OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Armand Keravel

Armand Keravel (Brest 1910 - Carpentras, 1999) fou un polític i resistent bretó. La seva família era originària d'Argol i Telgruc-sur-Mer. Treballà de mestre d'escola a Saint-Thois, Moëlan-sur-Mer, Dirinon, Kerlouan i Brest, on va oferir cursos de bretó fora de l'horari d'ensenyament. El 1933 participà en la fundació del moviment Ar Falz amb Yann Sohier i Yann Kerlann. Proper a Marcel Cachin, va escriure una columna en bretó a l'òrgan del PCF La Terre.
Depurat de l'Educació Nacional pel govern de la França de Vichy, participa en la xarxa de resistència dirigit per François Tanguy-Prigent. Després de l'Alliberament, va participar activament en el rellançament d'Ar Falz el 1945, del que en fou secretari molt temps. El 1946 va obrir la primera escola bretona d'estiu a Audierne. Participà també l'edició de Skol Vreizh (Escola bretona) per a la producció de documents pedagògics i de manuals escolars. Junt amb Ar Falz milità per a l'ensenyament del bretó i s'implicà força en la campanya « Ar brezoneg er skol » (« el bretó a l'escola ») que va rebre el suport d'un gran nombre de municipis bretons. També fou actiu en moltes altres iniciatives (com la gran petició popular d'Emgleo Breiz que reuní centenars de milers de signatures el 1967). Aquesta iniciativa, però, va topar amb el menyspreu i la indiferència per part del govern francès.
També fou animador des del 1955 d'Emgleo Breiz, difonent els comunicats i els dossiers dels electes i de la premsa. Fou encarregat de la comissió cultural del CELIB, on va radactar nombroses proposicions de llei a favor de l'ensenyament del bretó que foren rebutjades a l'Assemblea Nacional Francesa. També fou membre del Moviment de Defensa de Cultures i Llengües de França, del Moviment Laic de les Cultures Populars i de l'Associació Internacional per la Defensa de les Llengües i de les Cultures Minoritàries. Va proposar la idea d'una associació internacional de defensa del bretó, que es concretà el 1975 amb la fundació del Comitè Internacional per a la Salvaguarda de la Llengua Bretona a Brussel·les.
Militant del Partit Socialista, fou escollit conseller municipal de Brest el 1977 va organitzar la introducció de la senyalització bilingüe en els edificis municipals de la ciutat. De 1977 a 1983 fou membre del Consell Regional de Bretanya, on va defensar sempre la llengua bretona. També formà part del Consell Cultural de Bretanya establert en virtut de la Carta Cultural Bretona (1978-1982).

## Obres

* Daou-ugent pennad-lenn e brezoneg, Dirinon, Skol ar brezoneg, 1950
* Histoire sommaire de la langue bretonne, 1966.
* Une exigence de la démocratie et du droit : Un statut des langues et cultures de France Le cas de la langue bretonne - Réponse et compléments à l'enquête de la conférence Permanente des Pouvoirs locaux & Régionaux de l'Europe (Conseil de l'Europe) Brest, Emgleo Breiz - 1985

## Referències

* ↑ «Keravel, Armand (Emgleo Breiz, Le Mercier)». Arxivat de l'original el 2019-11-16. [Consulta: 17 març 2019].
# Wynton Rufer

Wynton Rufer (Wellington, Nova Zelanda, 29 de desembre de 1962) és un exfutbolista neozelandès.
Va disputar 22 partits amb la selecció de Nova Zelanda amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982. Destacà com a jugador del Werder Bremen alemany.

## Referències

* ↑ Wynton Rufer a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mamrud, Roberto. «Wynton Alan Whai Rufer - Goals in International Matches». RSSSF, 23-02-2017. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ Maddaford, Terry. «Soccer: Rufer - simply the best we've had». The New Zealand Herald, 15-12-2001. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2013. [Consulta: 11 maig 2013].
# Longford Town FC

El Longford Town Football Club o Cumann Peile Bhaile Longfort, en irlandès, és un club de futbol irlandès de la ciutat d'An Longfort.

## Història

El club va ser fundat el 1924. No fou fins al 1984 que fou escollit per entrar en la League of Ireland. L'any 2003 guanyà la copa irlandesa per primer cop. El 2004 guanyà el doblet, copa i copa de la lliga. El club participà en competicions europees.

