OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elmwood Park (Wisconsin)

Elmwood Park és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 474 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmwood Park tenia 474 habitants, 200 habitatges, i 147 famílies. La densitat de població era de 1.220,1 habitants per km².
Dels 200 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,7% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 20,9% entre 25 i 44, un 37,8% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 71.389 $ i la renda mediana per família de 74.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.750 $ mentre que les dones 30.833 $. La renda per capita de la població era de 30.551 $. Cap de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elmwood Park» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elmwood Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Yabroud

Yabrud (àrab: يبرود, Yabrūd) és una ciutat de Síria al Rif Dimashq (suburbis de Damasc) a uns 80 km al nord de la ciutat. És coneguda per les seves antigues coves, la principal la d'Iskafta, on el 1930 el jove viatger alemany Alfred Rust, més tard arqueòleg, va fer importants descobriments prehistòrics. Hauria agafat el seu nom cap al segle ix o VIII aC derivat de la paraula aramea que vol dir "fred" perquè estava a les muntanyes Qalamun a l'Antilíban, a uns 1550 metres d'altura, i era un lloc fresc. Al segle vii era una ciutat centre de caravanes que creuaven pel pas de les muntanyes en aquest punt, i estava en poder dels àrabs (vegeu Aribi), però a la frontera del territori assiri. Després no se l'esmenta però devia caure en mans de l'imperi persa, selèucides i romans. S'hi conserva un amfiteatre romà. El temple romà de Júpiter fou després la catedral de Constantí i Helena. Dels romans d'Orient va passar als musulmans i sota diversos dominis mai fou un lloc important. Els pares de Carlos Menem, que fou president de l'Argentina, eren originaris de la ciutat i van emigrar a l'Argentina abans del final de la I Guerra Mundial, quan encara estava sota domini otomà. Llavors va ser part del mandat francès de Damasc, després Síria.

## Notes

* ↑ Israel Ephʻal, The ancient Arabs: nomads on the borders of the fertile crescent

## Enllaços externs

* Yabrud Arxivat 2010-12-24 a Wayback Machine.
* Yabroud Online Lloc oficial de Yabrud
# Juana Téllez de Meneses

Juana Téllez de Meneses va ser una noble portuguesa i l'única esposa de Juan Alonso Pimentel, primer comte de Benavente.
Procedent d'una important família noble portuguesa, era filla de Martín Alfonso Téllez de Meneses i Aldonza de Vasconcelos, comtes de Barcelos, i d'entre els seus germans van destacar la reina Elionor Téllez de Meneses, esposa de Ferran I de Portugal; Juan Alfonso, almirall del regne o Maria, que va casar-se amb l'infant Joan, fill de Pere I de Portugal. Va ser la reina Elionor la que va casar la seva germana amb Juan Alfonso Pimentel, que era majordom major del regne i alcaid de Benavente, després nomenat comte, i que va passar a servir a Castella per diferències entre el Joan I de Castella i Joan, mestre d'Avís, futur rei de Portugal.
Del matrimoni amb Pimentel van néixer Rodrigo Alonso, II comte de Benavente (?-1440)

## Referències

* ↑ Sosa, 1676, p. 240.
* ↑ Salvá i Sainz de Baranda, 1851, p. 506.
* ↑ Madoz, 1846, p. 198.

## Bibliografia

* Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar (en castellà). Vol. 4. Madrid: Est. Literario-Tipográfico de P. Madoz y L. Sagasti, 1846.
* Salvá, Miguel; Sainz de Baranda, Pedro. Colección de documentos inéditos para la historia de España (en castellà). Vol. 18. Madrid: Imprenta de la Viuda de Calero, 1851.
* Sosa, Jerónimo de. Noticia de la gran Casa de los Marqueses de Villafranca, y su parentesco con las mayores de Europa... (en castellà). Nàpols: Por Nouelo de Bonis, Impresor Arçobispal, 1676.
# Belianitsino

