OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrass Samuelsen

Andrass Samuelsen (Haldórsvík, 1 de juliol de 1873 - Fuglafjørður, 30 de juny de 1954) va ser un polític conservador feroès, membre del Partit Unionista. Va ser la primera persona en ocupar el càrrec de primer ministre de les Illes Fèroe després de l'autonomia aconseguida el 1948 (l'anomenat Heimastýrislógin o llei d'Autonomia).

## Vida personal

Samuelsen va néixer a Haldarsvík, Streymoy, l'1 de juliol de 1873. Era fill de Katrina Malena, nascuda Mikkelsen, i de Sámal Joensen d'Haldarsvík. Estava casat amb Beata Emilia, nascuda Lindenskov, de Tórshavn. Va viure bona part de la seva vida a Fuglafjørður, a l'illa d'Eysturoy.
El seu fill Georg Lindenskov Samuelsen (1910-1997) va ser l'editor del diari Dimmalætting durant gairebé 50 anys. La seva neta Lisbeth L. Petersen va ser una de les primeres dones en exercir la política a les Illes Fèroe, i el seu net Eilif Samuelsen també ha estat un membre actiu del Partit Unionista.

## Carrera política

Va ser diputat del Løgting (parlament feroès) entre els anys 1906 i 1950. De 1913 a 1916 i de 1918 a 1939 també ho va ser del Folketing (parlament danès). Els anys 1917 i 1918 va ser membre del Landsting (segona càmera danesa). Samuelsen va presidir el Partit Unionista del 1924 al 1948.
Va ocupar el càrrec de primer ministre de les Illes Fèroe de 1948 a 1950. Va ser la primera persona que exercia aquesta responsabilitat des que havia estat suprimida el 1816. Després de les eleccions feroeses del 1950 Samuelsen es va retirar de la política activa, i va deixar el lloc de primer ministre al seu company de partit Kristian Djurhuus.
Andrass Samuelsen va morir a Fuglafjørður el 30 de juny de 1954, als 80 anys. N'hauria fet 81 l'endemà de la seva mort.
Samuelsen va ser nomenat cavaller de l'Orde de Dannebrog el 1921 i va rebre la Creu d'Honor de l'Orde de Dannebrog el 1935.

## Referències

* 1 2 Niclasen, Poul «Andreas Samuelsen». Dansk Biografisk Leksikon, pàg. 534-535.
* ↑ «[http://www.kvinfo.dk/side/170/bio/1736/ Lisbeth Petersen (1939 -) Petersen, Lisbeth Beate Lindenskov]» (en danès). kvinfo.dk. [Consulta: 21 febrer 2019].
* ↑ «Kraks Blå Bog 1949» (en danès). rosekamp.dk. [Consulta: 21 febrer 2019].
* ↑ «Faroe Islands» (en anglès). worldstatesmen.org. [Consulta: 21 febrer 2019]. «llista cronològica de tots els Løgmaður»

## Vegeu també

* Llista dels Løgmaður (primers ministres) de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web del govern feroès (anglès) (feroès)
# Andrea Cassarà

Andrea Cassarà (Brescia, 3 de gener de 1984) és un esportista italià que competeix en esgrima, especialista en la modalitat de floret.
Va participar en quatre Jocs Olímpics d'Estiu, entre els anys 2004 i 2016, obtenint-hi en total tres medalles, una d'or i una de bronze a Atenes 2004, en les proves per equips (juntament amb Salvatore Sanzo i Simone Vanni) i individual, respectivament, i una d'or a Londres 2012, en la prova per equips (amb Valerio Aspromonte, Andrea Baldini i Giorgio Avola).
Va guanyar catorze medalles en el Campionat del Món d'esgrima entre els anys 2003 i 2019, i quinze medalles en el Campionat Europeu d'Esgrima entre els anys 2002 i 2019.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2004 | Atenes ( Grècia) | 1 | Floret per equips |
| 2004 | Atenes ( Grècia) | 3 | Floret individual |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 1 | Floret per equips |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2003 | l'Havana ( Cuba) | 1 | Floret per equips |
| 2003 | l'Havana ( Cuba) | 3 | Floret individual |
| 2005 | Leipzig ( Alemanya) | 2 | Floret per equips |
| 2006 | Torí ( Itàlia) | 3 | Floret per equips |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 1 | Floret per equips |
| 2009 | Antalya ( Turquia) | 1 | Floret per equips |
| 2010 | París ( França) | 2 | Floret per equips |
| 2011 | Catania ( Itàlia) | 1 | Floret individual |
| 2013 | Budapest ( Hongria) | 1 | Floret per equips |
| 2014 | Kazán ( Rússia) | 3 | Floret per equips |
| 2015 | Moscou ( Rússia) | 1 | Floret per equips |
| 2017 | Leipzig ( Alemanya) | 1 | Floret per equips |
| 2018 | Wuxi ( R.P. de la Xina) | 1 | Floret per equips |
| 2019 | Budapest ( Hongria) | 3 | Floret per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2002 | Moscou ( Rússia) | 1 | Floret individual |
| 2002 | Moscou ( Rússia) | 1 | Floret per equips |
| 2005 | Zalaegerszeg ( Hongria) | 1 | Floret individual |
| 2005 | Zalaegerszeg ( Hongria) | 1 | Floret per equips |
| 2008 | Kíev ( Ucraïna) | 1 | Floret individual |
| 2008 | Kíev ( Ucraïna) | DESC | Floret per equips[n 1] |
| 2009 | Plòvdiv ( Bulgària) | 1 | Floret per equips |
| 2010 | Leipzig ( Alemanya) | 1 | Floret per equips |
| 2011 | Sheffield ( Regne Unit) | 1 | Floret per equips |
| 2011 | Sheffield ( Regne Unit) | 2 | Floret individual |
| 2012 | Legnano ( Itàlia) | 1 | Floret per equips |
| 2014 | Estrasburg ( França) | 2 | Floret per equips |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 1 | Floret individual |
| 2016 | Toruń ( Polònia) | 2 | Floret per equips |
| 2018 | Novi Sad ( Sèrbia) | 2 | Floret per equips |
| 2019 | Düsseldorf ( Alemanya) | 3 | Floret per equips |

## Referències

* ↑ «Andrea Cassarà». Base de dades de la FIE (anglès)
* ↑ «Fencing World Championships (1921-2011)». Pàg. del Comitè Olímpic dels Estats Units (anglès)
# Antoni Vila (jesuïta)

Antoni Vila (Santpedor, bisbat de Vic, abril de 1747 - Ferrara, anys 1820) fou un jesuïta i hel·lenista que publicà la seva obra a Ferrara on residia arran de l'expulsió dels jesuïtes d'Espanya. Ell mateix s'anomena Crisopetropolitano (traduïble al català com “veí de pedra d'or” ≈ "Sant-pe(dra)d(')or"). En 1766 ensenyava gramàtica a l'escola de la Companyia de Gandia. L'anomenen «habilíssim en les llengües grega i llatina» els autors de l'obra «Progressi dello spiritu humano ossia giornale letterario ulli confini d'Italia» (1784), on es diu que Vila havia compost nou llibres sobre la conquesta de Mèxic. Va morir a Ferrara, havent enviat diversos socors als seus parents empobrits de Santpedor, especialment al seu nebot fuster d'aquesta vila.Sent catedràtic d'eloqüència, d'antiguitats gregues i llatines a la universitat de Ferrara publicà les següents obres:
* «De sacro christiana gentis oratote ad heroicum Graecorum patrum eloquentiam instituendo» (Ferrara, ex Typographia haeredum Josephi Rinaldi, 1786).
* «Joannis Mariae Riminaldi laudatio» (Ferrara, ib. 1796), dedicada al cardenal Giuseppe Garampi.
* «Dialogus de graecorum scriptorum lectione» (ibídem, 1783).
* «Dialogus alter de utilitate ex graecorum scriptorum lectione» (ibidem 1787) els dos diàlegs estan escrits en llatí i en grec. A aquestes obres afegeix Pratdesaba les següents;
* «Oratio de dignitate ac praestantia linguae latinae».
* «Oratio de optimo scribendi genere ex veterum graeci latinique nominis scriptorum imitatione comparando».
* «Oratio de christianae religionis praestantia philosophicis armis defendenda» (Ferrara 1790), dedicada a Pius VI.
* «Oratio de inexhaustis ciceronianae orationis divitiis». 1765 que dedica al duc d'Alcúdia.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 653-654 [Consulta: 7 novembre 2013].

## Enllaços externs

* «Antoni Vila (jesuïta)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antoni Rosell i Bru

Antoni Rosell i Bru (Tarragona, 11 de juliol de 1857 - Madrid, 22 de juliol de 1899) fou un advocat i polític català del segle xix, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. Fou elegit diputat del Partit Conservador pel districte del Vendrell a les eleccions generals espanyoles de 1899. Tanmateix, la seva mort el juliol del mateix any va provocar unes noves eleccions parcials, en les que fou escollit el també conservador Isidre Gassol i Civit.
Mort a Madrid el dia 22 de juliol de 1899 de matinada, el seu cadàver fou traslladat a Tarragona, la seva ciutat natal, on fou enterrat. Tenia 42 anys i estava casat amb Celestina de Castellarnau i de Miró.

## Referències

* ↑ «Óbits (1893-1909) pàg.351. (imatge 407)». A.H.A.T. Tarragona, parròquia de Sant Joan Baptista, 25-07-1899.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Andrew Fenn

Andrew Fenn (Hertfordshire, Anglaterra, 1 de juliol de 1990) és un ciclista anglès que combina el ciclisme en pista amb la carretera. Professional des del 2011, actualment corre a l'equip Aqua Blue Sport.

## Palmarès en pista

* 2008
** Medalla de plata al Campionat d'Europa júnior en persecució per equips
* 2009
** Medalla de plata al Campionat d'Europa sub-23 en persecució per equips

## Palmarès en carretera

* 2008
** 1r a la París-Roubaix Júnior
* 2010
** Campió del Regne Unit sub-23 en ruta
* 2011
** 1r al Memorial Philippe van Coningsloo
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
* 2012
** 1r al Trofeu Palma
** 1r al Trofeu Migjorn
* 2013
** 1r a la Gullegem Koerse

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Andrew Divoff

Andrew Daniel Divoff (també conegut com a Andrei o Andy) (San Tomé, 2 de juliol de 1955) és un actor veneçolà conegut pel seu paper com a Mikhail Bakunin a la sèrie Lost.
Entre el 1973 i el 1977 va residir a Vilassar de Mar i també va fer de guia turístic a la Costa Brava. És per això que parla perfectament el català. A més a més, també parla i escriu de manera fluida anglès, alemany, castellà, francès, italià, rus i portuguès. Durant uns mesos de rodatge que va passar a Romania va aprendre romanès, de manera que al final de la seva estada al país podia fins i tot fer entrevistes en aquest idioma. Actualment, però, com que no tenia ningú amb qui practicar-lo, l'ha, literalment, oblidat.

## Referències

* ↑ Em sento català, fins i tot he cantat havaneres a Calella. entrevista a RAC1.
* ↑ Entrevista a Toxic Shock TV (en anglès).
# Antena de Oro 2010

La XXXVIII Edició dels premis Antena de Oro 2010 foren entregats el 23 d'octubre de 2010 al casino d'Aranjuez.

## Televisió

* Almudena Ariza Núñez, corresponsal de Telediario de TVE
* Lourdes Maldonado Alconada, presentadora de Antena 3 Noticias
* Florentino Fernández, presentador de Tonterías las justas.
* Jordi Évole, presentador de Salvados.
* Sara Carbonero, cronista esportiva d' Informativos Telecinco.
* El programa España en la memoria d'Intereconomía.

## Ràdio

* Juan Diego Guerrero, d'Onda Cero.
* Elena Markínez, directora del programa La buena vida de la Punto Radio.
* Frank Blanco, presentador del programa Anda ya de la Cadena 40.
* Jose María Íñigo Gómez, col·laborador del programa No es un día cualquiera de RNE.

## Espectacles

* Rappel, pel seu acostament de l'astrologia, parapsicologia i altres ciències als mitjans audiovisuals.
Tauromàquia
* Jesulín de Ubrique.
Esport
* Vicente del Bosque
Teatre
* Lola Herrera

## Trajectòria Professional

* Pepe Domingo Castaño.
* Francisco Sáez (Punto Radio)

## Referències

* ↑ Agencia EFE. «Sara Carbonero, galardonada con la Antena de Oro 2010 en la categoría de TV». El Mundo, 06-10-2010.
* ↑ «Antenas de Oro para periodistas, artistas y populares de España». Correo Gallego, 05-10-2010. Arxivat de l'original el 2018-04-03. [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «Sara Carbonero recibe su primer premio periodístico, la Antena de Oro 2010». ¡Hola!, 05-10-2010.
* ↑ Alexandra H. Gail. «Sara Carbonero, de Zara a Dior en los premios Antena de Oro 2010». Diario Femenino, 25-10-2010. Arxivat de l'original el 2018-04-03. [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «Listado de premiados en la página web de la Cadena COPE». Cadena COPE, 04-10-2010. Arxivat de l'original el 2010-10-10. [Consulta: 2 abril 2018].

## Vegeu també

* TP d'Or 2010
* Premis ATV 2010
* Premis Ondas 2010
# Angelo de Mojana di Cologna

Angelo de Mojana di Cologna (1905-1988) fou Gran Mestre de l'Orde de Malta.
Durant el seu magisteri, que va durar un quart de segle (des de 12962 a 1988) l'Orde va continuar la seva expansió en el món, al servei dels malalts i dels pobres. Fra Angelo de Mojana es va dedicar a reformar l'orde i intensificar el seu paper diplomàtic. Fou l'únic sobirà contemporani que va repre el 1987 del papa Joan Pau II l'Orde Suprem de Crist, la màxima distinció de la seu apostòlica. També fou el darrer milanès a rebre el Toisó d'Or, honor que li va concedir Otto d'Habsburg el 30 de novembre de 1972.
A la seva mort, es va elegir de manera interina Jean Charles Pallavicini com a lloctinent de l'Orde per tal de portar a terme l'elecció del nou mestre.
# Angels Unawares

Angels Unawares (Àngels inesperats) és una escultura de bronze de Timothy Schmalz instal·lada a la Plaça de Sant Pere del Vaticà des del 29 de setembre del 2019, el 105 Dia Mundial dels Migrants i Refugiats. En la seva inauguració el Papa Francesc va comentar que volia que l'escultura "recordés a tothom el repte evangèlic d'acollir".
L'escultura de sis metres d'alçada representa un grup de migrants i refugiats en un vaixell amb una indumentària que mostra una procedència de diverses cultures i moments històrics. Entre d'altres hi ha un jueu que fuig de l'Alemanya nazi, un sirià que marxa de la guerra civil de Síria i un polonès que s'escapa del règim comunista. L'autor de l'obra va dir que "volia reflectir els diferents estats d'ànim i emoció implicats en el viatge d'un migrant" i per aquest motiu hi ha tant l'alegria per un nou començament i plors per haver deixat la família enrere. Anteriorment l'artista ja havia fet escultures de temàtica similar com Jesús sense llar, amb còpies a diversos indrets com Barcelona. S'hi veuen un parell d'ales d'àngel, el que segons l'autor suggereix que ajudar un migrant és com ajudar un àngel. L'artista es va inspirar en Hebreus 13:2, que diu: "No us oblideu de practicar l'hospitalitat; gràcies a ella, alguns, sense saber-ho, van acollir àngels".
La idea de l'escultura va ser del cardenal Michael Czerny, que la va encomanar el 2016. Entre les persones representades al vaixell hi ha els pares del cardenal, que van haver d'emigrar de Txecoslovàquia al Canadà. El cost de l'escultura el va assumir l'entitat benèfica Rudolph P. Bratty Family, impulsada per Rudy Bratty, un fill d'immigrants del nord d'Itàlia. L'escultura va ser presentada el 29 de setembre del 2019 pel Papa Francesc i quatre refugiats de diverses parts del món. Hi ha una reproducció més petita, que fa un metre i mig d'alt, que s'instal·larà de manera permanent a la Basílica de Sant Pau Extramurs de Roma.

## Referències

* ↑ «“Angels Unawares”: El Papa inaugura esta escultura de bronce» (en castellà), 29-09-2019. [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ News, CNA Daily. «‘Angels Unawares' – Vatican migration sculpture coming to United States» (en anglès americà). [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Ontario artist's Homeless Jesus installed at Vatican | The Star» (en anglès). [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Pope unveils sculpture commemorating migrants and refugees - Vatican News» (en anglès), 29-09-2019. [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ He 13:2
* 1 2 Williams, Megan «Canadian artist's bronze statue depicting plight of refugees in boat unveiled at St. Peter's Square in Rome». CBC, 29-09-2019.
* ↑ «Christians have 'moral duty' to help migrants, refugees, pope says». [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Artist says new sculpture in St. Peter's Square blends history and current events» (en anglès canadenc), 28-09-2019. [Consulta: 10 gener 2020].
# Antoni Amer Llodrà

Antoni Amer Llodrà, de malnom Garanya (Manacor, 12 de febrer de 1882 -Manacor, 29 de desembre de 1936) fou un comerciant i polític mallorquí.
Antoni Amer va viure sempre a Manacor, on va exercir de selleter, i posteriorment de majorista de cuirs i productes per a selleteria, a més d'altres negocis, com ara agència de viatges, gestoria, línies regulars de transport, etc. Sens dubte la seva activitat més coneguda va ser la política, militant sempre a partits republicans. El 1911 fou elegit regidor per la candidatura republicano-socialista. El 1913 fou un dels fundadors del Partit Autònom d'Unió Republicana. Es presentà a les eleccions municipals espanyoles de 1931 com a candidat del Front Únic Antimonàrquic, proclamà la República a Manacor i fou elegit batle i diputat provincial. El 1934 va crear la Unió Republicana Mallorquina. Quan es produí l'aixecament militar del 18 de juliol de 1936 es trobava a Palma, i es va anar amagant per diversos indrets, al mateix temps que s'acostava a Manacor, on fou detingut, empresonat i assassinat.
Durant el seu mandat com a batle es destacà per fomentar la cultura, fent construir nombroses escoles, combatre els greus problemes laborals i socials creats per la crisi de 1929, contractant els aturats per fer obres públiques i el sanejament de l'economia municipal. També posà en marxa un servei públic de salut i començà l'elaboració del Pla General d'Ordenació Urbanística (PGOU), avui en dia (2006) encara no acabat.

## Bibliografia

* Antoni Amer Garanya, la història robada d'Antoni Tugores Manresa.
# Aristostomias lunifer

Aristostomias lunifer és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 120-1.280 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de Madeira a les Illes Canàries), l'Atlàntic occidental (Brasil i des dels Estats Units fins al Carib), l'Atlàntic nord-occidental (Canadà), l'Índic (5°N-12°S), el Mar de la Xina Meridional, Nova Guinea i a prop de les Hawaii.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1913. Diagnoses de stomiatidés nouveaux provenant des campagnes du yacht "Hirondelle II" (1911 et 1912). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 253. 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Aristostomias lunifer». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Brito, A., 1991. Catálogo de los peces de las Islas Canarias. Francisco Lemus, La Laguna, Illes Canàries, Espanya. 230 p.
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1984. Malacosteidae. p. 366-370. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Torres, J.J., B.W. Belman i J.J. Childress, 1979. Oxygen consumption rates of midwater fishes as a function of depth of occurrence. Deep-Sea Res. 26A(2):185-197.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aristosuchus pusillis

Aristosuchus pusillis és una espècie de petit dinosaure celurosaure que va viure al Cretaci inferior, fa uns 125 milions d'anys. Era un teròpode bípede i carnívor. Es pensa que aquest predador feia uns 2 metres de longitud i s'estima que pesava uns 30 kg. Es va trobar a dipòsits del Cretaci inferior d'Anglaterra, a l'illa de Wight.

## Referències

* http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/pda/A664643?s_id=3
# Antoni Carreras

Antoni Carreras és el nom dels següents personatges:
* Antoni Carreras i Casanovas (l'Espluga de Francolí), historiador català
* Antoni Carreras Quiroga (Palma, 1933), ciclista balear
# Arquitectura NUMA

Non-Uniform Memory Access o Non-Uniform Memory Architecture (NUMA) és un disseny de memòria utilitzat en multiprocessador és on la memòria s'accedeix en posicions relatives d'un altre processador o memòria compartida entre processadors. Sota NUMA, un processador pot accedir a la seva pròpia memòria local de forma més ràpida que a la memòria no local (memòria local d'un altre processador o memòria compartida entre processadors).

## Història

Inicialment els CPU d'ordinadors i superordinadors, funcionaven més lents que les seves respectives memòries, sent superat el seu rendiment en 1970. Des d'aquell llavors les CPU havien d'esperar mentre els accessos a memòria eren completats. Alguns ordinadors dissenyats de 1980-1990 se centraven a proporcionar memòria d'alta velocitat en els accessos davant els processadors més ràpids, cosa que els permetia treballar amb grans volums de dades que altres sistemes no podien. Entre els precursors d'aquesta tecnologia tenim a la Data General, amb AViiON i sequentes Computer Systems, actualment part d'IBM, amb la mateixa estratègia al mateix temps. El sistema amb nom clau "Manx" va ser el primer esforç, basat originalment en maquinari Pentium i Zenith, però mai es va vendre en el mercat. Dins dels equips desenvolupats per Data General podem esmentar el servidor AV/9500 de 16 CPU i el seu successor el model AV 1.000 amb 32 el 1995, i els AV 20000 ("Audubon") connectava fins a 32 processadors Pentium Pro, i AV 25000 ("Audubon 2") fins a 64 Pentium II, (després Pentium III) Xeons.

## Conceptes bàsics

Limitar el nombre d'accessos a memòria és la clau d'un alt rendiment en un ordinador modern. Per als processadors això significa l'increment d'alta velocitat de la memòria cau i l'ús d'algorismes més sofisticats per evitar els errors de memòria cau. Encara que el dràstic augment de la grandària dels sistemes operatius i les aplicacions que s'executen en ells han aclaparat les millores del processament de la memòria cau. Els sistemes de múltiples fan que el problema sigui pitjor. Ara el sistema ha de bloquejar diversos processadors al mateix temps, perquè només un processador pot accedir a la memòria a la vegada.
NUMA intenta resoldre aquest problema oferint memòria distribuïda per a cada processador, evitant així que afecti el rendiment del sistema quan diversos processadors intenten accedir a la mateixa memòria. Per als problemes de les propagació de dades (comuns en servidors i aplicacions similars), NUMA pot millorar el rendiment utilitzant una única memòria compartida per un factor d'aproximadament el nombre de processadors (o separant bancs de memòria).

## Vegeu també

* Clúster
* Multiprocès simètric
* Supercomputador
* Silicon Graphics

## Enllaços externs

* More videos related to EV7 systems: CPU, IO, etc (anglès)
* Intel CSI explained (anglès)
* current Itanium NUMA systems (anglès)
# Arnsdorf

Arnsdorf (alt sòrab: Warnoćicy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba vora Radeberg i a 15 kilòmetres de Dresden. Limita amb els municipis de Großröhrsdorf, Radeberg, Großharthau, Dürrröhrsdorf-Dittersbach i Stolpen. Comprèn els nuclis d'Arnsdorf, Fischbach, Kleinwolmsdorf, Wallroda

## Demografia

| Any | Població |
| 1998 | 5.220 |
| 1999 | 5.148 |
| 2000 | 5.052 |
| 2001 | 4.971 |
| Any | Població |
| 2002 | 4.948 |
| 2003 | 4.953 |
| 2004 | 4.940 |
| 2007 | 4.844 |