OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ismail

«Ismail» té aquests significats:
Onomàstica:
* Ismaïl (Ismael), nóm àrab del personatge bíblic fill d'Ibrahim (Abraham)
* Ismaïl (nom), nom propi, utilitzat per molts personatges àrabs i musulmans
* Ismaïl ibn Jàfar, imam ismaïlita (segle viii)
* Prínceps samànides:
** Ismaïl ibn Àhmad, governador de Bukharà 885-892, de Transoxiana 892-907
** Ismaïl ibn Nuh al-Múntasir, emir 999-1005
* Ismaïl I de Pèrsia o Ismaïl-Xah (1487-1524), primer xa de la dinastia safàvida de Pèrsia
* Ismaïl II de Pèrsia, xa safàvida de Pèrsia 1576-1578
* Ismaïl III de Pèrsia, xa safàvida de Pèrsia 1750-1760
* Ismaïl ibn Alí (1684–1727), sultà del Marroc
* Ismaïl ibn Muhàmmad Alí (1795–1822), general egipci, fill de Muhàmmad Alí Paixà
* Ismaïl Paixà (1830-1895), valí i khèdiv d'Egipte i Sudan
Geografia:
Altres:
# Rukn al-Din Barbak I

Rukn al-Din Barbak I (Rukn al-Din Barbak Shah) fou sultà de Bengala, fill de Nasir al-Din Mahmud I al que va succeir a la seva mort vers 1459, regnant fins a 1474. Va adquirir gran reputació en les lluites contra els sobirans hindús d'Orissa (els Gajapati de Kalinga) i del nord i est de Bengala (el rei Kameshwar de Kamarupa o Assam i el regne de Mithila), i va reconquerir Sylhet i Chittagong als arakanesos. les seves forces armades van estar formades principalment per habshis és a dir esclaus africans, i per mercenaris àrabs. Es diu que molts dels seus èxits militars foren dirigits per un mercenari àrab i combatent de la fe (ghazi) Shah Ismail Ghazi Arabi. Quan van córrer rumors que aquest es proposava erigir-se un regne per a ell mateix aliat a Kamrup (Kamarupa), Barbak el va fer matar. Després de l'expedició a Kamarupa els seus dominis es van estendre fins al riu Karatoya al nord-est; també va arribar fins al fort d'Hajiganj i rodalia a Tirhut el 1468 arribant així al nord fins al riu Buriganga. Va tenir seu a Ghawr i el país va prosperar. Fou un mecenes de la literatura bengalina.

## Bibliografia

* Ahmed Shamsuddin, Ruknuddin Barbak Shah Arxivat 2010-11-30 a Wayback Machine., a Banglapedia: The National Encyclopedia of Bangladesh, Asiatic Society of Bangladesh, Dhaka, [consulta el 3 de maig de 2011].
# 1. Fußballclub Frankfurt

El 1. Fußballclub Frankfurt és un club de futbol alemany de la ciutat de Frankfurt de l'Oder, Brandenburg.

## Història

El club va ser fundat com el club de l'exèrcit anomenat KVP Vorwärts Leipzig el 1951. L'any 1953, el club fou traslladat per les autoritats a Berlín sota el nom ZSK Vorwärts Berlin. La següent temporada fou anomenat ASK Vorwärts Berlin i inicià una època d'èxits esportius. El 1966 canvià el nom per FC Vorwärts Berlin. L'any 1971, el club fou traslladat de nou, aquest cop a Frankfurt de l'Oder, per reemplaçar l'equip de la policia secreta SG Dynamo, que s'havia desfet. Amb la reunificació alemanya el club finalitzà la seva relació amb l'exèrcit i adoptà el nom de FC Victoria Frankfurt/Oder. Després de patir problemes econòmics el 1993, es reorganitzà com a Frankfurter FC Viktoria 91. El dia 1 de juliol de 2012, es fusionà amb MSV Eintracht Frankfurt esdevenint 1. FC Frankfurt.

## Palmarès

* Lliga de la RDA de futbol:
** 1958, 1960, 1962, 1965, 1966, 1969
* Copa de la RDA de futbol:
** 1954, 1970

## Referències

* ↑ Eberhard, Hans. «Fusion zum 1. FC Frankfurt perfekt» (en alemany). Märkische Oderzeitung, 26-05-2012. Arxivat de l'original el 30 de gener 2020. [Consulta: 19 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web a Abseits Soccer Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine.
# Ninimma

Ninimma o Nin-imma és una deessa sumèria, babilònia i accàdia de la fertilitat, deïficació dels genitals femenins. Els seus pares són Enki i Ninkurra.
El seu nom prové de NIN.IMMA (del sumeri NIN, «senyora» o «deessa») i IMMA («riu» o «aigua que va crear tot»).
En un Cant a Ninimma, es diu: «Ninimma, ets la titular del segell del tresor ... Ets la guardiana dels grans déus ... Ets la senyora de tots els grans ritus al temple Ekur...»

## Referències

* ↑ In the Wake of the Goddesses: Women, Culture and the Biblical Transformation of Pagan Myth, 1992. Per Tikva Frymer-Kensky (anglès)
* ↑ The cosmological articulation of sexuality. En Sex and Eroticism in Mesopotamian Literature (anglès)
* ↑ A song to Ninimma (anglès)

## Bibliografia

* Jordon, Michael. Encyclopedia of Gods (en anglès). Kyle Cathie Limited, 2002.
# Concurs d'Heralds i Trompetes

El concurs d'heralds i trompetes foren unes competicions artístiques que es disputaren juntament amb les proves esportives dins del marc dels Jocs Olímpics a la Grècia antiga.
A la 96a Olimpíada, any 396 aC, es va incloure per primer cop el concurs d'heralds i trompetes, que ja era un element formal del ritual olímpic realitzat pels kerykes (heralds) i salpinktai (trompetistes). Els guanyadors eren escollits per la claredat d'elocució i l'audibilitat de la seva veu o trompa.
Alguns vencedors notables van ser:
* Krates d'Èlida 396 aC (primer campió) herald
* Timaios d'Èlida 396 aC (primer campió) trompeter
* Herodor de Mègara (10 cops campió) 328–292 aC trompeter
* Diogenes d'Efes 69–85 dC (5 cops campió) trompeter
* Valerius Eklektus de Sinope 245, 253–261 dC (4 cops campió) herald

## Referències

* ↑ Ancient Greek Athletics By Stephen G. Miller Page 85 ISBN 0-300-10083-3 (2006)
# Akysis meridionalis

Akysis meridionalis és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 3,1 cm de llargària total. Es troba a Àsia: sud de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. i M. Kottelat 1998. The catfish genus Akysis Bleeker (Teleostei: Akysidae) in Indochina, with descriptions of six new species. J. Nat. Hist. 32:1057-1097.
* Ng, H. H. & D. J. Siebert. 2004. A new species of the catfish genus Akysis (Siluriformes: Akysidae) from southern Borneo. Zootaxa Núm. 733: 1-8.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Il falco e la colomba

Il falco e la colomba és una pel·lícula dramàtica italiana del 1981 dirigida per Fabrizio Lori.

## Argument

Michele Alemani és un polític en ascens al seu partit quan un grup de terroristes li dispara a les cames. Una noia que, al cotxe amb el seu xicot, ho ha vist tot, l'ajuda fent servir la seva bufanda com a torniquet, però fuig de seguida.
Un cop curat, l'Alemanni coneix la noia per casualitat en un restaurant i intervé donant cops de puny al seu xicot que la colpeja i amenaçant-la. Ella fuig, després de donar una bufetada a Alemanni.
Durant un càsting Alemanni troba una foto de la noia, Viva Montero, que és model i actriu de professió i decideix contractar-la per una campanya política. Comença a festejar-la i, amb l'excusa de tornar-li la bufanda, va a visitar-la a l'hotel on viu. Els dos van junts a una festa on fan l'amor, però ella inicialment l'allunya. Aquí l'Almanni descobreix que l'Eva és una drogaddicta i decideix ajudar-la a desintoxicar-se.
Mentre la noia és a la clínica, l'Alemanni se separa de la seva dona Rita, i quan l'Eva és donada d'alta els dos es traslladen junts. Però el seu sogre, que també és l'actual cap del seu partit polític, veu en aquesta relació una amenaça per a l'ascendència política de Michele, així que inventa una manera de separar-los. Parla amb l'Eva, la convenç que deixi Michele, mentre que al mateix temps un aliat seu convenç Il Pezzà, l'exnòvio d'Eva, perquè li injecti una dosi d'heroïna.
L'Eva al bany, en estat d'alteració induït per l'heroïna, treu la sang amb la xeringa i es desmaia. Michele, en arribar a casa, no s'adona de res, però mentrestant arriba la policia i, havent trobat la noia al bany, porten Michele a la presó.
L'Eva, tornada a la clínica, decideix treure's la vida deixant-se caure des de la terrassa de la seva habitació. Michele, a qui li donen la notícia a la presó, es deixa anar a la desesperació.

## Repartiment

* Lara Wendel: Viva Montero
* Fabio Testi: Michele Alemani
* Simonetta Stefanelli: Rita Alemani
* Ugo Bologna:
* Mico Galdieri:
* Riccardo Peroni:
* Salvatore Aiesi:
* Luciano Crovato:
* Emiliano Di Meo:
* Tom Felleghy:
* Ferdinando Di Lena:
* Salvatore Billa:
* Danilo Mattei: Pezzá
* Nicola Di Gioia: poliziotto

## Banda sonora

La banda sonora, composta per Stelvio Cipriani, no ha estat publicada. La pel·lícula també utilitza la cançó September Morn, cantada per Neil Diamond dos anys abans.

## Recepció

A la seva estrena, Segnalazioni Cinematografiche va estigmatitzar la pel·lícula de la següent manera: «La pel·lícula és, de fet, només una fotonovel·la brillant, risible en els diàlegs, en el disseny dels personatges, en el retrat de l'entorn.»»" FilmTv.it, en la mateixa línia, resumeix: «Barreja insignificant entre sentiment i senyals "socials".»

## Referències

* ↑ Il falco e la colomba a davinotti.com
* ↑ Il falco e la colomba. A Scandicci, a Il Corriere Fiorentino, 16 de març de 2009
* ↑ Il falco e la colomba a archiviodelcinemaitaliano.it
* ↑ Segnalazioni Cinematografiche. 93 any=1982.
* ↑ Il falco e la colomba a Rivista del cinematografo
* ↑ Il falco e la colomba a filmtv.it

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Ritu romà

El ritu romà és el ritu litúrgic catòlic utilitzat a Roma. Ha tingut diverses formes. Va prendre la seva forma actual en els anys que van seguir immediatament el Concili Vaticà II. La forma que tenia la missa d'aquest ritu entre els anys 1570 i 1970 és coneguda com a missa tridentina, de la qual l'última versió, imposada pel papa Joan XXIII l'any 1962, pot ser usada com «forma extraordinària» del ritu romà. La missa del ritu litúrgic romà «va ser modificada i reconstruïda substancialment en algun moment entre els segles IV, VI i VII». No cal imaginar que la missa tridentina hagi estat gairebé idèntica a la del ritu romà del segle vii, tant menys a la dels primers segles.

## Bibliografia

* Baldovin, SJ., John F., (2008). Reforming the Liturgy: A Response to the Critics. The Liturgical Press.
* Morrill, SJ, Bruce T.; Bodies of Worship: Explorations in Theory and Practice. The Liturgical Press.
* Foley, Edward; Mitchell, Nathan D.; and Pierce, Joanne M.; A Commentary on the General Instruction of the Roman Missal. The Liturgical Press.

## Referències

* ↑ Motu proprio Summorum Pontificum
* ↑ Carta del Sant Pare Benet XVI als bisbes que acompanya la Carta Apostòlica "motu proprio data"Summorum Pontificum sobre l'ús de la Litúrgia Romana anterior a la reforma efectuada el 1970
* ↑ «Litúrgia de la Missa». Arxivat de l'original el 2008-05-17. [Consulta: 14 juliol 2010].
* ↑ «El Ritu Romà antic no és exactament el mateix que avui es fa servir.» Així va escriure Adrian Fortescue l'any 1907 (Litúrgia Arxivat 2008-09-05 a Wayback Machine.).

## Vegeu també

* Missa, per a una descripció de la forma ordinària actual de la celebració eucarística del ritu romà.
# 2a Flota Aèria (Alemanya)

La 2a Flota Aèria (alemany: Luftflotte 2) va ser una de les principals unitats de la Luftwaffe alemanya durant la Segona Guerra Mundial. Va ser creada l'1 de febrer de 1939 a Braunschweig, sent dissolta el 27 de setembre de 1944.

## Història

Formada l'1 d'octubre de 1939 com a VII Districte Aeri Brunswick, el 12 d'octubre de 1937 com a 7è Districte Aeri i el 4 de febrer de 1938 com a 2n Comandament del Grup de la Força Aèria, fins a adquirir el seu nom definitiu l'1 de febrer de 1939, era responsable del nord-est d'Alemanya.
Durant la campanya occidental va recolzar l'acció del Armeegruppen B a través dels Països Baixos, Bèlgica i el nord de França. Des d'aquestes zones, va operar contra objectius al sud d'Anglaterra i Londres durant la batalla d'Anglaterra.
El 1941 va ser traslladat al Front Oriental, on dona suport a les accions del Grup d'Exèrcits Centre, atacant els defensors de Moscou. Finalment, el 15 de novembre d'aquell mateix any és enviat a Itàlia. El comandant de la Luftflotte 2, Generalfeldmarschall Albert Kesselring, va ser nomenat comandant en cap del sud; traslladant el quarter general a la nova seu a Frascati, prop de Roma.
A principis de 1943 actuà al sud-est d'Alemanya, al sud de França i Itàlia.
Dissolta el 27 de setembre de 1944, el personal restant va ser emprat per a la formació de la Luftflotte 10; i les seves tasques van ser assumides pel comandament general de la Luftwaffe a Itàlia.

## Zones de desplegament

* 1939 : Defensa d'occident
* 1940 : França
* 1941 : Sector central de Front Oriental
* 1942 : Mediterrània i Àfrica
* 1943 : Mediterrània i Àfrica
* 1944 : Itàlia

## Comandants

* General Hellmuth Felmy, 1 de febrer de 1939 – 12 de gener de 1940
* Generalfeldmarschall Albert Kesselring, 12 de gener de 1940 – 11 de juny de 1943
* Generalfeldmarschall Wolfram Freiherr von Richthofen, 12 de juny de 1943 – 27 de setembre de 1944

### Caps de l'Estat Major

* Oberst Josef Kammhuber, 1 d'octubre de 1939 – 19 de desembre de 1939
* Generalmajor Wilhelm Speidel, 19 de desembre de 1939 – 30 de gener de 1940
* Oberst Gerhard Bassenge, 30 de gener de 1940 – 31 de juliol de 1940
* Oberst Hans Seidemann, 5 d'octubre de 1940 – 11 d'agost de 1942
* Generalmajor Paul Deichmann, 25 d'agost de 1942 – 25 de juny de 1943
* Generalleutnant Ernst Müller, 1 d'octubre de 1943 – de setembre de 1944
# Mthatha

Mthatha és un poble de la Província Oriental del Cap a Sud-àfrica.
Mthatha va ser la capital del bantustan de Transkei mentre van existir aquests territoris durant l'aplicació de les polítiques de desenvolupament separat de l'apartheid. El poble va ser fundat el 1869 per Richard Calverley.
És el poble natal de Nelson Mandela, que va ser líder de la lluita contra l'apartheid i president de Sud-àfrica.
# Conferència de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic de 2021

La Conferència de les Nacions Unides sobre Canvi Climàtic de 2021 és la vint-i-sisena ponència de les parts de la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (COP26) i té lloc entre el 1r i el 12 de novembre de 2021 a la ciutat de Glasgow, Escòcia. La conferència estava prevista per al mes de novembre del 2020, però fou ajornada com a conseqüència de la pandèmia de COVID-19. La conferència també inclou la quinzena reunió de les parts del Protocol de Kyoto (CMP16) i la tercera reunió de les parts de l'Acord de París (CMA3).

## Referències

* ↑ «L'ONU posposa la pròxima cimera del clima pel coronavirus». El Periódico, 01-04-2020. [Consulta: 31 octubre 2021].
# Akysis portellus

Akysis portellus és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 3,4 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 32-33.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Myanmar.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. i M. Kottelat 1998. The catfish genus Akysis Bleeker (Teleostei: Akysidae) in Indochina, with descriptions of six new species. J. Nat. Hist. 32:1057-1097.
* Ng, H. H. 2009. Akysis portellus, a new species of catfish from the Sittang River drainage, Myanmar. Journal of Threatened Taxa 1(1): 1-7.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Secured by Design

Secured by Design (o SBD) és el nom que rep una iniciativa de prevenció del crim de l'Association of Chief Police Officers del Regne Unit iniciada el 1989 i després reactivada el 1999 en tot el territori nacional. Es basa en els principis que anomenen designing out crime, o "deslliurar-se del crim a través del disseny arquitectònic", en referència a les polítiques de l'espai defensable. El Primer Ministre, la unitat de Reducció del Crim del Ministeri de l'Interior, el DETR i els municipis donen suport a aquest iniciativa, a més de rebre ajudes financeres de cambres de comerç i indústria.
El nom del projecte inclou un seguit de projectes de la policia nacional interrelacionats entre ells que fan referència al disseny estratègic de seguretat d'habitatges de nova construcció i renovats, o en àmbits comercials, i paral·lelament a altres operacions de prevenció policial.
En primer terme es tracta d'una iniciativa dirigida a les immobiliàries per adaptar-se a mesures i polítiques de prevenció de la criminalitat, per tal de fer els actes delictius més difícils de dur a terme, de dissuadir als delinqüents, i de crear entorns urbans més segurs. Secured by Design és una política que segueix un dels objectius de planificació principals del govern britànic, l'aposta per la seguretat amb èmfasi especial en l'àmbit privat.
A les empreses que apliquen aquest tipus de mesures se'ls atorga l'estatus d'empresa llicenciada per Secured by Design. Entre aquestes 480 empreses que conformen la seva base privada, es troben fabricants de portes i finestres que augmentin la seguretat, amb el segell de la policia de Police Preferred Specification, o "producte recomanat per la policia".
Tanmateix, les iniciatives de SBD no garanteixen en cap cas que una zona residencial serà impenetrable al delicte. Allò que indica aquest segell és que els habitatges han estat dissenyats segons un procés de disseny i seguretat, i supervisats per la policia i agències privades.

## Vegeu també

* Teoria de l'espai defensable

## Referències

* ↑ http://www.guardian.co.uk/society/2012/oct/30/cctv-increases-peoples-sense-anxiety

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Rosamygale grauvogeli

Rosamygale grauvogeli és l'única espècie del gènere extint Rosamygale, aranyes migalomorfes de la família dels hexatèlids. És l'aranya migalomorfa més antiga i l'ancestre més antic que es coneix de les actuals taràntules. Va ser descrit per Selden i Gall l'any 1992.
Es coneixen deu exemplars trobats a la part nord del departament dels Vosges, al nord-est de França. Les característiques dels sediments indiquen que vivien en llocs costaners semiàrids.
En el manga One Piece, al capítol 998, es revela que el personatge Black Maria té el poder de convertir-se en aquesta espècie.

## Referències

* 1 2 3 Dunlop, J.A.; Penney, D.; Jekel, D. «A summary list of fossil spiders and their relatives, version 19». World Spider Catalog, 2017. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Fossil Arachnids Page 120 Jason A. Dunlop, David Penney - 2012
* ↑ How Long Things Live Anthony D. Fredericks - 2010
* ↑ Selden, Paul A.; Gall, Jean-Claude «A Triassic mygalomorph spider from the northern Vosges, France». Palaeontology, 35, 1, 1992, p. 211–235 [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Selden, Paul A. «La historia geologica de las arañas (Araneae)». PaleoEntomología, 1996, p. 105-112 [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «One Piece 998 Manga Plus». [Consulta: 13 desembre 2020].
# 307

El 307 (CCCVII) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Pàmfil de Beritos comença a escriure l'Apologia d'Orígenes.
* Galeri venç els sàrmates per segona vegada.

## Referències

* ↑ Van Nuffelen, 2005, p. 103.

## Bibliografia

* Van Nuffelen, P. «Two Fragments from the Apology for Origen in the Church History of Socrates Scholasticus» (en anglès). The Journal of Theological Studies, 56, 1, 2005, pàg. 103-114. DOI: 10.1093/jts/fli005.
# Izquierda Democrática Cántabra

Izquierda Democrática Cántabra (IDCAN) va ser un partit d'ideologia d'esquerra inscrit en el Ministeri de l'Interior el 22 de setembre de 1997 i format per antics membres d'Izquierda Unida de Cantàbria.
Els seus caps visibles eren els polítics càntabres Àngel Agudo i Martín Berriolope. Aquest últim, com a representant del partit, va ser un dels ponents (al costat dels representants del Partit Popular de Cantàbria, PSC-PSOE, UPCA i PRC) en el Pacte de Carmona del 29 de desembre de 1997, pel qual es consensuava la reforma de l'Estatut d'Autonomia de Cantàbria.
IDCAN va acudir a cites electorals coaligat amb el Partit Socialista de Cantàbria (PSC-PSOE) sota la denominació de PSOE-Progressistes. Al maig del 2003, després de les eleccions autonòmiques a Cantàbria, van passar a formar part del nou Govern PSC-PRC a conseqüència del seu pacte preelectoral amb els socialistes càntabres. Finalment, el 8 de novembre del 2003 van decidir dissoldre's com a partit i integrar-se plenament en el PSC-PSOE.