Belianitsino (en rus: Беляницыно) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 277 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Pobles Màgics

Pobles Màgics, oficialment en castellà Pueblos Mágicos és un programa desenvolupat per la Secretaria de Turisme (Sectur) de Mèxic en conjunt amb diverses instàncies governamentals, que reconeix als que habiten aquestes ciutats i el treball que han desenvolupat per protegir i guardar la seva riquesa cultural. Fou creat l'any 2001.
La SECTUR ha nomenat Poble Màgic diverses poblacions en tot el territori mexicà. L'entorn de cadascuna d'elles varia des de la forta influència del passat indígena, el gran llegat de l'antic imperi colonial espanyol, la preservació de tradicions seculars i ancestrals, i importants llocs d'esdeveniments històrics en la vida de Mèxic.

## Referències

* 1 2 «Cómo identificar un pueblo mágico». El Universal, 04-07-2011. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 29 juliol 2011].
* ↑ «Programa Pueblos Mágicos». Secretaría de Turismo. Arxivat de l'original el 2014-08-24. [Consulta: 14 juny 2007]. (castellà)

## Enllaços externs

* Pueblos Mágicos Arxivat 2014-08-24 a Wayback Machine. Pàgina oficial del programa, al portal de la SECTUR
# Woonsocket (Dakota del Sud)

Woonsocket és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 720 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woonsocket tenia 720 habitants, 301 habitatges, i 192 famílies. La densitat de població era de 356,4 habitants per km².
Dels 301 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 26,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.341 $ i la renda mediana per família de 38.304 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.625 $ mentre que les dones 17.552 $. La renda per capita de la població era de 24.035 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woonsocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woonsocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Cebrià (Súria)

Cal Cebrià és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificis situat a la zona nord occidental de Vallseca. El cos principal presenta una planta rectangular i la coberta a doble vessant, amb edificacions annexes de diverses altures. Destaquen els murs en maçoneria i el doble arc escarser del segon pis, que complia funcions d'assecador.
S'hi accedeix des del km 2 de la carretera B-423, a Castelladral.

## Referències

* ↑ «Cal Cebrià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Elpidi d'Osca

Elpidi d'Osca (?, segle v–ca. 540) fou un religiós i escriptor d'Hispània, primer bisbe documentat d'Osca.
Hauria nascut a Valentia al darrer terç de segle v, segons Fita. Germà de Just d'Urgell, de Nebridi d'Ègara i de Justinià de València, tots ells fills de la mateixa mare i que van esdevenir bisbes de les ciutats de les quals reben el nom; seria, juntament amb Just, el menor dels germans. Apareix citat a l'obra d'Isidor de Sevilla De viris illustribus, on es diu que era autor d'algunes obres –també algun dels seus germans–, però que aquestes ja s'havien perdut en temps d'Isidor.
Va ser consagrat bisbe d'Osca entre el 516 i 527, tot i que s'acostuma a donar per vàlida la data aproximada del 522, data de l'arribada de Victorià d'Assan al monestir homònim des de França. Malgrat que es creu que hi va haver bisbes en aquesta seu amb anterioritat, es tracta del primer bisbe d'Osca documentat. Va participar al II Concili de Toledo (527), tot i que només va poder signar les actes conciliars, perquè va arribar amb els seus germans a Toledo quan havia acabat l'assemblea. Posteriorment, no va assistir personalment al Concili de Barcelona (540), tot i que hi ha constància que va enviar un representant en nom seu. A partir d'aquesta data no es tenen més noticies sobre ell. Segons Fita, hauria mort entre aquesta data i el 546, un període en què la regió es va veure afectada per epidèmies.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Fita, Fidel «Patrología visigótica. Elpidio, Pompeyano, Vicente y Gabino, obispos de Huesca en el siglo VI». Boletín de la Real Academia de la Historia, tom 49, 1906, pàg. 137-169.
* 1 2 Ayuso, Teófilo. La Vetus Latina Hispana (en castellà). vol. 1. Madrid: Editorial CSIC, 1953, p. 493.
* 1 2 3 «Elpidio de Huesca» (en castellà). Diccionario Biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 1r maig 2020].
# ZeOS

