANIZACIÓN EN LA FEDERACIÓN ESPAÑOLA DE SOCIEDADES DE ARCHIVÍSTICA, BIBLIOTECONOMÍA Y DOCUMENTACIÓN (FESABID), pàg. 1. Arxivat de l'original el 2007-07-29 [Consulta: 2 desembre 2015].. [Consulta: 02/12/2015]
* ↑ Mateo, Maria Elena. «Habemus collegium!» (en castellà). El Documentalista Enredado, 11-02-2007. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «Entrevistas CCB: Amparo Pons, presidenta Presidenta del Col·legi Oficial de Bibliotecaris i Documentalistes de la Comunitat Valenciana (COBDCV)» (en castellà). Consejo de Cooperación Bibliotecaria. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ RESOLUCIÓ de 20 de març de 2002, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual es resol sotmetre a un període d'informació pública la petició de creació del Col·legi Oficial de Bibliotecaris, Arxivers i Documentalistes de la Comunitat Valenciana, 13-05-2002.
* ↑ DOCV «Informació pública de la dissolució de l'organització denominada Associació Valenciana d'Especialistes en Informació / AVEI.». DOCV, 13-08-2010.
* ↑ Historia de la revista.«Métodos de Información.» (en castellà). Edita COBDCV. [Consulta: 8 octubre 2015].
* ↑ «Números Sueltos» (en castellà). Faximil Edicions Digitals. Arxivat de l'original el 2020-04-02. [Consulta: 11 novembre 2015].
# Li Ruijun

Li Ruijun (李睿珺, Lǐ Ruìjùn, nascut el 1983) és un director de cinema i guionista xinès.

## Vida personal

Nascut a la província de Gansu el 1983, Li Ruijun va estudiar música i pintura als catorze anys. El 2003 es va graduar al Ministeri Nacional de Ràdio, Cinema i Televisió de la Xina. Del 2003 al 2006, va treballar com a director de televisions i proveïdors de programes de televisió.
Va començar a treballar en el seu primer llargmetratge Xia zhi (The Summer Solstice) el 2006, escrivint el guió i dirigint-lo, i va acabar la postproducció el 2007.

## Filmografia

* Xia zhi 夏至 (2007) - director, guionista, actor, editor, director de producció
* Lao lu tòu (The Old Donkey) 老驢頭 (2010) - director, guionista, compositor, editor
* Gaosu tamen, wo cheng baihe qu le (Fly with the Crane) 告訴他們,我乘白鶴去了 (2012) - director, guionista
* Present 禮物 (curtmetratge, 2014) - director, guionista
* You yi tian (segment: "Present") 有一天 (segment: "禮物") (2014) - director, screenwriter
* Jia zai shui cao feng mao di di fang (River Road) (家在水草豐茂的地方) (2015) - director, guionista, editor
* Lu guo wei lai (Walking Past the Future) (2017) - director, guionista
* Yin ru chen yan (Return to Dust) (2022) - director, guionista i editor.

## Premis

* 2013 46è Festival de Brasília: Millor director (Gaosu tamen, wo cheng baihe qu le)
* 2014 5è China Film Directors' Guild: Millor director jove (Gaosu tamen, wo cheng baihe qu le)
* 2022 10è Asian Film Festival Barcelona: Millor pel·lícula de la secció oficial per Yin ru chen yan

## Referències

* 1 2 3 «Tackling the Issue of Ageing in Rural China: An Interview with Li Ruijun», 07-06-2016. [Consulta: 7 octubre 2016].
* ↑ «Independent Film Screening : The Summer Solstice», 2012. Arxivat de l'original el 2016-10-22. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ «Yin Ru Chen Yan | Return to Dust» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «China Film Directors' Guild self-criticises», 10-04-2014. Arxivat de l'original el 3 octubre 2016. [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ El cine asiático que nos viene, La Opinión, 13 de novembre de 2022

