OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enganyapastors de Salvin

El enganyapastors de Salvin (Antrostomus salvini) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita boscos clars de les terres baixes de Mèxic occidental, a Nuevo León i sud de Tamaulipas, i cap al sud, a través de l'est de San Luis Potosí i Veracruz fins al nord d'Oaxaca i Chiapas.
# Eowudong

Uhwudong, (어우동, 於 宇 同), o Eowudong, (Corea, 1440 ?-18 d'octubre de 1480) va ser una ballarina, escriptora, artista i poeta coreana d'una família noble (Park) de la dinastia Joseon del segle XV. La major part del seu treball no s'ha conservat.

## Biografia

Uhwudong era d'una família noble de la dinastia Joseon. Es va casar amb Yidong, el príncep Taegang (태강수 이동, 泰 江 守 李 仝), el besnét de Joseon Taejong. Es va veure obligada a divorciar-se d'ell per càrrecs d'adulteri i, posteriorment, es va convertir en una activa poeta, escriptora, artista i ballarina.
Es va destacar per la seva excepcional bellesa, ball, talent per al cant, poesia, enginy i extraordinari intel·lecte. La seva vida personal s'ha convertit gairebé en un mite, havent inspirat novel·les, pel·lícules, sèries de televisió, òperes i nombrosos poemes. A causa de la seva reconeguda naturalesa assertiva i independent, després de la desaparició de la dinastia Joseon en 1910, s'ha convertit en una icona cultural popular de la Corea actual.

## Obres

Encara que només existeixen avui dia un grapat de sijo (vers formatat utilitzat a Corea, com en el sonet anglès) i peces de geomungo, mostren gran habilitat artesanal en les paraules i els arranjaments musicals. Aquests versos insinuen la tragèdia dels seus amors perduts. Algunes també són mostren la influència de nombrosos poemes xinesos i de la literatura xinesa clàssica més famosos i coneguts.

## Poemes

/玉 淚 丁東 夜 氣 淸 Les perles flueixen i il·luminen la nit
/玉 淚 丁東 夜 氣 淸 Les granadures flueixen com a llàgrimes, il·luminen la nit
/白雲 高 捲 月 分明 Els núvols blancs flueixen alt, la llum de la lluna és més brillant.
/間 房 叔 謐 餘香 在 La teva aroma roman en una habitació petita.
/可 寫 如今 夢裏 情 Podré imaginar un afecte de somni.
/白馬 臺 空 經 幾歲 Quant temps ha estat buit el Baekma-dae?
/白馬 臺 空 經 幾歲 Quants anys han passat la casa buida?
/落花 巖 立 過多 時 'La pedra amb flors revolotejant (Nakwha-am ko) 'va passar molts anys dempeus.
/靑 山 若不 曾 緘 黙 Si la 'muntanya blava (Cheong-san)' no estava en silenci,
/千古 興亡 問 可知 Hagués pogut assabentar-me de l'ascens i descens de molt temps.

## En la cultura popular

* Interpretada per Lee Bo-hee en la pel·lícula Eoudong de 1985.
* Interpretada per Kim Muh-hee en la pel·lícula Yohwa Eoludong de 1987.
* Interpretada per Kim Sa-rang en la sèrie de televisió de SBS 2007-2008 The King and I.
* Interpretada per Kang Eun-bi en la pel·lícula Ownerless Flower Uhwudong de 2015 .

## Referències

* ↑ Uhwudong:Nate
* ↑ grand son of Prince Hyoryung
* ↑ «Corea. La dinastía Joseon que domino Corea desde 1392 hasta el inicio de la ocupación hoy japonesa el 22 de agosto de 1910. — Español». www.efemeridespedrobeltran.com. Arxivat de l'original el 2021-09-30. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ 신형식. A Brief History of Korea (en anglès). Ewha Womans University Press, 2005. ISBN 978-89-7300-619-9.
* ↑ «King Sejong the Great» (en anglès). Asia Society. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ Hi ha qui diu que aquest poema podría no ser d'Uhwudong.
# Epactionotus aky

Epactionotus aky és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: és una espècie de peix endèmica de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Reis, R. E. i S. A. Schaefer, 1998. New Cascudinhos from southern Brazil: Systematics, endemism, and relationships (Siluriformes, Loricariidae, Hypoptopomatinae). Am. Mus. Novit. Núm. 3254: 1-25.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Azpelicueta, M., J. Casciotta, A. Almirón & S. Körber. 2004. A new species of Otothyrini (Siluriformes: Loricariidae: Hypopotopomatinae) from the Río Uruguay basin, Argentina. Verh. Ges. Ichthyol. v. 4 (2004): 81-90.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez, 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Josep Maria Abella i Batlle

Josep Maria Abella i Batlle, C.M.F. (Lleida, 3 de noviembre de 1949) és un missioner claretià al Japó, bisbe auxiliar d'arquebisbat d'Osaka.

## Biografia

Després de completar els estudis de filosofia i teologia a la Facultat de Teologia de la Companyia de Jesús a Sant Cugat del Vallès va ser destinat al Japó. Va fer la primera professió com a Missioner Claretià el 22 d'agost de 1966 i la professió perpètua el 8 de desembre de 1972. Va ser ordenat sacerdot el 12 de juliol de 1975.
Després de la seva ordenació sacerdotal va ocupar-se dels següents serveis pastorals: coadjutor de la parròquia de Midorigaoka a la diòcesi de Nagoya (1975-1977); conseller de la Delegació (1976-1981); director d'asil Uminohoshi a l'arquebisbat d'Osaka (1981-1984); rector de la parròquia de Hirakata a l'arquebisbat d'Osaka (1981-1988); director de la Institució Escolar (1981-1991); director d'Asylum Akenohoshi a la diòcesi de Nagoya (1989-1992).
Entre 1981 i 1992 va ser Superior Major de la Delegació dels Missioners Claretians per a l'Est d'Àsia. El 1991 va rebre el primer encàrrec en el Govern General de la Congregació i va ser elegit Prefecte d'Apostolat. També va ser assessor del moviment de Seglars Claretians. El 2003 el XXIII Capítol General dels Missioner Claretians el va escollir Superior General de la Congregació de Missioners Fills de l'Immaculat Cor de Maria. El 2009 va ser renovat per un segon sexenni. Durant aquest període a Roma va ser membre durant dos mandats de Consell Executiu de la Unión de Superiors Generals (USG) que agrupa les congregacions religioses masculines de tot el món. Va ser escollit per representar els religiosos en tres Sínodes de Bisbes celebrats a Roma: sobre l'Eucaristia (2005), sobre la Paraula de Déu (2008), i sobre de la Nova Evangelització (2012).
Va finalitzat el seu mandat el 2015 i va ser substituït per l'actual Superior Generals dels Missioners Claretians, el pare Mathew Vattamattam. Després d'aquesta etapa va tornar al Japó per residir a la Parròquia de Imaichi, a l'arquebisbat d'Osaka (2015-2016). Des de 2016 és membre del Vicariat Shirokita Foraria i des 2017 és rector de la catedral de l'arquebisbat d'Osaka.
Va ser nomenat bisbe auxiliar d'Osaka juntament amb Paul Toshihiro Sakai pel Papa Francesc el 2 de juny de 2018.

## Referències

* 1 2 «Rinunce e nomine» (en llatí). Sala Stampa del Vaticà, 02-06-2018. [Consulta: 4 juny 2018].
* 1 2 3 «El pare Josep Maria Abella, nomenat bisbe auxiliar al Japó». Misioners Claretians de Catalunya, 02-06-2018. Arxivat de l'original el 2020-09-18 [Consulta: 10 juny 2018].
* ↑ «Entrevista a Josep Maria Abella». Catalunya Religió, 27-10-2015. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «El claretiano Josep María Abella, nuevo obispo auxiliar de Osaka» (en castellà). Religion Digital, 02-06-2018.
# Old Westbury

Old Westbury és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Old Westbury tenia 4.228 habitants, 1.063 habitatges, i 967 famílies. La densitat de població era de 190,7 habitants per km².
Dels 1.063 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 82,2% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 9% no eren unitats familiars. En el 5,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 20,2% entre 18 i 24, un 19,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 155.749 $ i la renda mediana per família de 168.453 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 47.000 $. La renda per capita de la població era de 70.089 $. Entorn de l'1,1% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Beatrice Straight

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Old Westbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Old Westbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Occidozyga borealis

Occidozyga borealis és una espècie de granota que viu a Bangladesh, Bhutan, Índia i, possiblement també, a la Xina i Myanmar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lau, M.W.N., Dutta, S., Ohler, A. & Bordoloi, S. 2004. Occidozyga borealis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Omloop Het Volk 1955

L'Omloop Het Volk 1955 va ser l'onzena edició de l'Omloop Het Volk. La cursa es va disputar el 6 de març de 1955, amb inici i final a Gant. El vencedor fou Lode Anthonis.

## Classificació general

| Posició | Ciclista | Temps |
| 1 | Lode Anthonis (BEL) | 7h 03' 00" |
| 2 | André Rosseel (BEL) | + 0" |
| 3 | André Vlayen (BEL) | + 0" |
| 4 | Karel Borgmans (BEL) | + 0" |
| 5 | Joseph Theuns (BEL) | + 0" |
| 6 | Isidore De Ryck (BEL) | + 40" |
| 7 | Karel De Baere (BEL) | + 40" |
| 8 | Marcel Ryckaert (BEL) | + 40" |
| 9 | Germain Derycke (BEL) | + 40" |
| 10 | Marcel Hendrickx (BEL) | + 40" |

## Referències

* ↑ «Omloop Het Nieuwsblad (HC)». BikeRaceInfo. [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ «1955 Omloop Het Volk (HC)». BikeRaceInfo. [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ «1955 Omloop Het Nieuwsblad». First Cycling. [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ «Het Volk 1955», 08-12-2004. Arxivat de l'original el 2004-12-08. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Noyale

Noyale (llatí: Noyala), també coneguda amb altres noms com Noaluen, va ser una santa celta i verge màrtir semillegendària del segle V. És una santa popular tant a la Bretanya com a Cornualla, on es recorda a Newlyn East. Segons la llegenda, és allà on del bastó de Noyale va créixer una figuera que creixia del mur sud de l'església. Un pou sagrat proper va ser el lloc del seu martiri. Va ser un dels nombrosos colons celtes que van viatjar a Bretanya durant la invasió anglosaxona d'Anglaterra.

## Orígens

Segons els primers hagiògrafs, era anglesa i irlandesa, filla d'un rei britànic. L'erudició moderna ara sospita que va ser un dels nombrosos colons gal·lesos que van viatjar a Bretanya.

## Llegenda

La seva llegenda és típica dels sants cefalòfors del segle V. Quan el seu pare, un rei anglès, va voler casar-la; va fugir a la Bretanya. Ella i la seva cuidadora van navegar cap a la regió al voltant de Vannes a França, o Beignan on un senyor local també es va voler casar amb ella. Ella s'hi va negar i ell, furiós, la va decapitar. Aleshores, la llegenda diu que la santa decapitada li va agafar el cap i se'l va posar, i que dirigida per la seva criada, va tornar a Anglaterra.
"Segons la creença popular a Bretanya, sense suport de cap evidència, era una donzella, que va flotar cap a Bretanya amb la seva nodrissa sobre la fulla d'un arbre. Va ser decapitada a Beignan i va caminar fins a Pontivy agafant el cap al seu interior amb les mans. La capella dedicada a ella a Pontivy va ser notable al segle XVIII per diverses pintures interessants sobre fons d'or que representen aquesta història fantasiosa".

## Llegat

És la patrona de St Newlyn East a Cornualla, i hi ha una església que porta el seu nom. El 27 d'abril se celebra una festa. També és venerada com una santa occidental pre-cisma de l'Església ortodoxa oriental. La seva festa és el 6 de juliol.
Una petita imatge de pedra d'ella amb el seu cap a les mans va ser desenterrada al cementiri de Newlyn East.
A la novel·la Winter d'Ali Smith hi ha una referència a ella.

## Referències

* ↑ Tristan Gray Hulse, The Land of Holy Wells – 3.
* ↑ J. Meyrick, A Pilgrim's Guide to the Holy Wells of Cornwall, Falmouth: Meyrick, 1982, p. 110
* 1 2 Kathleen Hanrahan and Mo Langdon St. Noyala of Brittany, Virgin Martyr.
* 1 2 Rev. Sabine Baring-Gould (M.A.). "S. NOYALA, V.M. (DATE UNCERTAIN.)." In: The Lives of the Saints; vol. 7: July - Part I. London: John C. Nimmo, 1898. pp. 137-140.
* ↑ «St Newlyn East Parish Church». Arxivat de l'original el 1 July 2017. [Consulta: 30 setembre 2018].
* ↑ David Farmer, Oxford Dictionary of Saints (Oxford University Press, 1992) p. 534.
* ↑ Cornwall Online Parish Clerks
* ↑ S. Baring-Gould and John Fisher, Lives of the British Saints, IV, (London, 1913) pp. 10–14.
# Noyal

Noyal (en bretó Noual-Pentevr, gal·ló Nóyau) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 770 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 443 | 463 | 5086 | 616 | 754 | 770 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Lapie | |
| 2008- | Robert Rault | |
# Oscar Calics

Oscar Calics (18 de novembre de 1939) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ «1966 FIFA World Cup England». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 15 març 2018].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2013-12-25. [Consulta: 15 març 2018].
# Panteó de Joan Oller i Quintana

El Panteó de Joan Oller i Quintana és una tomba de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat al cementiri de Cervera, als afores del municipi. Panteó consistent en un túmul a manera de sarcòfag aixecat damunt d'un basament rectangular realitzat amb pedra. En una de les cares estretes de la construcció hi ha la inscripció funerària realitzada sobre una làpida de marbre. Envolta la construcció una reixa de forja amb motius del gòtic perpendicular i quatre pilarets de pedra que delimiten l'espai.

## Història

A la inscripció de la làpida s'hi llegeix: "RESTOS DE D. JUAN OLLER QUINTANA. ESCRIBANO DE BARCELONA QUE FALLECIÓ EN 30 DE ENERO DE 1865, Á LA EDAD DE 95 AÑOS. Y DE SU SRA. MADRE DA COLOMA, QUE FALLECIÓ EN 1839 Á LA EDAD DE 87 AÑOS, AMBOS NATURALES DE ESA CIUDAD. R.I.P."

## Referències

* 1 2 «Panteó de Joan Oller i Quintana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Oteiza (Navarra)

Oteiza (en basc no oficial Oteitza) és un municipi de Navarra, a la comarca d'Estella Oriental, dins la merindad d'Estella. Limita amb Villatuerta al nord, Lerín al sud, Mendigorria, Larraga, Villatuerta a l'est i Allo, Dicastillo, Morentin i Aberin a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 921 | 916 | 908 | 897 | 898 | 914 | 941 | 924 | 933 | 946 | 962 |
| Fonts: Oteiza i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges cèlebres

Arcadio María Larraona y Saralegui (1887 - 1973). Cardenal
# Oca menuda

Les oques menudes (Nettapus) són un gènere d'ocells de la família dels anàtids, que s'ha inclòs a la subfamília dels anatins (Anatinae), si bé estudis genètics recents han creat amb ells una tribu pròpia (Nettapodini) dins la subfamília dels anserins (Anserinae). Habiten a les zones tropicals del Vell Món, fins a Austràlia.

## Llista d'espècies

S'ha classificat aquest gènere en 3 espècies:
* Nettapus pulchellus - Oca menuda verda.
* Nettapus coromandelianus - Oca menuda asiàtica.
* Nettapus auritus – Oca menuda africana.

## Referències

* ↑ El gènere Nettapus a TAXONOMICON Rev. 14-10-2010
# PVP

PVP té els següents significats:
* Partit per la Victòria del Poble, partit polític de l'Uruguai
* Petit vehicle protegit, vehicle tot terreny desenvolupat per l'exèrcit francès
* Preu de venda al públic, valor monetari numèric assignat a una mercaderia o servei
* Jugador contra jugador (del seu nom en anglès Player Versus Player), modalitat de videojoc de rol on dos o més jugadors s'enfronten entre ells
* Polivinilpirrolidona, polímer soluble usat com a excipient en la povidona iodada
* Protected Video Path, sistema de gestió de drets digitals en la reproducció de vídeo ofert per Windows Vista
* PVP també és l'acrònim de Pupinia, una de les antigues tribus romanes
# Paraliparis mawsoni

Paraliparis mawsoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 15,9 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja amfípodes.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 735 i 1.080 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Weddell.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1986. Review of the snailfish genus Paraliparis (Scorpaeniformes: Liparididae) of the Southern Ocean. Theses Zoologicae v. 7: i-iv + 1-204.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Matallanas, J., 1999. New and rare snailfish genus Paraliparis from the Weddell Sea with the description of two new species. J. Fish Biol. 54:1017-1028.
* ↑ Matallanas, J., 1999.
* ↑ Stein, D. L. i A.P. Andriàixev, 1990. Liparididae. p. 231-255. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Duhamel, G., 1992. Description d'espèces nouvelles de Careproctus et Paraliparis et données nouvelles sur ces genres et le genre Edentoliparis de l'océan Austral (Cyclopteridae, Liparinae). Cybium 16(3):183-207.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis leucoglossus

Paraliparis leucoglossus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 9,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 900 i 960 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1986. Review of the snailfish genus Paraliparis (Scorpaeniformes: Liparididae) of the Southern Ocean. Theses Zoologicae v. 7: i-iv + 1-204.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Stein, D. L. i A.P. Andriàixev, 1990. Liparididae. p. 231-255. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis macrocephalus

Paraliparis macrocephalus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 10,4 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 56.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.181 i 1.191 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Ross.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N. V. & J. T. Eastman, 2001. Two new species of snailfish genus Paraliparis (Pisces, Liparidae) from the Ross Sea, Antarctica. J. Fish Biol. v. 59: 92-104.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB