OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# PLOS One

PLOS ONE (inicialment es va dir PLoS ONE, PLOS ONE a partir del 2012) és una revista científica avaluada per experts de Public Library of Science (PLOS). PLOS ONE és d'accés lliure a través d'internet. Cobreix principalment recerca científica bàsica en qualsevol matèria relacionada amb la ciència i la medicina. Tots els seus articles passen per un procés de revisió i els articles no són valorats per la seva presumpta importància sinó per la seva qualitat tècnica. La plataforma en línia de PLOS ONE inclou fòrums de discussió sobre els articles i eines per posar-hi nota. PLOS ONE és, pel seu volum, la revista científica més gran del món.

## Història

La fundació Gordon and Betty Moore Foundation va premiar PLoS amb una subvenció de $9 milions el desembre del 2002 i d'$1 milió el maig del 2006 per al seu llançament com a publicació. L'agost de 2008 va passar a ser de publicació setmanal a publicació diària.
Un gran nombre de premiats amb el Premi Nobel han publicat estudis a PLoS ONE incloent a Françoise Barré-Sinoussi.

## Resums i indexació

Els articles de PloS ONE estan indexats a:
* AGRICOLA
* BIOSIS Previews
* Chemical Abstracts Service
* EMBASE
* Food Science and Technology Abstracts
* GeoRef
* MEDLINE/PubMed
* Science Citation Index Expanded
* Scopus
* The Zoological Record

## Referències

* 1 2 Taylor, Mike. "It’s Not Academic: How Publishers Are Squelching Science Communication Arxivat 2019-11-12 a Wayback Machine.." Discover Magazine. 21 de febrer de 2012. Consultat el 3 de març de 2012. "One of them, PLoS ONE, started only in 2006, has quickly become the world's largest academic journal, with 13,798 papers published in 2011."
* ↑ Morrison, Heather. «plos one now worlds largest journal». Poetic Economics Blog, 05-01-2011. [Consulta: 16 gener 2011].
* ↑ Hoff, Krista. «PLOS ONE Papers of 2012». everyONE Blog, 03-01-2013. [Consulta: 21 maig 2013].
* ↑ http://blogs.plos.org/everyone/2014/01/06/thanking-peer-reviewers/
* ↑ «Gordon and Betty Moore Foundation». Arxivat de l'original el 2 de març 2007. [Consulta: 17 desembre 2002].
* ↑ «Gordon and Betty Moore Foundation». Arxivat de l'original el 2007-02-25. [Consulta: maig 2006].
* ↑ PLOS ONE Milestones, a timeline on Dipity
* ↑ Scott-Algara, Daniel; Arnold, Vincent; Didier, CéLine; Kattan, Tarek; Pirozzi, Gianluca; Barré-Sinoussi, FrançOise; Pancino, Gianfranco «The CD85j+ NK Cell Subset Potently Controls HIV-1 Replication in Autologous Dendritic Cells». PLoS ONE, 3, 4, 2008, pàg. e1975. DOI: 10.1371/journal.pone.0001975. PMC: 2276866. PMID: 18398485.

## Enllaços externs

* PLOS One - Lloc web oficial
* Lecture by Chris Surridge, Managing Director of PLoS ONE hosted on openwetware wiki, Oct 2006
* News column on PLoS ONE by Derek on Corante.com, Jan 2006 Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine.
* Technical background on how PLoS ONE platform will be run Arxivat 2010-08-04 a Wayback Machine.
# Crenicichla semicincta

Crenicichla semicincta és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Torroella

La Torroella és el nom dels següents llocs:
Aquest topònim es troba en diferents llocs dels Països Catalans:
* La Torroella (Erinyà): partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
* La Torroella (la Pobleta de Bellveí): paratge del terme municipal de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà.

## Vegeu també

* Torroella
# Amador (pel·lícula)

Amador és una pel·lícula espanyola del 1966 escrita i dirigida per Francisco Regueiro, inscrita en el moviment "Nou cinema espanyol".

## Sinopsi

Amador és una home de negocis amb la particularitat que mata a les seves amants quan creu que ja n'ha tret prou profit d'elles. Així mata a la seva xicota Ana i marxa a Guadalajara, el seu lloc d'origen. Un cop aplega prou diners marxa a Torremolinos, on intenta viure d'estafar turistes. Allí es veu implicat novament en l'assassinat d'una jove turista alhora que s'enamora de Laure, una jove de Madrid.

## Repartiment

* Maurice Ronet - Maurice Ronet
* María Luisa Ponte - Tía Aurora
* Amparo Soler Leal - Laura
* Yelena Samarina - Julia
* José María Prada - Jesús

## Producció

Donat el fet que tracta sobre un assassí en sèrie durant la dictadura franquista se la considera transgressora. També destaca per la influència de la nouvelle vague en la posada en escena innovadora, els diàlegs existencialistes i l'abundància de monòlegs interiors per mostrar l'aspecte més psicòtic de l'assassí.

## Referències

* ↑ Amador a sensacine.com
* ↑ Amador a decine21.com
* ↑ Amador al bloc Culturamas

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Grandvillars

Grandvillars és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort, regió de Borgonya - Franc Comtat, i és capçalera del cantó que porta el seu nom. L'any 1999 tenia 2963 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1936 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2823 | 2798 | 2961 | 3101 | 3231 | 3048 | 2874 | 2963 |
# Riu Mven

El riu Mven és un riu del sud-oest de la part continental de Guinea Equatorial. Forma part de l'estuari del Muni juntament amb el riu Mitimele, el riu Mitong, el riu Mandyani, el riu Utamboni i el riu Congue. El riu es transforma en riu Utamboni al llarg de la frontera amb Gabon.

## Referències

* ↑ Hughes, R. H.; Hughes, J. S.. A Directory of African Wetlands. IUCN, 1992, p. 501. ISBN 978-2-88032-949-5 [Consulta: 30 març 2012].
* ↑ Sundiata, I. K.. Equatorial Guinea: colonialism, state terror, and the search for stability. Westview Press, 1990, p. 6. ISBN 978-0-8133-0429-8 [Consulta: 30 març 2012].
# Luba (pel·lícula)

Luba és una pel·lícula argentina i dels Països Baixos dirigida per Alejandro Agresti el 1990, amb un argument basat en un conte de Ricardo Piglia i amb una referència directda ala vida de Roberto Arlt.

## Argument

Roberto és un escriptor i inventor argentí resident als Països Baixos durant la Segona Guerra Mundial que ha rebut diners dels japonesos per un dels seus invents i és perseguit per dos agents dels serveis secrets dels Estats Units a causa de la seva militància comunista. S'amaga en un prostíbul on s'enamora de Luba, una de les prostitutes.

## Repartiment

* Bozena Lasota : Luba
* Alex Van der Wyck : Spencer
* Michael Matthews : L'agent estatunidenc n°2
* Adrian Brine : Professor
* Viveca Lindfors : La Madame
* Ania Marson : Luba (veu)
* Elio Marchi : Roberto

## Recepció

Fou exhibida com a part de la secció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1990.

## Notes i referències

* ↑ Luba al web del Fefstival de Torí
* ↑ Alejandro Agresti en los Apuntes sobre el Nuevo Cine Latinoamericano per Osvaldo Daicich
* ↑ Un apacible filme soviético levanta la sección oficial, 28 de setembre de 1990
# Gatlinburg

Gatlinburg és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 3.382 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gatlinburg tenia 3.382 habitants, 1.541 habitatges, i 990 famílies. La densitat de població era de 128,8 habitants/km².
Dels 1.541 habitatges en un 17,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,9% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 32,8% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.606$ i la renda mediana per família de 40.813$. Els homes tenien una renda mediana de 24.283$ mentre que les dones 19.250$. La renda per capita de la població era de 19.678$. Entorn del 5,8% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.
Disposa d'una escola d'art i artesania que ofereix programes d'artistes en residència, l'Arrowmont School of Arts and Crafts.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gatlinburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gatlinburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# PLR

PLR té els següents significats:
* Partit Radical Democràtic de Suïssa (del nom en francès Parti Libéral-Radical), partit polític de Suïssa
* Partit Liberal Reformista, partit polític de Romania
* People's Liberation and Resistance, grup armat fictici que protagonitza el joc Battlefield 3
# Cylindropuntia parryi

Opuntia parryi és una espècie fanerògama i dicotiledònia de la família de les cactàcies, nativa de Califòrnia. És un cactus de port arborescent, amb la tija suculenta. És una planta menor de 3m d'alçada. Pel que fa a la tija, els segments terminals generalment són d'uns 16-40 cm, i de fins a 4 cm de diàmetre, units fortament. Pot no presentar espines, i si en té, fins a un nombre de 20 i no fan més de 3 centímetres i mig. Les flors són d'un groc ataronjat que pot tendir també a marró. La floració és de l'Abril al Juliol.
La seva distribució es dona també en la zona de Baixa Califòrnia i el Amèrica del Nord. És una de les comunitats vegetals que formen el Chaparral. El nom genèric Opuntia prové del grec usat per Plini el Vell per a una planta que va créixer al voltant de la ciutat d'Opunte a Grècia. L'epítet parryi fa honor al botànic Charles C. Parry. Forma part de la comunitat ecològica del chaparral, també present en pinedes i bosc amb presència de sabines. Es pot trobar en altitud de 700 a 1900 m. Les localitats geogràfiques on hi és present són el sud-oest de San Joaquin Valley (Cuyama Valley), a Cuyama River Canyon, a les serres peninsulars, al Desert de Sonora; a la zona septentrional de la Baixa Califòrnia. [Opuntia parryi Engelm. var. parryi]

## Referències

* ↑ «Opuntia parryi a EOL» (en anglès). [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «Opuntia parryi a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 16 abril 2015].
* 1 2 http://ucjeps.berkeley.edu/cgi-bin/get_IJM.pl?tid=87443
* ↑ http://www.calflora.org/cgi-bin/species_query.cgi?where-taxon=Opuntia+parryi
* ↑ Opuntia a Nombres Botánicos.
* ↑ http://jan.ucc.nau.edu/plants-c/bio414/species%20pages/Agave%20parryi.htm Arxivat 2015-04-16 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Allorge-Boiteau, L. 2002. Les cactées introduites à Madagascar. Succulentes (France) 25(1): 9–16.
* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Small, J. K. 1933. Man. S.E. Fl. i–xxii, 1–1554. Published by the Author, New York.
* Wunderlin, R. P. 1998. Guide Vasc. Pl. Florida i–x, 1–806. University Press of Florida, Gainseville.
# Amadocos III

Amadocos III (en grec antic Αμάδοκος, Amàdokos) era un dels prínceps odrisis de Tràcia que es disputaven el país contra el Regne de Macedònia. Filip V de Macedònia el va fer presoner l'any 184 aC, segons diu Titus Livi.

## Referències

* ↑ 3.Amadocus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 135
# Can Llorens

Can Llorens o Casa llorenç és un edifici del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge unifamiliar aïllat que consta de planta baixa, pis i torreta amb mirador. La totalitat de les parets són de la maçoneria ordinària. Les obertures estan encerclades amb obra vista amb escalonat amb llinda. Les arestes de les cantonades són també d'obra vista. La coberta està rematada per una torreta. La imbricació perimetral de les teules és transformada en un ràfec al llarg del balcó, aquest, està suportat per dues cartel·les que a la vegada emmarquen la porta principal. La volta està revestida de trencadís de color verd i blanc. La paret de més a prop és de maçoneria ordinària en el sòcol i pilastres. El reixat és de fusta.

## Història

Destaca com a element singular el que la totalitat dels murs siguin de maçoneria ordinària. En el plafó ceràmic de trencadís hi ha la inscripció: "ANY 1907", limitat aquest per dos pinacles ceràmics.

## Referències

* 1 2 «Can Llorens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Longares

Longares és una població espanyola de la província de Saragossa de la comunitat d'Aragó.
La població de Longares, referida al cens de l'1 de gener de 2007, és de 873 habitants dels quals 493 són homes i 380 dones. (Font: Institut Nacional d'Estadística).
Està situat a una altitud de 531 metres sobre el nivell del mar; distància de la capital, Saragossa, 38 quilòmetres per l'autovia A-23. Es troba entre els rius Huerva i Jalón, de la comarca Camp de Carinyena.
El seu paisatge, caracteritzat pel seu pla sòl, de tonalitat ocre i vermellosa, que la seva policromia s'encén amb el verdor dels majuelos, s'estén sota la presidència de la Serra d'Algairén.
El seu terme municipal té una superfície de 45,7 quilòmetres quadrats i limita amb els d'Alfamén, Villanueva de Huerva, Cariñena, Muel, Mezalocha i Tosos.

## Festes

* 20 de gener: Sant Sebastià.
* 10 de maig: Santa Espina. (Normalment, solen ser 3, 4 o 5 dies de festes en la localitat. Dia principal: 10 de maig.
* De l'1 al 8 de setembre. Els dies principals, en els quals se celebra el "Paloteo de Longares" ja Festa d'Interès Turístic d'Aragó són:
** 2 de setembre: Santos Vicente i Gonzalo.
** 8 de setembre: Virgen de la Puerta.

## Escut

* La història de Longares va estretament lligada a la de Saragossa. Aquesta influència que el Consell saragossà va exercir durant diversos segles en la vila perdura en l'escut de Longares, idèntic al de Saragossa, amb el lleó rampant.
Està constituït de fons vermell amb un lleó coronat d'or. L'escut de Longares es diferencia del de Saragossa per una bordura de plata que l'envolta, sobre la qual, i en lletres de sabre -negre- apareix com llegenda el seu títol d'honor de "FIDEL VILA DE LONGARES". Aquest títol va ser concedit per Felip V, com mostra de gratitud per la fidelitat que la vila va mantenir amb el monarca durant la Guerra de Successió."

## Enllaços externs

* Pàgina de Longares
* Església de l'Assumpció -descripció i fotografies-
# Antocianidina

* Per a altres significats, vegeu «antocianina».
Les antocianidines són pigments comuns de les plantes. Les antocianidines són sals derivades del catió de 2-fenilcromenili, també conegut com a catió flavili. Per la seva càrrega positiva, les antocianidines difereixen d'altres flavonoides.

## Classificació

* Les 3-Deoxiantocianidines són una classe d'antocianidines que no tenen un grup hidroxil en el carboni 3.
Algunes antocianidines i les seves substitucions :
| Antocianidina | R$^{3'}$ | R$^{4'}$ | R$^{5'}$ | R$^3$ | R⁵ | R⁶ | R$^7$ |
| Aurantinidina | −H | −OH | −H | −OH | −OH | −OH | −OH |
| Cianidina | −OH | −OH | −H | −OH | −OH | −H | −OH |
| Delfinidina | −OH | −OH | −OH | −OH | −OH | −H | −OH |
| Europinidina | −OCH₃ | −OH | −OH | −OH | −OCH₃ | −H | −OH |
| Luteolinidina | −OH | −OH | −H | −H | −OH | −H | −OH |
| Pelargonidina | −H | −OH | −H | −OH | −OH | −H | −OH |
| Malvidina | −OCH₃ | −OH | −OCH₃ | −OH | −OH | −H | −OH |
| Peonidina | −OCH₃ | −OH | −H | −OH | −OH | −H | −OH |
| Petunidina | −OH | −OH | −OCH₃ | −OH | −OH | −H | −OH |
| Rosinidina | −OCH₃ | −OH | −H | −OH | −OH | −H | −OCH₃ |

## Referències

* ↑ IUPAC Goldbook
# Amadeu Llopart i Vilalta

* Aquest article tracta sobre l'arquitecte català. Vegeu-ne altres significats a «Amadeu Llopart».
Amadeu Llopart i Vilalta (Sant Martí de Provençals, 1888 - 1970) fou un arquitecte català, titulat el 1914.

## Biografia

Fou autor del Casino l'Aliança del Poblenou, i en col·laboració amb Alexandre Soler i March, del Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu per a l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929, edifici a cavall entre l'estructuralisme i l'art déco. Participà en el segon Congrés d'Arquitectes de Llengua Catalana i fou catedràtic de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Casino l'Aliança». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Luzerne

«Luzerne» té aquests significats:
* Luzerne (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
* Luzerne (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* La Luzerne, municipi francès al departament de la Manche (regió de Normandia)
* Lake Luzerne-Hadley, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
# Gai Noni Asprenat

Gai Noni Asprenat (llatí: Gaius Nonius Asprenas) va ser l'executor dels Trojae ludus (Jocs Troians) amb August i va patir una caiguda que li va provocar una greu ferida. L'emperador li va donar una cadena d'or en premi i el dret a portar el sobrenom de Torquat, ell mateix i els seus descendents (l'antiga família dels Torquats s'havia extingit poc abans).
L'any 9 va ser acusat d'enverinar 130 convidats en un banquet (possiblement és un error de Plini el Vell, que és qui dona la notícia, i el nombre correcte seria de 30 enverinats). Cassi Sever va dirigir l'acusació mentre Asini Pol·lió es va encarregar de la defensa. Els discursos dels dos magistrats en aquest judici van ser molt celebrats, i Quintilià els recomana com a model. Però Asprenat va ser absolt per l'amistat que tenia amb l'emperador.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1208.
# Partit Socialista Laborista d’Amèrica

El Partit Socialista Laborista d'Amèrica (SLP) és un partit socialista dels Estats Units, creat el 1876. Defensa el «sindicalisme socialista industrial» i creu en la transformació de la societat per part de l'acció política i sindical combinada de la classe obrera organitzada. Es reclama continuador de les idees de Daniel De Leon.

## Història i característiques

Va ser fundat el 1876 com a Workingmen's Party of the United States (WPUS), constituint el segon partit socialista més antic del món. El 1877 va canviar el seu nom per l'actual. El 1881 el sector anarquista va deixar el partit.
El 1892 el SLP va participar per primera vegada a les eleccions a la presidència, i va obtenir 21.163 vots. Durant el primer període, la majoria dels seus membres eren treballadors d'origen europeu. El 1890 es va incorporar a la direcció del SLP, Daniel De Leon i el partit va desenvolupar una forma de marxisme coneguda com a deleonisme que encara avui professa el partit. Els opositors de De Leon van abandonar el SLP el 1901 i juntament amb el Partit Socialdemòcrata van fundar el Partit Socialista d'Amèrica.
Tradicionalment crític tant amb l'evolució de la Unió Soviètica com amb el reformisme socialista, el SLP s'ha aïllat de la resta de l'esquerra nord-americana. El 1944, el seu candidat a la presidència va obtenir 45.226 vots, però va caure al començament de la guerra freda. Dirigit per Eric Hass va aconseguir recuperar-se fins a arribar a 47.522 vots a les eleccions presidencials de 1952. L'última vegada que es va presentar a les eleccions presidencials va ser el 1976, obtenint 9.566 vots.

## Referències

* ↑ Frank Girard and Ben Perry, Socialist Labor Party, 1876–1991: A Short History. Philadelphia: Livra Books, 1991.
* ↑ L. Glen Seratan, Daniel Deleon: The Odyssey of an American Marxist. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1979.
# Le Raincy

Le Raincy és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió d'Illa de França.
Forma part del cantó de Villemomble i del districte de Le Raincy. I des del 2016, de la divisió Grand Paris - Grand Est de la Metròpoli del Gran París.
# Neàpolis d'Escítia

Neàpolis (en grec antic: Νεάπολις) fou una antiga fortalesa del Quersonès Tàuric i capital del regne d'Escítia Menor, que fou un regne dels escites establert a la Tàurida (Crimea). D'entre les fonts literàries només és coneguda per Estrabó, les informacions del qual són complementades per les troballes arqueològiques. En efecte, les restes de la ciutat s'han identificat en un jaciment arqueològic vora la ciutat de Simferòpol (fundada el 1784).
La ciutat, excavada esporàdicament a partir de 1827 i, de manera sistemàtica, a partir de 1945, fou fundada el segle ii aC sobre les ruïnes d'un assentament escita anterior, molt més modest, i amb el qual no té continuïtat. A despit del seu nom, Neàpolis fou una ciutat dels escites sense presència significativa de grecs, però culturalment i materialment hel·lenitzada amb el temps. Fou fundada, possiblement, com a resultat del desplaçament de poblacions escites cap al sud davant la pressió de les tribus sàrmates del nord, i que s'afegiren a les tribus dels taures i escites que habitaven l'interior del Quersonès Tàuric.
Neàpolis fou destruïda a final del segle ii aC, entre el 114 i el 108 aC, després que Diofant, general del rei Mitridates, derrotàs les tropes escites del rei Pàulac i ocupàs la ciutat: els escites es revoltaren contra Mitridates i Diofant assetjà i destruí la ciutat. Neàpolis no es recuperà, tot i que continuà habitada fins al segle iii dC. Sembla que a les invasions dels gots (252-254) ja havia estat totalment abandonada.
El segle xvi, els kans de Crimea construïren vora les ruïnes de Neàpolis una fortalesa per protegir la seva capital dels atacs dels nòmades, que anomenaren Aqmescit o Ak Mecet. Posteriorment, el 1784 s'hi fundà la nova ciutat de Simferòpol, que acull les ruïnes arqueològiques de Neàpolis.

## Referències

* ↑ «Simferopol». Encyclopædia Britannica Online. [Consulta: 1r abril 2021].
* ↑ Estrabó. Geografia, VII, 312
* 1 2 «Scythian Neapolis». Encyclopaedia of the Hellenic World - Black Sea.
* ↑ «Simferopol». Vacation in Crimea. [Consulta: 1r abril 2021].

## Enllaços externs

* Bronce Final Europa Oriental. Asentamientos (castellà)