OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions municipals de 2019 a Colldejou

Les eleccions municipals de 2019 a Colldejou van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 26 de maig de 2019 a Colldejou, al Baix Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 5 regidors de l'Ajuntament de Colldejou.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és en l'àmbit municipal i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Colldejou, en tenir 146 persones censades, l'hi correspon 5 regidors.

## Candidatures

El 30 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar les tres candidatures del municipi de Colldejou en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM)
* Junts per Colldejou (JUNTS)
* Partit dels Socialistes de Catalunya-Candidatura de Progrés (PSC-CP)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Colldejou tenia una població de 170 habitants, dels quals 146 persones van ser cridades a votar a una de les urnes de les 1 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 89,0%, el qual cosa implica que un total de 130 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Colldejou ha registrat una xifra molt més alta, situant-se en 24,2 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Colldejou |
| Participació (14h) | 59,6% ( 9,9%) |
| Participació (18h) | 77,4% ( 7,6%) |
| Participació (20h) | 89,0% ( -0,9%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2019 | Eleccions». Diputació de Barcelona, 21-09-2019. [Consulta: 31 maig 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Pragmàtica Sanció de Bourges

La Pragmàtica Sanció de Bourges (França) és una ordenança promulgada el 7 de juliol de 1438 pel rei de França Carles VII, amb l'acord del clergat reunit en assemblea a Bourges, per la que s'aprovaren les decisions del Concili de Basilea i el rei s'afirmà com a guardià dels drets de l'Església de França. Aquest decret fou el primer pas envers el gal·licanisme, això és, la doctrina religiosa i política que sosté l'organització d'una església catòlica de França àmpliament autònoma del papa.

## Membres reunits a l'assemblea de Bourges

A l'entorn de Carles VII, els bisbes i els abats de França es constituïren en assemblea.
Hi eren presents quatre arquebisbes :
* Regnault de Chartres, arquebisbe i canceller de França.
* L'arquebisbe de Chartres, Philippe de Coëtquis.
* L'arquebisbe de Bourges, Henri d'Avaugour.
* L'arquebisbe de Tolosa de Llenguadoc, Denis du Moulin.
25 bisbes, un gran nombre d'abats i representants de les diverses universitats i capítols de França.
En aquesta assemblea el papa Eugeni IV estava representat per l'arquebisbe de Creta i l'abat de Digne, Monsenyor Pierre de Versailles, doctor en teologia. El Concili de Basilea hi era representat pel bisbe de Saint-Pons, l'abat de Vézelay, Guillaume Hugues, arxidiaca de Metz, el canonge de Lió, Jean de Manze, i l'eminent doctor en teologia Thomas de Courcelles.
Aquesta ordenança limitava el poder pontifici en diversos nivells:
* L'Església de França hi reconeixia la superioritat dels concilis generals sobre el papa;
* S'hi sostenien les decisions del Concili de Basilea;
* La reialesa hi obtenia el poder de «recomanar» els seus candidats a les eleccions episcopals i abacials;
* Hi obtenia també drets sobre les percepcions dels ingressos eclesiàstics (supressió dels annates (impostos papals);
* Els poders d'excomunió i d'interdicte de Roma hi eren reduïts.
La Pragmàtica es mantingué fins al concordat de Bolonya del 1516.
# Els Molins

«Els Molins» té aquests significats:
* Els Molins (Areny de Noguera), localitat del municipi d'Areny de Noguera (Baixa Ribagorça)
* Els Molins (la Cabanassa), poble del terme comunal de la Cabanassa (Conflent)
# Adolf Hurwitz

