OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trachyrincus villegai

Trachyrincus villegai és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 44 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 250-980 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del nord del Perú fins al Xile central.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E., 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Trachyrincus villegai». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* ↑ Chirichigno, N.F., 1974. Clave para identificar los peces marinos del Perú. Inf. Inst. Mar Perú (44):387 p.
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.
* ↑ Iwamoto, T. i W. Schneider, 1995. Macrouridae. Granaderos. p. 1246-1265. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Traci

«Traci» té aquests significats:
* Traci (llengua)
* Traci, natural de la Regió de Tràcia
* Gladiador traci, tipus de gladiador
Viccionari
# Tizoc: Amor indio

Tizoc: Amor indio, també coneguda com a Tizoc o El Indio Tizoc, és una pel·lícula mexicana protagonitzada per Pedro Infante i María Félix el 1956, escrita per Manuel R. Ojeda i Carlos Orellana i dirigida per Ismael Rodríguez. La cinta va ser filmada en Pathécolor i Cinemascope per Alex Phillips i forma part del període final de la Època d'Or del cinema mexicà, que abasta de 1935 a 1958.

## Sinopsi

La pel·lícula conta la tràgica història d'amor entre l'indi Tizoc, habitant de la serra de l'estat d'Oaxaca i María (María Félix), una dona criolla provinent de la ciutat, aparentment arrogant i orgullosa que en conèixer a Tizoc aprèn a apreciar la seva senzilla saviesa i el seu bon cor. Tizoc la confon amb la Mare de Déu. Lluita contra la societat i els prejudicis. Pensa que es casarà amb ell quan li doni el mocador...

## Repartiment

* María Félix … “María Eugenia”
* Pedro Infante … “Tizoc”
* Andrés Soler … “Fray Bernardo”
* Carlos Orellana … “Don Pancho García” (padrí de Tizoc)
* Miguel Arenas … “Don Enrique del Olmo” (pare de María)
* Manuel Arvide … “Cosijope” (pare de Nicuil i Machinza)
* Guillermo Bravo Sosa … (Bruixot)
* Polo Ramos

## Premis i nominacions

Va participar en el 7è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on Pedro Infante va guanyar l'Ós de Plata a la millor interpretació masculina. La pel·lícula també va guanyar el Globus d'Or a la millor pel·lícula de parla no anglesa als 15è Premis Globus d'Or. Va ser l'última pel·lícula rodada per Pedro Infante abans de la seva mort en un accident d'avió el 1957.

## Referències

* ↑ «Berlinale 1957: Prize Winners». Berlinale. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2019. [Consulta: 31 desembre 2009].
* ↑ «Golden Globes, USA». IMDb, 1958. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ Rasmussen, Cecilia «Pedro Infante». Los Angeles Times [Los Angeles, CA, USA], 11-02-2007 [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ Avendaño, Reyna «Cuando Pedro Infante hizo llorar a María Félix (When Pedro Infante made María Félix cry)». El Universal [Mexico City, Mexico], 18-11-2018 [Consulta: 10 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Tizoc: Amor indio, pel·lícula sencera a Facebook
# Tiznit

Tiznit (amazic: ⵜⵉⵣⵏⵉⵜ; àrab: تزنيت, Tiznīt) és una ciutat del sud del Marroc, a 690 km de Rabat i a 80 km al sud d'Agadir, capital de la província de Tiznit, a la regió de Souss-Massa-Draâ. La població de la ciutat és de majoria amazigòfona taixelhit i s'estima en 56.000 habitants. És un encreuament de camins entre el Sàhara occidental, l'oceà Atlàntic (15 km a l'oest), l'Alt Atles (90 km al nord) i l'Anti-Atles (sud i est).

## Història

Abans del segle xix no apareix mai esmentada excepte en la tradició oral que diu que fou fundada per una prostituta que després fou santa; la gossa de la dona va descobrir la primera font (L'in Akdim, la Font Vella). Fou assetjada pel xerif Hashim u-Ali, assassinat el 1825; per què s'oposava constantment a l'hegemonia del Tazerwalt, va ser fortificada el 1882 pel sultà alauita Hassan I del Marroc, que la va dotar amb una llarga muralla rodejant l'antiga medina; llavors tenia un miler d'habitants. L'expedició del sultà Hassan I del Marroc del 1886 va reforçar el poder del govern central a la zona. S'hi van instal·lar alguns jueus. El xeic Maa al-Ayn s'hi va retirar després de ser expulsat del Sàhara el 1909. El seu fill Ahmad al-Hiba va tenir el suport de les tribus de la zona i va iniciar la gihad contra els francesos; es va proclamar sultà el 1912 i Tiznit va esdevenir la capital d'aquest sultanat, però fou derrotat a prop de Marràqueix. El 1936 la població era de 4.662 habitants, dels quals hi havia 357 jueus i 132 europeus. Va restar una petita població que després del 1969 fou clau pel control de l'enclavament colonial espanyol de l'Ifni; després de la fugida dels espanyols del Sàhara el 1975, va començar a créixer considerablement i el 1982 tenia 23.000 habitants; quan fou elevada a capital de la província del Sus encara va augmentar la seva importància fins als 56.000 habitants dels primers anys del segle xxi.
La plaça d'al-Mechouar és el centre de la vila amb el palau de Hassan I del Marroc; enfront hi havia la residència del governador militar francès durant el protectorat. La medina està dividida en quatre barris centrats en una font abundant que permetia regar els jardins, però fa uns anys va perdre cabdal quan es va obrir una altra font al territori dels Uled Jerrar. La ciutat destaca per la seva orfebreria especialment amb les seves fíbules. El parc nacional de Souss-Massa es troba just al nord de la ciutat.

## Agermanaments

* Somerville (Massachusetts), Estats Units
* Saint-Denis (Sena Saint-Denis), França

## Galeria de fotos

* La plaça principal de Tiznit.
* Carrer de Tiznit.
* Centre de Tiznit.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia Britannica (en anglès). vol.18. Encyclopaedia Britannica Company, 1911, p. 854.

## Bibliografia

* Morocco. Dorling Kindersley Eyewitness Travel Guides. 2006.

## Enllaços externs

* Portal de la vila de Tiznit i la regió Arxivat 2015-02-24 a Wayback Machine.
* Portal de Tiznit i regió Arxivat 2015-04-05 a Wayback Machine.
* Tiznit Arxivat 2020-12-03 a Wayback Machine. entry in the Encyclopaedia of the Orient
* Le Portail des berbères marocains Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine.
* Entry in Lexicorient Arxivat 2020-12-03 a Wayback Machine.
# Tyresö FF

El Tyresö Fotbollsförening és un club de futbol suec de Tyresö, fundat el 1971. És conegut especialment pel seu equip femení, que va guanyar la lliga en 2012, només dues anys després d'ascendre a la primera divisió, i en 2014 va ser subcampió de la Lliga de Campions. Malgrat aquell èxit, va ser relegat a la 4ª divisió poc després per problemes financiers.

## Plantilla 2016

| Porteres | Defenses | Centrecampistes | Davanteres |
| Jennifer Bakai Jessica Cederblad Jessica Granström 0 0 0 | Linn Axelsson Hanna Muhammed Linn Österholm Julia Salheim Henriksson Kajsa Wahlberg 0 | Lovisa Frigren Rebecka Hörnsäter Viktoria Isaksson Josefine Lindberg Ellinor Norberg Rebecca Nyberg | Josefine Björk Jennifer Egelryd Julia Egelryd Jessica Palmborg Frida Thörnqvist Sofie Thörnqvist |

## Palmarès

* 1 Lliga de Suècia
** 2012
Trajectòria a la Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | Fase previa ¹ | Setzens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 13/14 | | Paris Saint-Germain | Fortuna Hjørring | SV Neulengbach | Birmingham City | VfL Wolfsburg |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.

## Referències

* ↑ Marca
* ↑ Equalizer Soccer
# Tractat angloafganès del 1905

El Tractat anglo-afganès del 1905 fou un conveni signat el 1905 entre la Gran Bretanya i Afganistan que posava els afers exteriors afganesos en mans dels britànics. A la mort de Abd al-Rahman Khan l'octubre de 1901 el seu fill Habibullah volia continuar amb els llaços de protecció dels britànics establerts el 1880, i la subvenció que rebia (que s'havia incrementat el 1893). El 12 de desembre de 1904 fou enviat a Kabul, Louis Dane, secretari d'afers exteriors de l'Índia Britànica, per negociar nous termes de l'acord i finalment es va arribar a un acord que confirmava els antics acords però els convertia en un tractat entre dos estats; els subsidis eren renovats.

## Referències

* ↑ ]ANGLO-AFGHAN TREATY OF 1905 a l'Encyclopaedia Iranica
* ↑ Frank Clements Conflict in Afghanistan: A Historical Encyclopedia, p. 31
# Tractat bilateral d'inversió

Un tractat bilateral d'inversió (TBI) és un acord que estableix els termes i les condicions per a la inversió privada per a persones i societats d'un estat en un altre estat. Aquest tipus d'inversió es diu inversió estrangera directa (IED). Els TBI s'estableixen a través de pactes comercials.
La majoria dels TBI concedeixen les inversions realitzades per inversors d'un Estat contractant en el territori de l'altra una sèrie de garanties, que solen incloure un tracte just i equitatiu, la protecció contra l'expropiació, la lliure transferència dels mitjans i la protecció i seguretat plenes. El tret distintiu de molts TBI és de permetre un mecanisme alternatiu de resolució de conflictes, mitjançant el qual un inversor al qual els seus drets suposadament han estat violats, en virtut del TBI, pot recórrer a l'arbitratge internacional, sovint sota els auspicis del Centre Internacional d'Arranjament de Diferències Relatives a Inversions (CIADI), en lloc d'acudir als tribunals de l'estat d'acollida.
El primer TBI del món va ser signat el 25 novembre 1959 entre el Pakistan i Alemanya. En aquest moment hi ha més de 2.500 tractats bilaterals vigents, que impliquen la majoria dels països en el món. Els estats més influents solen negociar els tractats bilaterals sobre la base dels seus propis textos "model" (com el model de TBI dels Estats Units).

## Referències

* ↑ See W. Michael Reisman et al.,"International Law in Comparative Perspective" (2004), p. 460.
* ↑ See Jarrod Wong, "Umbrella Clauses In Bilateral Investment Treaties: Of Breaches of Contract, Treaty Violations, and the Divide Between Developing and Developed Countries In Foreign Investment Disputes" Arxivat 2007-06-15 a Wayback Machine., George Mason Law Review (14 Geo. Mason L. Rev. 135) (2007).
* ↑ «Germany - Pakistan BIT (1959)». [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ "International Investment", by Americo Beviglia Zampetti and Pierre Sauve, in Research Handbook in International Economic Law (E. Elgar, 2007), p215; http://www.bilaterals.org/article-print.php3?id_article=717 Arxivat 2006-02-13 a Wayback Machine.
* ↑ See Rudolf Dolzer and Christoph Schreuer, Principles of International Investment Law, Oxford, 2008, p. 2. Also see UNCTAD, World Investment Report (2006) XVII, 26.
* ↑ http://www.ustr.gov/trade-agreements/bilateral-investment-treaties (discusses model BITs). Vegeu també INTERNATIONAL INVESTMENT INSTRUMENTS: A COMPENDIUM VOLUME XIV, 01/03/05 (UNCTAD/DITE/4(Vol.XIV)), Part II, for the Canadian model BIT.
# Tupaia cuafina indoxinesa

La tupaia cuafina indoxinesa (Dendrogale murina) és una espècie de tupaia de la família dels tupàids. És originària de Cambodja, Tailàndia i el Vietnam.

## Bibliografia

* Endo et al. (July 1999) Functional morphology of the locomotor system in the northern smooth-tailed tree shrew (Dendrogale murina). Annals of Anatomy. Vol. 181, Number 4. p. 397-402
* Olson et al. (2005) Intraordinal phylogenetics of treeshrews (Mammalia: Scandentia)based on evidence from the mitochondrial 12S rRNA gene. Molecular Phylogenetics and Evolution. Vol. 35. p. 656–673.
* Olson et al. (March 2004) Phylogenetic Relationships Among Treeshrews (Scandentia): A Review and Critique of the Morphological Evidence. Journal of Mammalian Evolution. Vol. 11, Number 1. p. 49-71.
* Shchipanov, N. A., A. A. Kalinin. (October 2006) Distribution of small mammals in three layers of south Vietnam rainforest. Doklady Biological Sciences. Vol. 410, Number 1. p. 387-390.
* Timmins et al. (September 2003) Distribution, status and ecology of the mainland slender-tailed treeshrew Dendrogale murina. Mammal Review. Vol. 33, Issue 3-4. pp 272-283.
# Tuor

Tuor, fill de Huor, és un personatge fictici de l'univers de J.R.R. Tolkien, la Terra Mitjana. Pertanyia a la tercera casa dels edain, i era l'únic fill de Huor i Na Rían.
Tuor es va casar amb l'elf Ídril Celebríndal, donant lloc a la segona unió entre elfs i homes. D'ell descendeix la nissaga dels mitjos elfs: és el pare d'Eàrendil, l'avi d'Élrond i Élros, i és ascendent dels Reis de Númenor, Àrnor, Góndor i d'Àragorn.
Huor va morir a la Nirnaeth Arnoediad l'any 471 de la Primera Edat, just abans del naixement de Tuor. Quan va néixer va ser educat pels elfs, però aviat va ser capturat pels orientalencs que treballaven al servei de Mórgoth i que oprimien les restes de la Casa de Hàdor.
Tuor va fugir, i va portar una vida de figitiu. Un dia, el vala Ulmo se li aparegué i li va ordenar d'anar a la ciutat oculta de Gondolin per transmetre-li un missatge al rei Turgon.
A l'arribar a Gondolin conegué la filla de Turgon, ídril, i es van enamorar. El casament era la segona unió entre elfs i homes després de la de Beren i Lúthien. Van tenir un fill, Eàrendil.
Quan Eàrendil era tan sols un nadó, va tenir lloc la caiguda de Gondolin. Tuor va fugir amb la seva esposa, el seu fill i alguns elfs més a les Boques del Sírion. Allà va construir el vaixell Eärramë ("Ala del mar") i va viatjar cap a l'oest amb Ídril. Entre els Éldar i els Edain es creu que van arribar a Vàlinor sobrepassant la prohibició dels Vàlar, i que Tuor viu allà entre els elfs immortals.
La història d'en Tuor i de la caiguda de Góndolin és una de les tres Grans Històries dels Dies de l'Antigor i la podem trobar als llibres El Silmaríl·lion i Contes inacabats de Númenor i la Terra Mitjana.
# Tortura de l'aigua

La tortura de l'aigua, toca o cura d'aigua és una modalitat de tortura que consisteix a lligar al presoner a una escala inclinada o a un bastidor, amb el cap més baix que els peus, introduir-li un drap (o toca) a la boca i a continuació i lentament tirar-li amb un càntir, aigua que havia d'empassar fins que rebentés.

## Història

Va ser un dels tres procediments de tortura més empleats per la Inquisició espanyola juntament amb l'«estrapada» i el «poltre». Per abocar l'aigua sobre la boca s'utilitzava un càntir d'una mica més d'un litre de capacitat. Segons les Instruccions que havien de complir els inquisidores —havien d'estar presents en la sessió de tortura juntament amb l'escrivà forense i el botxí— no es podien administrar a un presoner més de vuit càntirs en una mateixa sessió. Amb aquest mètode de tortura no s'incomplia una de les "regles" de la tortura inquisitorial: que es vessés sang o es mutilés l'acusat.
Segons un tractat castellà del segle XVII el turment de la toca consistia a "ficar al reu una toca per la gola... i amb ella, perquè entri en el cos, li tiren algunes quartilles d'aigua".

## Referències i notes

* ↑ Pérez, 2012, p. 134.
* ↑ Tomás y Valiente, 2000.
* ↑ Una quartilla és una mesura antiga de líquids, de poca capacitat. Un botell de duas quartillas, doc. a. 1775 (arx. de Montblanc). Vegeu "Quartilla" al Diccionari català-valencià-balear (DCVB) d'A. M. Alcover i F. de B. Moll.

## Bibliografia

* Kamen, Henry. La Inquisición Española. Una revisión histórica. 3a edició. Barcelona: Crítica, 2011. ISBN 978-84-9892-198-4.
* Pérez, Joseph. Breve Historia de la Inquisición en España. Barcelona: Crítica, 2012. ISBN 978-84-08-00695-4.
* Tomás y Valiente, Francisco. La tortura judicial en España. 2a edició. Barcelona: Crítica, 2000. ISBN 84-8432-029-4.
# Tub de dessecació

Un tub de dessecació, anomenat també tub dessecador i tub de clorur de calci, és un tub de vidre emprat als laboratoris que s'utilitza per dessecar, eliminar el vapor d'aigua, un corrent de gasos que hi circulen de manera contínua pel seu interior. Dins d'ell s'hi diposita una substància dessecant, que tengui molta afinitat per l'aigua, com ara el clorur de calci o el gel de sílice, que absorbeix el vapor d'aigua que conté el corrent de gasos. S'ha de mantenir horitzontal, per la qual cosa normalment té un colze per connectar-lo al recipient on es produeix la reacció. Pot tenir un bulb de seguretat que impideix que el dessecant caigui dins del recipient on es produeix la reacció química. Alguns d'aquests tubs estan dissenyats en forma d'U. Si es pesa abans i després de passar el corrent es pot determinar la quantitat d'aigua que contenia la mescla gasosa.

## Referències

* ↑ Introducció a l'experimentació en Química Inorgànica (3). Edicions Universitat Barcelona, 2005. ISBN 9788447529353.
Equipament de laboratori de química :
# Tub de Thiele

El tub de Thiele, que deu el seu nom al químic alemany Johannes Thiele, és un estri de vidre dissenyat per contenir i escalfar un bany d'oli. S'utilitza per determinar la temperatura de fusió i d'ebullició d'una substància.

## Operació

L'oli s'aboca en el tub, i després la «nansa lateral» o «mànec» s'escalfa, ja sigui mitjançant una petita flama o algun element de calefacció. La forma particular del tub de Thiele permet que l'oli circuli gràcies al corrent de convecció format, que produeix un bany d'oli amb una temperatura gairebé uniforme.

## Determinació del punt de fusió

La mostra es tanca en un tub capil·lar tancat, juntament amb un termòmetre amb una banda de cautxú, que es troba immers en el tub. Quan s'inicia l'escalfament, es poden observar el rang de temperatures per al qual es fon la mostra. Durant aquest escalfament, el punt en què s'observa la fusió, mentre la temperatura roman constant, és el punt de fusió de la mostra. Un mètode més modern utilitza un equip específic conegut com a aparell de punt de fusió.

## Determinació del punt d'ebullició

La mostra s'introdueix en un tub de fusió que s'uneix a un termòmetre amb una banda de goma, i es submergeix en el tub. Un capil·lar segellat obert per la seva part inferior es col·loca en el tub de fusió. El tub de Thiele s'escalfa, els gasos dissolts són alliberats per la primera mostra. Una vegada que la mostra comença a bullir, la calefacció s'atura, i la temperatura comença a caure. La temperatura a la qual s'aspira la mostra líquida en el capil·lar segellat és el punt d'ebullició de la mostra.
Equipament de laboratori de química :
# Turó d'en Galús

El Turó d'en Galús és una muntanya de 212 metres que es troba al municipi d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Altitud presa del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:5.000
# Turó d'en Gras

El Turó d'en Gras és una muntanya de 286 metres que es troba entre els municipis de Barcelona, a la comarca del Barcelonès i de Cerdanyola del Vallès, a la comarca del Vallès Occidental.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 289123021), i molt proper un segon vèrtex (referència 289123027).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ubang

L'ubang és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria, a la LGA d'Obudu, a l'estat de Cross River.
L'ubang és una llengua de la família lingüística de les llengües bendi, que formen part de les llengües del riu Cross. Les altres llengües que formen part de la seva família lingüística són l'alege, el bekwarra, el bete-bendi, el bokyi, l'ukpe-bayobiri i l'utugwang-irungene-afrike, totes elles de Nigèria.

## Ús

L'ubang és una llengua vigorosa (6a). Tot i que no està estandarditzada, és utilitzada per gent de totes les edats.

## Població i religió

El 65% dels 4.900 parlants d'ubang són cristians. D'aquests, el 40% són protestants, el 30% són catòlics i el 30% segueixen esglésies cristianes independents. El 35% restant creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 Ubang al joshua project
* 1 2 ubang a l'ethnologue
* ↑ família lingüística a l'ethnologue
# Ubangui

«Ubangui» té aquests significats:
* Alt Ubangui, territori (regio) del Congo Francès
* Ubangui-Bou (Oubangui-Mbomou), territori disputat entre França i l'Estat Lliure del Congo de 1892 a 1894
* Ubangui-Chari, colònia i territori colonial dins una colònia major francesa.
* Ubangui-Chari-Txad, agrupació colonial francesa
* Riu Ubangui
# Tresserres

Tresserres és el nom dels següents llocs:
* Serra de Tresserres: serra al municipi de Cardona (Bages).
* Torrent de Tresserres, torrent de Cardona (Bages).
* Tresserres (Cardona): barri del municipi de Cardona (Bages).