## Palmarès

* First Division (Segona divisió):
** 2014
* Copa irlandesa de futbol:
** 2003, 2004
* Copa de la Lliga d'Irlanda:
** 2004
* FAI Intermediate Cup:
** 1936-37, 1954-55, 1959-60, 1961-62, 1968-69
* Connacht Junior Cup:
** 1931-32
* Enda McGuill Cup:
** 2002-03

## Referències

* 1 2 3 «Longford Town Club Information». airtricityleague.ie, 09-02-2009. Arxivat de l'original el 22 de setembre 2012. [Consulta: 7 setembre 2012].
* ↑ «Ireland - tables». rsssf.com. Arxivat de l'original el 2008-02-21. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Ireland - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Longford -». [Consulta: 7 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Lower Chindwin

El districte de Lower Chindwin fou una divisió administrativa de l'Alta Birmània, divisió de Sagaing, amb una superfície de 9945 km². Població: 233.316 el 1891; 276.383 el 1901.
El districte fou ocupat pels britànics el 1886. Inicialment (1887) es va formar el districte de Chindwin amb capital a Alon, però el 1888 es va dividir en Lower Chindwin i Upper Chindwin amb Kindat i Monywa com a capitals (la segona de Baix Chindwin). Un cap local, Hla U, dominava la comarca de Ayadaw i Kudaw però fou assassinat per un lloctinent el 1887. Tres revoltes es van produir a Pagyi (després Salingyi) dues el 1887 i una el 1888. El cap de la primera, Po Tok va resultar mort a un combat a Kyadet; la segona fou dirigida per l'autonomenat príncep Shwegyobyu ajudat pels dacoits Nga Saga i Nga Pyo, però després d'un combat a Chinbyit la situació va quedar dominada; la revolta del 1888 fou aturada per la detenció i execució a Monywa, d'un sospitós conegut com el príncep Nagabo, que havia pactat la revolta amb el príncep Shwegyobyu, Nga Saga i Nga Pyo; la revolta es va traslladar el 1889 a la comarca de Yaw però foren derrotats a Gangaw i Shwegyobyu va fugir, Nga Saga va morir i Nga Pyo fou mort per un altre cap. En endavant el districte va quedar pacificat.
El 1901 estava dividit en cinc municipalitats:
* Budalin
* Monywa
* Kani
* Salingyi
* Pale

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Lower.com Field

Lower.com Field és un estadi específic de futbol a Columbus, Ohio, Estats Units. Serveix principalment com a estadi del club Columbus Crew de la Major League Soccer, reemplaçant l'estadi anterior del club, l'històric Columbus Crew Stadium, l'estadi específic de futbol més antic del país. El nou estadi va costar 314 milions de dòlars i es troba al centre del desenvolupament de l'Astor Park d'ús mixt adjacent al districte d'Arena i al centre de la ciutat de Columbus. Té un total de 20.000 espectadors i inclou 30 suites i 1.900 seients de luxe del club.

## Història

Entre la seva primera temporada, fins a mitjan 2021, el Columbus Crew va jugar els seus partits com a local a l'històric Columbus Crew Stadium situat a Columbus, Ohio, va ser inaugurat el 1999 i compta amb una capacitat per a 20.145 espectadors i és el primer estadi específic de futbol del país. Des del 3 de juliol de 2021, el Columbus Crew juga de local en el Lower.com Field, també localitzat a la ciutat de Columbus. La capacitat és per a 20.011 espectadors.
La construcció de l'estadi nou estava prevista per començar a l'estiu de 2019. El 15 de juny de 2021, el Columbus Crew va anunciar que l'empresa immobiliària en línia amb base a Columbus Lower.com havia adquirit els drets de nom de l'estadi; per política d'equip, els termes no es van revelar. El primer partit al Lower.com Field va ser el 3 de juliol de 2021 i va resultar en un empat 2-2 entre el Columbus Crew i el New England Revolution. Les parts de l'estadi encara estaven en construcció en aquell moment. El primer gol en la història de l'estadi va ser marcat per Tajon Buchanan del New England Revolution. El primer gol del Columbus Crew va ser marcat per Gyasi Zardes. El 17 de juliol de 2021, l'equip va guanyar per primera vegada a l'estadi Lower.com amb una victòria per 2-1 sobre el New York City FC.

## Referències

* ↑ Jonathan Sigal. «Columbus Crew president: New stadium won't open until summer of 2021» (en anglès). Major League Soccer, L.L.C. (“MLS”), 07-06-2019. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ Jonathan Sigal. «Recap: Columbus Crew 2, New England Revolution 2» (en anglès). Major League Soccer, L.L.C. (“MLS”), 04-07-2021. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ Jacob Myers. «Columbus Crew holds on to first-ever win at new stadium, Zelarayan scores free-kick winner» (en anglès). The Columbus Dispatch. [Consulta: 28 juliol 2021].
# Los Fontanals (Isona)

Los Fontanals és un indret del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme d'Isona, al Pallars Jussà.
El lloc és a ponent d'Isona, al costat nord-est de la cruïlla de les carreteres C-1412bz i LV-5113, a l'esquerra del barranc de la Boïga i a la dreta del barranc del Mas de Mitjà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lluïsa de Borbó-Dues Sicílies (gran duquessa de Toscana)

Lluïsa de Borbó-Dues Sicílies, gran duquessa de Toscana (Nàpols 1773 - Viena 1802). Princesa de les Dues Sicílies amb el tractament inherent d'altesa reial que es maridà amb el gran duc Ferran III de Toscana.
Nascuda a Nàpols, capital del Regne de les Dues Sicílies, el dia 27 de juliol de 1773, era filla del rei Ferran I de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria. Neta per via paterna del rei Carles III d'Espanya i de la princesa Maria Amàlia de Saxònia ho era per via materna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria.
Es casà per delegació el dia 15 d'agost de 1790 a Nàpols i després en persona a Viena el dia 19 de setembre de 1790, amb l'arxiduc d'Àustria i gran duc Ferran III de Toscana, fill de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya.
La parella tingué cinc fills:
Lluïsa morí a Viena el dia 19 de setembre de 1802 a l'edat de vint-i-nou anys. La família gran ducal de Toscana es trobava exiliada a la Cort vienesa després que la Toscana fos ocupada per les tropes napoleòniques.
# Lo Castell

«Lo Castell» té aquests significats:
Edificis històrics:
* Lo Castell, més conegut com a Castell de Ciutat situat a Castellciutat (la Seu d'Urgell).
* Lo Castell (Sant Esteve de la Sarga), Sant Esteve de la Sarga.
* Lo Castell (Algerri), Algerri.
* Lo Castell (Arbeca), Arbeca.
* Lo Castell (Corbins), al Segrià
Indrets:
* Lo Castell (la Pobla de Cérvoles), la Pobla de Cérvoles.
* Lo Castell (Toralla), Conca de Dalt.
* Lo Castell (Faidella), Abella de la Conca.
* Lo Castell de Rus, la Torre de Cabdella.
# Lo Carant del Duc

Lo Carant del Duc és un indret i partida del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situat a ponent del Carant del Duc, a l'esquerra de la llau del Toll, al nord-est de la Sort de Nadal i al nord-oest de la Roureda de Josep i de Vilamolat de Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lumpiaque

Lumpiaque és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Valdejalón.
# Perigordià superior

El perigordià superior fou una fase del perigordià que es caracteritza per les anomenades puntes de Fort Robert -pedunculades- i els burins diminuts de Noailles.
De la seva fase final, existeixen moltes fulles truncades i bitruncades.
Es troben estatuetes d'animals de forma tosca i estatuetes femenines que representen dones molt grosses, cosa que s'ha associat a ritus de fertilitat.
D'aquesta època, són les primeres pintures; al començament, com a representacions de mans en negatiu -o sigui rodejada de color- o en positiu, i sèries de punts; i, més tard, sèries d'animals (al principi molt toscs, estilitzant-se més tard i fent-se policromes). Aquest tipus d'art existeix també durant l'aurinyacià, que va seguir a aquest període. Els animals es representaven de perfil, però els corns, orelles i peülles es representaven de front o de tres quarts.
Es va desenvolupar principalment a França i Catalunya i, en la seva fase final, també a Bèlgica i la zona cantàbrica.

## Referències

* Alimen, Maria-Henriette; Marie-Joseph, Steve. Prehistoria (en castellà). Mexico DF, Madrid i Buenos Aires: Siglo XXI, 1970 (Historia universal, volum 1). ISBN 84-323-0034-9.
# Uc Catola

Uc Catola (Ugo Catola) (fl. primera meitat del segle xii) fou un cavaller i trobador occità. Se'n conserva només una composició segura i una altra d'atribuïda.

## Vida i obra

Es tenen molt poques dades sobre aquest autor i tampoc se'n conserva una vida. Gairebé només se'l coneix per la tençó de temàtica amorosa que mantingué amb Marcabrú Amics Marchabrun, car digam, que molt possiblement és la primera mostra d'aquest gènere conservada de la poesia trobadoresca (també ho podria ser una de Cercamon, de cronologia molt propera). És un debat de temàtica amorosa.
Aurelio Roncaglia va identificar aquest Uc Catola amb un "charissimo amico nostro domno Hugoni Catulae", a qui Pere el Venerable envia una epístola (aquesta es pot datar entre 1133-37). Ja que Pere insta Uc a fer-se monjo, Roncaglia va suposar que la tençó havia de ser anterior.
L'altra peça que s'atribueix a Uc Catola en les rúbriques del cançoner que l'ha conservat és No m p[osc] mudar, bels amics, q'en chantanz, un intercanvi de coblas entre un "amic" i una "amiga"; però alguns estudiosos també l'han atribuïda directament a Marcabrú (Bertoni) i en tot cas no és segur que sigui d'Uc Catola.

### Obra

* (451,1) Amics Marchabrun, car digam
* (451,2) No m p[osc] mudar, bels amics, q'en chantanz

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 1, p. 192-195 [Comentari, i edició i traducció al castellà de la tençó amb Marcabrú]
* Aurelio Roncaglia, La tenzone tra Ugo Catola e Marcabruno, In: Linguistica e Filologia. Ommaggio a Benvenuto Terracini, Milà, 1968, pàg. 203-254
* Giulio Bertoni, Noterelle provenzali. Un 'comjat' di Marcabru attribuito a Uc Catola?, In: Revue des langues romanes 54 (1911), pàg. 67-73

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Uc Catola és el número PC 451]

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 192 diu que aquesta hipòtesi "carece de fundamento"
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Enllaços externs

* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Uc%20Catola
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-451/451%20-%20Uc%20Catola.htm
# Barraca del camí del Corral del Fortuny IV

La Barraca del camí del Corral del Fortuny IV és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de planta rectangular associada al marge per la seva dreta. Presenta orientació est. A la seva esquerra hi ha un paravents, que amb la prolongació del marge a la dreta, formen un recer al davant del portal. A la paret del marge hi ha una menjadora i una fornícula. La seva cornisa és horitzontal i la coberta de pedruscall.
L'estança interior és rectangular i mesura 3'50m de fondària i 2'14m d'amplada. Està coberta amb aproximació de filades i tanca amb una sèrie de lloses col·locades en angle (navicular), l'alçada màxima és de 2'90m.
Com a elements funcionals hi ha una menjadora, una fornícula, dos cocons i una combinació de fornícula amb cocó.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca del camí del Corral del Fortuny IV». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Takao Madarame

Takao Madarame (en japonès: 班目隆雄, 1947) va ser un ciclista japonès, que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Va guanyar una medalla de bronze al Campionat del món de Tàndem de 1968, fent parella amb Sanji Inoue.
El seu germà Hideo també es dedicà al ciclisme.

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Apogon rhodopterus

Apogon rhodopterus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Singapur fins a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1852. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Singapore. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 3: 51-86.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Wyoming (Delaware)

Wyoming és un poble dels Estats Units a l'estat de Delaware. Segons el cens del 2000 tenia 1.141 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wyoming tenia 1.141 habitants, 448 habitatges, i 315 famílies. La densitat de població era de 647,9 habitants/km².
Dels 448 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.452 $ i la renda mediana per família de 54.265 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 25.741 $. La renda per capita de la població era de 21.254 $. Aproximadament l'1,8% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wyoming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wyoming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lushton

Lushton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 33 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lushton tenia 33 habitants, 16 habitatges, i 12 famílies. La densitat de població era de 91 habitants per km².
Dels 16 habitatges en un 6,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,1% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 48,5% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 56 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.500 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 17.726 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lushton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lushton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Parkesina

La parkesina, precursora del cel·luloide, va ser descoberta per Alexander Parkes, professor de ciències naturals de Birmingham, Anglaterra.
Al voltant de l'any 1850, Parkes experimentava al seu laboratori amb la nitrocel·lulosa, i en barrejar-la amb la càmfora va descobrir que el compost formava una substància transparent, dura però flexible, que va anomenar parkesina. A la dècada de 1860 John Wesley Hyatt adquiriria la patent britànica i el doctor Parkes es mostraria més que satisfet per poder vendre els drets de la patent d'aquella novetat, que havia intentat comercialitzar sense èxit.
A causa d'una gran escassetat d'ivori, un fabricant de boles de billar de Nova Anglaterra va oferir un premi de 10.000 dòlars a qui trobés un succedani adequat. Hyatt s'hi va presentar i va guanyar el premi amb el que havia batejat com cel·luloide. L'any 1872 va patentar “el seu invent”.
Amb ell es van començar a fabricar molt diversos objectes, com ara mànecs de ganivet, marcs d'ulleres i pel·lícula cinematogràfica. Sense el cel·luloide no hagués pogut iniciar-se la indústria cinematogràfica a finals del segle XIX. El cel·luloide pot ser estovat repetidament i modelat de nou mitjançant calor, per la qual cosa rep el qualificatiu de termoplàstic.
La parkesina és una substància feta a partir de la reacció de components naturals, mentre que la baquelita, una altra substància plàstica pionera, és la primera feta a partir de processos de síntesi.

## Vegeu també

* Cel·luloide
* Baquelita
* Història de la fotografia
* John Wesley Hyatt
* John Carbutt
* Hannibal Goodwin

## Enllaços externs

* Tractament del cel·luloide en una pel·lícula Arxivat 2015-07-07 a Wayback Machine. (castellà)