OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Noel Molina Tejedor

Noel Molina Tejedor (Madrid, 23 d'octubre de 1971) és un compositor, autor i productor musical.
Pertany a la família Molina, saga familiar de diferents generacions d'artistes. És fill del cantant Antonio Molina, germà de l'actriu Ángela Molina i de la cantant Mónica Molina, així com oncle de l'actriu Olivia Molina. Inicia la seva marxa professional com a compositor, autor i productor musical amb la publicació de l'àlbum de debut de la seva germana Mónica ("Tu Despedida" Virgin Records, 1999) que té un gran acolliment per part del públic i de la crítica arribant a ser Disc d'Or.
Després de la publicació del segon àlbum de l'artista, en el qual de nou n'exerceix com a compositor i productor ("Vuela" Virgin Records 2001)) l'èxit es confirma amb l'obtenció d'un Disc de Platí i les nominacions als Grammy Llatins del 2002 a Los Angeles com a millor disc d'interpretació femenina i als Premis de la Música a Espanya com a artista revelació.
A partir d'aquest moment se succeeixen les publicacions de diferents treballs com a compositor, autor i productor musical per a diversos artistes de primera línia de l'escena musical espanyola, alternant aquests amb enregistraments per a la televisió i les arts escèniques. Destaca entre elles la creació de capçalera i crèdits finals de la popular sèrie de televisió Amar en tiempos revueltos, per la qual obté en 2008 i en 2010 els Premis de l'Acadèmia de la Televisió d'Espanya a la millor música per a televisió. En 2010 realitza a més la producció musical per a la versió teatral d'aquesta mateixa sèrie.
Col·labora des de 2009 com a responsable musical del projecte “Patrimonio Joven” avalat i patrocinat pel Ministeri de Cultura i la UNESCO, amb presència en diferents països de Llatinoamèrica i Europa.

## Vegeu també

* Mónica Molina

## Referències

* ↑ De dónde ha salido el clan de los molina, lecturas.com
* ↑ Mónica Molina, dispuesta a volar sobre el cielo de Madrid, ABC, 1 de juny de 2002
* ↑ Noel Molina, autor de la música de los créditos de Amar en tiempos revueltos, culturaencadena.com, 6 d'octubre de 2012
* ↑ «Los XI Premios Anuales de la Academia de Televisión ya tienen finalistas». Arxivat de l'original el 2012-07-01. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ Noel Molina a melhoresfilmes.com.br
# Off Road Challenge

Off Road Challenge és un videojoc de curses amb monster trucks per la Nintendo 64, i va ser llançat el 1998. També es va llançar una màquina recreativa amb pedals i marxes per controlar totes les accions del joc. Els nivells que es posa a prova el jugador són normalment de sorra i a vegades s'ha de travessar ciutats. El videojoc té un estil molt semblant al videojoc Cruis'n USA i té la mateixa jugabilitat que el seu predecessor, el Super Off Road: The Baja. El jugador ha de conduir contra altres vehicles off-road a través de diverses superfícies, mentre es va aconseguint nitros i or al llarg de la cursa.

## Enllaços externs

* (anglès) El videojoc a MobyGames
# Offa d'Essex

Offa va ser rei d'Essex, després de la mort del seu pare Sighere, el 709, però va abdicar poc després per anar-se'n a Roma de pelegrí.
En la Historia ecclesiastica gentis Anglorum, Beda el descriu dient que era: «Un jove en la millor edat i de gran bellesa, que comptava amb el suport de tota la seva nació per ser rei. Però ell, mogut per la seva devoció, va abandonar la seva esposa, les seves terres, els seus fills i el seu país per trobar-se amb Déu i l'evangeli, que ell volia rebre completament en aquesta vida i també en la vida eterna després de la mort. Quan va visitar els llocs sagrats a Roma, es va fer tonsurar i va adoptar la vida monàstica per aconseguir la llargament desitjada visió dels beneïts apòstols als cels.» Aquest viatge el va fer acompanyar per Coenred de Mèrcia que també va renunciar al títol de rei, però a diferència d'Offa, Coenred portava anys en el càrrec. En el Liber Pontificalis, un llibre que narra els esdeveniments durant els diferents papats, es descriu l'arribada d'aquests dos reis saxons i que van morir allà.
Es conserva una carta de donacions de terres de Warwickshire (S64) atribuïda a ell, encara que se'l descriu com a rei de Mèrcia en comptes de rei d'Essex. Es podria tractar d'una còpia mal feta d'una d'autèntica feta conjuntament amb Coenred de Mèrcia. Hi havia una altra carta (probablement autèntica) que ja no es conserva (S1784) en què Offa feia donació de terres de la localitat de Hemel Hempstead al bisbe de Londres.

