OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Missió d'Observació de les Nacions Unides a Libèria

La Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Libèria (UNOMIL) va ser una missió de manteniment de la pau de les Nacions Unides a Libèria. Va ser establerta en la Resolució 866 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1993) i amb seu a la capital Monròvia.
UNOMIL va ser creada com a part de l'Acord de Cotonou per donar suport als esforços de la Comunitat Econòmica dels Estats d'Àfrica Occidental (CEDEAO) a Libèria durant la Primera Guerra Civil liberiana (1989-1996). El seu mandat inicial era supervisar l'aplicació dels acords de pau entre les parts liberianes, investigar violacions de l'alto el foc, ajudar en el manteniment dels llocs de reunió i desmobilització de combatents, facilitar assistència humanitària, investigar violacions dels drets humans i monitorar el procés electoral. Durant el seu mandat, la UNOMIL va dur a terme el treball logístic mentre el Grup de Seguiment de la Comunitat Econòmica dels Estats d'Àfrica Occidental proporcionava seguretat i va dur a terme campanyes d'informació pública amb l'objectiu d'educar els votants.
Va ser substituïda per la Missió de les Nacions Unides a Libèria, establerta al setembre de 2003.

## Referències

* ↑ PDF Moussa Ouoba. «La CEDEAO et le chapitre VIII de la charte des Nations Unies. Aspects récents du maintien de la paix et de la sécurité en Afrique de l'Ouest.», 2013. Arxivat de l'original el 2016-08-04. [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ Adibe, Clement E. «The Liberian conflict and the ECOWAS-UN partnership». Third World Quarterly, 18, 3, 1997, pàg. 471–488. DOI: 10.1080/01436599714821.
* ↑ United Nations Dept. of Public Information. UN peacekeeping, 50 years, 1948-1998. United Nations Dept. of Public Information, 1998, p. 33.
* ↑ Francis, David J. Dangers of co-deployment: UN co-operative peacekeeping in Africa. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 128. ISBN 978-0-7546-4027-1.

## Enllaços externs

* Web d'UNOMIL
# Largo (Florida)

Largo és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens de l'1 de juliol de 2005 tenia 74.473 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Largo tenia 69.371 habitants, 34.041 habitatges, i 18.382 famílies. La densitat de població era de 1.710,4 habitants/km².
Dels 34.041 habitatges en un 17% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 46% no eren unitats familiars. En el 38,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,6% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 30,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.217 $ i la renda mediana per família de 41.523 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.186 $ mentre que les dones 24.477 $. La renda per capita de la població era de 20.848 $. Entorn del 6% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Largo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Largo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Fabio Chinello

Fabio Chinello (Pàdua, 2 de febrer de 1989) és un ciclista italià, que fou professional del 2014 al 2016.

## Palmarès

* 2013
** 1r al Memorial Polese
** 1r al Gran Premi De Nardi
** 1r a l'Astico-Brenta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Joan Font i Riera

Joan Font i Riera fou un músic i compositor espanyol nascut a Manacor (Mallorca) el segle XVIII (es desconeix la data exacta). Destacà en la composició de l'època amb obres com Goijs de la Mare de Déu dels Dolors de Manacor, Miserere i Stabat Mater, les quals es van representar durant diferents anys en la celebració de la Setmana Santa de Manacor.
Morí el 9 de juny de 1798, en la seva ciutat natal.

## Bibliografia

* ALONSO, Celsa. «Anguerri Profitós, Jorge.», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002.
# Bosquerola emmascarada de matollar

La bosquerola emmascarada de matollar (Geothlypis nelsoni) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc del bosc mixt i zones arbustives de Mèxic, al sud-est de Coahuila i centre de Nuevo León cap al sud fins Mèxic DF, Puebla, centre de Veracruz i oest i centre d'Oaxaca.

