OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escopetarra

Una escopetarra és una guitarra construïda a partir d'un rifle modificat, que s'utilitza com a símbol de pau. El nom és un acrònim de les paraules castellanes escopeta i guitarra.
Les escopetarres les va inventar César López, un activista pacifista colombià el 2003 en una trobada després de l'atac terrorista contra el Club El Nogal a Bogotà, quan es va adonar que un soldat duia l'arma com si fos una guitarra. La primera escopetarra es va construir el 2003 a partir d'un rifle Winchester i una guitarra elèctrica Stratocaster.
Inicialment només va fabricar cinc escopetarres, quatre de les quals va donar al músic colombià Juanes, al músic argentí Fito Páez, al Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament, i al govern municipal de Bogotá, mentre que l'altra se la a quedar per a ell. Més tard, Juanes va vendre la seva escopetarra per 17.000 dòlars en una campanya de recollida de fons a Beverly Hills a favor de les víctimes de les mines antipersones, mentre que l'escopetarra lliurada a l'ONU es va exhibir a la Conferència sobre desarmament de l'ONU, el juny de 2006.
L'any 2006, López va comprar 12 fusells AK-47 decomissats per l'oficina de la comissió per a la pau a Colòmbia. Una vegada estiguin convertits en guitarres té la intenció de donar-los a estrelles de la música com Shakira, Carlos Santana, i Paul McCartney, i a figures polítiques com el Dalai Lama. No obstant això, una membre de l'equip del Dalai Lama ha rebutjat l'oferta de López, afirmant que donar una arma com a regal era inapropiat. López ha dit que provaria d'explicar més clarament el seu propòsit.

## Referències

* ↑ Torrone, Phillip. «Guitar made from AK-47 - The Escopetarra». MAKE: Technology on Your Time, 11-03-2006. Arxivat de l'original el 2007-01-25. [Consulta: 31 gener 2007].
* ↑ Colombian musicians organise online, BBC News, 1 June 2006
* ↑ Making music out of menace: A Colombian musician has fashioned guitars out of rifles to help spread a message of peace. Miami Herald, March 7, 2006
* ↑ Latorre, Héctor «Escopetarras: disparando música». BBC World, 24-01-2006 [Consulta: 31 gener 2007].
* ↑ Conte, Gabriel «La escopeta transformada en guitarra del músico César López será exhibida en la ONU». Desarme.org, 15-06-2006 [Consulta: 31 gener 2007]. Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 11 setembre 2007].
* ↑ Sites, Kevin «Killer Sound». Yahoo! News, 24-04-2006 [Consulta: 31 gener 2007]. Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-03-11. [Consulta: 27 gener 2021].
# Zèids

Els zèids (Zeidae) són la família de peixos marins incluit en l'ordre Zeiformes, distribuïts per tots els oceans.

## Gèneres i espècies

Existeixen 6 espècies agrupades en 2 gèneres:
* Gènere Zenopsis (Gill, 1862)
** Zenopsis conchifer (Lowe, 1852)
** Zenopsis nebulosa (Temminck i Schlegel, 1845)
** Zenopsis oblongus (Parin, 1989)
** Zenopsis stabilispinosa (Nakabo, Bray y Yamada, 2006)
* Gènere Zeus (Linnaeus, 1758)
** Zeus capensis (Valenciennes, 1835)
** Zeus faber (Linnaeus, 1758)
# Pteromyina

Pteromyina és una subtribu d'esquirols voladors de la família dels esciúrids. Està formada per 19 espècies d'esquirol que viuen exclusivament a Vell Món. Totes les espècies, amb l'excepció de l'esquirol volador siberià que habita a Europa prop de la mar Bàltica i al nord del continent asiàtic, viuen al sud i sud-est d'Àsia.

