OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Terlinguaïta

La terlinguaïta és un mineral de la classe dels halurs. Anomenat així per la seva localitat tipus, Terlingua, a Texas.

## Característiques

La terlinguaïta és un halur de fórmula química (Hg₂$^{2+}$)Hg₂$^{2+}$Cl₂O₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3. Es torna immediatament negra quan es tracta amb sulfur d'hidrogen. L'amoni produeix un canvi lent cap al color negre. A conseqüència del seu contingut de mercuri és recomanable ser curosos amb el seu tractament. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la terlinguaïta pertany a «03.DD: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Hg» juntament amb els següents minerals: eglestonita, kadyrelita, poiarkovita, hanawaltita, vasilyevita, pinchita, gianel·laïta, mosesita, kleinita, tedhadleyita, terlinguacreekita, kelyanita, aurivilliusita i comancheïta.

## Formació i jaciments

Es troba en zones oxidades de dipòsits de mercuri. Ha estat descrita a Amèrica, Àsia i Europa.

## Referències

* ↑ «Terlinguaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Lèmur bru de front vermell

El lèmur bru de front vermell (Eulemur rufus) és una espècie de lèmur de Madagascar. Fins al 2001, l'espècie E. rufus fou considerada una subespècie del lèmur bru (E. fulvus) però des d'aleshores se l'ha reconegut com a espècie pròpia. Al desembre del 2008 se la separà en dues espècies diferents: el lèmur bru de front vermell (E. rufus), que viu en boscos de plana secs del nod-est de Madagascar, i el lèmur de front vermell (E. rufifrons), que viu al sud-oest i l'est de l'illa. Aquesta separació es basà en indicis genètics i morfològics. Les anàlisis d'ADN mitocondrial indiquen que E. rufifrons podria ser més proper al lèmur bru (E. fulvus), el lèmur de front blanc (E. albifrons) i el lèmur bru de Sanford (E. sanfordi) que a E. rufus.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 116. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* 1 2 3 Mittermeier, R., Ganzhorn, J., Konstant, W., Glander, K., Tattersall, I., Groves, C., Rylands, A., Hapke, A., Ratsimbazafy, J., Mayor, M., Louis, E., Rumpler, Y., Schwitzer, C. i Rasoloarison, R. «Lemur Diversity in Madagascar». International Journal of Primatology, 29, 6, 01-12-2008, pàg. 1607–1656. DOI: 10.1007/s10764-008-9317-y.
# Piotr Ivànovitx Turtxanínov

Piotr Ivànovitx Turtxanínov és el nom dels següents personatges:
* Piotr Ivànovitx Turtxanínov (compositor), eclesiàstic i compositor rus nascut el 1779 i mort el 1856
* Piotr Ivànovitx Turtxanínov (polític), Secretari del Gabinet de la tsarina Caterina II de Rússia, nascut el 1746 i mort el 1823
# Plutarc (bisbe de Bizanci)

Plutarc fou bisbe de Bizanci entre el 89 i el 105. Fou el successor de Policarp I. Fou enterrat a l'església d'Argiròpolis, com els seus predecessors. La persecució dels cristians per l'emperador Trajà es produí el 98, durant el seu episcopat.

## Referències

* 1 2 Gedeon, 1885, p. 90.
* ↑ Gedeon, 1884, p. 9.

## Bibliografia

* Gedeon, M. Χρονικά του Πατριαρχικού Οίκου και του Ναού (en grec). Constantinoble: Impremta Patriarcal, 1884.
* Gedeon, M. Πατριαρχικοί Πίνακες: Ειδήσεις ιστορικαί βιογραφικαί περί των Πατριαρχών Κωνσταντινουπόλεως: από Ανδρέου του Πρωτοκλήτου μέχρις Ιωακείμ Γ' του από Θεσσαλονίκης, 36-1884 (en grec). Constantinoble: Lorenz & Keil, 1885.
# Poblenou (desambiguació)

«Poblenou, Poble Nou o el Poblenou» té aquests significats:
* Toponímia:
** Poblenou, barri de Barcelona, del districte de Sant Martí
** el Poblenou (Catadau), nucli de població del municipi de Catadau, a la Ribera Alta
** el Poblenou (Llers) o el Poblenou de Llers, nucli de població al municipi de Llers, a l'Alt Empordà
** el Poblenou (Sabadell) o el Poblenou de la Salut, barri al districte setè de Sabadell, al Vallès Occidental
** Poble Nou (barri de València) o el Poblenou del Pi, pedania de València, al districte dels Pobles del Nord
** el Poble Nou de Benitatxell, municipi a la Marina Alta
** Poblenou de la Corona, municipi a l'Horta Sud
** el Poblenou del Delta, nucli de població del municipi d'Amposta, al Montsià
** Poble Nou de la Mar o el Poble Nou del Mar, antic municipi de l'Horta de València que fou annexat a la ciutat de València el 1897
** Poblenou de Sant Rafael, nucli de població del municipi de Cocentaina, a la comarca del Comtat (País Valencià)
** Poble Nou – Zona Esportiva, barri del districte cinquè de Terrassa, al Vallès Occidental
** Cementiri del Poblenou, al barri barceloní del mateix nom
** Estació de Poblenou, estació de la Línia 4 del metro de Barcelona sota el Carrer Pujades al barri del Poblenou
** Estació de Poblenou (MZA)
** Parc del Poblenou
** El Poble Nou, nom popular de la Colònia de Gatamoix, a Mallorca
* Televisió: Poblenou (sèrie), sèrie de TV3 ambientada al barri homònim de Barcelona
# Platja Gran de Cadaqués

La platja Gran és una platja urbana del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada al centre de la població. És la més gran de la badia de Cadaqués, d'aquí el seu nom. Té una longitud de 205 m i una amplada mitjana de 20 m, formada per sorra, grava i còdols. La platja rep tres noms diferents: es Portal al tram de ponent, sa Platja al tram central i Portitxó al tram de llevant.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
Al tram central hi ha dos bars històrics, el Marítim i el Boia, declarats bé cultural d'interès local. Entre els dos edificis hi ha una estàtua dedicada al pintor Salvador Dalí, vinculat per sempre a la població. Al passeig marítim, a primera línia de mar, davant de la platja, hi ha el Casino l'Amistat, inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
A l'extrem de llevant de la platja hi ha el Norai de Portitxol, un dels quatre 'pilons', en la parla popular local, que queden de les antigues construccions portuàries del segle XIX a la badia.

## Referències

* 1 2 3 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 28-29. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja Gran de Cadaqués». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Edifici Marítim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Edifici del Boia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Casino l'Amistat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Norai des Portitxol». Empordà Turisme.
# Platja Gran del Futaner

La platja Gran del Futaner és una platja natural del municipi de Llançà (Alt Empordà) situada al Cap Ras, entre la platja Petita del Futaner i la platja de Bramant. Està orientada a l'est, té una longitud de 60 m i una amplada mitjana de 10 m, de sorra de gra mig i un pendent d'entrada a l'aigua moderat. S'hi accedeix a peu pel camí de ronda. És una platja nudista.

## Referències

* ↑ «Platja Gran del Futaner». Ajuntament de Llançà.
* ↑ «Llançà declara com a nudistes dues platges i l’entorn a cap Ras». Diari de Girona, 15-08-2021.
# Plaça Major de l'Estrada

La Plaça Major és una plaça pública de l'Estrada, al municipi d'Agullana (Alt Empordà). El conjunt arquitectònic format pels números 3, 4, 5 i 6 de la plaça Major forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat a llevant del nucli urbà de la població d'Agullana, al bell mig de l'entramat urbà del veïnat de l'Estrada, al costat de l'església de Santa Maria d'Agullana.

## Conjunt inventariat

Es tracta d'habitatges entre mitgeres de planta rectangular, amb les cobertes de teula de dos vessants i distribuïts en planta baixa i pis, exceptuant el número 3 que presenta una segona planta. Presenten les obertures rectangulars, en general emmarcades amb carreus de pedra i amb les llindes planes, tot i que també n'hi ha amb els emmarcaments bastits en maons. Als pisos, damunt dels portals d'accés principals, hi ha petits balcons amb baranes de ferro i llosanes poc treballades. El número 6 compta amb una finestra balconera en lloc de balcó. Les façanes estan rematades amb ràfecs de teula. Les construccions, actualment rehabilitades, són bastides en pedra sense treballar disposada en filades irregulars i lligada amb morter de calç. A les cantonades hi ha pedra ben desbastada.

## Referències

* 1 2 3 «Plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 desembre 2015].
# Ferran Armengol i Tauran

Ferran Armengol i Tauran (Mataró, 13 de setembre de 1945) és un polític català alcalde d'Argentona entre 2011 i 2015.
Va estudiar enginyeria tècnica mecànica, començant a treballar d'aprenent als 14 anys. Ha estat delineant, director tècnic i gerent, arribant finalment a crear la seva pròpia empresa. També ha estat professor de tecnologia i dibuix tècnic des dels 18 fins als 60 anys a l'Institut Miquel Biada de Mataró. Viu a Argentona des del 1998, si bé la seva vinculació amb la vila ja ve de més antic.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya, ha estat alcaldable per Convergència i Unió tres vegades: el 2003, 2007 i 2011. El primer mandat el passà a l'oposició com a cap d'aquesta, i als comicis municipals del 2007 aconseguí CiU 3 regidors que li permeteren formar govern amb Tots per Argentona, assumint Armengol la primera tinença d'alcaldia, la regidoria d'esports i cultura. A mig mandat, amb la renúncia al càrrec del regidor Emili Olivas, va passar a fer-se càrrec de la regidoria d'hisenda i recursos humans, a més de la de patrimoni cultural.
Amb els comicis de 2011, CiU obté 4 regidors, i això li permet a Armengol formar un equip de govern format per CiU, PSC, Argentcat i l'Entesa.
Des del 2016 no milita a cap partit polític.
Actualment viu a Vilassar de Dalt

## Bibliografia

* Revista Cap de Creus, número 108-109 (pàgina 13)
* Recull Enciclopèdic d'Argentona, de Josep Lladó i Pasqual
# Trèvol indi

El trèvol indi (Trifolium amoenum) és un membre de la família de les fabàcies i es troba en perill d'extinció.

## Descripció

Aquesta planta anual, vellosa, erecta i que pot arribar a créixer de 10 a 60 centímetres d'alçada. Les fulles són trifoliades, marcadament obovalades, i de 2 a 3 centímetres de llargària. Les flors són de color porpra amb les puntes de color blanc. Aquestes tenen una llargària de 12 a 16 mil·límetres i s'agrupen en denses inflorescències en forma de capítols esfèrics o ovoides, de 2 a 3 centímetres de llarg. Les flors apareixen entre abril i juny. El Trifolium amoenum és similar en aparença a T. macraei, però en general és més gran i les flors manquen de bràctees.

## Distribució

Aquesta herba anual subsisteix en les zones de pastures de la Badia de San Francisco i la costa de Califòrnia. Aquesta flor silvestre té un creixement erecte i es troba normalment en els sòls pesats en alçades inferiors a 100 metres. Recents investigacions sobre la conservació T. amoenum s'ha dut a terme pel laboratori de Bodega Marine Laboratory.
# Newton Grove

Newton Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 606 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newton Grove tenia 606 habitants, 223 habitatges i 152 famílies. La densitat de població era de 76,2 habitants per km².
Dels 223 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 51.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.667 $ mentre que les dones 37.750 $. La renda per capita de la població era de 19.295 $. Entorn del 7% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newton Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newton Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Terlizzi

Terlizzi és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la Ciutat metropolitana de Bari. L'any 2004 tenia 27.452 habitants.

## Fills il·lustres

* Giuseppe Millico (1737-1802) compositor i cantant castrat.
# Newtonia

Newtonia és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 231 habitants que va baxiar als 199 el 2010.
Segons el cens del 2000, Newtonia tenia 89 habitatges, i 67 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants per km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Newtonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newtonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Newtown

«Newtown» té aquests significats:
* Newtown (Connecticut)
* Newtown (Indiana)
* Newtown (Missouri)
* Newtown (Ohio)
* Newtown (Comtat de Schuylkill), concentració de població designada pel cens de Pennsilvània, Estats Units d'Amèrica
* Newtown (Comtat de Powys), població del comtat de Powys, a Gal·les
# Neus Mar

Neus Martínez i Agustí, coneguda amb el nom artístic de Neus Mar (Palafrugell, 1974) és una cantant i professora de música catalana. Als nou anys debuta en un concurs de cançó de les Festes de Primavera acompanyada pels Vampirs. El 22 de setembre de 1984 intervé al Teatre Victòria de Palafrugell, acompanyat pel músic Joan Xicoira a la Primera Expressió Menuda i Jove de la Costa Brava. L'any següent repeteix el concurs. Als 18 anys, entra al món de les orquestrines amb Tràiler, La Gramola i Casablanca, i també al de les cerimònies nupcials amb diversos pianistes
El 1996 guanya el tercer premi al concurs de cançó de Salitja. El 2004 fa incursions al jazz. L'any 2006 entra al món de les havaneres amb Càstor Pérez i Enric Canadà. El 2008 estrenen l'espectacle Essència de l'havanera, i el presenten a Cuba l'any següent. Càstor Pérez i Neus Mar formen també el grup Cubacant, que es va dissoldre l'any 2012. Neus Mar és impulsora de la cantada anual d'havaneres de la Marató de TV3 a Palafrugell i membre de Sonora Indiana i del seu propi grup d'havaneres. El 13 de desembre de 2015 rep el premi Palafrugellenc de l'Any. Ha actuat a la 49a i 51a cantada d'havaneres de Calella de Palafrugell.
El 2019 va presentar l'espectacle i disc Íntimament Llach, versionant cançons de Lluís Llach.

## Discografia

* Mirant el passat. Música melòdica

## Referències

* ↑ Puig, Evarist «Neus Mar, Neus Martínez i Agustí». Revista de Palafrugell, núm 287, juliol de 2013, pàg. 40.
* ↑ “La lírica i l'essència del 2x4" - El Punt Comarques Gironines, 14-04-2009. Pàgina 64.
* ↑ “Cubacant molt més que havaneres per clausurar els Concerts d'estiu” - Revista Palafrugell 10.08, octubre 2008. Pàgina 180.
* ↑ "El micromecenatge és una opció per implicar la gent" - El Punt Avui. 28-02-2016. Pag. 1
* ↑ "L'evolució no està renyida amb la tradició". El punt Comarques Gironines. 18-09-2015. Pàg.14
* ↑ «Els grups L'Arjau, Neus Mar, Port-Bo i L'Espingari, protagonistes de la cantada d'havaneres de Calella de Palafrugell». 324.cat. ACN, 29-06-2015.
* ↑ «Port Bo, Les Anxovetes, Els Cremats i Neus Mar actuaran a la 51a Cantada d'Havaneres de Calella». 324.cat. ACN, 27-06-2017 [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ Bofill Blanc, Josep «Neus Mar, un cúmul d'emocions». El Punt Avui [Torroella de Montgrí], 26-11-2019, p. 47.
# Neus Marí Marí

Neus Marí Marí (Sant Josep de sa Talaia, 1966) és una arquitecta i política eivissenca, diputada en la IV i V legislatures del Parlament de les Illes Balears.
Filla de Josep Marí Prats Berris. Es llicencià en arquitectura tècnica a la Universitat Politècnica de Barcelona en 1989. Militant del Partit Popular, fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1995 i 1999. De 1995 a 2002 fou consellera de Sanitat, Afers Socials i Obres i Urbanisme del Consell Insular d'Eivissa i Formentera.
És membre de la junta regional de les Illes Balears del Partido Popular. Pel desembre de 2011 aconseguí l'alcaldia Sant Josep de sa Talaia mitjançant una moció de censura contra l'anterior alcalde, Josep Marí Ribas. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou candidata a l'alcaldia de Sant Josep de sa Talaia, però fou derrotada pel candidat socialista Josep Marí Ribas.

## Referències

* ↑ Neus Marí Marí Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
* ↑ Neus Marí 'Berris', nueva alcaldesa de Sant Josep tras la censura a Marí Ribas, El Periódico de Ibiza, 7 de desembre de 2011
* ↑ Neus Marí: "No es lo que esperábamos" Diario de Ibiza, 15 de maig de 2015
# Nazari

* No s'ha de confondre amb Nazarí.
Nazari és el nom dels següents personatges:
* Nazari (retòric), (s. IV) orador romà
* Nazari de Cuixà (Marca Hispànica?, segle VIII / IX - Sant Miquel de Cuixà, segle VIII / IX), monjo benedictí
* Nazari de Capris, (Elpidium, c. 475 - Capodistria, c. 556) bisbe de Koper, venerat com a sant
* Nazari de Milà (Roma,? - Milà, 301), martir cristià
# Neoperla latamaculata

Neoperla latamaculata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Gansu i Shaanxi.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Du, 2005. A: Du & Sivec. Plecoptera. A: Yang, X. K. (Ed.). Insect Fauna of Middle-west Qinling Range and South Montains of Gansu Province 48, 49.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Neoperla leigongshana

Neoperla leigongshana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Guizhou (la Xina).

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du & Z. Wang, 2007. A: Li, Zhu, M. F. Yang & D. C. Jin (Ed.). Nemouridae and Perlidae. Insects from Mountain Leigongshan Landscape of Guizhou, 84-90.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Neoperla laotica

Neoperla laotica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Laos.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1988. Entomol. Scand. 18(4):397.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Neoperla lii

Neoperla lii és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Fujian i Guizhou.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Du, 1999. A: Anònim (Ed.). Fauna of insects in Fujian Province of China 3:335.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Off Key

Off Key (comercialitzada a Espanya com Desafinado) és una pel·lícula és una coproducció espanyola, britànica i italiana escrita i dirigida per Manuel Gómez Pereira. Els personatges principals estan vagament inspirats en Els Tres Tenors, Plácido Domingo, Luciano Pavarotti, i José Carreras.

## Sinopsi

A començament de la dècada dels noranta, en un prestigiós teatre dels Estats Units el públic omple el local de gom a gom per veure el concert especial dels tres tenors Armand Duprés, Fabritzio Bernini i Ricardo Palacios. La peça que interpreten per a posar el punt final a la vetllada farà esclatar al mateix temps al públic i als cantants, que es barallen entre ells. Un temps després es tornen a unir pel casori d'Armand amb Carmen, filla de Ricardo. Durant el cap de setmana surten a relluir tots els draps bruts del trio: gelosia, cobdícia, traïcions ...

## Repartiment

* Joe Mantegna - Ricardo Palacios
* Danny Aiello - Fabrizio Bernini
* George Hamilton- Armand Dupres
* Anna Galiena - Rita
* Ariadna Gil - Carmen Palacios
* Claudia Gerini - Violeta
* Ashley Hamilton - Maurice Dupres
* Geoffrey Bateman - Ivo
* Tiffany Hofstetter - Norma
* Vaughan Sivell - Flavio
* Manuel de Blas - Jean François
* René Assa - Sigmund Santini
* Jacques Herlin - Cardenal

## Recepció

La pel·lícula tenia un pressupost de 8,5 milions de dòlars, convertint-la en la producció espanyola més cara fins aquest moment. Els honoraris dels actors representaven una part important del pressupost. Havia estat venuda prèviament a trenta-dos països abans del seu llançament.Tot i que va rebre bona publicitat, la seva estrena a Espanya del novembre de 2001 va ser decebedora. Va ser estrenada el mes següent a Itàlia i el 2002 al Regne Unit i Estats Units.

## Referències

* 1 2 Jonathan Holland «Film Reviews - Off-Key». Variety, 12-12-2001 [Consulta: 6 agost 2015].
* ↑ Jennifer Green «Gil to sing with Hamilton in Lolafilms' Off Key». Screen Daily, 09-06-2000 [Consulta: 22 maig 2014].
* ↑ «Gómez Pereira rueda la película más cara de la historia del cine español». La Voz de Galicia, 23-07-2000 [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «FILMARAN UNA SATIRA SOBRE LOS DIVOS OPERISTICOS: El negocio de los tres tenores». [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «Manuel Gómez Pereira parodia a los tres tenores en la comedia "Desafinado"». La Vanguardia, 16-11-2001 [Consulta: 10 agost 2015].