OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Guinart i Solà

Josep Maria Guinart i Solà (Barcelona, 19 de març de 1956) és un polític català, diputat al Congrés dels Diputats en la VIII Legislatura.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Empresarials i màster en Direcció d'Empreses per ESADE, llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona i Agent de la Propietat Immobiliària. Funcionari de la Generalitat de Catalunya des de 1982, ha estat gerent de la Comunitat Turística de la Costa Brava (1991-1992) i Delegat Territorial de Justícia a Girona (1992-1995 i 1997-1999). Militant d'UDC des de l'any 1987, a les eleccions municipals de 1995 fou elegit alcalde de l'Escala, i es mantingué en el càrrec fins a 2007.
Entre altres càrrecs, també ha estat vicepresident segon i primer de la Diputació de Girona (1995-1999), president del Patronat de Turisme Costa Brava-Girona (1995-1998), director de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (2000-2003), vocal del Comitè Executiu de l'Associació Catalana de Municipis i Comarques de 1995 a 2007, membre de la Comissió de Govern Local de la Generalitat de Catalunya (1995-2003) i membre de la Junta de Govern del Consorci de la Costa Brava.
A les eleccions generals espanyoles de 2004 fou elegit diputat per la província de Girona per CiU, i fou portaveu de la Comissió de Medi Ambient i portaveu adjunt en la Comissió d'Indústria, Comerç i Turisme. El 2008 no es va presentar a la reelecció. En 2011 fou conseller de la Comissió Nacional d'Energia (CNE) i de la Comissió Nacional de Mercats i Competència.

## Referències

* ↑ «Alcaldes de l'Escala». Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 5 agost 2015].
* ↑ Currículum al CNE
* ↑ Josep Maria Guinart a la Comisión Nacional de Mercados y Competencia

## Enllaços externs

* Blog de Josep Maria Guinart
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Juan Martín Carramolino

Juan Martín Carramolino (Velayos, 8 de març de 1805 – Madrid, 28 de febrer de 1881) va ser un polític i jurista espanyol, ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya i membre de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.

## Biografia

Prócer del Regne per l'actual província d'Àvila durant la regència de Maria Cristina en nom d'Isabel II, va arribar a ocupar per un temps el ministeri de la Governació durant el govern d'Evaristo Pérez de Castro.
Poc inclinat cap al liberalisme, com a ministre va destacar per les seves accions contra els progressistes, la qual cosa finalment li va valer ser cessat del ministeri. Va ser vicepresident del Senat en 1864, senador vitalici des de 1877 i senador electe durant el Sexenni Democràtic, i President del Tribunal de Comptes. També va presidir interinament una sala del Tribunal Suprem.

## Obres

* Método actual de la sustanciación civil y criminal en la jurisdicción real ordinaria
* Elementos de Derecho canónico
* Manual de la historia de la Iglesia
* La Iglesia de España económicamente considerada
* Historia de Ávila, Su Provincia y Obispado
* Guía del forastero en Ávila.

## Referències

* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2020-04-07. [Consulta: 16 desembre 2015].
* ↑ La Ilustración Española y Americana (año XXV), XI, 22-03-1881, pàg. 189. ISSN: 1889-8394.
* ↑ Fitxa del Senat

## Bibliografia

* BLEIBERG, Germán et al: Diccionario de Historia de España. Alianza Editorial, Madrid 1979. Volumen I, pp. 730.
* Fitxa en el Senat.
# Juan del Carmen Cámara Mesa

Juan del Carmen Cámara Mesa (Jaén, el 13 de febrer de 1994) és un futbolista professional andalús que juga principalment com a extrem esquerre al Badalona Futur.
El migcampista andalús, que va fer la pretemporada 2016-17 amb el primer equip del Barça i va tenir un bon rendiment com a lateral esquerre, va ser cedit al Girona CF per un any, l'agost de 2016.

## Referències

* ↑ «El Girona aconsegueix la cessió del barcelonista Juan Cámara». 324.cat. [Consulta: 31 agost 2016].

## Enllaços externs

* Juan del Carmen Cámara Mesa a BDFutbol
# Juan del Olmo Gálvez

Juan del Olmo Gálvez (Múrcia, 7 de juliol de 1958) és jutge de l'Audiència Nacional d'Espanya.
Llicenciat en dret per la facultat de dret de la Universitat de Múrcia, és casat amb la fiscal de Múrcia, María Luisa Fernández Delgado.
El jutge del Olmo començà la seva carrera professional (1986-89) en el País Basc, al Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Durango, a Biscaia.
L'any 1989 fou destinat al Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Cieza, a Múrcia, i, el mateix any, es traslladà al Juzgado de lo Penal número 3 de Múrcia, on atanyé la categoria de magistrado.
El 28 de juliol de 1998, el Consejo General del Poder Judicial el designà a substituir, en comissió de servei, Javier Gómez de Liaño al capdavant del Juzgado Central número 1 de l'Audiència Nacional espanyola. L'octubre de 1999 es reincorporà a la seva plaça al Juzgado de lo Penal número 3 de Múrcia.
El juny de l'any 2000 tornà cap a l'Audiència Nacional, en substitució del jutge Manuel García Castellón, també en comissió de serveis. Un any més tard, el Consejo General del Poder Judicial li donà la plaça de jutge titular de l'Audiencia Nacional.

## El cas Egunkaria

El 20 de febrer del 2003, dictà un aute que serví de base al tancament de l'empresa Egunkaria, SA, editora del diari en èuscar Euskaldunon Egunkaria, en trobar que ETA intervingué en la creació, la designació de directors la dinamització del diari. Deu persones hi foren detingudes, i s'hi denunciaren tortures.

## L'11-M

Del Olmo, com a titular del Juzgado de Instrucción número 6 de la Audiencia Nacional, dirigeix la nova oficina judicial, creada el 17 de març del 2004, que investiga els atemptats a Madrid l'11 de març de 2004.

## El cas El Jueves

Dia 20 de juliol de 2007 ordenà, emparat en diversos articles del codi penal esservíl, i a instàncies d'una denúncia interposada pel fiscal general del Estado Cándido Conde Pumpido, la retirada dels punts de venda de la revista El Jueves, pel fet que conté un dibuix d'una dona i un home que mantenen relacions sexuals. S'ha interpretat que aquesta parella podrien ser Felipe de Borbón i Letizia Ortiz. A conseqüència d'això, un gran nombre de mitjans de comunicació d'arreu del món han publicat massivament la caricatura, alhora que s'han expressat crítiques contràries a la retallada de la llibertat d'expressió dins Espanya.
# Kapitonovka

Kapitonovka (en rus: Капитоновка) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 537 habitants. Pertany al districte rural de Viàzemski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт Вяземского района Хабаровского края. Arxivat 2009-06-30 a Wayback Machine.
# Kapla

KAPLA és un joc de construcció basat en tauletes de fusta de pinastre que s'uneixen les unes a les altres sense punts de fixació (només per l'equilibri de forces). Totes les peces de KAPLA tenen la mateixa mida i estan construïdes usant proporcions 1:3:15 (és a dir, cada peça mesura una unitat d'alçada, per tres d'amplada, per quinze de longitud), de manera que el costat més llarg fa 12 cm. Aquest joc ha estat usat amb finalitats educatives a les escoles franceses, entre d'altres, perquè permet treballar la geometria de l'espai i la coordinació de moviments.
L'inventor del KAPLA és el neerlandès Tom van der Bruggen, i el seu nom ve de Kabouter Plankjes, que en neerlandès significa "taulons de follet".
Existeixen diferents Centres que es dediquen a realitzar animacions a escoles, i ha tot tipus d'equipaments culturals. El primer va crear-se a Paris, i després se n'han creat per tot França.
El primer pol en tot Espanya es va crear al Vendrell al 2009 i des d'aleshores es dedica a realitzar animacions per tot Catalunya i per la resta de l'estat Espanyol.

## Enllaços externs

* Kapla - Lloc web oficial
# Juan Fernando Quintero

Juan Fernando Quintero Paniagua (Medellín, Colòmbia, 18 de gener de 1993) és un futbolista colombià que juga com a migcampista ofensiu al Junior de Barranquilla.
# Juan Felipe Osorio Arboleda

Juan Felipe Osorio Arboleda (La Unión, Departament d'Antioquia, 30 de gener de 1995) és un ciclista colombià, professional des del 2014. Actualment corre a l'equip Burgos-BH.

## Palmarès

* 2016
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 87è de la classificació general
* 2020. 114è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Juan Falú

Alfredo Juan Falú (o Juan Falú, com és conegut popularment), és un reconegut guitarrista, docent, i compositor argentí de folklore nascut a Tucumán, Argentina, el 10 d'octubre de 1948, encara que viu actualment a Buenos Aires. Va tindre militància política la seva joventut en el peronisme de Base tucumà, per la dècada de 1970.
És el director del cicle musical Guitarras del mundo, un encontre que reuneix guitarristes de prestigi de tot el món.
És un dels dos artífexs del cicle Maestros del alma, en el qual, amb la pianista argentina Hilda Herrera, es va homenatjar als màxims referents de la música folklòrica argentina vius.
És docent del Conservatori Superior de Música Manuel de Falla, de Buenos Aires, a l'assignatura de curs Ritmes i formes del folklore i la música ciudadana, a més de col·laborar en la creació de la primera curs Superior de Folklore i Tango de Buenos Aires.
És un dels defensors de la teoria que sosté que el folklore argentí prové del birrítmic, en el qual se superposaria una base rítmica i harmònica presentada en 3/4 —aquesta base estaria sustentada pel bombo, un poc menys per la guitarra, el piano, etc.—, amb una línia melòdica en 6/8 executada normalment pels instruments solistes com la quena, el cantant, etc.
És un compositor prolífic i detallista de diverses formes musicals argentines, com zambas, chacareras, gatos, etc

## Discografia

* Canticorda,
* Con la guitarra que tengo
* Luz de giro
* De raíz a la copa
* La saveur de la terre
* Encuentro
* Diez anos
* Improvisaciones
* Encouentos e soledades
* Las canciones de Horacio
* Leguizamón - Castilla
* A mi Nano
* Semitas
* Falú-Dávolos
* Manos a la obra
* Juan Falú en vivo
* Falú-González-Sánchez
* Manos en Libertad
* Coquita y Alcohol

## Referències

* ↑ Godella recupera el concurs de guitarra Josefina Robledo. Levante-EMV, 15 d'octubre de 2009.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (castellà).
* Entrevista per al periòdic argentí Página/12 de 1998 (castellà).
* Pàgina oficial del ciclo Guitarras del Mundo Arxivat 2007-04-16 a Wayback Machine. (castellà).
# Juan Faustino Bruil y Olliarburu

Juan Faustino Bruil y Olliarburu (Saragossa, 25 de febrer de 1810 - 21 de febrer de 1878) va ser un banquer, polític i comerciant aragonès, ministre d'Hisenda durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Inicio la seva activitat empresarial en Saragossa al costat del comerç dels seus pares. Es desconeix la seva formació acadèmica, però amb la creació del Banco de San Fernando, és comissionat en el mateix. Funda en 1845 al costat d'altres industrials i comerciants, i presideix, la primera societat anònima financera en Aragó, Caja de Descuentos Zaragozana, i que es convertirà més tard en el Banc de Saragossa.
Membre del Partit Progressista era molt vinculat a Baldomero Espartero en el seu esperit lliurecanvista i a qui va conèixer personalment en el seu retir de Logronyo. Després de la vicalvarada, a les eleccions de 1854 fou elegit diputat per Saragossa, i va ser nomenat per Baldomero Espartero Ministre d'Hisenda en substitució de Pascual Madoz al juny de 1855. Influït pel model anglès, va iniciar reformes legislatives amb vista a l'establiment de millors sistemes financers privats que impulsessin l'economia. Seva és la primera llei de societats anònimes de préstec i crèdit que permetria l'entrada de capitals estrangers per al finançament de projectes a Espanya. No va poder continuar el desenvolupament d'altres normes econòmiques a causa de la fi del Bienni Progressista.
A nivell privat va esbossar el projecte del ferrocarril a Canfranc per donar sortida a Aragó cap a França, així com un esborrany per fer navegable l'Ebre des de Tudela i poder comerciar amb Catalunya.
Un parc de Saragossa està dedicat a la seva persona.

## Referències

* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 17 gener 2016].
* 1 2 «Juan Faustino Bruil y Olliarburu». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Juan Bruil a xtec.es
* ↑ Historia del Parque Bruil de Zaragoza

## Enllaços externs

* Biografia de Juan Bruil publicada per Ibercaja.
# Karen Yeats

Karen Amanda Yeats (Halifax, Nova Escòcia, 23 de juliol de 1980) és una matemàtica i física matemàtica canadenca que investiga les connexions de la combinatòria amb la teoria quàntica de camps. Posseeix la càtedra d'investigació del Canadà en combinatòria en teoria teoria quàntica de camps a la Universitat de Waterloo.
Quan era estudiant a la Universitat de Waterloo va guanyar una menció honorífica per al Premi Morgan 2003 per la seva investigació en la teoria de nombres, la teoria dels grups de Lie i models no estàndard d'aritmètica. Es va graduar l'any 2003 i va anar a la Universitat de Boston per a estudiar el postgrau, on va completar el seu doctorat en 2008. La seva dissertació, Estimacions de creixement per a les equacions de Dyson-Schwinger, va ser supervisada per Dirk Kreimer. El 2016 va rebre una Beca Humboldt per visitar Kreimer a la Universitat Humboldt de Berlín.
Yeats és autora dels llibres Rearranging Dyson–Schwinger Equations (Memòries de la Societat Americana de Matemàtiques, 2011) i A Perspective combinatorial on Quantum Field Theory (Springer, 2017).

## Referències

* ↑ Any de naixement de les dades del catàleg de Rearranging Dyson-Schwinger Equations
* ↑ Karen A. Yeats, Canada Research Chairs
* ↑ Morgan Prize PDF, Notices of the American Mathematical Society, 51 (4): 438–439, Abril 2004
* ↑ Karen Yeats al Mathematics Genealogy Project
* ↑ Karen Yeats receives a 2016 Humboldt Research Fellowship, University of Waterloo, 10 de setembre de 2016. (anglès)
* ↑ Shojaei-Fard, Ali (2012), Review of Rearranging Dyson-Schwinger Equations, Mathematical Reviews, MR 2791969
* ↑ Mathematical Reviews, MR 559899

## Enllaços externs

* Karen Yeats (anglès)
* Karen Yeats a Google Scholar
# Karen Strong

Karen Strong, o Karen Strong-Hearth (nom de casada) (Toronto, 23 de setembre de 1953) va una ciclista canadenca, que combinava la pista amb la carretera. Guanyadora de dues medalles als Campionats del món de Persecució.

## Palmarès en ruta

* 1975
** Campiona del Canadà en ruta
** Campiona del Canadà en contrarellotge
* 1976
** Campiona del Canadà en ruta
* 1977
** Campiona del Canadà en contrarellotge
** 1a al Tour de Somerville
* 1979
** 1a al Tour de Somerville
* 1980
** 1a al Tour de Somerville
* 1981
** Campiona del Canadà en ruta
** Campiona del Canadà en contrarellotge
** 1a al Tour de Somerville

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Kaloula rigida

Kaloula rigida és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Dolino, C., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Paguntalan, L., Pedregosa, M., Ubaldo, D. & Gutierrez, B. 2004. Kaloula rigida. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Kaloula verrucosa

Kaloula verrucosa és una espècie de granota que viu a la Xina i, possiblement també, a Myanmar.

## Referències

* Datong, Y. & Guanfu, W. 2004. Kaloula verrucosa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Drusil·la (germana de Calígula)

Drusil·la (llatí: Julia Drusilla) va ser filla de Germànic i Agripina Major i criada a la casa de la seva àvia Antònia Menor. El seu germà Calígula la va desflorar quan encara no havia vestit la toga viril. La seva àvia va tenir coneixement de l'incest que s'havia produït.
L'any 33 l'emperador Tiberi la va donar en matrimoni a Luci Cassi Longí, però el seu germà no va tardar a emportar-se-la de casa del seu marit a la seva pròpia, on va comportar-se davant tothom com si fos la seva dona.
Al començament del regnat de Calígula aquest la va casar nominalment amb Emili Lèpid. Calígula tenia relacions amb totes les seves germanes, però la seva passió per Drusil·la era molt més gran i evident. Quan es va posar malalt la va fer hereva de tota la seva propietat i de l'Imperi. Drusil·la va morir jove. Calígula la va enterrar amb gran pompa i va posar una imatge daurada de la morta al fòrum. Després la va declarar deessa sota el nom de Panthea i li va decretar els mateixos honors que a Venus.
El senador Livi Gemini va dir que havia vist Drusil·la ascendir als cels en companyia dels déus i per això va ser recompensat amb un milió de sestercis. Alguns notables van ser executats per actes considerats contraris al dol en els dies que van seguir a la seva mort.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1075.
# El guardià de les paraules

El guardià de les paraules (títol original: The Pagemaster) és una pel·lícula estatunidenca que barreja animació i preses de vistes reals, dirigida per Pixote Hunt, sota el nom de Maurici Hunt, i Joe Johnston, estrenada l'any 1994. Ha estat doblada al català.

## Argument

Per protegir-se d'una tempesta, el tímid tímid Richard Tyler (Macaulay Culkin) entra en una biblioteca deserta i es troba arrossegat en un univers animat i màgic sota la batuta del bibliotecari, M. Dewey (Christopher Lloyd). En aquest món sobrenatural, els personatges llegendaris dels clàssics de la literatura prenen vida. Richard coneix el tristament famós Dr. Jekyll i M. Hyde, troba Moby Dick, es fa amb els brivalls pirates de l'Illa del tresor i s'enfronta a un gegantesc drac que escup flames. Guiat per un trio de llibres parlants, l'Aventura, la Fantasia i el terror, Richard ha de vèncer els seus pitjors temors, esperant tornar al seu món.

## Repartiment

* Macaulay Culkin: Richard Tyler
* Ed Begley Jr.: Alan Tyler, el pare de Richard
* Mel Harris: Clara Tyler, la mare de Richard
* Christopher Lloyd: Senyor Dewey, el bibliotecari
* Patrick Stewart: Aventura (veu)
* Whoopi Goldberg: Fantasia (veu)
* Frank Welker: terror / Drac (veu)
* Leonard Nimoy: Doctor Jekyll i M. Hyde (veu)
* George Hearn: El capità Achab (veu)
* Jim Cummings: Long John Silver (veu)
* Dorian Harewood: Els pirates jamaicans (veus)
* Ed Gilbert: George Merry (veu)

## Al voltant de la pel·lícula

* El nom de M. Dewey, personatge interpretat per Christopher Lloyd, està inspirat en Melvil Dewey, bibliotecari americà que va concebre un sistema de classificació dels llibres, la classificació Decimal de Dewey.
* Es tracta de la tercera col·laboració entre Frank Welker i Leonard Nimoy, després de Star Trek 3: A la recerca de Spock el 1984 i The Transformers: The Movie l'any 1986.
* Quatre actors regulars de l'univers Star Trek apareixen al film: Patrick Stewart, Leonard Nimoy, Whoopi Goldberg i Robert Picardo, així com Christopher Lloyd, que interpretava Kruge, el comandant Klingon de Star Trek 3: A la recerca de Spock.

## Banda original

* Dream Away, interpretat per Babyface i Lisa Stansfield
* Whatever You Imagine, interpretat per Wendy Moten
* Main Title
* A Stormy Ride to the Library
* The Library, The Pagemaster
* Meeting Adventure and Fantasy
* Horror
* Dr Jekyll and M.. Hyde
* A Narrow Escape
* Towards the Open Sea
* Pirates!
* Loneliness
* The Flying Dragon
* Swallowed Alive!, The Wonder In Books
* New Coratge, The Magic of Imagination

## Premis i nominacions

* Nominació al premi al millor film en el festival Fantasporto l'any 1995.
* Nominació al premi al pitjor actor per Macaulay Culkin en els premis Razzie l'any 1995.
* Nominació al Premi Grammy a la millor cançó composta especialment per un film (James Horner, Barry Mann i Cynthia Weil), per Whatever You Imagine el 1996.

## Referències

* ↑ «El guardià de les paraules». esadir.cat.
* ↑ «The Pagemaster». The New York Times.
* 1 2 3 «trivia». ImdB.
* ↑ «premis». ImdB.
# Llac Tenguiz

El llac Tenguiz (kazakh Теңіз көлі rus: Тенгиз) és un llac salí endorreic del Kazakhstan, localitzat a la part central del país, a la regió de les Terres Altes, a les províncies d'Almati i Kharagandí. Té una superfície de 1.590 km², una profunditat mitjana de 2,5 mi màxima de 6,7 m. La seva altitud és de 304 m sobre el nivell del mar i les seves costes són generalment baixes.
El llac Tenguiz és un important aiguamoll per a les aus, designat com a lloc Ramsar de zones humides d'importància internacional. 295 espècies d'aus han estat albirades al llac de Tenguiz, de les quals 22 estan en perill d'extinció. El llac és part de la Reserva Natural Korgalzhyn, que va ser nominada el 2008, juntament amb la Reserva Natural Naurzum, com el primer lloc natural del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO a Kazakhstan ( Sariarkhà - Estepa i llacs del Kazakhstan septentrional).
El 16 d'octubre de 1976, la nau espacial Soiuz 23, encara que no estava previst en l'objectiu inicial, va amarar al llac.

## Referències

* ↑ «Living Lakes». Arxivat de l'original el 2007-04-13. [Consulta: 27 octubre 2014].

## Enllaços externs

* LakeNet Profile ((anglès)).
# Les Creus (el Catllar)

Les Creus és una muntanya de 188 metres que es troba entre els municipis del Catllar i la Secuita, a la comarca del Tarragonès.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 268135001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Abu-Kalijar (desambiguació)

Abu Kalidjar és el nom dels següents personatges:
* Abu Kalidjar Imad al-Din, sultà buwàyhida
* Abu Kalidjar Garshasp I, emir kakúyida
* Abu Kalidjar Garshasp II, emir kakúyida
# Acantolipinis

Els acantolipinis (Acantholipini) són una tribu de lepidòpters ditrisis de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.

## Gèneres

* Acantholipes
* Hypospila
* Tochara
* Ugia
* Ugiodes

## Referències

* ↑ Fibiger, Michael; Lafontaine, J. Donald «A review of the higher classification of the Noctuoidea (Lepidoptera) with special reference to the Holarctic fauna». Esperiana, vol. 11, 29-06-2005.
* ↑ Zahiri, Reza «Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)». Systematic Entomology, 2011. DOI: 10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x.
* Hacker, H.H. & A. Saldaitis, 2010: Noctidae of the Socotra Archipelago (Yemen) with notes on the fauna of the southern Arabian Peninsula (Lepidoptera: Noctuoidea). Esperiana Buchreihe zu Entomologie Memoir 5: 172-241.