## Taxonomia

* Gènere Aeretes
** Esquirol volador de la Xina septentrional (Aeretes melanopterus)
* Gènere Aeromys
** Esquirol volador negre (Aeromys tephromelas)
** Esquirol volador de Thomas (Aeromys thomasi)
* Gènere Belomys
** Esquirol volador de peus peluts (Belomys pearsonii)
* Gènere Biswamoyopterus
** Esquirol volador de Namdapha (Biswamoyopterus biswasi)
** Esquirol volador de Laos (Biswamoyopterus laoensis)
* Gènere Eupetaurus
** Esquirol volador llanós (Eupetaurus cinereus)
* Gènere Petaurista
** Esquirol volador blanc i vermell (Petaurista alborufus)
** Esquirol volador tacat (Petaurista elegans)
** Esquirol volador japonès gegant (Petaurista leucogenys)
** Esquirol volador de Hodgson (Petaurista magnificus)
** Esquirol volador del Bhutan (Petaurista nobilis)
** Esquirol volador gegant (Petaurista petaurista)
** Esquirol volador de l'Índia (Petaurista philippensis)
** Esquirol volador xinès (Petaurista xanthotis)
* Gènere Pteromys
** Esquirol volador japonès nan (Pteromys momonga)
** Esquirol volador siberià (Pteromys volans)
* Gènere Pteromyscus
** Esquirol volador fumat (Pteromyscus pulverulentus)
* Gènere Trogopterus
** Esquirol volador de peus grocs (Trogopterus xanthipes)

## Referències

* ↑ «Flying squirrel» (en anglès). Alchetron. [Consulta: 8 juliol 2017].
* ↑ «Família Sciuridae» (en portuguès). Mamíferos do Mundo. [Consulta: 8 juliol 2017].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Can Codina

«Can Codina» té aquests significats:
* Can Codina (Alella), casa al Maresme
* Can Codina (Cerdanyola del Vallès), masia al Vallès Occidental
* Can Codina (Girona), casa al Gironès
* Can Codina (Hostalric), casa a la Selva
* Can Codina (Sant Joan Despí), masia al Baix Llobregat
# Emilio Sánchez Pastor

Emilio Sánchez Pastor (Madrid, 1853- 16 de novembre de 1935) fou un escriptor i periodista espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Va acabar els seus estudis de batxillerat en l'institut de San Isidro i immediatament es va incorporar a la plantilla del periòdic La Iberia. En aquesta publicació va ocupar el lloc de redactor, especialitzant-se com cronista polític, però a poc a poc va ser assumint majors responsabilitats fins a arribar a la direcció del diari.
També va col·laborar a Blanco y Negro, La Gran Via i La Vanguardia, on les seves seccions sobre l'actualitat política van tenir bastant fama. Va compaginar la seva activitat en premsa amb la carrera política; va ser diputat pel Partit Liberal Fusionista pel districte de Llucena a les eleccions generals espanyoles de 1881, pel de Castelló de la Plana a les eleccions generals espanyoles de 1886 i 1893, pel de Huelva a les eleccions de 1901 i pel de Ciudad Real a les eleccions de 1905. Posteriorment, va ocupar altres càrrecs en l'Administració pública, com a senador per la província de Castelló el 1898-1899, sotssecretari de Governació i diputat de l'Assemblea Nacional de Miguel Primo de Rivera el 1927.
En la seva faceta d'escriptor, a més de la novel·la Modista, tiple y patrona (1877), va destacar, sobretot, per la seva abundant producció teatral, en la qual van predominar les comèdies, els sainets i els llibrets per a sarsueles. Es va casar amb la tiple de sarsuela Lucía Pastor Ramos l'any 1892.