ZeOS és l'esquelet d'un sistema operatiu senzill per l'arquitectura x86 de 32 bits basat en el kernel de Linux 2.4. El sistema operatiu ZeOS fou inicialment desenvolupat per un grup d'estudiants de la Facultat d'Informàtica de Barcelona (FIB), amb el suport de professorat del departament d'Arquitectura de Computadors (AC). És un sistema operatiu utilitzat en l'àmbit educatiu de la FIB per a l’aprenentatge i familiarització dels conceptes bàsics dels sistemes operatius.

## Característiques

El sistema operatiu ZeOS ha estat implementat en múltiples ocasions amb requeriments lleugerament diferents, de forma que cada versió té les seves característiques pròpies.
Les característiques comunes inclouen:
* Gestió multiprocés (no es diferencia entre threads i processos) amb planificació (scheduling) Round Robin.
* Memòria dinàmica a nivell de sistema (per la gestió de processos).
* Memòria compartida
* Paginació
* Separació d'espai d'usuari (el userspace) i espai de sistema (el kernelspace).
* Crides a sistema (syscalls) estàndards de UNIX: read, write, fork, exit, getpid.
* Crides a sistema pròpies de ZeOS: gettime, getstats
* Llibreria estàndard de C reduïda (libc.c) que encapsula les crides a sistema, i conté funcions bàsiques de tractament d'enters i cadenes de caràcters.
Característiques que apareixen en algunes de les versions:
* Semàfors
* Un intèrpret de comandes (la shell)
* Suport de ratolí i teclat PS/2
* Abstracció dels dispositius (devices), en concret, la terminal (un dispositiu tty virtual).
* Altres crides a sistema estàndards de UNIX: open, close, dup, wait.

## Compilació

El sistema operatiu no conté un sistema de fitxers, de forma que el codi d'usuari s'inclou dins la imatge del sistema operatiu. Això es fa mitjançant el programa build, que s'utilitza un cop compilats el codi de sistema i el codi d'usuari per separat.

## Execució

El sistema operatiu conté un bootloader d'una sola etapa (a bootsect.S) que carrega el sistema operatiu complet a memòria i salta a la funció main del sistema (a system.c), la qual inicialitza el hardware (GDT, IDT i TSS), la memòria, els dispositius, el planificador, els processos bàsics del sistema (idle_task, i task_1), i seguidament entra en mode d'usuari i salta a la funció main de l'usuari (a user.c).

## Referències

* ↑ «Sistemes Operatius Avançats». Departament d'Arquitectura de Computadors.
* ↑ Segura Salvador, Albert Port de ZeOS a arquitectura ARM: Raspberry Pi, 27-06-2014, pàg. 7.
* ↑ «Process scheduling». ZeOS, pàg. 56.
* ↑ «Process creation and identification». ZeOS, pàg. 54-56.
* ↑ ZeOS, pàg. 48. «Both logical and physical pages for system and user code are shared»
* ↑ «Memory management». ZeOS, pàg. 44-46.
* 1 2 «Programming system calls». ZeOS, pàg. 29-34.
* ↑ «Gettime system call». ZeOS, pàg. 39.
* ↑ «Statistical information of processes». ZeOS, pàg. 58-60.
* 1 2 3 «Files». ZeOS, pàg. 21.
* ↑ «ZeOS binary image». ZeOS, pàg. 9.
* ↑ «Image construction». ZeOS, pàg. 11.
* 1 2 3 «Boot process». ZeOS, pàg. 10-11.
# Juncalinho

Juncalinho (crioll capverdià Junkalinh) és una vila a l'est de l'illa de São Nicolau a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada 17 kilòmetres a l'est de Ribeira Brava. L'equip de futbol local és el FC Belo Horizonte.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Bocoio

Bocoio (fins 1975 Vila Sousa Lara) és un municipi de la província de Benguela. Té una extensió de 5.612 km² i 154.446 habitants segons el cens de 2014. Comprèn les comunes de Bocoio, Chila, Cubal do Lumbo, Monte-Belo i Passe. Limita al nord amb els municipis de Sumbe i Cassongue, a l'est amb el municipi de Balombo, al sud amb els municipis de Ganda i Cubal i a l'oest amb els municipis de Lobito i Benguela. Fou fundada en 1827.

