OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guaiana Neerlandesa

La Guaiana Neerlandesa (en neerlandès: Nederlands-Guiana), de vegades anomenada erròniament Guaiana Holandesa, és el nom col·lectiu que tenien diverses colònies de l'Imperi neerlandès, ubicades a la costa nord d'Amèrica del Sud (la Guaiana), arran de l'activitat de la Companyia Neerlandesa de les Índies Occidentals.

## Membres que la formaven

Dels diferents territoris coneguts com a Guaiana Neerlandesa, les colònies d'Essequibo, Demerara i Pomeroon eren controlades directament per la Companyia Neerlandesa de les Índies Occidentals, mentre que Berbice i Surinam ho eren per la Societat de Berbice i la Societat de Surinam, respectivament. Caiena (actual capital de la Guaiana Francesa) també va passar períodes sota control neerlandès, entre 1660 i 1664 i entre 1676 i 1677.
Després de les Guerres Napoleòniques, el 1814, gairebé la meitat de la Guaiana Neerlandesa (les colònies a l'oest del riu Courantyne, bàsicament Berbice, Demerara, Essequibo i Pomeroon) quedà sota domini anglès, un territori que passà a ser la Guaiana Britànica (predecessora de l'actual Guyana, estat independent).
Per la seva banda, la colònia de Surinam va estar sota domini neerlandès fins a la seva independència, el 1975, ja com a estat de Surinam. És per aquesta raó que, si bé el nom de Guaiana Neerlandesa inicialment es referia al conjunt de tots aquests territoris, a partir de 1814, va quedar limitat a la colònia de Surinam. Per tant, si bé l'ús de les denominacions de Surinam i Guaiana Neerlandesa —a partir de 1814— és indistint, abans d'aquesta data no ho és i pot generar confusió.
# Guillem Pagana

Guillem Pagana fou orguener de Rosselló (Segrià). El 1473, un any després de la guerra civil catalana del segle XV, l'orgue de la catedral de Girona va ser restaurat per l'orguener Pagana, procedent del Rosselló.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la Catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2019.
# Gran Premi de la Comunitat Valenciana de motociclisme

El Gran Premi de la Comunitat Valenciana de motociclisme és un esdeveniment esportiu que es disputa anualment al Circuit Ricardo Tormo, dins del calendari del Campionat del món de motociclisme. És la quarta cita d'aquesta competició que se celebra a l'Estat espanyol, junt al Gran Premi de Catalunya, el Gran Premi d'Aragó i el Gran Premi d'Espanya.