## Obres

* Fuerza mayor (1877)
* San Franco de Sena (1883)
* La cáscara amarga (1888)
* Los calaveras (1892)
* El tambor de granaderos (1894)
* El bajo de arriba (1895)
* España en París (1900)

## Referències

* ↑ «Tiples que se casan». El isleño, periódico científico, industrial, comercial y literario, Any XXXVI, número 11598, 04-06-1892, pàg. 2.
* Gran Enciclopedia Espasa (2003) Madrid.- ISBN 84-670-0243-3
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# Escopinyes

Escopinya és el nom comú de diverses espècies comestibles de mol·luscs bivalves, sobre tot dels gèneres Cerastoderma (= Cardium) i Acanthocardia. Són importants en la indústria alimentària a la península Ibèrica i a Europa, entre altres llocs. A més, hi ha diverses espècies d'altres gèneres i famílies que també reben el nom de escopinya. Aquestes, com les ostres i els musclos, es nodreixen gràcies a una eficaç filtració de les partícules que hi ha en suspensió a la columna d'aigua.

## Espècies

* Escopinya de gallet - Cerastoderma edule (família Cardiidae). Coneguda també com a catxel o berberetxo (variant normativa al País Valencià) és l'escopinya europea més comuna i consumida.
* Escopinya punxenca - Acanthocardia aculeata (família Cardiidae).
* Escopinya verrucosa - Acanthocardia tuberculata (família Cardiidae).
* Escopinya llisa - Rudiapes decussatus (família Veneridae)
* Escopinya de llet - Polititapes aureus (família Veneridae).
* Escopinya gravada -Venus verrucosa (família Veneridae).
* Escopinya maltesa - Chamelea gallina (família Veneridae).
* Escopinya de frare - Mactra stultorum (família Mactridae).
* Escopinya francesa - Donax trunculus (família Donacidae).

## Referències

* ↑ escopinya a la Gran Enciclopèdia Catalana
* 1 2 3 4 «Gran Enciclopèdia Catalana - Escopinya». [Consulta: 1r març 2021].
* 1 2 «Gran Diccionari de la Llengua Catalana - Escopinya». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «berberetxo». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «Termcat - Escopinya llisa». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Catalana - Escopinya de llet». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Catalana- Escopinya gravada». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ Altaba, C. R. 1991. Els bivalves. Història Natural dels Països Catalans, 8.

## Vegeu també

* Cloïssa
# Xanca de galtes taronja

La xanca de galtes taronja (Grallaria erythrotis) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes de Bolívia central.

## Referències

* ↑ «Xanca de galtes taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Pterolebias hoignei

Pterolebias hoignei és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela (riu Orinoco).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Thomerson, J. E. 1974. Pterolebias hoignei, a new annual cyprinodontid fish from Venezuela, with a redescription of Pterolebias zonatus. Copeia 1974 (no. 1): 30-38.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Pterolebias hoignei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# A Anselm Clavé

A Anselm Clavé és una escultura de l'escultor Camil Fàbregas i l'arquitecte Josep Vila Juanico. Ret homenatge a Anselm Clavé, al barri de Gràcia de Sabadell, d'ençà del 1949. Es tracta d'un monument format per una figura i un basament, ambdós de pedra treballada. Té una alçària de 3,7 metres, 1,2 metres d'amplada i 1,3 metres de llargada. La plaça es va reurbanitzar el mateix any 1949.
El polític, compositor i escriptor català Anselm Clavé, fundador també del moviment coral a Catalunya i impulsor del moviment associatiu, té també a Sabadell una plaça, un carrer i un passatge en nom seu.

## Referències

* ↑ «Camil Fàbregas i Josep Vila Juanico. A Anselm Clavé - Museus Municipals - Ajuntament de Sabadell». [Consulta: 12 setembre 2024].
* ↑ «Resultats de la cerca nomenclàtor». [Consulta: 12 setembre 2024].
# Bytča

Bytča és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina, a la vora del riu Váh. És a prop de Žilina i Považská Bystrica.

## Història

La ciutat va aparèixer el 1946 per la fusió dels assentaments de Malá Bytča (que incloïa Beňov i Mikšová), Velká Bytča i Hliník nad Váhom. La primera referència escrita a la vila de Bytča data del 1234. La vila fou la seu d'un feu i més endavant una ciutat d'artesans.

## Ciutats agermanades

* Karolinka, República Txeca
* Opoczno, Polònia

## Referències i enllaços externs

* Fitxa de l'Oficina d'Estadística de la República Eslovaca. (en eslovac)
* Informació sobre el castell. (en eslovac)
# L'Otzetó

L'Otzetó, o l'Otzet Jussà, fou una masia del sud-est del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès, a prop del límit amb Granera.
Actualment només en queden restes, de la masia, que estigué habitada fins a mitjan segle xx, atès que les seves pedres foren comprades per l'amo del Bosc per a ampliar aquella masia. En el lloc on es dreçava l'Otzetó roman encara una tina de la masia, únic element que no es va desmuntar en el seu moment.
Fou una masia depenent, en els seus orígens de la veïna masia de l'Otzet, del terme municipal de Granera, que era també anomenada l'Otzet Sobirà.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.
# Can Climent (Sant Feliu de Codines)

Can Climent és una obra amb elements barrocs de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa unifamiliar amb coberta a una vessant i carener paral·lel a la façana. Actualment degut a les construccions annexes té una composició asimètrica. L'edifici consta de planta baixa i pis. El portal d'accés és adovellat i l'única finestra que hi ha és de caràcter renaixentista amb motllures als costats, ampit i guardapols. A sobre l'escut de la casa.
Adossat a l'edifici i perpendicular hi ha un cos, en el qual la part superior forma una petita galeria amb tres arcades fetes del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Can Climent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Enric Castellnou i Alberch

Enric Castellnou i Alberch (Manlleu, Osona, 1 de juny de 1945) és un polític i politòleg català.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Polítiques per la Universitat Complutense de Madrid i Doctor en Ciències Polítiques i de l'Administració per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va ser professor a Vic de l'Institut Catòlic d'Estudis Socials de Barcelona (ICESB) durant els anys de la Transició Política, i membre de l'Assemblea de Catalunya a Osona.
A la dècada dels 70 del segle passat va formar part de la Junta d'Òmnium Cultural d'Osona i des del començament dels anys 80 és membre del Comitè Executiu de Convergència Democràtica de Catalunya de Vic i de la mateixa comarca. Fou diputat per Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, 1988, 1992 i 1995. El 1992-1993 fou secretari tercer de la Mesa del Parlament de Catalunya. Va ser president del Consell Assessor de RTVE a Catalunya des de 1985 fins a 2004. També president del Consell Comarcal d'Osona (2001-2003) i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Vic en dos períodes (1987-1995 i 1999-2007). Exercí de vocal del Patronat de la Universitat de Vic als anys 1987-1995 i 1999-2007. Va ser ponent de la Llei de creació de la Universitat de Vic, llei 5/1997, de 30 de maig. I també membre del Consell d'Administració de Caixa d'Estalvis del Penedès des de 2003 a 2009. Exercí de professor de postgrau i doctorat a la URL (curs 2007-2008) i de postgrau en Governança i Lideratge local a la Càtedra Prat de la Riba de la UAB-ACM al curs 2009-2010.
És autor de diversos estudis electorals, també sobre ràdio i televisió i sobre el fet migratori a l'àmbit local. La seva tesi doctoral, "Guatemala, segona oportunitat", versà sobre el procés de pau i els corresponents Acords entre els governs i la guerrilla en aquell país centreamericà, sota els auspicis de l'ONU (Minugua), que culminaren més de 30 anys de guerra civil.

## Enllaços externs

* Mesa del Parlament de Catalunya Arxivat 2013-07-22 a Wayback Machine.
* Commemoració dels 20 anys del Consell Comarcal d'Osona Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 3 de maig de 1984
* .UVic-UCC: concessió de la Medalla Institucional (15 d'octubre de 2020)
# Escut antic d'Enviny

L'escut antic d'Enviny fou l'escut municipal del municipi extingit d'Enviny, a la comarca del Pallars Sobirà.
Perdé vigència el 1970, en ser agrupats els antics termes d'Altron, Enviny, Llessui i Sort en el municipi de Sort, del mateix nom que l'antic, però considerablement més ampli. Fou substituït per l'escut antic de Sort en un primer moment, i més tard, el 2006, per l'actual.

## Descripció heràldica

Escut tallat. Té el següent blasonament: Primer, d'or, quatre pals de gules carregats de tres flors de lliri de colors naturals. Segon, de gules amb una falç d'or que abraça una garba d'espigues de blat d'or.

## Referències

* ↑ Bassa 1968.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Editorial Millà, 1968. «Sense ISBN»
# Zooloretto

Zooloretto és un joc de tauler d'estil europeu creat per Michael Schacht i guanyador del Spiel des Jahres de l'any 2007. El joc deriva directament del joc de cartes Coloretto, del mateix autor.
Cada jugador fa el paper de director d'un parc zoològic i ha d'obtenir animals per omplir els seus tancats, especialment cries, i hi ha d'instal·lar diverses botigues i bars. Els animals i botigues disponibles van sortint a l'atzar d'una pila de peces i a cada torn cal treure una peça i col·locar-la en un camió o comprar el contingut de tot un camió. Com a cada zoològic hi ha un nombre limitat de tancats i a cada tancat només pot haver-hi animals de la mateixa espècie, els jugadors es poden trobar amb animals que no poden situar enlloc, animals que descomptaran punts al final de la partida.
# Polla pintada americana

La polla pintada americana o Rasclet pintat de Carolina (Porzana carolina) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita pantans d'Amèrica del Nord, criant des del sud d'Alaska, Colúmbia Britànica i Yukon, cap al sud, a través del Canadà i Estats Units, fins Baixa Califòrnia, Nevada, Arizona, Nou Mèxic i Missouri. Passa l'hivern a Florida, les Antilles, Mèxic i Amèrica Central, fins a Colòmbia, Veneçuela i l'Equador.

## Referències

* ↑ Polla pintada de Carolina a CERCATERM Rev. 10/02/2012
# AODV

AODV (acrònim de Ad hoc On-Demand Vector routing) és un protocol d'enrutament per a xarxes mòbile ad hoc (MANET) i altres xarxes sense fils ad hoc. Va ser desenvolupat el juliol del 2003 al centre de recerca de Nokia, a la universitat de Califòrnia, santa Bàrbara i universitat de Cincinnati per C.Perkins, E.Belding-Royer i S.Das. AODV es basa en la recomanació RFC 3561 del IETF.

## Propietats

* AODV és idònia per a xarxes que poden contenir milers de nodes (s'empra en protocols tals com ZigBee).
* Cada node manté un taula de rutes que conté informació sobre les adreces del nodes assolibles.
* Cada ruta té un temps de vida després del qual la ruta expira.
* Només es manté una ruta entre origen i destí (a diferència del protocol DSR).

## Missatges bàsics

| Nom | Descripció |
| RREQ | Petició de ruta |
| RREP | Resposta de ruta |
| RERR | Error de ruta |
| HELLO | Per monitoreig d'estatus d'enllaç |

## Referències

* ↑ «Routing protocols in Adhoc networks» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Ad hoc On-Demand Distance Vector (AODV) Routing» (en anglès). https://www.ietf.org.+[Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «4-1 Ad hoc On Demand Distance Vector (AODV) Routing Protocol» (en anglès). https://www.cs.jhu.edu. Arxivat de l'original el 2021-01-22. [Consulta: 14 octubre 2017].

## Vegeu també

* Protocols proactius (amb taula de rutes) : DSDV, OSPF, OLSR, B.A.T.M.A.N., Babel, DREAM
* Protocols reactius (rutes sota demanda) : Dynamic Source Routing
# Brienne