## Referències

* ↑ Bocoio al cens d'Angola
* ↑ «Còpia arxivada» (en portuguès). ANGOP.com, 28-04-2013. Arxivat de l'original el 2 de juny 2018. [Consulta: 12 d’abril 2017].
# Platja Fredosa

La platja Fredosa és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a la cala Fredosa, al Parc Natural del Cap de Creus, sota el far de Cap de Creus, a set quilòmetres del nucli urbà. És la darrera de les platges de l'anomenada mar d'Avall, que és tota la línia litoral situada al sud del cap de Creus en direcció a Cadaqués. Orientada a l'est-sud-est, té una longitud de 12 m i una amplada de 13 m. formada per grava i còdols. Acostuma a haver-hi moltes restes de troncs petits secs que ha portat l'aigua. S'hi practica el nudisme.
Aquesta platja és on embarcaven els habitants del far de Cap de Creus, i des d'on se'ls enviava l'avituallament, abans que existís la carretera asfaltada. Des de la platja un camí empedregat i que fa ziga-zagues, puja al far pel costat sud del promontori que el sustenta, salvant els 87 m de desnivell.
El nom de Fredosa prové de que es tracta d'una platja ombrívola, poc protegida del vent i de la mala mar, sense insolació durant la tarda i d'aigües profundes, tot plegat la fa una platja freda.

## Referències

* ↑ «Cala Fredosa». Visita Costa Brava.
* 1 2 3 4 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 86-87. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cala Fredosa – cap de Creus». Red Costa Brava.
# Wooster (Ohio)

Wooster és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 24.811 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wooster tenia 24.811 habitants, 10.040 habitatges, i 6.174 famílies. La densitat de població era de 666,6 habitants per km².
Dels 10.040 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 14,9% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.400 $ i la renda mediana per família de 47.118 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.021 $ mentre que les dones 23.608 $. La renda per capita de la població era de 21.505 $. Aproximadament el 7,8% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges il·lustres

* Arthur Holly Compton (1892-1962), físic i professor universitari, Premi Nobel de Física de 1927.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wooster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wooster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cal Robusté

Cal Robusté és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta irregular que disposa de soterrani, planta baixa i una única planta alta. La coberta és a dos vessants amb el carener paral·lel a la façana principal, la qual és situada al costat nord-est. A la façana principal, gairebé centrat, hi ha un portal de pedra tallada d'arc escarser format per tres úniques dovelles. Al costat esquerre del portal hi ha un finestral (obert posteriorment) amb arc escarser fet de peces de maçoneria subjectes amb morter de ciment. Al costat dret del portal hi ha una finestra rectangular vertical. A tocar del paviment del carrer hi ha un respirador. Al primer pis hi ha tres finestres amb clavellinera, dues són de pedra i una de ceràmica. A la part superior de la façana hi ha una tortugada. Exceptuant l'arc i els brancals del finestral de maçoneria i del portal, la resta del parament de façana és arrebossat i pintat de color blanc. Al voltant de les finestres del pis hi ha una franja de color blau amb elements decoratius vegetals fets amb plantilla que són d'època actual. A la part posterior de la casa hi ha un pati.
A l'interior hi ha un gran cup i en un dels murs hi ha un revestiment de rajoles policromades.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals de bigues de fusta. Els trespols són fets amb revoltó, executats a partir d'un encofrat. L'entrebigat de la coberta és fet d'elements plans de ceràmica i la coberta és teula àrab. Els murs són, probablement, de maçoneria unida amb morter de calç. El portal i les clavellineres de la finestra del pis de la façana principal són de pedra tallada d'origen local.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Robusté». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Edwin Plimpton Adams

Edwin Plimpton Adams (Praga, 23 de gener de 1878 - Princeton, 31 de desembre de 1956) va ser un matemàtic i físic nord-americà.