## Guanyadors

    A 1 de gener de 2024
| Any | Circuit | Moto3 | Moto2 | MotoGP | Detalls |
| 2023 | Ricardo Tormo | Ayumu Sasaki | Fermín Aldeguer | Francesco Bagnaia | Detalls |
| 2022 | Ricardo Tormo | Izan Guevara | Pedro Acosta | Àlex Rins | Detalls |
| 2021 | Ricardo Tormo | Xavier Artigas | Raúl Fernández | Francesco Bagnaia | Detalls |
| Any | Circuit | MotoE | MotoE | Moto3 | Moto2 | MotoGP | Detalls |
| Any | Circuit | Cursa 1 | Cursa 2 | Moto3 | Moto2 | MotoGP | Detalls |
| 2020 | Ricardo Tormo | Cancel·lada (COVID-19) | Cancel·lada (COVID-19) | Tony Arbolino | Jorge Martín | Franco Morbidelli | Detalls |
| 2019 | Ricardo Tormo | Eric Granado | Eric Granado | Sergio García | Brad Binder | Marc Márquez | Detalls |
| Any | Circuit | Moto3 | Moto2 | MotoGP | Detalls |
| 2018 | Ricardo Tormo | Can Öncü | Miguel Oliveira | Andrea Dovizioso | Detalls |
| 2017 | Ricardo Tormo | Jorge Martín | Miguel Oliveira | Dani Pedrosa | Detalls |
| 2016 | Ricardo Tormo | Brad Binder | Johann Zarco | Jorge Lorenzo | Detalls |
| 2015 | Ricardo Tormo | Miguel Oliveira | Tito Rabat | Jorge Lorenzo | Detalls |
| 2014 | Ricardo Tormo | Jack Miller | Thomas Lüthi | Marc Márquez | Detalls |
| 2013 | Ricardo Tormo | Maverick Viñales | Nico Terol | Jorge Lorenzo | Detalls |
| 2012 | Ricardo Tormo | Danny Kent | Marc Márquez | Dani Pedrosa | Detalls |
| | | 125cc | Moto2 | MotoGP | |
| 2011 | Ricardo Tormo | Maverick Viñales | Michele Pirro | Casey Stoner | Detalls |
| 2010 | Ricardo Tormo | Bradley Smith | Karel Abraham | Jorge Lorenzo | Detalls |
| | | 125cc | 250cc | MotoGP | |
| 2009 | Ricardo Tormo | Julián Simón | Hèctor Barberà | Dani Pedrosa | Detalls |
| 2008 | Ricardo Tormo | Simone Corsi | Marco Simoncelli | Casey Stoner | Detalls |
| 2007 | Ricardo Tormo | Héctor Faubel | Mika Kallio | Dani Pedrosa | Detalls |
| 2006 | Ricardo Tormo | Héctor Faubel | Alex de Angelis | Troy Bayliss | Detalls |
| 2005 | Ricardo Tormo | Mika Kallio | Dani Pedrosa | Marco Melandri | Detalls |
| 2004 | Ricardo Tormo | Héctor Barberá | Dani Pedrosa | Valentino Rossi | Detalls |
| 2003 | Ricardo Tormo | Casey Stoner | Randy de Puniet | Valentino Rossi | Detalls |
| 2002 | Ricardo Tormo | Dani Pedrosa | Marco Melandri | Alex Barros | Detalls |
| | | 125cc | 250cc | 500cc | |
| 2001 | Ricardo Tormo | Manuel Poggiali | Daijiro Kato | Sete Gibernau | Detalls |
| 2000 | Ricardo Tormo | Roberto Locatelli | Shinya Nakano | Garry McCoy | Detalls |
| 1999 | Ricardo Tormo | Gianluigi Scalvini | Tohru Ukawa | Régis Laconi | Detalls |

## Enllaços externs

* Palmarès del Gran Premi de la Comunitat Valenciana Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Glen Ullin

Glen Ullin és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 865 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Ullin tenia 865 habitants, 369 habitatges, i 221 famílies. La densitat de població era de 321,1 hab./km².
Dels 369 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 37,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 19,2% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 39% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.688 $ i la renda mediana per família de 32.368 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.444 $ mentre que les dones 16.513 $. La renda per capita de la població era de 16.258 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Ullin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Ullin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Goldfield

Goldfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 680 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Goldfield tenia 680 habitants, 295 habitatges, i 194 famílies. La densitat de població era de 257,4 habitants/km².
Dels 295 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.411 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.409 $ mentre que les dones 19.886 $. La renda per capita de la població era de 16.983 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Goldfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Goldfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Goldfields-Esperance

Goldfields-Esperance és una de les nou regions d'Austràlia Occidental.

## Geografia

La regió Goldfields-Esperance és la més extensa de les regions d'Austràlia Occidental amb una superfície de 770,488 quilometres quadrats (297,487 sq mi), 70,800 quilometres quadrats (27,336 sq mi). Generalment és plana i té roques molt antigues, del Precambrià i és una de les causes de la infertilitat dels seus sòls: com a pastura pobra només pot suportar una ovella per cada milla quadrada.

## Clima

Té un clima calorós i sec, semiàrid, amb una pluviometria típicament al voltant de 250 litres.

## Referències

* 1 2 «Goldfields-Esperance». Government of Western Australia, 05-12-2013. Arxivat de l'original el 13 gener 2014. [Consulta: 13 gener 2014].

## Enllaços externs

* Goldfields Esperance Development Commission
# Goldfinger

«Goldfinger» té aquests significats:
* Goldfinger (novel·la), setena novel·la de James Bond escrita per Ian Fleming i publicada el 1959
* Goldfinger (pel·lícula), pel·lícula britànica de Guy Hamilton estrenada el 1964, tercera entrega filmogràfica de les aventures de James Bond
* Goldfinger (banda), banda musical
* Ernő Goldfinger o Ernest Goldfinger (Budapest, 1902 – 1987), arquitecte i dissenyador d'origen jueu hongarès conegut especialment per la seva contribució al moviment modern en arquitectura, en particular al Regne Unit
# Gran Premi de la Xina

* Aquest article tracta sobre Fórmula 1. Si cerqueu informació sobre motociclisme, vegeu «Gran Premi de la Xina de motociclisme».
El primer Gran Premi de la Xina es va disputar el 25 de setembre de 2004 al Circuit Internacional de Xangai que és a Xangai, República Popular de la Xina. El circuit va ser construït a partir del disseny de l'alemany Hermann Tilke per poder tenir lloc competicions automobilístiques d'alt nivell al país xinès.
La construcció va tenir un cost de 250 milions de dòlars, el que el converteix en el circuit més car de la Fórmula 1 que s'ha construït fins ara.
El 2019, se cedirà el milè gran premi de la història de la categoria.

## Guanyadors del Gran Premi de la Xina

| Any | Pilot | Equip | Circuit | Resultats |
| 2019 | | | Xangai | Resultats |
| 2018 | Daniel Ricciardo | Red Bull - Renault | Xangai | Resultats |
| 2017 | Lewis Hamilton | Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2016 | Nico Rosberg | Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2015 | Lewis Hamilton | Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2014 | Lewis Hamilton | Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2013 | Fernando Alonso | Ferrari | Xangai | Resultats |
| 2012 | Nico Rosberg | Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2011 | Lewis Hamilton | McLaren - Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2010 | Jenson Button | McLaren - Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2009 | Sebastian Vettel | Red Bull - Renault | Xangai | Resultats |
| 2008 | Lewis Hamilton | McLaren - Mercedes | Xangai | Resultats |
| 2007 | Kimi Raikkönen | Ferrari | Xangai | Resultats |
| 2006 | Michael Schumacher | Ferrari | Xangai | Resultats |
| 2005 | Fernando Alonso | Renault | Xangai | Resultats |
| 2004 | Rubens Barrichello | Ferrari | Xangai | Resultats |

## Enllaços externs

* Sobre el circuit (anglès)
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1999

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1999, disputat al circuit de Silverstone l'11 de juliol del 1999.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 60 | 1h 32' 30. 1 | 3 | 10 |
| 2 | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 60 | + 1.829 s | 4 | 6 |
| 3 | 6 | Ralf Schumacher | Williams - Supertec | 60 | + 27.411 s | 8 | 4 |
| 4 | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 60 | + 27.789 s | 5 | 3 |
| 5 | 7 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 60 | + 38.606 s | 6 | 2 |
| 6 | 12 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 60 | + 53.643 s | 12 | 1 |
| 7 | 9 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 60 | + 54.614 s | 17 | |
| 8 | 16 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 60 | + 1' 08.590 min. | 7 | |
| 9 | 19 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 60 | + 1' 12.045 min. | 14 | |
| 10 | 10 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 60 | + 1' 12.123 min. | 18 | |
| 11 | 5 | Alessandro Zanardi | Williams - Supertec | 60 | + 1' 17.124 min. | 13 | |
| 12 | 17 | Johnny Herbert | Stewart - Ford | 60 | + 1' 17.709 min. | 11 | |
| 13 | 18 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 60 | + 1' 20.492 min. | 15 | |
| 14 | 11 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 59 | + 1 Volta | 10 | |
| 15 | 21 | Marc Gené | Minardi - Ford | 58 | + 2 Voltes | 22 | |
| 16 | 15 | Toranosuke Takagi | Arrows | 58 | + 2 Voltes | 19 | |
| Ret | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Supertec | 41 | Suspensions | 16 | |
| Ret | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 35 | Rodes | 1 | |
| Ret | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Supertec | 29 | Palier | 9 | |
| Ret | 20 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 6 | Caixa canvi | 21 | |
| Ret | 14 | Pedro de la Rosa | Arrows | 0 | Caixa canvi | 20 | |
| Ret | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 0 | Prob. de frens | 2 | |

## Altres

* Pole: Mika Häkkinen 1' 24. 804
* Volta ràpida: Mika Häkkinen 1' 28. 309 (a la volta 28)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 03 - 04 - 2010].
# Georges Pontier

Georges Paul Pontier (1 de maig de 1943, Lavaur, França) és un arquebisbe catòlic, teòleg, historiador de la literatura i professor francès. Fou ordenat sacerdot per a la diòcesi d'Albi el 1966. És l'actual arquebisbe metropolità de Marsella i president de la Conferència de Bisbes de França.

## Inicis i formació

Quan era jove descobrí la seva vocació religiosa i ingressà al seminari major d'Albi, on feu la seva formació eclesiàstica. Després se n'anà a Itàlia per completar-hi els estudis, i obtingué una llicenciatura en teologia a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma. Quan tornà a França obtingué una maestria en història de la literatura moderna a la Universitat de Tolosa.

### Pastoral

El 3 de juliol del 1966 fou ordenat sacerdot per a la diòcesi d'Albi per l'aleshores bisbe Mn. Claude Dupuy.
Després de l'ordenació treballà com a professor, director espiritual i rector al seminari de Saint-Sulpice-la-Pointe, a més fou vicari arxipreste de la Catedral de Santa Cecília d'Albi i més tard vicari episcopal.

## Carrera episcopal

El 2 de febrer del 1988 ascendí a l'episcopat, quan fou nomenat pel papa Joan Pau II com a bisbe de la diòcesi de Digne, Riez i Sisteron. Va rebre la consagració episcopal el 20 de març a mans del cardenal-arquebisbe de Marsella, Mn. Robert-Joseph Coffy i dels seus co-consagrants el cardenal-arquebisbe d'Aix Mn. Bernard Panafieu i l'arquebisbe d'Albi Mn. Joseph Rabine.
El 5 d'agost del 1996 fou transferit com a bisbe de La Rochelle. Durant aquest temps, fins al 1999, presidí el comitè episcopal França-Amèrica Llatina i del 2001 al 2007 ha estat vicepresident i membre del Consell Permanent de la Conferència de Bisbes de França.
Actualment, des del 12 de maig del 2006, després d'haver estat nomenat pel papa Benet XVI, és el nou arquebisbe metropolità de l'arxidiòcesi de Marsella. En aquest càrrec succeeix el cardenal Bernard Panafieu, qui va renunciar després d'arribar al límit d'edat.
L'11 de juny prengué possessió oficial d'aquesta seu i el 29 de juny a la Basílica de Sant Pere de Vaticà rebé el pal·li a mans del Summe Pontífex.
El 17 d'abril del 2013 fou elegit president en la conferència episcopal francesa, en succeir el cardenal André Vingt-Trois. El 9 de setembre del 2014 fou nomenat pel Papa Francesc com Pare Sinodal del Sínode Extraordinari de Bisbes sobre la Família, que fou presidit i convocat pel Summe Pontífex i tingué lloc entre els dies 5 i 19 d'octubre al Vaticà.

## Referències

* 1 2 «Mgr Jean-Marc Aveline nommé archevêque de Marseille» (en francès). Vatican News, 08-08-2019 [Consulta: 25 abril 2021]. «La retraite de Mgr Pontier [...] Né el 1943 et ordonné prêtre el 1966 pour le diocèse d’Albi [...]»
* ↑ «L'élection de Georges Pontier à la présidence de la Conférence des évêques de France saluée» (en francès). Haute Provence info, 20-04-2013. [Consulta: 25 abril 2021]. «Au cours de l’assemblée des évêques de France, qui a eu lieu à Paris du 16 au 18 avril, Mgr Georges Pontier a été élu par ses pairs comme leur président.»
# Georges Putmans

Georges Putmans (29 de maig de 1914 - 12 de novembre de 1989) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1934 però no hi disputà cap partit.

## Referències

* ↑ «Belgium at the 1934 World Cup at fifa.com». Arxivat de l'original el 2013-11-27. [Consulta: 13 gener 2018].
* ↑ Perfil a calcio.com
# Grau

«Grau o el Grau» té aquests significats:
* Grau acadèmic, títol atorgat per una institució educativa després de la finalització reeixida d'un programa d'estudis
* Grau militar, posició que ocupa el militar a la jerarquia de comandament de l'exèrcit
* Grau (arts marcials) nivell que ha assolit un practicant d'una art marcial
* Unitats de mesura, sovint representats amb el símbol º
** Grau sexagesimal, unitat de mesura d'angles en el pla en el que la circumferència mesura 360 graus
** Grau centesimal, unitat de mesura d'angles en el pla en el que la circumferència mesura 400 graus
** Grau Kelvin (terminologia obsoleta), nom antic del kelvin, unitat del Sistema Internacional per a mesurar la temperatura, representat pel símbol K
** Grau Celsius (o impròpiament centígrad), per mesurar la temperatura, representat pel símbol °C
** Grau Fahrenheit, per mesurar la temperatura representat pel símbol °F
** Grau unitat de duresa de l'aigua amb diferents escales:
*** Grau hidrotimètric
*** Grau alemany, unitat basada en la quantitat de ions de calci o magnesi dissolts en una mostra d'aigua
*** Grau francès
** Grau alcohòlic, proporció percentual del volum d'alcohol en un líquid o beguda
* Matemàtiques:
** Grau d'un polinomi, major exponent que tenen les incògnites Per exemple, x⁵ -3x² +7x -1 és de grau 5
** Grau d'una equació polinòmica, major grau dels seus polinomis, vegeu també: equació de primer grau i equació de segon grau
** Grau (teoria de grafs), el nombre d'arestes que incideixen en un vèrtex, en teoria de grafs
* Música:
** Grau (música), lloc que ocupa una determinada nota dins d'una escala musical
** Grau modal
* Geografia:
** Grau (hidrografia), boca o canal estret que comunica un estany o albufera amb el mar
** Grau (orografia), pas que permet salvar una cinglera o una costa abrupta
* Toponímia:
** Entitats de població:
*** Graus municipi aragonès de la comarca de la Ribagorça
*** Lo Grau o El Grado, municipi aragonès del Sobrarb
*** Grau o Grado, municipi asturià
*** Sant Bartomeu del Grau, municipi català de la comarca d'Osona, situat en un grau - un "pas relativament planer, a manera d'esglaó"
*** Es Grau, nucli de població costanera a Menorca
*** Grau de Castelló, barri marítim de Castelló de la Plana
*** El Grau de Gandia, barri marítim de la ciutat de Gandia
*** El Grau de Moncofa, barri marítim del municipi de Moncofa
*** El Grau de València, barri de la ciutat de València, forma part del port.
*** La Creu del Grau, barri de la ciutat de València que limita amb el barri del Grau
*** Camins al Grau, districte de la ciutat de València que limita amb el barri del Grau i el districte dels Poblats Marítims.
** Orografia:
*** Parc Natural de s'Albufera des Grau, nucli de la Reserva de la Biosfera de Menorca
*** El Grau (Cava), muntanya al municipi de la Cava a la comarca de l'Alt Urgell
*** Grau Roig, nom d'un grau o pas a Encamp, Andorra, ara part de l'estació d'esquí Gran Valira
** Edificis :
*** El Grau (el Brull), masia del municipi del Brull, a Osona
*** el Grau (l'Estany)
*** El Grau (Lladurs), masia del municipi de Lladurs, al Solsonès
*** El Grau del Racó, masia al municipi de Balenyà, a la comarca d'Osona
# Gualterio Looser

Gualterio Looser (Santiago de Xile, 4 de setembre del 1898 – Santiago de Xile, 22 de juliol del 1982) va ser un botànic xilè expert en falgueres.

## Abreviatura

Internacionalment s'empra l'abreviatura Looser per a indicar-lo com a autoritat en la descripció i classificació científica d'una espècie vegetal.

## Articles (selecció)

* 1934. Geografía Botánica de Chile Traducción de Karl F. Reiche "Grundzüge der Pflanzenverbreitung in Chile"
* 1928 Botánica miscelánea. Revista Univ. (Santiago) 13, 523
* 1935 Smith L.B. & Looser G. Las especies chilenas del género Puya. Rev. Univ. (Santiago) 20, 241-279.
* 1948 The ferns of southern Chile. Amer. Fern J. 38, 33-44
* 1955 Los helechos (Pteridófitos) de Chile central. Moliniana 1, 5-95
* 1973 El botánico chileno Eberhard Kausel. Bol. Soc. Argent. Bot. 15, 137

## Referències

* C. Marticorena Bibliografía botánica taxonómica de Chile, article publicat a Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. # 41 (1992), Missouri Botanical Press
* J. Martinez Gualterio Looser Schallenberg Un naturalista botánico (1898-1982) article publicat a Revista Chilena Hist. Nat. 56#2, 91-96 (1983)
# Glacera dels Quirlies

La glacera de les Quirlies és una glacera alpina, situat al departament francès d'Isèra. Neix a l'est d'una cresta que connecta el pic de l'Étendard amb el pic Bayle, a les Grandes Rousses. Alimenta el llac dels Quirlies.
La glacera dels Quirlies mor a les aigües tranquil·les i fosques del llac en una paret vertical de vint metres. Deixant-se anar, les llesques de gel cauen al llac creant un espectacle inusual: un rumor i una mini onada. El front de seracs a l'estiu (especialment durant les onades de calor) fa difícil acostar-se a causa de la caiguda de seracs i pedres que són drenades a la superfície de la glacera.
La bellesa del lloc queda reservada exclusivament als excursionistes que s'hi aventuraran.

## Referències

* ↑ Gernez, Laurent. «Le glacier des Quirlies |» (en francès). [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ «Farine glaciaire et recul des glaciers, massif des Grandes Rousses (Isère) — Planet-Terre». [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ «Glacier et lac des Quirlies». [Consulta: 5 desembre 2020].
# Gysinita-(La)

La gysinita-(La) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de l'ancilita. Rep el nom per la dominància del lantani i per ser l'anàleg d'aquest element de la gysinita-(Nd).

## Característiques

La gysinita-(La) és un carbonat de fórmula química PbLa(CO₃)₂(OH)·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, sent publicada a les darreries del mateix any. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció mineralògica del Museu Geològic de la Xina, a Beijing (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: m16133.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex Saima, situat al comtat de Kuandian, a Dandong (Liaoning, República Popular de la Xina). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Gysinite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ Wu, Bin; Gu, Xiang-ping; Rao, Can; Wang, Ru-cheng; Xing, Xing-qing; Wan, Jian-jun; Zhong, Fu-jun; Bonnetti, Christophe «Gysinite-(La), PbLa(CO 3) 2 (OH)⋅H 2 O, a new rare earth mineral of the ancylite group from the Saima alkaline complex, Liaoning Province, China». Mineralogical Magazine, 87, 1, 01-12-2022, pàg. 143–150. DOI: DOI:10.1180/mgm.2022.126 [Consulta: 4 abril 2023].
# Guerra russogeorgiana

L'expressió Guerra russogeorgiana pot referir-se a:
* Invasió soviètica de Geòrgia el 1921, també coneguda com a "guerra russogeorgiana";
* La Guerra a Ossètia del Sud (2008), duta a terme entre Rússia i Geòrgia pel control d'Ossètia del Sud el 2008