Adolf Hurwitz (Hildesheim, 26 de març de 1859 - Zúric, 18 de novembre de 1919) va ser un matemàtic alemany.
Va néixer a Hildesheim, aleshores Regne de Hannover, avui Baixa Saxònia, Alemanya en una família jueva, i va morir a Zúric, Suïssa. El seu pare, Salomon Hurwitz, era un petit industrial. La seva mare, Elise Wertheimer, va morir quan ell tenia només tres anys. Hurwitz va començar a estudiar al Realgymnasium Andreanum de Hildesheim el 1868. Aquí el seu professor de matemàtiques va ser Hermann Schubert. Schubert va convèncer el seu pare de deixar-lo anar a la Universitat i ho va arranjar tot perquè estudiés amb Felix Klein a Múnic. Hurwitz va entrar a la Universitat de Múnic el 1877, amb només 17 anys. Només hi va romandre un curs atenen les classes de Felix Klein; els tres trimestres següents va estar a la Universitat de Berlín on va anar a les classes de Ernst Kummer, Karl Weierstrass i Leopold Kronecker, abans de tornar a Múnic.
L'octubre de 1880, Felix Klein se’n va anar a la Universitat de Leipzig i Hurwitz el va seguir, convertint-se en estudiant de doctorat sota la seva supervisió. El 1881 va obtenir aquest grau amb una tesi sobre les funcions el·líptiques modulars. Després de dos anys a la Universitat de Göttingen, el 1884 va obtenir una plaça de Professor Associat a la Universitat de Königsberg, on va conèixer els joves David Hilbert i Hermann Minkowski, sobre els qui va exercir certa influència. Aquest mateix any, es va casar amb Ida Samuel, filla d'un professor de medicina de la Universitat, amb qui va tenir tres fills. Finalment, el 1892, va obtenir una plaça de professor titulat al ETH Zürich on va romandre la resta de la seva vida. Aquell mateix any li van oferir una plaça a Göttingen, però tot i ser una Universitat molt més prestigiosa que Zúric, la va rebutjar perquè ja s'havia compromès amb Zúric i era una persona d'extremada lleialtat.
L'obra de Hurwitz està fortament influenciada per Klein i Riemann. Va ser el primer gran estudiós de la Superfície de Riemann

## Referències

* ↑ O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Adolf Hurwitz» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* ↑ Reid, Constance. Hilbert. Springer Verlag. Berlin, 1996 ISBN 0-387-94674-8., p. 11. Reid posa èmfasi en senyalar lo profitosa que va ser la relació dels tres joves
* ↑ William Young deia en la seva necrològica: Va considerar la força de Klein més com un conjunt d'idees fèrtils i genials que no pas com una possibilitat de desenvolupament. Necrològica de Hurwitz, escrita per William Young, Proceedings London Mathematical Society, Num. 20 (1922), pàgines LII-LIV.

## Enllaços externs

* «The Mathematics Genealogy Project - Adolf Hurwitz». [Consulta: 27 juliol 2012]. Mathematics Genealogy Project
* LMS obituary
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Adolf Hurwitz» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Maxime Bouet

Maxime Bouet (Belley, 3 de novembre de 1986) és un ciclista francès, professional des del 2008 fins al 2023.
En el seu palmarès destaca la victòria a la Volta a l'Alentejo de 2009.

## Palmarès

* 2004
** Campió de França de persecució junior
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
* 2009
** 1r a la Volta a l'Alentejo i vencedor d'una etapa
** 1r als Boucles de l'Aulne
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de Vaucluse
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2013
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Savoia Mont Blanc

### Resultats al Tour de França

* 2009. 70è de la classificació general
* 2010. 106è de la classificació general
* 2011. 55è de la classificació general
* 2012. 55è de la classificació general
* 2013. Abandona (6a etapa) per una fractura de radi
* 2017. 55è de la classificació general
* 2018. 42è de la classificació general
* 2019. 74è de la classificació general
* 2022. 50è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 20è de la classificació general
* 2014. Abandona (11a etapa)
* 2015. 28è de la classificació general
* 2016. 47è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 38è de la classificació general
* 2015. 47è de la classificació general
* 2023. 80è de la classificació general

## Referències

* ↑ Le Dauphine Libéré. «Maxime Bouet va prendre sa retraite à la fin de la saison!» (en francès), 21-06-2023. [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ «Bouet doit abandonner». lequipe.fr: L'Équipe, 03-07-2013.

## Enllaços externs

* Fitxa de Maxime Bouet a sitiodeciclismo.net
# Cantó de Tonens

El cantó de Tonens és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte de Marmanda. Compta 5 municipis i el cap és Tonens.

## Municipis

* Clairac
* Haulhet
* La Fita
* Tonens
* Varés

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-2004 | Jean-Pierre Ousty | PS |
| 2004- | Françoise Bize | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 12.270 | 12.951 | 13.471 | 13.655 | 13.852 | 13.626 | 13.906 |
# Eleccions regionals de la Vall d'Aosta de 1968

Les eleccions per a renovar el Conseil de la Vallée / Consiglio Regionale de la Vall d'Aosta se celebraren el 21 d'abril de 1968.

## Resultats electorals

← Eleccions regionals de la Vall d'Aosta, 1968 → :
| Partits | vots | (%) | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 25.467 | 37,78% | 13 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 13.742 | 20,39% | 7 |
| Union Valdôtaine (UV) | 11.237 | 16,67% | 6 |
| PSI-PSDI Unificats | 6.954 | 10,32% | 4 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 3.765 | 5,59% | 2 |
| Rassemblement Valdôtaine (RV) | 3.627 | 5,38% | 2 |
| Partit Socialista Italià d'Unitat Proletària (PSIUP) | 1.560 | 2,31% | 1 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 533 | 0,79% | 0 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 525 | 0,78% | 0 |
| Total | 67.410 | 100,00% | 35 |
Fonts: Ministero dell'Interno, ISTAT, Istituto Cattaneo, Consell Regional de la Vall d'Aosta

## Notes

* ↑ La llista PLI comprenia alguns candidats del moviment Agricultors Valdostans, monàrquics i independents.
# Heraclea de Lídia

Heraclea de Lídia fou una ciutat de Lídia probablement situada no lluny de Magnèsia del Sipilos, esmentada principalment per Esteve de Bizanci. Aquesta ciutat va donar nom a la pedra d'iman coneguda antigament com a Heracleus lapis.

## Referències

* ↑ Esteve de Bizanci. Ethnica s. v.
* ↑ Talbert, Richard (ed. 2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World Arxivat 2018-12-22 a Wayback Machine. Princeton University Press. p. 56.
* ↑ «Herakleia, Emiralem – Digital Atlas of the Roman Empire» (en anglès). Arxivat de l'original el 17 de juliol 2019. [Consulta: 17 juliol 2019].
# Elsabeth Produccions

Elsabeth Produccions és una productora audiovisual catalana. Neix l'any 2003 de la mà de Xavier Puig i Raimon Fransoy amb la realització d'una sèrie de monogràfics sobre músics per a la Xarxa de Televisions Locals (Carretera&Mantra). Des d'aleshores i fins ara, amb la incorporació de Marc Ruiz l'any 2004, Elsabeth ha continuat realitzant programes per a la televisió com ara Peces Úniques (2004, TVC), Puetes (2007, XAL), Plimba Vorbi Gura (2007, XAL), L'aprenent de Pilot (2009, TVC) o Portbou (2007, XAL), sèrie de docuficció exhibida en diferents festivals de televisió. Paral·lelament al treball per a la televisió, Elsabeth ha realitzat diversos videoclips (Refree, Roger Mas, Sidonie, Egon Soda, Ü_ma, Ariel Rot, etc.) i documentals (Rossy, 2011; Adrià Puntí, 2012, i El Dolor de la Bellesa, 2013), treballs que han convertit Elsabeth en una habitual del festival IN-EDIT (Festival internacional de documental musical). L'estreta relació que sempre han mantingut amb la música i els seus actors els porta a engegar, el 2012, en col·laboració amb el periodista Roger Roca i l'enginyer de so Jordi C. Corchs, un projecte en línia anomenat Tots Sants amb la intenció de documentar en directe la millor música del moment.

## Referències

* ↑ «Elsabeth Produccions». web. Kosmopolis 2015 (CCCB via OTRS). [Consulta: 5 novembre 2015].
# Adolf I de Schleswig-Holstein-Gottorp

Adolf I de Schleswig-Holstein-Gottorp —Adolf I vol Schleswig-Holstein-Gottorf (alemany)— (Flensburg, 25 de gener de 1526 - Gottorp, 1 d'octubre de 1586) fou un príncep de Dinamarca i Noruega, pertanyent a la Casa d'Oldenburg. Era fill del rei Frederic I de Dinamarca (1471-1533 i de la seva segona dona Sofia de Pomerània (1498-1568). Va ser el primer duc de Schleswig-Holstein-Gottorp (1544 - 1586) i fundador de la Casa de Holstein-Gottorp.
Tot i que els seus pares eren catòlics, la tolerància dels reis de Dinamarca va permetre que el seu fill fos educat pel líder protestant Felip I de Hessen. Adolf va passar quatre anys al castell de Kassel i es va convertir al luteranisme. El 1544 el seu germanastre, el rei Cristià III va repartir els antics ducats de Slesvig i de Holstein amb els seus germanastres Joan i Adolf.
Adolf va escollir el territori que comprenia la ciutat de Slesvig i el palau de Gottorp, d'on prové el nom del ducat. Així, el ducat depenia de Dinamarca i alhora formava part del Sacre Imperi.
Adolf va prendre part en el Reichstag de 1548, i va acompanyar el landgravi Felip I de Hessen en el viatge d'homenatge a l'emperador Carles V pels Països Baixos espanyols.
Tot i ser protestant va donar suport a l'emperador amb 2.000 homes a cavall i deu companyies d'infanteria, en una guerra que va contribuir a reduir el poder dels prínceps protestants. Va ser nomenat comandant de les tropes del nord d'Alemanya.
Com a governant es va cuidar de modernitzar el seu Estat. Va fer construir els palaus de Reinbek, Husum, Tönning i Trittau, així com la residència de St. Jürgen per a pobres i gent gran.

## Matrimoni i fills

El 17 de desembre de 1564 es va casar al palau de Gottorp amb la princesa Cristina de Hessen (1543-1604), filla del landgravi Felip I de Hessen (1504-1567) i de Cristina de Saxònia (1505-1549). El matrimoni va tenir deu fills:
* Frederic (1568-1587).
* Sofia (1569-1634), casada amb el duc Joan VII de Mecklenburg-Schwerin (1558-1592).
* Felip (1570-1590).
* Cristina (1573-1625), casada amb el rei de Suècia Carles IX (1550-1611).
* Elisabet (1574-1587).
* Joan Adolf (1575-1616), arquebisbe de Bremen i bisbe de Lübeck, casat amb la princesa Augusta de Dinamarca (1580-1639).
* Anna (1575-1625), casada amb Enno III d'Ostfriesland (1563-1625).
* Cristià (1576-1577).
* Agnès (1578-1627).
* Joan Frederic (1579-1634), arquebisbe de Bremen i bisbe de Verden.

## Bibliografia

* Karl Jansen: Adolf, Herzog von Schleswig-Holstein. A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, S. 111–113.
* Hermann Kellenbenz: Adolf I., Herzog von Schleswig-Holstein Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.. A: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, S. 86
# Maxime Faget

Maxime Faget (districte de Stann Creek, 26 d'agost de 1921 - Houston, 9 d'octubre de 2004), nascut Maxime Allen ("Max") Faget, fou un enginyer estatunidenc. Va ser el dissenyador de la càpsula Mercury de la NASA, i va contribuir posteriorment al disseny de les naus espacials Gemini i Apollo, així com per al transbordador espacial.

## Referències

* ↑ «Maxime Faget» (en anglès). National Inventors Hall of Fame. [Consulta: 12 març 2011].

## Enllaços externs

* Dr. Maxime A. Faget Arxivat 2011-04-17 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc web del concepte d'avió espacial «DC-3» de Maxime Faget (anglès)
# Cantó de Toló-6

El cantó de Toló-6 és un cantó francès del departament de la Var, situat al districte de Toló. Compta amb part del municipi de Toló.

## Municipis

* Toló

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1994 | Maurice Arreckx | RI, després UDF |
| 1994-2001 | Eliane Guillet de la Brosse | FN |
| 2001- | Caroline Depallens | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | 30.994 | 27.694 | 29.423 |
# Jarmila Machačová

Jarmila Machačová (Havlíčkův Brod, 9 de gener de 1986) és una ciclista txeca. Especialista en la pista, s'ha proclamat Campiona del món en puntuació.

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona de Txèquia en Velocitat per equips
* 2012
** Campiona de Txèquia en Persecució per equips
* 2013
** Campiona del món en Puntuació
** Campiona de Txèquia en Scratch
** Campiona de Txèquia en Velocitat per equips
** Campiona de Txèquia en Persecució per equips
* 2014
** Campiona de Txèquia en Òmnium
** Campiona de Txèquia en Persecució per equips
* 2016
** Campiona de Txèquia en Òmnium
** Campiona de Txèquia en Puntuació
** Campiona de Txèquia en Persecució per equips
* 2017
** Campiona de Txèquia en Persecució per equips

### Resultats a la Copa del Món

* 2007-2008
** 1a a Los Angeles, en Puntuació
* 2008-2009
** 1a a Pequín, en Puntuació
* 2016-2017
** 1a a la Classificació general, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2008
** Campiona de Txèquia en Contrarellotge
* 2012
** Campiona de Txèquia en Contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Elpidio Valdés

Elpidio Valdés és un personatge de ficció cubà, protagonista de dibuixos animats i còmics. Va ser creat pel pare de l'animació cubana Juan Padrón. Elpidio Valdés és un coronel mambí que lluita per l'alliberament de la seva pàtria del jou opressor espanyol, al comandament d'un esquadró de cavalleria, i representa els camperols cubans que el segle xix es van unir a esclaus, i alguns terratinents per formar l'Exèrcit Llibertador. Deu el seu nom a Cecilia Valdés, novel·la patriòtica cubana. Elpidio Valdés a assolit la categoria de tradició cultural entre generacions de nens i joves cubans que en 36 anys han gaudit de les seves aventures.
Va veure la llum el 1970 a la revista impresa Pionero. Va saltar al cinema el 1974, en el dibuix animat Elpidio Valdés contra el tren militar, realitzada per Padró i produïda per l'Institut Cubà de Cinema i Indústria Cinematogràfics (ICAIC). D'ençà, Elpidio Valdés ha participat en gran quantitat de produccions animades.