## Enllaços externs

* Li Ruijun al Hong Kong Movie DataBase
# Districte de Nové Zámky

El districte de Nové Zámky - (eslovac) Okres Nové Zámky- és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. Té una superfície de 1.347,06 km², i el 2013 tenia 142.964 habitants i en l'actualitat compta amb una població de 137.000 habitants (2022). La capital és Nové Zámky.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Nové Zámky
* Štúrovo
* Šurany

### Pobles

Andovce | Bajtava | Bánov | Bardoňovo | Belá | Bešeňov | Bíňa | Branovo | Bruty | Čechy | Černík | Dedinka | Dolný Ohaj | Dubník | Dvory nad Žitavou | Gbelce | Hul | Chľaba | Jasová | Jatov | Kamenica nad Hronom | Kamenín | Kamenný Most | Kmeťovo | Kolta | Komjatice | Komoča | Leľa | Lipová | Ľubá | Malá nad Hronom | Malé Kosihy | Maňa | Michal nad Žitavou | Mojzesovo | Mužla | Nána | Nová Vieska | Obid | Palárikovo | Pavlová | Podhájska | Pozba | Radava | Rastislavice | Rúbaň | Salka | Semerovo | Sikenička | Strekov | Svodín | Šarkan | Trávnica | Tvrdošovce | Úľany nad Žitavou | Veľké Lovce | Veľký Kýr | Vlkas | Zemné

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Nové Zámky District». en.mapy.cz. [Consulta: 7 agost 2022].
# Hindenburg

«Hindenburg» té aquests significats:
* Hindenburg (dirigible): Dirigible zepelí batejat amb el nom del president Paul von Hindenburg.
* Paul von Hindenburg (1847-1934), Mariscal i President de la Primera República alemanya.
* Carl Friedrich Hindenburg (1741-1808), matemàtic saxó.
# Anna Porfirogènita

Anna Porfirogènita (rus: Анна Византийская Anna Vizantíïskaia; 13 de març de 963 – 1011) va ser una consort del Gran Príncep de la Rus de Kíev; va estar casada amb el gran príncep Vladímir I de Kíev.
Anna era la filla de l'emperador romà d'Orient Romà II i l'emperadriu Teòfano. Era també germana dels emperadors Basili II Bulgaròcton ('matador de búlgars') i Constantí VIII. Era «porfirogènita», filla legítima nascuda a la càmera porpra especial del palau de l'emperador romà d'Orient. Es considerava que la mà d'Anna tenia tant de valor que hi havia qui deia que Vladímir es va convertir al cristianisme només per casar-se amb ella.
Anna no volia casar-se amb Vladímir i va expressar la seva forta angoixa camí a les seves noces. En unir-se amb el gran príncep Vladímir, Anna es va convertir en «gran princesa de Kíev», però a la pràctica era referida com a reina o tsarina, probablement com a signe de la seva pertinença a la casa imperial romana d'Orient. Va participar activament a la cristianització de la Rus de Kíev: va actuar com a consellera religiosa de Vladímir i va fundar diversos convents i esglésies pel seu compte. No se sap si va ser mare biològica d'algun dels fills de Vladímir, encara que alguns acadèmics han assenyalat que Anna i Vladímir van poder tenir almenys tres fills, entre ells Borís i Gleb.

## Referències

* ↑ Reuter, Timothy; McKitterick, Rosamond. The New Cambridge Medieval History: c. 900-c. 1024 (en anglès). Cambridge University Press, 1995, p. 597. ISBN 9780521364478.
* ↑ Escilitzes, Joan; Wortley, John. A Synopsis of Byzantine History, 811-1057 (en anglès). Cambridge University Press, 2010, p. 319 (pie de nota). ISBN 9780521767057.
* ↑ Shepherd, Jonathan. «Marriages towards the millenium». A: Byzantium in the year 1000 (en anglès). BRILL, 2003, p. 25-26. ISBN 9789004120976.