«Brienne» té aquests significats:
* Biografies:
** Étienne-Charles de Loménie de Brienne (1727, París - 1794, Sens), eclesiàstic i polític francès.
** Gualter V de Brienne (c. Brienne-le-Château, 1275 - 1311), successor en la reclamació del regnat del Regne de Jerusalem i de Xipre, així com de Tàrent i de Sicília.
** Joan de Brienne (1170-1237), rei de Jerusalem i regent de l'Imperi Llatí.
* Geografia:
** Comtat de Brienne, comtat medieval de França centrat a Brienne-le-Château.
** Brienne (Saona i Loira), municipi francès de la regió de Borgonya al departament de Saona i Loira, districte de Louhans, cantó de Cuisery.
** Brienne-le-Château, localitat francesa al departament de l'Aube, on hi ha l'escola militar de Brienne.
# Karel Candael

Karel Candael (Anvers, 4 de setembre de 1883 - Rotterdam, 27 de març de 1948) fou un compositor, professor i director de música belga.

## Biografia

Karel Candael era el fill de Jozephus Cornelis Candael i Maria Werner. Es casa amb Anna Creutz, una cantant de coloratura amb qui també actuava en concerts. D'aquest matrimoni van sorti el compositor i director Steven Candael i la ballarina i coreògrafa Marina Candael (1922-2003).

## Carrera

Karel Candael va estudiar al Conservatori d'Anvers amb Jan Blockx, Emile Wambach (harmonia), Jozef Tilborghs i Lodewijk Mortelmans (contrapunt i fuga). Després de la seva formació, va ser molt actiu en cors i va fundar la coral De Zangkapel. El 1907, la seva cantata Genovena van Brabant va rebre una menció honorífica (3r premi) a la competició del Prix de Rome. Després és l'únic candidat a presentar un text en neerlandès. El 1909 va ser nomenat segon director d'orquestra de la Reial Òpera Flamenca. Dos anys després, fou el director del "Royal Dutch Theatre". Des de 1930 va ser també director dels concerts del casino a Knokke.
Com a professor, Candael va treballar durant diversos anys al Reial Conservatori Flamenc. Posteriorment, va ensenyar música a les escoles de la ciutat d'Anvers durant la guerra i es va convertir en professor de teoria de la música el 1919. El 1934, va ser ascendit al contrapunt i al professor.
El 1937, va col·laborar amb la violista Lola Bobesco (una de les guanyadores del Premi Ysaye) per a l'emissió d'un concert amb L'Opéra Royal Flamand.
Candael també va ser actiu com a compositor: va escriure els ballets The Seven Deadly Sins (1927), Le Cantique des cantiques (1936) i l'oratori The Marialeven (1941-1943) basat en un text del seu amic Maurice Gilliams. Aquest últim va ser filmat el 1991 per BRT.
Es va incorporar al moviment socialista. Com a tal, va estar als Països Baixos a Març de 1948. Dirigiria un concert de la coral Lassalle d'Anvers en el marc d'una festa fraternal. El 27 de març de 1948 dirigia Altrapody de Johannes Brahms amb el cantant Hester Blok, quan es va ensorrar probablement després d'un atac de cor. Les restes es van col·locar a la capella de Sint Franciscus Gasthuis.

## Referències

* 1 2 (nl)"Prijskamp van Rome vo Toonkunst", Laatste Nieuws, n o 263, 20 de setembre de 1907, pàg. 1 (llegiu en línia [arxiu])
* ↑ (nl)"Kroniek van den dag", Laatste Nieuws, sèrie 128 E, 8 de maig de 1937, pàg. 2 (llegiu en línia [arxiu])
* ↑ The Free People, 30 de març de 1938 [arxiu]
# Can Clos (Pontós)

Can Clos és una masia de Pontós (Alt Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa aïllada situada als afores del poble al veïnat Mas Clos. És una masia que ha estat rehabilitada recentment. Destaca de la masia la coberta a dues aigües amb vessants de diferents mides. Les façanes laterals tenen uns contraforts com a mitjà de sustentació i de la façana principal, destaquen les finestres carreuades de grans dimensions del primer pis. Cal tenir en compte la finestra de la dreta, a sobre de la porta d'accés, per tenir uns petits pinacles a la part inferior a cada costat de l'intradós de la finestra.

## Referències

* ↑ «Can Clos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].