## Referències

* ↑ «Bosquerola emmascarada de matollar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Formigueret de collar

El formigueret de collar (Herpsilochmus pectoralis) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives i caatinga a les zones costaneres de l'est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formigueret de collar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Coelorinchus quadricristatus

Coelorinchus quadricristatus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües tropicals que viu entre 344-741 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Maldives i el Mar d'Andaman.

## Referències

* ↑ «Coelorinchus quadricristatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 Sa-a, Pascualita; Bailly, Nicolas. «Coelorinchus quadricristatus (Alcock, 1891)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Iwamoto, T. i M.E. Anderson, 1999. New species of Caelorinchus (Macrouridae, Gadiformes, Teleostei) from the Indian Ocean. Copeia (4):1079-1083.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO. Vol. 2.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
# Neogobius

Neogobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Neogobius caspius (Eichwald, 1831)
* Neogobius fluviatilis (Pallas, 1814)
* Neogobius melanostomus (Pallas, 1814)
* Neogobius pallasi (Berg, 1916)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Eichwald, C. E. von. 1831. Zoologia specialis quam expositis animalibus tum vivis, tum fossilibus potissimum Rossiae, in universam, et Poloniae in specie, ... Wilna. Zool. Specialis Pars posterior [3]: 404 pp., 2 pls.
* ↑ Pallas, P. S. 1814. Zoographia Rosso-Asiatica, sistens omnium animalium in extenso Imperio Rossico et adjacentibus maribus observatorum recensionem, domicilia, mores et descriptiones anatomen atque icones plurimorum. 3 vols. [1811-1814]. Petropoli. Zoographia Rosso-Asiatica, sistens omnium animalium ... v. 3: i-vii + 1-428 + index (I-CXXV), Pls. 1, 13, 14, 15, 20 and 21.
* ↑ Pallas, P. S. 1814. Zoographia Rosso-Asiatica, sistens omnium animalium in extenso Imperio Rossico et adjacentibus maribus observatorum recensionem, domicilia, mores et descriptiones anatomen atque icones plurimorum. 3 vols.
* ↑ Berg, L.S. 1965 Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volume 3, 4th edition. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem. (Russian version published 1949).
# Eugenio Barrejón Eguileu

Eugenio Barrejón Eguileu (Navarra, ? - Alacant, 4 de febrer de 1878) fou un militar i polític valencià d'origen navarrès, governador civil i alcalde d'Alacant durant el segle xix.
Ingressà a l'Exèrcit Espanyol i el 1850 es va retirar amb el grau de coronel. Durant el bienni progressista (1854-1856) fou nomenat governador militar d'Alacant. i durant l'epidèmia de còlera de 1854 va tenir una actuació destacada en l'erradicació de la malaltia, alhora que hagué de substituir provisionalment al governador civil Trinitario María González de Quijano Iturregu, que va morir durant la pandèmia.
Regidor de l'Ajuntament d'Alacant després de la revolució de 1868, en 1870 fou nomenat alcalde d'Alacant arran d'una epidèmia de febre groga a causa de la seva experiència en aquesta qüestió. El 1884 li aixecaren un monument per la seva actuació.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.62. ISBN 9788495484802.
# Boris Izaguirre

Boris Rodolfo Izaguirre Lobo (Caracas, 29 de setembre de 1965) és un escriptor i personatge televisiu veneçolà, naturalitzat espanyol.

## Biografia

Va ser guionista de telenovel·les d'èxit com Rubí o La dama de Rosa. Emigrat a Espanya, fixà la seva residència a Santiago de Compostel·la. Començà escrivint guions i, posteriorment, participà en programes de televisió com Crónicas Marcianas amb en Xavier Sardà o Channel nº4 amb Ana García-Siñeriz. En aquestes intervencions ha desenvolupat amb èxit un personatge desimbolt i provocador, aprofitant sense pudor la seva condició homosexual. També ha col·laborat al programa de ràdio "La Ventana", amb la periodista Gemma Nierga, on es mostra, per contrast, molt més seriós i, fins i tot, amb un cert aire d'intel·lectual.
Ha escrit articles en diverses publicacions: Zero, El País Semanal, Fotogramas i Marie Claire.
El 7 de febrer de 2006 es va casar a Barcelona amb Rubén Nogueira, amb qui vivia des de feia catorze anys.
L'any 2007 quedà finalista del Premi Planeta de narrativa, amb la novel·la Villa Diamante, que va presentar sota el pseudònim de Julia Brideshead Ponti i el títol fals Gio y las palmeras.

## Obra novel·lística

* El vuelo de los avestruces (1991)
* Azul petróleo (1998)
* Morir de glamour (2000)
* Verdades alteradas (2001)
* 1965 (2002)
* Fetiche (2003)
* Villa Diamante (Finalista del LIV Premi Planeta, 2007) ISBN 978-84-08-07597-4
* Y de repente fue ayer (2009) ISBN 978-84-08-08678-9
* Dos monstruos juntos (Planeta, 2011)
* Un jardín al norte (Planeta, 2014)
* Tiempo de tormentas (Planeta, 2018)

## Referències

* ↑ Casament de Boris Izaguirre i Rubén Nogueira (castellà)
* ↑ Finalista del Premi Planeta 2007, al 3cat24 (català)
* ↑ Amela, Victor-M «La Contra». La Vanguardia, 22-03-2018, pàg. 52.

## Vegeu també

* Veneçolans a Espanya

## Enllaços externs

* Plana sobre Boris Izaguirre Arxivat 2014-03-21 a Wayback Machine. al web d'Editorial PLaneta (castellà)
* Plana sobre Boris Izaguirre Arxivat 2005-12-15 a Wayback Machine. (castellà)
# Alejandro Damián Domínguez

El Chori Domínguez (nascut a Lanús, Argentina, el 10 de juny del 1981) és un futbolista professional italoargentí que actualment juga a les files de l'Olympiakos FC.

## Biografia
### Inicis

Va créixer a l'Argentina Argentina, on jugà fins al 2004 al River Plate quan va firmar per l'equip rus FK Rubin Kazan.

### Etapa a Rússia

Durant la pretemporada del 2006 el Rubin intentà vendre'l, però no estaven satisfets amb les ofertes ofertes i decidiren que continuara a l'equip.
Abans del començament de la temporada 2007 de la lliga Russa, Domínguez va fitxar pel FC Zenit Saint Petersburg per 7 milions d'Euros, convertint-se en el jugador més car venut entre equips de la Lliga russa de futbol (encara que aquest record ha estat superat actualment). Un dels seus millors partits va ser el 4-0 a la Copa de la UEFA davant el Bayern de Múnic que va dur al Zenit a la final final de la competició per primera volta en la seua història. Domínguez jugà excepcionalment, donant dues assistències.
El 13 de març de 2009, el Rubin va fitxar el 'Chori' de nou, ja que tenia problemes amb l'entrenador del Zenit, Dick Advocaat.
De nou al Rubin, va ser nomenat millor jugador de la lliga russa de l'any 2009 per la Unió Russa de Futbol.

### València CF

La bona temporada al Rubin va permetre que l'11 de desembre de 2009, s'anunciara que Domínguez fitxaria pel València CF, acord que es firmà el 14 de desembre. Firmà un contracte de tres anys i mig, però a causa de diverses lesions li costà aconseguí continuïtat amb l'equip.

## Estadístiques

Actualitzat fins al 21 de febrer de 2010
| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Europa | Europa | Total | Total |
| Club | Temporada | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols |
| Quilmes AC | 2000–01 | 25 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 6 |
| Quilmes AC | Total | 25 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 6 |
| CA River Plate | 2000–01 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 |
| CA River Plate | 2001–02 | 15 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 15 | 5 |
| CA River Plate | 2002–03 | 12 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 2 |
| CA River Plate | Total | 29 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 | 9 |
| FK Rubin Kazan | 2004 | 18 | 2 | 3 | 0 | 1 | 0 | 22 | 2 |
| FK Rubin Kazan | 2005 | 22 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 24 | 6 |
| FK Rubin Kazan | 2006 | 23 | 13 | 4 | 2 | 3 | 2 | 30 | 17 |
| FK Rubin Kazan | Total | 63 | 21 | 9 | 2 | 4 | 2 | 76 | 25 |
| Zenit St. Petersburg | 2007 | 24 | 3 | 4 | 3 | 7 | 0 | 35 | 6 |
| Zenit St. Petersburg | 2008 | 22 | 4 | 1 | 0 | 5 | 0 | 28 | 4 |
| Zenit St. Petersburg | Total | 46 | 7 | 5 | 3 | 12 | 0 | 63 | 10 |
| FK Rubin Kazan | 2009 | 23 | 16 | 2 | 0 | 6 | 2 | 31 | 18 |
| FK Rubin Kazan | Total | 23 | 16 | 2 | 0 | 6 | 2 | 31 | 18 |
| València CF | 2009–10 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
| València CF | Total | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
| Total carrera | Total carrera | 195 | 59 | 16 | 5 | 22 | 4 | 233 | 68 |

## Enllaços externs

* Fitxa a ESPN Arxivat 2010-03-01 a Wayback Machine. (castellà)
* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
* Estadístiques a Soccerway (castellà)
# Abu-l-Hussayn al-Utbí

Abu-l-Hussayn Abd-Al·là ibn Àhmad al-Utbí (àrab: أبو الحسين عبد الله بن أحمد العُتبي, Abū l-Ḥusayn ʿAbd Allāh b. Aḥmad al-ʿUtbī) fou un visir samànida que va servir a Nuh II ibn Mansur (976-997) sent nomenat pel càrrec el 977. Es va esforçar per disminuir la influència dels caps militars turcs com Abu-l-Hàssan Muhàmmad ibn Ibrahim as-Simjurí, i es va fer atorgar funcions civils i militars. Fou assassinat per agents dels generals Faik i as-Simjurí el 982 o 983. Fou el darrer visir samànida important.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 1021 i 1022
# Latòpolis

Latòpolis (Latopolis) fou el nom grec de l'antiga ciutat egípcia de Iunyt o Senet (Ta-senet). La ciutat moderna es diu Esna. El nom de Latòpolis li fou donat pel peix nilòtic "lates" que era un peix sagrat que s'enterrava a un cementiri a l'oest de la ciutat. Les caravanes que anaven a Núbia (Regne de Kush) sortien de la ciutat. Fou en algun moment la capital del nomós III de l'Alt Egipte després que ho foren Hieracòmpolis (Nekhen) i Eileithyiaspolis (Nekheb). A l'oest de la ciutat es troben dos cementiris de l'època de l'Imperi Nou. La principal resta faraònica de la ciutat és el temple de Khnum o Knum, en ple centre de la ciutat moderna a 9 metres per sota del nivell de carrer a uns 200 metres del riu construït en època ptolemaica sobre els fonaments d'un temple anterior de Tuthmosis III.

## Referències

* Article a egiptologia.org
* Harry Thurston Peck Article "Latopŏlis" a Harpers Dictionary of Classical Antiquities. Nova York. Harper and Brothers. 1898.
# Fairview Heights

Fairview Heights és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 15.034 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairview Heights tenia 15.034 habitants, 6.026 habitatges, i 4.206 famílies. La densitat de població era de 520,6 habitants/km².
Dels 6.026 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.131 $ i la renda mediana per família de 56.161 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.287 $ mentre que les dones 27.218 $. La renda per capita de la població era de 22.614 $. Aproximadament el 4,2% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairview Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairview Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Mas i Bauçà

Joan Mas i Bauzà (Deià, 8 de febrer de 1928 - Palma, 19 d'agost de 1992) fou un escriptor mallorquí.
Llicenciat en Dret, funcionari de l'administració pública i ocasional crític de cinema, va consagrar gran part de la seva carrera al teatre. Fou membre actiu de l'Obra Cultural Balear i col·laborador en diaris com Cort, Diario de Mallorca i Baleares.

## Obres publicades o representades
### Novel·la

* 1981 L'espectacle (Barcelona: Selecta, 1981 ISBN 8429804722)

### Poesia

* 1977 Ara plouen figues (Ciutat de Mallorca: Cort, 1977 ISBN 8485049489)

### Teatre

(Dates d'aparició o d'estrena)
* 1949 Un dematí ben aprofitat, entremès
* 1949 El fusteret de la parròquia, entremès
* 1949 Sa primera ruixada, entremès
* 1953 Sa padrina (Palma: Cort, 1978)
* 1954 Anar per llana i romandre tos
* 1954 Mumare és una fadrina
* 1955 En Tià Taleca
* 1956 Ca-nostra (Palma: Moll, 1974)
* 1957 Ses monges blaves
* 1960 Molta feina i pocs doblers (Palma: Cort, 1981 ISBN 8485049888)
* 1961 El món per un forat (Palma: Moll, 1961)
* 1961 La seu plena d'ous
* 1962 Escàndol a Camp de Mar: dos mil porcs (Palma: Daedalus, 1966)
* 1963 Un senyor damunt d'un ruc (Palma: Imp. Mossèn Alcover, 1965)
* 1963 Sogres i nores
* 1966 Cavallet quan eres jove (Palma: Moll, 1985 ISBN 8427304749)
* 1970 Ca nostra (2a. versió)
* 1971 El sopar agre
* 1974 Trifulgues de gent casada
* 1975 Una dona és per a un rei (Palma: Imp. M. Alcover, 1975)
* 1980 Tocats des boll (Palma: Moll, 1981 ISBN 8427303041)
* 1982 Alegria de conill
* 1984 Una i oli (nova versió de Trifulgues de gent casada)
* 1985 Tot va com una seda
* 1985 Ses tres lluciferes
* 1986 Pocs i mal avinguts
* 1989 Res més per avui

## Premis literaris

* 1961 Premi Born de teatre per Ca-nostra
* 1965 Premi Ciutat de Palma de teatre per Escàndol a Camp de Mar: dos mil porcs
* 1966 Premi Mallorca per Cavallet quan eres jove
* 1971 Premi Born de teatre per El sopar agre
* 1980 Sant Jordi per L'espectacle

## Altres reconeixements

* A Deià se li ha dedicat l'Amfiteatre Joan Mas i Bauçà.
* A Palma un carrer duu el seu nom.

## Referències

* ↑ «Mas Bauzà, Joan». Qui és qui. Índex d'autors. Institució de les Lletres Catalanes. [Consulta: 20 desembre 2016].

## Bibliografia

* Joan Mas i Vives, coordinador Diccionari del teatre de les Illes Balears I Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2003 ISBN 9788484154822

## Enllaços externs

* Fitxa de l'autor al Qui és qui de les lletres catalanes Arxivat 2007-10-01 a Wayback Machine.
# Bohdanovce

Bohdanovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1335.
# François N'Doumbé

François N'Doumbé (Douala, 30 de gener de 1954) és un exfutbolista camerunès de les dècades de 1970 i 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Camerun amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a Union Douala.

## Referències

* ↑ François N'Doumbè-Léa - International Appearances
* ↑ «Perfil a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Francois Ndoumbe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «18 mars 1984 : les Lions sont champions d'Afrique: Il y a 25 ans, le Cameroun a remporté sa première CAN en Côte d'Ivoire». Cameroon Tribune, 18-03-2009. Arxivat de l'original el 2012-02-24. [Consulta: 11 setembre 2009].
* ↑ François N'Doumbé a National-Football-Teams.com (anglès)
# Coelorinchus platorhynchus

Coelorinchus platorhynchus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 871-1034 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i les Índies Orientals.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus platorhynchus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.