## Referències

* ↑ «Elpidio Valdés: un espejo de nacionalismo, identidad y memoria histórica en Cuba» (en (castellà)). Revista Latinoamericana de Estudios sobre la Historieta (2001, Editorial Pablo de la Torriente). Tebeosfera, 2014. [Consulta: 23 setembre 2019].

## Bibliografia

* Padrón, Juan (2005). Aventuras de Elpidio Valdés. Editorial Gente Nueva. ISBN 959-08-0247-8.
# Elis Mårtenson

Elis Mårtenson (Ingå, 8 de juny de 1890 - Hèlsinki, 4 de juny de 1957) va ser un organista finlandès.
Mårtenson va estudiar orgue a l'Institut de Música de Hèlsinki sota la direcció d'Merikanto entre 1911 i 1915 i després va fer viatges d'estudi a Suècia i Europa Central. Va ser professor de música per a orgue al centre de música de Hèlsinki entre 1921 i 1939 i professor d' orgue a Sibelius Academy l'any 1939-1957. Els seus deixebles eren molts organistes que es van conèixer després. Enzio Forsblom, Taneli Kuusisto, Antti Koskinen, Tapani Valsta i Tauno Äikää i el compositor Uuno Klami. A més del seu treball docent, Mårtenson va treballar com a organista a la congregació sueca del sud a Hèlsinki (originalment l'església de John, llavors Mikael Agricola) des de 1922.
Mårtenson va publicar un dos volums escolars per a orgue (1949-1951) i va lliurar dues col·leccions de composicions d'orgue de Bach.
La cònjuge de Mårtenson des de 1927 va ser la cantant Eini Maria Mårtenson os Stenfeldt (1897-1948). El seu fill va ser el cantant-compositor Lasse Mårtenson (1934-2016).

## Referències

* ↑ Hillila, Ruth-Esther; Blanchard Hong, Barbara. «Mårtenson, Elis». A: Historical Dictionary of the Music and Musicians of Finland. Greenwood Publishing Group, 1997, p. 249. ISBN 978-0-313-27728-3 [Consulta: 4 abril 2019].
# Elipand

Elipand (717 - †808) va ser arquebisbe de Toledo a la fi del segle viii, i principal defensor de l'adopcionisme. Va sostenir, potser per influència de l'islam i pel passat visigot arrià, que Crist és Fill de Déu no per naturalesa, sinó per adopció del Pare. Va defensar les seves tesis al Concili de Frankfurt (794), en una memòria dirigida als bisbes hispans, i al Concili d'Aquisgrà (800). En aquest últim s'enfrontà amb Alcuí de York, qui debaté amb Elipand. Contra ell van escriure Beat de Liébana i Eteri d'Osma l'Apologeticum, un text contra l'adopcionisme que, com a curiositat, segons la tradició, el Beat de Liébana l'anomenà «Testiculum anticristi» ("testicle de l'Anticrist"). S'afirma que va morir en l'anomenada “Jornada del fossat de Toledo”, esdevinguda en 797. Els onze anys de diferència amb la data en què s'estima l'òbit de Elipand (c. 808) fan impossible aquesta asseveració.

## Referències

* ↑ Enciclopedia Universal Ilustrada Europeo-Americana, Ed. Espasa-Calpe, tom XIX, 1915, pàg. 774

## Bibliografia

* Rodrigo Jiménez de Rada autor de De rebus Hispaniae o Història gòtica
* Enrique Flórez: España sagrada, vol.V, pàg. 352-363.
* Juan Gil, Corpus Scriptorum Muzarabicorum, CSIC, Madrid, 1974

## Vegeu també

* Santianes (Pravia).
* Fèlix d'Urgell.

## Enllaços externs

* Vídeos de converses en defensa de la posició del Beat de Liébana:
** Sobre la controvèrsia adopcionista i l'Apocalipsi
** Sobre Beat de Liébana i l'adopcionisme
# Posidoni (metge)

* Per a altres significats, vegeu «Posidoni».
Posidoni (en llatí Poseidonius, en grec antic Ποσειδώνιος) va ser un metge grec autor de diverses obres sobre medicina de les que només en resten algun fragments reproduïts per Arquígenes. L'obra l'esmenta també Ruf Efesi. Va viure probablement al final del segle i. El metge és citat diverses vegades per Aeci, Paule Egineta, i Galè. Apol·loni Citiensis parla d'un metge de nom Posidoni deixeble de Zòpir d'Alexandria, però cronològicament això sembla impossible. Un altre metge d'igual nom fill de Filostorgi i germà de Filagri va viure al segle iv.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.