## Vida i obra

Adams va acabar els seus estudis secundaris al Beliot College (Wisconsin) el 1899. Després va estudiar a les universitat de Harvard, Berlín, Göttingen i Cambridge (Trinity College). El 1903 es va incorpora al departament de física de la universitat de Princeton en la qual va ser professor fins a la seva jubilació el 1943. Els primers anys es va dedicar a la física experimental, però el 1909, en abandonar Princeton James Hopwood Jeans, es va començar a interessar per la física teòrica.
Adams és recordat pel seu llibre The Meaning of Relativity (1922) basat en les conferències que va impartir Albert Einstein a la universitat de Princeton el maig de 1921 i que el propi Adams va traduir simultàniament. El llibre va tenir un gran ressò als països de parla anglesa i es va reeditar nombroses vegades.

## Referències

* ↑ Shenstone, 1957, p. 339.
* ↑ Gutfreund i Renn, 2017, p. 5.

## Bibliografia

* Gutfreund, Hanoch; Renn, Jürgen. The Formative Years of Relativity (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 0691174636.
* Shenstone, A.G. «E P Adams, Princeton Physicist» (en anglès). Science, Vol. 125, Num. 3243, 1957, pàg. 339. ISSN: 0036-8075.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Edwin Plimpton Adams» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Àlvar VII del Congo

Álvaro VII Mpanzu a Mabondo, rei del regne del Congo a Mbanza Kongo (São Salvador), des de 1665 fins a 1666.
Quan es va anunciar la mort d'António I a la batalla de Mbwila (29 d'octubre de 1665), un parent del difunt sobirà, Àlvar, va ser escollit rei amb el nom d'Álvaro VII.
Instal·lat en el poder, el nou rei va enviar a Luanda (Angola), un caputxí de confiança, Fra Girolamo de Montesarchio, per fer la pau amb els portuguesos (nadal de 1665). No obstant això, el religiós va ser retingut per una rebel·lió a Mbamba i es va veure obligat a tornar a la capital al juny de 1666; entretant, el poderós comte de Soyo, Paulo da Silva, havia pres São Salvador on després de matar Àlvar VII, va proclamar nou rei Álvaro VIII. El seu fill António de Leão Mpanzu Kivangi fou breument en 1698 candidat al títol de Manikongo amb el suport de la reina Ana Afonso de Leão

## Referències

* ↑ (anglès) John K. Thornton « The Kingdom of Kongo, ca. 1390-1678. The Development of an African Social Formation ». dans : Cahiers d'études africaines. Vol. 22 N°87-88, systèmes étatiques africains. p. 325-342.
* ↑ The Origins and Early History of the Kingdom of Kongo, en International Journal of African Historical Studies 34/1, 2001.
* ↑ (anglès) John Thornton, The Kongolese Saint Anthony: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706, Cambridge University Press, 1998 p.49 et 59
# Josep Colomé i Rovira

Josep Colomé i Rovira (Taradell, 12 de maig de 1913 - Buenos Aires, 20 d'abril de 1981) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Va fitxar pel FC Barcelona l'any 1940 procedent de l'EC Granollers. Al Barça no va tenir molts minuts, jugant només dos partits de lliga. Finalitzada la temporada fitxà pel CD Málaga i una temporada més tard marxà al CD Badajoz, on jugà tres temporades. Acabà la seva carrera al CE Sant Celoni.

## Notes

* ↑ Colomer segons algunes fonts

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Colomer, del Granollers, ha fichado ya por el Barcelona». Mundo Deportivo, 19-08-1940. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Colomé». amigosmalaguistas. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol