OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Astyanax magdalenae

Astyanax magdalenae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de llargària total.

## Alimentació

És omnívor: menja plantes, fitoplàncton i invertebrats.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Catatumbo i rius colombians.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & A. W. Henn. 1916. Description of three new species of characid fishes. Ann. Carnegie Mus. v. 10 (núms. 1/2): 87-90, Pl. 17.
* ↑ «Astyanax magdalenae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Associació Internacional d'Universitats

L' Associació Internacional d'Universitats (oficialment i en anglès, International Association of Universities, IAU) és una organització no governamental que treballa en l'àmbit de l'educació superior. Comprèn més de 600 institucions i organitzacions d'educació superior en més de 130 països. La IAU és soci oficial de la UNESCO. El secretariat de la IAU té la seu a París i es troba a la mateixa seu de la UNESCO.
La IAU va ser creada sota els auspicis de la UNESCO el 9 de desembre de l'any 1950, durant la Conferència Internacional d'Universitats que va tenir lloc a Niça. Va néixer amb l'objectiu de fomentar la cooperació entre institucions d'educació superior a tot el món. Els seus òrgans de govern són l'Assemblea General i el Consell d'Administració. La Secretaria implementa l'estratègia adoptada pels òrgans de govern.
El gener de 2022, l'Associació Internacional d'Universitats comptava amb més de 600 membres (institucions, organitzacions, afiliats i associats) en més de 130 països d'arreu del món.

## Referències

* ↑ «IAU - International Association of Universities - Building a Worldwide Higher Education Community». iau-aiu.net.
* ↑ «International Association Of Universities». UNESCO, 06-10-2016.
# Arevalillo de Cega

Arevalillo de Cega és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 41 | 38 | 42 | 42 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Asahi (Chiba)

Asahi (旭市, Asahi-shi) és una ciutat de la prefectura de Chiba, al Japó.
El març de 2016 tenia una població estimada de 67.528 habitants. Té una àrea total de 129,91 km².

## Geografia

Asahi està situada a l'extrem nord-est de la prefectura de Chiba, fent frontera amb l'oceà Pacífic pel sud-est.

### Municipalitats veïnes

* Chōshi
* Sōsa
* Kator
* Tōnoshō

## Història

L'àrea de l'actual Asahi ha estat poblada des de fa almenys 25.000 anys. El clan Chiba, o ramificacions seves, governaren la regió de Shimōsa durant almenys 400 anys des del període Kamakura. Durant el període Sengoku, el clan Chiba aconseguí la protecció del clan Hōjō d'Odawara, i la seva hegemonia local s'enfortí com a conseqüència. Pederen el poder quan el clan Hōjō fou derrocat el 1590 per Hideyoshi Toyotomi. Després d'això, el General Kiso Yoshimasa va instal·lar-se a la regió. Yoshimasa restaurà el castell d'Ajito, el qual serví d'inspiració pel nom d'"Asahi" que encunyà el poeta Nonoguchi Takamasa en visitar l'àrea el 1852. Asahi significa "sol naixent".
La ciutat d'Asahi fou fundada l'1 de juliol de 1954. L'1 de juliol de 2005 Asahi annexà els pobles de Hikata (del districte de Katori), Iioka i Unakami (del districte de Kaijo) i s'expandí fins a ocupar l'àrea actual.
Asahi sofrí dany durant el terratrèmol i tsunami del Japó del 2011. Al voltant de 15 persones perderen l vida, 2.265 edificis van sofrir danys, 427 d'ells foren destruïts i 716 persones es quedaren sense casa.

## Referències

* ↑ «旭市 (Ciutat d'Asahi)» (en japonès). Ajuntament d'Asahi, 01-03-2016. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Asahi (japonès)
# Arties e Garòs (terçó)

Arties e Garòs (AFI:), antigament Arties, és un terçó tradicional de la Vall d'Aran, utilitzat com circumscripció territorial per a les eleccions al Conselh Generau d'Aran (Consell General d'Aran). El seu territori es correspon amb l'antic municipi d'Arties e Garòs, en el municipi actual de Naut Aran.
Es va formar al segle xvi com a sesterçó dividit de l'antic terçó de Garòs. Des de la restauració de l'estructura administrativa tradicional de la Vall d'Aran del 1990, elegeix 2 dels 13 Consellers del Conselh Generau d'Aran.
# Asia Network Television

Asia Network Television és un canal de televisió per satèl·lit iraquià amb seu a Bagdad, Iraq. El canal va començar a emetre el 2012.

## Referències

* ↑ https://www.asiasat.tv/
# Asia Vieira

Asia Molly Vieira (Toronto, Ontario, Canadà, 18 de maig de 1982), és una actriu de cinema canadenca d'ascendència portuguesa.

## Biografia

Amb sis anys va debutar en una pel·lícula titulada The Good Mother el 1988 al costat de Diane Keaton i Liam Neeson i el 1991 en la pel·lícula de terror Omen IV: The Awakening, interpretant Delia York, la filla fictícia de l'Anticrist, Damien Thorn, que va ser interpretat pels actors Harvey Stephens el 1976, Jonathan Scott Taylor el 1978 i Sam Neill el 1981 en les tres primeres produccions de la saga.
Va estudiar en l'"Etobicoke School of the Arts" i es va graduar com a actriu. Després va estudiar a la Universitat de Toronto on es va graduar amb una llicenciatura en història.

## Filmografia

* The Good Mother (1988): Molly Dunlap
* The Kissing Place (TV) (1990): Melissa
* Omen IV: The Awakening (TV) (1991): Delia York
* Used People (1992): Norma
* Biggest Little Tiquet (TV) (1994): Glenda
* A Holiday to Remember (TV) (1995): Jordy Giblin
* Flaix Forward (TV) (1997–99): Christine
* Are You Afraid of the Dark? (TV) (1999): Meggie
* Dangerous Child (TV) (2001): Kayla
* Guilt by Association (TV) (2002): Hannah
* A Home at the End of the World (2004): Emily
* I am an Apartment Building (TV) (2006): Adolescent
* Gospel of Deceit (TV) (2006): Margaret
# Balenoptèrids

Els balenoptèrids (Balaenopteridae) són el major grup de cetacis misticets, amb nou espècies en dos gèneres. Inclouen l'animal més gros que ha viscut mai, el rorqual blau, que pot assolir un pes de 177 tones i dues altres espècies que passen de llarg les 50 tones. Fins i tot el membre més petit del grup, el rorqual d'aleta blanca, arriba a les 9 tones.

## Característiques

La família Balaenopteridae es distingeix de les altres famílies de misticets per la presència de plecs a la gola i a la regió ventral (plecs singulars) que s'expandeixen enormement quan s'alimenten en empassar aigua que es filtra per les barbes. Posseeixen una aleta dorsal. La forma del crani vist lateralment és recte i pla.

## Reproducció

La majoria de les espècies crien en aigües temperades durant l'hivern, i després tornen a les zones d'alimentació a prop dels pols, riques en plàncton i krill, durant el curt estiu polar.

## Classificació

La família Balaenopteridae està formada per nou espècies vivents en dos gèneres:
| Gènere | Espècie (binomial) | Noms vulgars | Imatge |
| Balaenoptera | Balaenoptera physalus | Rorqual comú | Rorqual comú |
| Balaenoptera | Balaenoptera borealis | Rorqual sei o boreal | Rorqual sei |
| Balaenoptera | Balaenoptera brydei | Rorqual de Bryde | Rorqual de Bryde |
| Balaenoptera | Balaenoptera edeni | Rorqual tropical | Rorqual tropical |
| Balaenoptera | Balaenoptera musculus | Rorqual blau | Rorqual blau |
| Balaenoptera | Balaenoptera acutorostrata | Rorqual aleta blanca, nan o minke comú | Rorqual aleta blanca |
| Balaenoptera | Balaenoptera bonaerensis | Rorqual austral o minke antàrtic | Rorqual austral |
| Balaenoptera | Balaenoptera omurai | Rorqual d'Omura | |
| Megaptera | Megaptera novaeangliae | Iubarta o balena geperuda | Iubarta o balena geperuda |

## Referències

* Berta, Annalisa (2006). Marine Mammals: Evolutionary biology. Academic Press. ISBN 0-12-088552-2.
* Wilson, D. E. & Reeder, D. M. (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed).

## Enllaços externs

* Balaenopteridae a "Fauna ibèrica; mamífers". Ángel Cabrera Latorre. Any 1914. Facsímil electronic.
* Societat per la Conservació de Balenes i Dofins / Whale and Dolphin Conservation Society (WDCS) Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Ashikaga Yoshizumi

    En aquest nom japonès, el cognom és Ashikaga.
Ashikaga Yoshizumi (足利 義澄, 15 de gener del 1481 - 6 de setembre del 1511) va ser l'onzè shogun del shogunat Ashikaga i va governar entre el 1494 i el 1508 al Japó. Va ser el fill d'Ashikaga Masatomo i net del sisè shogun Ashikaga Yoshinori.
Adoptat pel vuitè shogun Ashikaga Yoshimasa, va ser convertit en shogun per Hosokawa Masato quan li va rebatre el títol al dècim shogun Ashikaga Yoshitane. No obstant el 1508 Yoshitane va recuperar el títol de shogun.
Els seus fills Ashikaga Yoshiharu i Ashikaga Yoshihide es van convertir en shoguns (12è i 14è respectivament).

## Referències

* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du japon, p. 362., p. 362, a Google Books
* ↑ Ackroyd, p. 298
* ↑ Titsingh, p. 367., p. 367, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 370., p. 370, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 386., p. 386, a Google Books

## Bibliografia

* Ackroyd, Joyce. (1982) Lessons from History: The Tokushi Yoron. Brisbane: University of Queensland Press. ISBN 9780702214851; OCLC 7574544
* Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Ōdai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 585069
# Axelita

L'axelita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

L'axelita és un arsenat de fórmula química Na$_{14}$Cu₇(AsO₄)₈F₂Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann de l'Acadèmia Russa de les Ciències, a Moscou (Rússia), amb el número de catàleg: 5031/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, al segon con d'escòria de l'avanç nord de la gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, a l'óblast de Kamtxatka, Rússia. Es tracta de l'únic indret en tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Axelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 març 2018].
# Bandera de Palafolls

La bandera oficial de Palafolls té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor horitzontal vermell i blanc, la segona meitat amb el sembrat de creuetes gregues abscisses blau fosc de l'escut, reduït a tres de completes, d'alçària 3/10 de la del drap i de braços de gruix 1/10 de la mateixa alçària, posades horitzontalment, una al centre i les altres separades d'aquesta 1/15 de la llargària del mateix drap, i 10 cinquenes parts de creuetes iguals, quatre a la divisòria de les dues parts del drap separades 1/15 de la vora de l'asta la primera, 1/5 de la primera la segona, 1/5 de la segona la tercera i 1/5 de la tercera la quarta, quatre a la vora inferior amb les mateixes separacions, una al centre de la vora de l'asta i l'altra al centre de la vora del vol.
Va ser aprovada el 12 de juliol de 2006 i publicada en el DOGC l'11 d'agost del mateix any amb el número 4696.

## Vegeu també

* Escut de Palafolls
* Escuts i banderes del Maresme

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2656/2006, de 12 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Palafolls.» (pdf). DOGC num. 4696, 11-08-2006. [Consulta: 5 desembre 2009].
# Bandera de Nuevo León

La Bandera de Nuevo León consisteix en un rectangle de mesures idèntiques de color blanc. Entre el mig del camp blanc, té l'escut estatal i al centre, amb un diàmetre de tres quartes parts de l'ample d'aquest camp.

## Història
### La Republica de Rio Grande

La primera bandera es va dividir en tres camps: un camp vermell a l'esquerra i dos camps horizontals a la derecha, ia la dreta, un altre amb tres estrelles, de color roig amunt i avall i blanc al negre. En el camp o llenç verda de la bandera es destacaven tres boniques estrelles que simbolitzen els estats Tamaulipas, Nuevo León and Coahuila-Texas from de la Republica Rio Grande per decret del 6 de novembre de 1840 en Laredo, Texas.

### L'estat mexicà

La bandera de l'estat és un drap blanc amb l'escut al centre i va ser edoptada l'any 1998. Aquesta és la senyera que sempre ha fet servir el govern de l'estat.

### Un símbol del neoleonisme

L'any 2020 va aparar un neu moviment amb una bandera que reprèn els colors de la bandera històrica de la República de Rio Grande, el lleó al centre per representar a l'estat de Nuevo León.
L'estat de Nuevo León no ha adoptat una bandera oficial, però ha sorgit una nova bandera d'identitat estatal. La bandera va ser dissenyada per un estudiant de la UANL, la qual ha tingut vendes per mitjans electrònics i comerços esportius.

## Galeria

* Bandera de la República de Rio Grande 1840 (ratio 4:7)
* Bandera de Nuevo León 1989 (ratio 4:7)
* Bandera de Nuevo León 1998 (ratio 4:7)
* Bandera de Nuevo León 2020 (ratio 4:7)

## Referències

* ↑ «Símbolos e identidades en el estado de Nuevo León.».
* ↑ «Stories in Laredo its seven flags over Texas.».
* ↑ «República de Río Grande; el intento de independencia de NL, Coahuila y Tamaulipas.».
* ↑ «Bandera del país Nuevo León.».

## Enllaços externs

* Stateflag of Nuevo León (domestic use)
# Astrammina rara

Astrammina rara és un protozou bentònic foraminífer present en zones antàrtiques que utilitza una extensa xarxa de fins pseudopodis molt elàstics anomenats reticulopodis, que li permeten capturar i digerir metazous que es troben a 12mm d'ell.

## Referències

* ↑ «Unexpected Foraminiferal Diversity Revealed by Small-subunit rDNA Analysis of Antarctic Sediment» ( PDF) (en anglès). J. Eukaryot. Microbiol.. the Society of Protozoologists, 51, (2), 2004, pp. 173–179. Arxivat de l'original el 2014-04-22 [Consulta: 30 gener 2012]. Arxivat 2014-04-22 a Wayback Machine.
# Barcelona Cricket Club

El Barcelona Cricket Club, també anomenat Pak Barcelona Cricket Club, és un club de criquet de Barcelona, fundat l'any 2002 per Khalid Shabaz Chuhan. Des de l'any 2002 ha participat en diferents campionats d'àmbit català i fou el primer equip català que va participar en la Lliga espanyola de criquet, essent-ne subcampió el 2008. Entre d'altres èxits, destaca el campionat de la Copa espanyola de 2008, la Lliga Catalana de 2009 i la Copa Independència de 2013. Per altra banda, al no disposar d'un camp propi de criquet, ha disputat els seus partits en el Camp Municipal de Beisbol de Gavà, i posteriorment, en el Camp Municipal de Beisbol Carlos Pérez de Rozas. Juntament amb el Catalunya Tigers Cricket Club, va treballar en la promoció d'aquest esport a Catalunya, així com donar suport als jugadors de criquet en la creació de clubs esportius i fomentar el seu associacionisme. Fruit d'aquesta col·laboració es fundà al final de 2009 la Unió Esportiva Catalana de Clubs de Criquet.

## Referències

* ↑ «Barcelona Cricket Club». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «criquet». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Baga del Molí d'en Sala

La Baga del Molí d'en Sala és una obaga del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès. Està situada al costat meridional del Molí d'en Sala, a l'esquerra de la riera de Sant Joan. És la continuïtat cap a ponent de la Baga del Coll.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Barataria

* Per a altres significats, vegeu «Baratària».
Barataria és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.333 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barataria tenia 1.333 habitants, 500 habitatges, i 367 famílies. La densitat de població era de 116,2 habitants/km².
Dels 500 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.169 $ i la renda mediana per família de 29.913 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.159 $ mentre que les dones 18.000 $. La renda per capita de la població era de 12.890 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barataria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barataria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Baker City

Baker City és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 9.860 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Baker City tenia 9.860 habitants, 4.010 habitatges, i 2.602 famílies. La densitat de població era de 550,9 habitants per km².
Dels 4.010 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.020$ i la renda mediana per família de 34.790$. Els homes tenien una renda mediana de 26.638$ mentre que les dones 20.313$. La renda per capita de la població era de 14.179$. Aproximadament el 10,7% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Baker City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Baker City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Basilicum

Basilicum és un gènere de plantes amb flors que pertany a la família de les lamiàcies.

## Taxonomia

A juny de 2024, el gènere només compta amb una espècie acceptada:
* Basilicum polystachion

## Referències

* ↑ «Basilicum polystachion Moench, 1802» (en anglès). [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «WFO Plant List | World Flora Online». [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «Basilicum Moench | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 25 setembre 2024].
# Bandera de Colotlán

La bandera de Colotlán representa oficialment al municipi mexicà de Colotlán, a l'estat de Jalisco, des del 18 de septiembre de 2008. Consisteix en un rectangle de mesures idèntiques de color vermell. Entre el medi del camp vermell, té l'escut municipal al centre, amb un diàmetre de tres quartes parts de l'ample d'aquest camp.

## Referències

* ↑ «Colotlán, symbols» (en anglès). Flags Of The World. [Consulta: 9 maig 2024].

## Vegeu també

* Banderes municipals de Mèxic
# Barraca del camí del Corral del Fortuny I

La Barraca del camí del Corral del Fortuny I és una barraca de pedra seca del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les seves restes demostren que havia estat una gran construcció, que presentava en les seves façanes frontal i posterior, un cert arrodoniment tot i ser de planta rectangular, tenint també en compte els seus graonats laterals. El seu portal dovellat està avançat respecte de la façana frontal, formant així un passadís junt amb les parets provinents dels laterals. La seva orientació és sud-oest.
La seva planta interior és rectangular. Les seves mides són de 4'30m de fondària i 2'50m d'amplada. No disposa d'elements funcionals, excepte un rebost o amagatall a la seva dreta. El portal d'accés mesura 0'60m d'amplada i 0'90m d'alçada. És un espai llarg i estret, amida: 3'25m de llargada, 0'60m d'amplada i 0'90m d'alçada.

## Referències

* 1 2 «Barraca del camí del Corral del Fortuny I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].