OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cambra de Diputats del Brasil

La Cambra de Diputats del Brasil (en portuguès Câmara dos Deputados) és la cambra baixa del Congrés Nacional del Brasil. Actualment està format per 513 diputats que, a través d'un vot proporcional, són elegits per un mandat de quatre anys.
Als membres d'aquesta cambra els competeix elegir els membres del Consell de la República i autoritzar l'obertura de processos contra el President o qualsevol membre del seu gabinet.

## Composició

El nombre de diputats per estat és distribuït conforme al nombre d'habitants de l'Estat d'acord amb el cens. Aquesta proporcionalitat és limitada, ja que el nombre màxim de diputats és 70 i el mínim 8.
| Unitats Federatives | Nombre de diputats |
| São Paulo | 70 |
| Minas Gerais | 53 |
| Rio De Janeiro | 46 |
| Bahia | 39 |
| Rio Grande do Sul | 31 |
| Paraná | 30 |
| Pernambuco | 25 |
| Ceará | 22 |
| Maranhão | 18 |
| Goiás | 17 |
| Pará | 17 |
| Santa Catarina | 16 |
| Paraíba | 12 |
| Espírito Sant | 10 |
| Piauí | 10 |
| Alagoas | 9 |
| Acre | 8 |
| Amazones | 8 |
| Amapá | 8 |
| Districte Federal | 8 |
| Mato Grosso do Sul | 8 |
| Mato Grosso | 8 |
| Rio Grande do Norte | 8 |
| Rondônia | 8 |
| Roraima | 8 |
| Sergipe | 8 |
| Tocantins | 8 |

### Blocs

En l'actualitat existeixen dotze blocs parlamentaris, sense comptar als tres partits que sol tenen un representant. El major bloc és el que formen el Pmdb i el Ptc, liderat per Henrique Eduardo Alves. El segon el foman únicament els diputats del Pt i està liderat per Maurício Rands. Per la seva part, Sérgio Petecão lidera el bloc format per més partits: Psb, Pdt, Pc Dg. B, Pmn i Prb.
La resta de blocs està format únicament per un partit, sent els líders els següents: José Aníbal del Psdb, Antônio Carlos Magalhães Net de Dem, Luciano Castro del Pr, Mário Negromonte del Pp, Jovair Arantes del Ptb, Sarney Filho del Pv, Fernando Corugeixi del Pps, Hugo Lleial del Psc i Luciana Genro del Psol.

## Notes

* ↑ Líderes i Vicelíders dos Partits Arxivat 2008-12-21 a Wayback Machine. a la pàgina web de la Cambra dels Diputats.
# Filarétovka

Filarétovka (en rus: Филаретовка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 329 habitants.
# Comtats d'Albània

Segons la Constitució de 1998, Albània està dividida en dotze comtats (albanès: qark) o prefectures (albanès: prefekturë). A cada comtat s'hi constitueix un consell format pels síndics de les viles i comunes que el formen, sota la supervisió d'un prefecte nomenat pel govern, i tenen funcions administratives de coordinació i desenvolupament regional en temes com ara salut, comunicacions, educació, ordre públic,... Encara que la seva autonomia financera és mínima, depenent estretament del govern central. Foren establerts en 1991 després del canvi de règim que va suposar la revolució romanesa de 1989.

## Llista dels comtats

La llista de comtats és la següent, amb les dades de població corresponents a 1 de gener de 2008, facilitades per l'Institut d'Estadística de la República d'Albània:
| Comtat | Capital | Població | Superfície |
| Berat | Berat | 172.694 | 1.798 |
| Dibër | Peshkopi | 143.341 | 2.586 |
| Durrës | Durrës | 314.862 | 766 |
| Elbasan | Elbasan | 349.530 | 3.199 |
| Fier | Fier | 379.221 | 1.891 |
| Gjirokastër | Gjirokastër | 102.990 | 2.884 |
| Korçë | Korçë | 260.890 | 3.710 |
| Kukës | Kukës | 75.746 | 2.373 |
| Lezhë | Lezhë | 160.752 | 1.620 |
| Shkodër | Shkodër | 249.982 | 3.561 |
| Tirana | Tirana | 811.388 | 1.653 |
| Vlorë | Vlorë | 148.651 | 2.706 |

## Referències

* ↑ Andrea Lippi, Theodore N. Tsekos. Local Public Services in Times of Austerity Across Mediterranean Europe (en anglès). Springer International Publishing, 2018, p. 207. ISBN 9783319762258.
* ↑ [«Full de càlcul elaborat per l'Institut d’Estadística de la República d’Albània (albanès)(anglès)». Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 4 octubre 2009]. Full de càlcul elaborat per l'Institut d’Estadística de la República d’Albània (albanès)(anglès)]
# Smixliàievka

Smixliàievka (en rus: Смышляевка) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2010 tenia 608 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Port de les Cases d'Alcanar

El Port de les Cases d'Alcanar és un port públic pesquer i esportiu situat enfront del nucli de les Cases d'Alcanar, al municipi d'Alcanar (Montsià). És el port més meridional de la costa catalana i l'únic que disposa d'una bocana orientada al nord-est. N'és el titular l'organisme de Ports de la Generalitat. Té 2 dics i 14 molls, amb un total de 992 metres lineals de molls. El calat de la bocana és de 4,5 metres.

## Història

La construcció del port va ser promoguda i financiada per la Confraria de Pescadors de les Cases d'Alcanar. Aquesta confraria es va constituir el 1942, però els seus inicis es remunten al 1911, amb la constitució de la Sociedad de Marineros. En aquells temps les embarcacions es propulsaven a rems i veles, i restaven varades a la platja. Amb l'aparició de les embarcacions a motor, els pescadors van buscar punts d'amarratge en ports propers, la Ràpita i Vinaròs, principalment, i les famílies van començar a traslladar-se a viure-hi. Per a solucionar-ho, la confraria de pescadors sol·licitava constantment al govern de l'Estat la construcció d'un port, però la demanda mai va ser atesa. El 1972 l’alcalde i el patró major de la Confraria de Pescadors van demanar a Madrid l'autorització per construir un espigó per a la protecció de la platja de les Cases d'Alcanar, que acabaria sent la dàrsena pesquera, finançada pels membres de la confraria i finalitzada el 1987.

## Dàrsena pesquera

La dàrsena pesquera ocupa els molls de Ribera, Ponent i Llevant. Disposa d'una llotja de 352 m², 21 casetes de pesca, dipòsit de gel i magatzem. La flota pesquera té 16 vaixells.
La llotja de peix va ser reformada l'any 2010 per l'empresa pública Ports de la Generalitat. La subhasta té lloc cada dia feiner, al voltant de les cinc de la tarda. Els visitants poden observar la subhasta del peix, sense interferir en les tasques del sector pesquer.

## Dàrsena esportiva

La dàrsena esportiva disposa de 181 amarradors per a embarcacions de fins a 12 metres d'eslora. Està gestionada pel Club Nàutic les Cases d'Alcanar, que disposa d'un edifici social, un bar restaurant, una escola de vela, i una secció de pesca esportiva que organitza diverses activitats, com sortides i concursos de diferents modalitats de pesca.

## Referències

* 1 2 «Port de les Cases d'Alcanar». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Ports de la Generalitat iniciarà les obres del dic de recer de les Cases d’Alcanar el 2022». El Mercantil, 22-12-2020.
* 1 2 3 «Port de les Cases d’Alcanar». Ports de la Generalitat, Generalitat de Catalunya.
* ↑ «El Col·lectiu de socis de la Confraria de Pescadors de les Cases d’Alcanar, premiat a la Nit de la Pesca». L'Ebre Digital, 16-12-2022.
* ↑ «Llotja de la Confraria de pescadors». Ajuntament d’ Alcanar.
# Panisello

Panisello és una varietat d'olivera pròpia de -i amb distribució dins- la comarca del Baix Ebre, a la província de Tarragona. A partir de la dècada dels 90s del segle xx, va començar a expandir-se de forma relativa a les Terres de l'Ebre gràcies a que un planterista la va promocionar des de Tortosa. Possiblement, aquest tipus d'olivera descendeix de la varietat sevillenca. Se la considera una de les oliveres millors per la qualitat i quantitat d'oli que produeix.

## Característiques agronòmiques

Olivera de vigor mitjà, port erecte i ramificació mitjana amb fulla estreta. Pinyol de pes elevat i allargat. El seu fruit s'usa per a l'almàssera ja que les olives -amb un rendiment alt en oli fruitat verd amb connotacions verdes i madures- és ric en àcid oleic. En boca és lleugerament picant i equilibra agradablement el dolç i l’amarg. La seva astringència es considera de baixa intensitat.

## Referències

* ↑ «Les varietats catalanes d'olivera». Quaderns agraris (Institució catalana d'estudis agraris), 2019. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «variedades» (en castellà). Mitoplant. Arxivat de l'original el 2021-08-24. [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya». IRTA. [Consulta: 24 agost 2021].
# Amado Guevara

Amado Guevara (Tegucigalpa, 2 de maig de 1976) és un exfutbolista hondureny, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera en els clubs del seu país Olimpia i Motagua. La seua carrera prossegueix per Espanya (Reial Valladolid), Mèxic (Toros Neza i CD Zacatepec) i Costa Rica (Saprissa).
A l'abril del 2003 signa amb el MetroStars, de la Major League Soccer estatunidenca, amb qui arriba a la primera final de la història del club, de la US Open Cup, en eixa primera campanya. A la segona marca 10 gols i és nomenat per a MVP. El 2005 hi marca onze gols amb l'equip de Nova York.
El 2006, esclata un conflicte entre el jugador i el club. El MetroStars va permetre que entrenara amb el CD Motagua, però el migcampista va disputar diversos partits amistosos amb l'equip d'Hondures. Finalment, retorna als Estats Units. En finalitzar la campanya 2006 de la MLS és transferit al Chivas USA, on tan sols participa en quatre ocasions.
Retorna al CD Motagua el 2007, on esdevé en un dels jugadors clau de l'equip d'Hondures. A l'abril de 2008, recala al Toronto FC. El desembre de 2009 retorna al Motagua.

## Internacional

Guevara ha estat el capità i el jugador amb més partits internacional amb la selecció d'Hondures. Va ser nomenat Jugador Més Valuós a la Copa Amèrica 2001, en la qual el seu país arriba a la tercera posició.

## Palmarès

* Liga Nacional de Honduras (4): 1997-98 Apertura, 1997-98 Clausura, 1999-2000 Apertura, 1999-2000 Clausura
* Copa Interclubs de la UNCAF (1): 2007
* Canadian Championship (1): 2009

### Individual

* Major League Soccer MVP: 2004
* MLS Golden Boot Winner: 2004
* MLS Best XI: 2004
* MLS All-Star Game MVP: 2004
* Copa Amèrica 2001 MVP: 2001

## Referències

* ↑ «Amado Guevara Leaves Toronto, Joins Honduras' Motagua». Arxivat de l'original el 2010-01-30. [Consulta: 29 març 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2008-06-20 a Wayback Machine.
# Pterorana khare

La granota voladora índia (Pterorana khare) és una espècie d'amfibi anur de la família Ranidae. El gènere al qual pertany és monoespecífic, és a dir, és la seva única espècie. L'etimologia del nom científic prové del grec πτέρον, ala, i granota en referència al gènere Rana, l'epítet específic fa referència a un dels autors de la descripció de l'espècie.
# Felipe Fleyres

Felipe Fleyres (Liefe, Flandes, 1776 - després de 1831?) fou un militar espanyol d'origen flamenc, Capità general d'Aragó durant la dècada ominosa.
En 1792 va ingressar a la guàrdia valona, en la que va arribar a subtinent en 1796. Va lluitar a la Guerra Gran i al setge de Gibraltar de 1797. En començar la guerra del francès era comandant dels miquelets de Talarn. Amb el grau de coronel va lluitar en el setge de Girona de 1809, en el que fou ferit a una mà, fet presoner i tancat al castell de Bellegarde, d'on fugí a finals de 1809. En 1810 fou ascendit a brigadier i va formar un Regiment de manresans amb els que va lluitar a Sant Celoni i la Poble de Segur en 1812.
El 1822 fou ascendit a mariscal de camp, però va emigrar a França i es posà a les ordres del general Francisco de Eguía y López de Letona. Va tornar amb els Cent Mil Fills de Sant Lluís i de maig a desembre de 1823 fou capità general d'Aragó, Després seria nomenat governador polític i militar de Ciutat Rodrigo (1825-1828), Comandant General d'Astúries (1829), i governador militar i polític de Cadis (juliol 1829-octubre 1831) on va reprimir algunes revoltes.
Fou condecorat amb la Gran Creu de l'Orde de Sant Hermenegild.

## Referències

* ↑ PDF Francisco Baltar Rodríguez Los Capitanes Generales de Aragón entre 1823 i 1833, p.2-3
* ↑ Revista Hidalguía número 220-221. Año 1990, p. 331
# Santa Marina de Soriana

Santa Marina de Soriana és una ermita del segle xii situada a Soriana, municipi d'Estopanyà, a la Franja de Ponent.
# Lo dejo cuando quiera

Lo dejo cuando quiera és una pel·lícula espanyola de comèdia, dirigida per Carlos Therón i estrenada a l'abril de 2019. Està produïda per Telecinco Cinema, Mod Producciones, Mediaset España, Movistar+ i Sony Pictures España.
És un remake de la pel·lícula italiana Smetto quando voglio (2014) escrita per Valerio Attanasio i Sydney Sibilia.

## Argument

Pedro, Arturo i Eligio són tres professors d'universitat, amics des de la facultat que s'han quedat en atur. Pedro portava diversos anys treballant en un projecte de creació d'una complex vitamínic per als estudiants, fins que els tres descobreixen que aquest complex ofereix un desfasament total sense cap mena d'efecte secundari. Com estan sense un cèntim, aquesta es converteix en la solució als seus problemes, ja que els tres professors acompanyats per Anabel una advocada que ara treballa d'empleada en una gasolinera, i Jota, una alumna a qui li va més la festa que els estudis, junts comencen a moure's en el món de la nit, al que no estan preparats, per a negociar amb la seva nova mercaderia.

## Repartiment

* David Verdaguer com a Pedro
* Ernesto Sevilla com a Arturo
* Carlos Santos com a Eligio
* Miren Ibarguren com a Anabel
* Cristina Castaño com a Isa
* Amaia Salamanca com a Gloria
* Pedro Casablanc com a Merino
* Gracia Olayo com a Mare d'Eligio
* Luis Varela com a Pare d'Eligio
* Mero González com a Jota
* Roger Berruezo com a Borja
* Ernesto Alterio com a Tacho

## Disseny

En el que a temps es refereix, el film és un llargmetratge la durada del qual és de 98 minuts. La localització dels rodatges així com tots els escenaris de la pel·lícula es van dur a terme a la ciutat de Madrid. Es tracta d'un remake de la pel·lícula italiana Smetto quando voglio (2014) escrita per Valerio Attanasio i dirigida per Sydney Sibilia.

## Llançament

Segons la classificació per edats, la pel·lícula a Espanya no està recomanada per a menors de 12 anys per l'al·lusió que es fa a temes com els estupefaents. L'estrena de la pel·lícula va ser el 12 d'abril de 2019 als cinemes d'Espanya.

## Referències

* ↑ «Datos de Película ICAA - Catálogo de Películas ICAA». [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ «'Lo dejo cuando quiera', comedia con mucha química» (en castellà), 30-08-2018. [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ , <https://www.filmaffinity.com/es/film279716.html>
* ↑ «Review: I Can Quit Whenever I Want» (en anglès), cineuropa. [Consulta: 2 gener 2020].

## Enllaços externs

* La premier de 'Lo dejo cuando quiera' reúne al equipo en Madrid, ABC, 11 d'abril de 2019
* ‘Lo deja cuando quiera’ es una comedia gamberra que marca a una generación, La Vanguardia, 10 d'abril de 2019
* Lo dejo cuando quiera online a elitestream.org
# Smižany

Smižany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1254.
# Atlàntida (desambiguació)

«Atlàntida, Atlántida o L'Atlàntida» té aquests significats:
* Mitologia:
** Atlàntida, llegendària illa perduda
** En la mitologia grega, les atlàntides eren les set filles d'Atles i Hèsperis, raptades per Busiris i rescatades per Heracles
* Obres:
** L'Atlàntida (poema), poema de Jacint Verdaguer
** L'Atlàntida (revista), revista quinzenal cultural publicada a Barcelona entre 1896 i 1900
** Atlàntida (Falla), cantata escènica en un pròleg i tres parts amb música de Manuel de Falla basada en el poema de Jacint Verdaguer
** L'Atlàntida (òpera), òpera amb música de Nicolás de Uríen basada en el poema de Jacint Verdaguer
** L'Atlàntida (àlbum), àlbum de la Companyia Elèctrica Dharma del 1981
** La Nova Atlàntida, novel·la utòpica de Francis Bacon del 1626
** Atlàntida, sardana de Josep Marimon i Figueras
* Organitzacions:
** Orfeó Atlàntida del barri d'Hostafrancs a Barcelona
** L'Atlàntida Centre d'Arts Escèniques d'Osona, complex cultural de la ciutat de Vic
** Editorial Atlántida, editorial argentina
** Fundació L'Atlàntida, fundació privada de Vic que gestiona l'Escola de Música de Vic (EMVIC) i el teatre municipal L'Atlàntida.
** Premis Atlàntida, guardons lliurats pel Gremi d'Editors de Catalunya
* Toponímia:
** Departament d'Atlántida, departament al nord d'Hondures, de 4.251 km² i 255.000 habitants, la capital del qual és La Ceiba
** Atlántida (Uruguai), balneari de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones
** Estación Atlántida, suburbi nord d'aquest balneari de l'Uruguai
** Atlántida (Buenos Aires), localitat argentina del partit de Mar Chiquita, província de Buenos Aires
# Naast

Naast (en való Nåsse) és un nucli del municipi de Soignies a la província d'Hainaut de Bèlgica, al qual es troba la font del riu Zenne. El 2006, tenia 2727 habitants.

## Història

El topònim provindria d'un mot gal·loromà Naxania que voldria dir aigües vives. Hom va trobar moltes traces dels temps romans: urnes, teules, monedes…. El primer esment escrit Nasta, data del 1119. A l'edat mitjana era una senyoria independent fins al 1339 quan va integrar-se al comtat d'Hainaut i esdevenir propietat de la família poderosa d'Arenberg. Fins a la fusió amb Soignies el 1977 era un municipi independent.

## Referències

* ↑ Le village de Naast, Web de la ciutat de Soignies, Soignies, Ajuntament de Soignies, consulta el 2 de maig de 2012
* ↑ Ibídem
# Camino

«Camino» té aquests significats:
* Camino (pel·lícula), pel·lícula dirigida per Javier Fesser el 2008
* Camino (navegador), navegador d'Internet
* Jaime Camino Vega de la Iglesia (Barcelona, 1936), realitzador cinematogràfic
Viccionari
# Farasmanes (rei)

Farasmanes (en llatí: Pharasmanes, en grec antic: Φαρασμάνης) va ser un rei escita de la tribu o grup dels corasmis.
Es va presentar a Alexandre el Gran a Zariaspa el 328 aC amb ofertes d'amistat que van ser ben rebudes pel rei i es va establir una aliança. Va prometre la seva ajuda per la conquesta de les tribus escites entre la mar Càspia i el Euxí quan Alexandre decidís iniciar-la, ocasió que mai va arribar.

## Referències

* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, IV, 15
# Sauròpsids

Els sauròpsids (Sauropsida) són un dels dos grans llinatges de vertebrats amniotes que inclou les aus, tots els rèptils actuals i molts dels rèptils extints. El nom significa ‘cara de llangardaix’ i no inclou els mamífers ni els seus avantpassats «reptilians» (Synapsida), l'altre gran llinatge d'amniotes.

## Classificació

* Classe Sauropsida
** Subclasse †Parareptilia
** Subclasse Eureptilia
*** Ordre Testudinata (tortugues)
*** Infraclasse Lepidosauromorpha
**** Ordre Rhynchocephalia (tuatara)
**** Ordre Squamata (llangardaixos, serps)
*** Infraclasse Archosauromorpha
**** Ordre Crocodilia (cocodrils)
**** Ordre Saurischia (aus i nombroses formes fòssils)

## Filogènesi

Segons la sistemàtica cladística, els rèptils, en el sentit de la taxonomia linneana tradicional, són parafilètics, com es pot comprovar en el cladograma següent, basat en Vertebrate Paleontology i molt simplificat:
| Amniota | Synapsida (mamífers i «rèptils mamiferoides») Sauropsida Parareptilia † (nombroses formes fòssils) Diapsida Testudines (tortugues) Lepidosauromorpha Rhynchocephalia (en l'actualitat, només els tuatares de Nova Zelanda) Squamata (llangardaixos, serps) Archosauria Crocodylomorpha (cocodrils i formes fòssils relacionades) Dinosauria Ornithischia † (Triceratops, Iguanodon, Stegosaurus) Saurischia Sauropoda † (Diplodocus, Brachiosaurus) Theropoda Tyrannosauridae † Aus |
Els sinàpsids, que inclouen els actuals mamífers i una gran quantitat de formes fòssils relacionades amb ells i coneguts com a «rèptils mamiferoides», queden fora del concepte de sauròpsid, que esdevé sinònim de rèptil en sentit estricte, que inclouen només els anàpsids i els diàpsids. Les aus queden dins el clade Dinosauria junt als tiranosures i formes afins; cal destacar que el grup actual més proper filogenèticament a les aus són els cocodrils.

## Referències

* 1 2 Benton, Michael J. (2014). Vertebrate Palaeontology (4th ed.). Oxford: Blackwell Science Ltd. ISBN 978-0-632-05637-8.

## Enllaços externs

* Segells de rèptils com plànols de distribució (anglès).
# Bigelbach

Bigelbach (en luxemburguès: Bigelbaach; en alemany: Bigelbach) és una vila de la comuna de Reisdorf situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 30 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Geografia

Bigelbach limita al nord-est pel Sauer, un afluent del Mosel·la, que forma aquí la frontera amb Alemanya.

## Referències

* ↑ «Bigelbach». [Consulta: 7 octubre 2015].
# Antifont de Siracusa

Antifont de Siracusa (en llatí Antiphon, en grec antic Ἀντιφῶν) fou un poeta tràgic que vivia a Siracusa el 406 aC. Plutarc i Filòstrat d'Atenes el confonen amb l'orador Antifont, que va morir a Atenes el 411 aC.
Es diu que va escriure drames conjuntament amb el tirà Dionís I de Siracusa quan aquest ja era molt gran, i va descobrir la seva afició per la poesia. Segons alguns autors (Plutarc), Antifont va morir per haver utilitzat una expressió sarcàstica sobre la tirania, o segons altres (Aristòtil), per haver censurat de forma imprudent algunes composicions de Dionís, que el va fer executar.
Es coneixen els títols de cinc de les seves tragèdies:
* Μελέαγρος (Melèagre).
* Ἀνδρομάχη (Andròmaca).
* Μήδεια (Medea).
* Ἰάσων (Jàson).
* Φιλοκτήτης (Filoctetes).

## Referències

* ↑ Plutarch. Plutarch's Lives. Little, 1874, p. 465–.
* ↑ 2.Antiphon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 207
# Novoiàblonka

Novoiàblonka (en rus: Новояблонка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 137 habitants. Pertany al districte municipal de Khvalinsk.

## Referències

* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2018-01-25.
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». Arxivat de l'original el 2018-01-15.
# Cal Claudio (Sant Quintí de Mediona)

Cal Claudio és una obra de Sant Quintí de Mediona (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa i tres pisos construïda entre mitgeres. La seva façana presenta diversos elements destacables. La planta baixa consta de tres accessos, dos d'ells d'arc de mig punt i l'altre allindat. El primer pis compta amb dues finestres balconeres als extrems i una tribuna, tancada amb vitralls, al centre. El segon pis té tres finestres balconeres i el tercer, a manera de golfes, té un seguit de cinc finestres. Aquest darrer pis és força diferenciat respecte a la resta: és separat per una cornisa amb força volada i la façana és ressaltada mitjançant la seva partició en trams horitzontals, talment com si es tractés de plaques encoixinades, i el coronament de les finestres per arquets rebaixats.

## Història

Casa construïda el 1916 però reformada el 1933.

## Referències

* 1 2 «Cal Claudio». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# FCA

FCA té els següents significats:
* Federació Catalana d'Atletisme, màxima institució reguladora de l'atletisme a Catalunya
* Federació Catalana d'Automobilisme, màxima institució reguladora de l'automobilisme a Catalunya
* Futbol Club Andorra, club de futbol d'Andorra la Vella
* Fußball-Club Augsburg, club de futbol d'Augsburg (Alemanya)
* Fussballclub Aarau, club de futbol d'Aarau (Suïssa)
* FC Astana, club de futbol d'Astanà (Kazakhstan)
* Front Culturel Alsacienne, organització activista per la cultura d'Alsàcia, a França
* Fiat Chrysler Automobiles, empresa multinacional fabricant d'automòbils
* Ferrocarril Central de Aragón, companyia històrica de ferrocarril d'Aragó
* Ferrovia Centro-Atlântica, companyia de ferrocarril de Brasil
* Autoritat del Comerç Ferengi (del seu nom en anglès Ferengi Commerce Authority), branca del govern dels ferengis, espècie humanoide de l'univers de Star Trek
* Adjuvant complet de Freund (del seu nom en anglès Freund's Complete Adjuvant), adjuvant utilitzat amb la vacuna de la tuberculosi
* FCA (Free Carrier), un dels incoterms de transport internacional de mercaderies