OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere de Siena

Pere de Siena o Pier o Pietro Pettinaio, o Pectinarius o Pere el Pentiner o el Pinter (Campi, província de Siena, ca. 1190 - Siena, 4 de desembre de 1289) fou un laic, terciari franciscà. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Sembla que era d'origen florentí, potser de Campi, on va néixer el 1189. La família es traslladà a Siena, on aprèn l'ofici de pintaire i fa pintes d'os o banys per cardar la llana i per als telers de teixit. La tradició diu que el seu taller era al Vicolo della Calcina. avui anomenat en honor del beat. Casat, no té fills; és propietari d'una casa i una vinya. En un moment de la seva vida, canvia els seus objectius vitals, veient que els diners no ho són tot i potser influït per l'espiritualitat franciscana. Molt honrat i de gran generositat, ven menys del que podria per no perjudicar els altres pentinaires de la ciutat. El temps lliure el dedica a la cura de malalts, ocupant-se dels que tenen malalties que ningú no vol atendre a l'hospital de Santa Maria della Scala, i a l'atenció als més necessitats.
L'administració pública li encarrega missions de confiança, i li fa escollir els presoners que anualment rescaten i els pobres als que s'assigna una almoina pública. Alguns evasors d'impostos confien en ell per retornar els seus deutes a la ciutat sense que els descobreixi després. Es va fer famós pels seus silencis, de manera que la iconografia el representa amb un dit als llavis, fent callar. L'orador dominic Ambrogio Sansedoni, futur beat, renuncià a ésser bisbe per consell seu.
En quedar vidu, va anar al convent franciscà de Pisa. S'hi fa terciari franciscà, renunciant als seus béns, i creix la seva fama de santedat; aviat se li atribueixen miracles i profecies. Fa un pelegrinatge als llocs on va viure Francesc d'Assís. Després d'una llarga malaltia, mor centenari el desembre de 1289 a Siena.

## Veneració

En morir, els franciscans de Siena van sebollir-lo a la seva església. Un segle després, Siena el considera protector de la ciutat, amb una festa solemne el 4 de desembre i pelegrinatges a la seva tomab. En 1655, un incendi destrueix la tomba i només en resta un braç, que es conserva a l'església de les clarisses de Siena. El 2 de gener de 1802, Pius VII confirma el seu culte i el fa beat.
Dante Alighieri l'esmenta a la Divina Commedia (Purgatori, cant XIII), on fa dir a la noble Sapìa Tolomei: "Io non mi sarei convertita se lui non si fosse ricordato di me" ("Jo no m'hagués convertit si ell no s'hagués recordat de mi"), atribuint la seva salvació a la mediació de Piero.
Per la seva professió, era venerat pels pinters o pintaires, tant a Itàlia com al gremi barcelonès, on era conegut com a sant Pere de Sena.

## Referències

* ↑ «Blessed Pier (Pietro) Pettinaio». Santi e Beati. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «Blessed Pietro Tecelano». Saints SQPN, 03-12-2015. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ Pier Pettinaio a l'Enciclopedia Dantesca

## Enllaços externs

* Baeto Pier Pettinaio a la Cathopedia
# Xaigüixi

Xaigüixi (en rus: Шайгуши) és un poble (un possiólok) de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants, pertany al municipi de Babéievo. Es troba a 6 km al sud de Témnikov, la capital del districte.

## Referències

* ↑ «Электронная карта». Геопортал РГО. Республика Мордовия. Arxivat de l'original el 2021-01-22. [Consulta: 31 gener 2021].
# Zhong Hongyan

Zhong Hongyan (Tongxiang, 29 de novembre de 1978) és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora de dues medalles al Campionat Mundial de Piragüisme els anys 2002 i 2006.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu els anys 2004 i 2008, la seva millor actuació va ser un quart lloc assolit a Atenes 2004 en la prova de K2 500 m.

## Palmarès internacional

Campionat del món :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 2002 | Sevilla ( Espanya) | 2 | K4 1000 m |
| 2006 | Szeged ( Hongria) | 3 | K1 500 m |

## Referències

* ↑ Zhong Hongyan en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llesta de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)
* ↑ Zhong Hongyan Arxivat 2011-09-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).

## Enllaços externs

* 2008 Chinese Olympic Team profile Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine.
* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%201-41%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007-2.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 1: flatwater (now sprint): 1936–2007 at WebCite (archived 2009-01-21). Arxius addicionals: Wayback Machine (archived 2010-01-05).
* http://www.canoeicf.com/site/canoeint/if/downloads/result/Pages%2042-83%20from%20Medal%20Winners%20ICF%20updated%202007.pdf?MenuID=Results%2F1107%2F0%2CMedal%5Fwinners%5Fsince%5F1936%2F1510%2F0 ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 at WebCite (archived 2009-11-09)
# Álvaro Acítores Montero

Álvaro Acítores Montero (Palència) és un estudiant i matemàtic espanyol i participant de l'Olimpíada Internacional de Matemàtiques.
Álvaro va estudiar al Col·legi Blanca de Castella de Palència. Va guanyar la medalla de bronze a la XXVII Olimpíada Nacional de Matemàtiques a Santander. El 2020, Acitores va guanyar una medalla d'or a l'Olimpíada Matemàtica Espanyola, la primera a la província de Palència. En 2020 estudiava al Centre de Formació Interdisciplinària Superior.

## Referències

* 1 2 SER, Cadena. «Álvaro Acítores Montero, alumno de Filipenses medalla de oro en la XXVII Olimpiada Nacional de Matemáticas» (en castellà), 05-07-2016. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Rodríguez, Bárbara. «Álvaro Acítores: «Con las matemáticas no hay que rendirse, la base es practicar»» (en castellà). El Norte de Castilla, 15-10-2018. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «El palentino Álvaro Acítores da a España la mejor clasificación en la Olimpiada Internacional de Matemáticas» (en castellà). El Norte de Castilla, 01-10-2020. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Rodriguez, A. «Acítores: "Desde pequeño me han gustado las matemáticas"» (en castellà). Diario Palentino, 26-07-2020. [Consulta: 27 novembre 2022].
# Álvaro

«Álvaro» té aquests significats:
* Biografies:
** Álvaro o Álvaro Navarro Serra (Faura, 1973), pilotaire
** Francesc-Marc Álvaro i Vidal (Vilanova i la Geltrú, 1967), periodista i assagista català
** Julià Álvaro Prat
** Mònica Álvaro Cerezo (Vila-real, 1975), política valenciana, diputada a les Corts Valencianes a la IX Legislatura per Compromís
* Miscel·lània: Don Álvaro, municipi a la província de Badajoz (Extremadura, Espanya)
# Àmfora de Míkonos

L'àmfora de Míkonos és un pithos, i l'objecte més antic datat (de l'època arcaica, ca. 670 aC) que mostra el cavall de Troia durant la guerra de Troia. Es va trobar el 1961 a Míkonos, Grècia, d'on rep el nom, per un habitant del lloc.

## Referències

* ↑ Paipetis, S. A. The Unknown Technology in Homer. Springer Science & Business Media, 2010, p. 171. ISBN 978-90-481-2514-2.

## Bibliografia

* Michael John Anderson, The Fall of Troy in Early Greek Poetry and Art, 1997.
* Miriam Ervin Caskey, "Notes on Relief Pithoi of the Tenian-Boiotian Group", AJA, 80, 1976, pp. 19–41.
* M. Ervin, "A Relief Pithos from Mykonos", Deltion, 18, 1963, 37-75.
* J.M. Hurwit, The Art and Culture of Early Greece, 1100-480 B.C, 1985
* M. Wood, In Search of the Trojan War, 1985.
* http://www.uwm.edu/Course/mythology/1200/twar2.htm
# Àmil

Àmil (àrab: عامل, ʿāmil, en plural عمال, ʿummal) és una paraula àrab que vol dir ‘agent’ o ‘actiu’, i designa al musulmà que compleix els deures exigits per la seva fe. El mot designava també un oficial del govern, especialment un recol·lector d'impostos.
Sota els primers califes designava als administradors provincials (al conjunt format per l'amir o governador, el cadi encarregat de la justícia i el tresor, i els assessors de recaptació del kharadj); sota els omeies algunes províncies foren governades per un àmil, i en altres l'àmil era el lloctinent; progressivament les seves funcions van esdevenir principalment relacionades amb les finances. Sota els abbàssides algunes províncies van estar governades per àmils però generalment el nom era donat al recol·lector d'impostos i al segle x era un oficial de finances que tenien tots els amirs o governadors i va romandre amb aquest significat. Sota els seljúcides els àmils eren governadors civils encarregats dels impostos i les tasques econòmiques.
Sota els otomans el significat es va perdre en part i es va anomenar àmils als grans grangers però uns funcionaris subalterns que recol·lectaven impostos a província van conservar el nom. A l'Índia musulmana un àmil era també un administrador de finances i més tard un recol·lector d'impostos subaltern a les províncies.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam CD-ROM Edition v. 1.0, 1999, Koninklijke Brill NV, Leiden, s.v. "ʿāmil".
# Xiuhcóatl

Xiuhcóatl és un superordinador pertanyent al CINVESTAV, posat en funcionament el 25 de gener de 2012, se situa en la unitat Zacatenco d'aquest centre d'investigació. És el superordinador amb més capacitat de càlcul a Mèxic. El nom és d'origen prehispànic i fa referència a l'arma del déu Huitzilopochtli té el seu origen en el náhuatl i etimològicament significa “serp de foc”.
Xiuhcóatl forma part del Laboratori Nacional de Còmput d'Alt Rendiment (LANCAD), que juntament amb els supercomputadors de la UAM (Aitzaloa i Yoltla) i la UNAM (Kan Balam) amb l'objectiu d'atendre els problemes científics més demandants, mitjançant la conformació d'una GRID de gran capacitat a la zona metropolitana de la Ciutat de Mèxic.

## Arquitectura

Xiuhcóatl és un clúster híbrid conformat per un total dels 170 servidors els quals es distribueixen de la següent forma:
* 88 nodes de còmput intel.
* 9 nodes de còmput amb capacitat de fins a 4 targetes GPU.
* 1 node de Visualització.
* 72 nodes de còmput AMD.
Compta amb 3.480 nuclis de processament i 16.128 GPUs, la qual cosa fa possible tenir un consum energètic un 15% més baix que tecnologies anteriors. A més, té una capacitat de 7200 GB de memòria RAM. També posseeix un sistema d'emmagatzematge d'una capacitat aproximada de 67,16 terabytes (67.160 GB), equiparable a guardar més de 16 mil DVD de 4 GB cadascun.
Respecte a les seves capacitats de comunicacions i d'emmagatzematge té una capacitat d'Interconnexió de 40Gb/s full-senar-blocking en tecnologia InfiniBand en tot el clúster i dos sistemes d'emmagatzematge tipus Lustre File System de 40TB i 20TB usables en RAID 6.

## Referències

* ↑ http://www.cronica.com.mx/notas/2012/631531.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.uam.mx/video/v_grab_firmadelta.html/ Arxivat 2012-06-08 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.clatics.cinvestav.mx/portals/0/sitedocs/cl2011/materiales/sep2/supercomputofinalgamboa.pdf Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Video de la presentació de Xiuhcóatl
* CINVESTAV
# Xitole

Xitole és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Bafatá, a uns 100 kilòmetres a l'oest de Bissau. Té una superfície de 1.339 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 19.336 habitants.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
# Étienne Carjat

Étienne Carjat, nascut a Fareins, (Ain), el 28 de març de 1828 i mort a París el 19 de març de 1906, va ser un periodista, caricaturista i fotògraf francès. Va ser cofundador de la revista «Le Diogène», i fundador de la revista «Le Boulevard». És més conegut pels seus nombrosos retrats i caricatures de personatges polítics, literàries i artístiques de París.

## Publicacions

* Croquis biographiques (1858)
* Les Mouches vertes, satire (1868)
* Peuple, prends garde à toi! Satire électorale (1875)

## Fotografies i caricatures

* Etienne Carjat, ca. 1865.
* Hector Berlioz
* Alexandre Dumas
* Alexandre Dumas
* Gioachino Rossini
* Arthur Rimbaud
* Charles Baudelaire

## Referències

* ↑ Jean-Marc Pau. «Etienne Carjat» (en francès). Arxivat de l'original el 2009-03-16. [Consulta: 4 juliol 2011].
# Özge Nur Yurtdagülen

Özge Nur Yurtdagülen o Özgenur Yurtdagülen, segons les fonts (Istanbul, 6 d'agost de 1993) és una jugadora de voleibol turca. Va formar part de la selecció nacional que el 2014 guanyà la Women's European Volleyball League i subcampiona del FIVB Volleyball Women's U23 World Championship de 2015. Va jugar al Yeşilyurt SK, on va iniciar la seva carrera esportiva, al Galatasaray, i al Sarıyer Belediyespor, tres clubs d'Istanbul. Des del juliol de 2016 juga al VakıfBank SK, també d'Istanbul.

## Referències

* ↑ https://olimpiyatkomitesi.org.tr/Sporcu-Detay/9992
* ↑ http://www.ntvspor.net/voleybol/ozge-nur-yurtdagulen-galatasaray-da-579e4d6bc873cc20ac3c7335
* ↑ http://www.fanatik.com.tr/2016/07/01/vakifbank-ozgenur-yurtdagulen-le-sozlesme-imzaladi-1241075
* ↑ http://www.fanatik.com.tr/2016/10/22/eczacibasi-vitra-vakifbank-mac-sonucu-3-1-1258478

## Enllaços externs

* Entrevista amb Özge Nur Yurtdagülen Arxivat 2017-03-12 a Wayback Machine. (turc)
# Özge

Özge és una paraula turca i s'utilitza com a nom de dona. Algunes persones notables amb el nom Özge inclouen:
* Özge Bayrak - jugadora de bàdminton turca
* Özge Kırdar - jugadora de voleibol turca
* Özge Nur Yurtdagülen - jugadora de voleibol turca
* Özge Pala - jugadora de voleibol turca
* Özge Sezince - actriu turca
# Yom Tov Assis

Yom Tov Assis (Alep, 1942 – Jerusalem, 16 de juny de 2013) va ser un historiador medievalista especialitzat en la història del judaisme a la península Ibèrica.
Obté el doctorat a la Universitat Hebrea de Jerusalem, ciutat on s’havia establert el 1971 després de residir a Líban i Turquia. Segons el curriculum vitae que utilitzava, les principals línies d’investigació de Yom Tov Assis van ser les següents: el rei i els jueus a la Corona d’Aragó; la història econòmica dels jueus a la Corona d’Aragó i Navarra; les activitats científiques dels jueus espanyols; la societat jueva i la vida familiar a l’Espanya medieval; la vida religiosa i cultural dels espanyols i de Provença; les relacions acadèmiques entre els jueus d’una banda i altra dels Pirineus; i la corona, l’Església i els jueus en l’Europa occidental medieval.
Més enllà de l’activitat acadèmica, Yom Tov Assis va impulsar publicacions per a la divulgació de la història jueva: Hispania Judaica Series, Magna Press, Jerusalem, o Hispania Judaica Bulletin.
Entre altres càrrecs, va ser president de l’Institut Dinur Ben-Zion d’Investigació en Història dels Jueus (1994-97), director de l’Institut d’Estudis Judaics (1997-2001); president acadèmic del Centre d’Estudis Jueus a Rússia El Chai (1998-2007); president acadèmic de l’Institut de Recerca sobre el Patrimoni Jueu Sefardita i Oriental Mizgav Yerushalaim (2005-2006); i president de la Societat d’Estudis Sefardies (2010-13).
Segons el professor José Hinojosa Montalvo, la publicació de The Golden age of aragonese jery. Community and society in the Crown of Aragon (1213-1327) va ser “la base per a importants estudis realitzats posteriorment entorn la història de la comunitat jueva”.

## Llibres principals

* The jews of Santa Coloma de Queralt: an economic and demographic case of study of a community at the end of the thirteen century. Jerusalem, 1988.[traduït al català: Els jueus de Santa Coloma de Queralt. Santa Coloma de Queralt, 2000)
* The Jews of Spain: from settlement to expulsion. Jerusalem, 1988.
* The jews of Navarre in the late middle ages (en coautoria amb Ramón Magdalena). Jerusalem, 1990.
* Responsa, rabínicos y cartas reales : fuentes para el estudio de la historia de los judíos en la Corona de Aragón. Madrid, 1993.
* The Golden age of aragonese jery. Community and society in the Crown of Aragon (1213-1327). Londres, 1997.
* Jewish economy in the medieval Crown of Aragon, 1213-1327 : money and power. Londres, 1997.

## Referències

* ↑ Hinojosa Montalvo, José «In memoriam Profesor Yom Tov Assis». Sociedad Española de Estudios Medievals, Boletin n.30, 2013, pàg. 6.
* 1 2 3 Hinojosa, 2013, p. 6.

## Enllaços externs

* Articles en català de Yom Tov Assis
# Yves-Thibault de Silguy

Yves-Thibault de Silguy (Rennes, França 1949) és un polític francès que va ser membre de la Comissió Europea entre 1985 i 1999.

## Biografia

Va néixer el 22 de juliol de 1948 a la ciutat de Rennes, població situada a la regió de la Bretanya. Va estudiar dret a la Universitat de Rennes, ampliant posteriorment aquests estudis a l'Institut d'Estudis Polítics de París i a l'Escola Nacional d'Administració.

## Activitat professional

El 1976 entrà a formar part del Ministeri d'Afers Exteriors de França, i el 1981 entrà a treballar a la Comissió Europea com a conseller del comissari François-Xavier Ortoli, càrrec que va mantenir fins al 1984. Conseller econòmic entre 1985 i 1988 de l'ambaixada de França als Estats Units d'Amèrica i del primer ministre Jacques Chirac, el 1988 fou nomenat Director General d'Afers Internacionals del grup siderúrgic Usinor.

## Activitat política

Membre del Partit Socialista (PS), fou nomenat membre de la Comissió Santer a proposició del primer ministre Édouard Balladur, esdevenint Comissari Europeu d'Assumptes Econòmics i Monetaris, càrrec que també ocupà de forma interina en la Comissió Marín.
# Àcids grassos volàtils

Els àcids grassos volàtils (AGV) són àcids grassos amb una cadena de carbonis de 6 o menys carbonis Actualment normalment reben el nom d'àcids grassos de cadena curta. Alguns exemples són: l'àcid acètic, l'àcid propiònic o l'àcid butíric.
Es poden crear a través de la fermentació bioquímica en l'intestí.

## Referències

* ↑ Kirjaviite Nimeke = Biokaasuntuotannon prosessit ja biokaasun tuotanto Julkaisija = Turun Ammattikorkeakoulu Vuosi =2011 Tekijä = Virta A. Sivu = 14 www = http://publications.theseus.fi/bitstream/handle/10024/34331/Virta_Aleksi.pdf?sequence=1%7C Tiedostomuoto = pdf Viitattu = 2.5.2013

## Enllaços externs

* "Role of Volatile Fatty Acids in Development of the Cecal Microflora in Broiler Chickens during Growth" at asm.org Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.
# Àcries

Àcries (en grec antic: Ἀκριαί) o Acrees (Ἀκραῖαι) era una antiga ciutat de Lacònia. Estrabó la situa al golf de Lacònia, a 30 estadis al sud d'Helos, i diu que entre aquesta ciutat i Gítion desembocava el riu Escamandre.
Pausànies la inclou entre les ciutats que formaven part de l'Eleutero-Lacònia, i la situa a 120 estadis de Gerontres. Destaca que a Àcries hi havia un temple i una estàtua de la Mare dels déus (potser Anance o Cíbele), i que els habitants de la ciutat creien que era la representació més antiga de la deessa de tot el Peloponnès. Es creia que el fundador d'Acries va ser Àcrias, un pretendent d'Hipodamia que va ser mort per Enòmau.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Acriae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 desembre 2020].
# Ángel Roberto Amarilla Nescano

Ángel Roberto Amarilla Nescano (Eusebio Ayala, 27 de juliol de 1981) és un futbolista paraguaià, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Comença a destacar al conjunt de l'Atlético Rafaela. El 1999 és fitxat pel València CF, que l'incorpora al seu filial. A l'any següent ja és present amb el primer equip, però no arriba a debutar amb els de Mestalla a la màxima categoria. Sí que ho faria en Champions League, en un partit contra l'Sturm Graz a la temporada 00/01.
L'any i mig següent seria cedit al Getafe CF i al CD Badajoz, ambdós equips de Segona Divisió. Sense lloc al València, retornaria a Sud-amèrica, de nou en cessió, primer al Racing Club de Avellaneda argentí i després al Cerro Porteño del seu país.
En finalitzar la campanya 04/05, en la qual no va jugar amb el primer conjunt valencianista, el defensa continua la seua carrera en equips modestos, com ara el Burjassot (05/07), la UE Alzira (07/09) i la UE Sant Andreu (09/10). La temporada següent tornà a jugar amb l'Alzira, renovant el seu contracte en estiu de 2011, tanmateix, poc després rescindiria el seu contracte, abandonant la UE Alzira per a fitxar per l'Huracan Valencia.

## Referències

* ↑ «Sito y Amarilla renuevan con la UD Alzira». [Consulta: 6 setembre 2011].
* ↑ «Amarilla se desliga de la UD Alzira sin comunicárselo a la directiva». [Consulta: 6 setembre 2011].
# Ángel Rodríguez Nebreda

Ángel Rodríguez Nebreda (Lleó, 2 de gener de 1972) és un futbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença la seua carrera a les Illes Canàries, a les files del CD Mensajero, amb qui juga la temporada 93/94. L'any següent milita al Córdoba CF, i el 1995 fitxa per la UD Las Palmas, amb qui aconsegueix l'ascens a Segona Divisió. Després d'un any amb els canaris a la categoria d'argent, a l'estiu de 1997 marxa al CD Numancia, on assoleix un nou ascens el 1999, aquesta vegada, a primera divisió. El migcampista, a més a més, va ser una peça clau dels numantins, amb 37 partits i 6 gols.
Però, no debuta en Primera amb el Numancia, sinó amb el Sevilla FC, a la campanya 99/00, tot sumant 25 partits. Els sevillans queden cuers, i el lleonés marxa a un altre equip de la màxima categoria, l'Osasuna, tot i que seria suplent a El Sadar.
La temporada 01/02 retorna a Segona per militar al Polideportivo Ejido, on romandria tres temporades com a titular, fins que el 2004 s'incorpora al Recreativo de Huelva.
Des del 2005, la carrera del migcampista ha prosseguit en equips de divisions més modestes: CE Alcoià (05/06), Roquetas (06/07) i Villa de Santa Brígida (07/...).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Émile Gosselin

Émile Gosselin (Lovaina, 17 de novembre de 1921 - Oostende, 13 de març de 1982) fou un ciclista belga, que competí en el ciclisme en pista.
El seu germà Pierre també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1943
** Campió de Bèlgica en Velocitat
** 1r al Gran Premi de l'UVF
* 1945
** 1r al Gran Premi de l'UVF
* 1951
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 1952
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 1953
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 1954
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 1955
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 1956
** Campió de Bèlgica en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Þrándarjökull

Þrándarjökull és una glacera d'Islàndia, situada en la regió d'Austurland, a l'est de l'illa. Es troba 20km al nord-est de Vatnajökull, la glacera més gran de l'illa.
El Þrándarjökull és la glacera més oriental d'Islàndia. Té una alçada de 1.236 msnm i cobreix 22 km².

## Referències

* ↑ «Þrándarjökull - Ísland Í Hnotskurn» (en anglès). [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Landmælingar Íslands - Ísland í tölum Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine. 16 d'agost de 2009. Consultat el febrero de 2014.
# (983) Gunila

(983) Gunila és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl W. Reinmuth en 1922 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl a Heidelberg, Alemanya.
Possiblement va ser nomenat per una noia de l'almanac Lahrer Hinkender Bote, publicat en la ciutat de Lahr, Alemanya.
S'estima que té un diàmetre de 73,87 ± 1,3 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,85349 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 8,37 hores, amb una variació de lluentor de 9,58 de magnitud absoluta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database