## Referències

* ↑ Beda, Historia ecclesiastica gentis Anglorum, llibre V.
* ↑ Mommsen(trad.), 1898, p. 225.
* ↑ Allen, 2014, p. 95.
* ↑ «Scriptum 64». Anglo-Saxon.net. [Consulta: juny 2017].
* ↑ «Scriptum 1784», Sawyer, Anglo-Saxon Charters Arxivat 2017-08-21 a Wayback Machine. (Royal Historical Society, 1968)

## Bibliografia

* Allen, Grant. Early Britain: Anglo-Saxon Britain. The Floating Press, 2014.
* Kirby, D P. The Earliest English Kings. Psychology Press, 2000.
* Lappenberg, Johann Martin. From earliest times to 800. Murray, 1845.
* Mommsen (trad.), Theodor. Liber Pontificalis, 1898.
* Thorpe, Benjamin. «Genealogy of the Kings of Essex». A: A History of England under the Anglo-Saxon Kings, volume 1, 1845.
* Yorke, Barbara «The Kingdom of the East Saxons». Anglo-Saxon England, 14, 1985.
* Yorke, Barbara. Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England. Londres: Routledge, 1990. ISBN 1-85264-027-8.
# Noelia Cobo García

Noelia Cobo García (18 de desembre de 1981, Barcelona) és una artista catalana especialitzada en escultura.

## Trajectòria

En 2005 es va llicenciar en Belles Arts a la Universitat de Barcelona, i es va doctorar el 2016 per la Universitat de Granada, on resideix en l'actualitat. Compagina la seva activitat artística amb la recerca i la docència. La seva especialitat és l'escultura amb certes connotacions simbòliques. Planteja una visió metafísica de l'escultura com un art de substitució. La cerca d'un llenguatge propi a través de formes inèdites alimenta les seves creacions plagades de volums imaginaris i vitals, respectant les qualitats intrínseques de la matèria.
Ha participat en nombroses exposicions individuals i col·lectives en centres com el Museu d'Art Contemporani de Aoya (Tottori), el Museu Pablo Serrano, el Lynne Fini Art Gallery (Scottsdale, Arizona), el Crucero de l'Hospital Real de Granada (Espanya) o el Museu del Molí Paperer de Capellades (Barcelona).
Destaca el 2010 la seva participació en la I Trobada d'Art Rural de Jaén, i el 2011 en el VII Certamen La Casa de Andalucía de Cerdanyola del Vallès a Barcelona.
El 2011 va rebre el Premi a la Creació Artística Alonso Cano, atorgat per la Universitat de Granada, per la seva obra escultòrica "Amsara". Es tracta d'una peça vertical on la creadora fa ús de diferents materials, com el marbre de Carrara i la pedra d'Ulldecona, amb els quals aconsegueix diferents acabats i textures dotant l'obra d'un marcat caràcter orgànic.

## Referències

* ↑ «UGR Investiga > | Universidad de Granada» (en castellà). [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Noelia Cobo García. Artista» (en castellà). Arteinformado. Currículum. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Una residencia en el arte» (en castellà). Tesi doctoral, 04-02-2016. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «ARTEINFORMADO - Noelia Cobo García» (en castellà). [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ Hoy, Granada «La UGR muestra a los clásicos del futuro en el Hospital Real» (en es). [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Lo Que Pasa en Pozo Alcon» (en es-es). [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Calle Nueva Nº 19». [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Vicerrectorado de Extensión Universitaria > Premios de la Universidad de Granada a la creación artística y científica para estudiantes universitarios 2011 | Universidad de Granada» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-03-12. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Atalaya3D - Noelia Cobo García» (en castellà). [Consulta: 22 març 2017].
# Noel Streatfeild

Mary Noel Streatfeild (Sussex, Anglaterra, 24 de desembre 1895– 11 de setembre 1986). Coneguda com a Noel Streatfield, és una escriptora de gran popularitat al Regne Unit pel seu talent com a autora de llibres infantils, el més conegut dels quals és, potser, "Sabates de Ballet" (Ballet Shoes) (1936). Va ser la segona de tres filles d'un vicari local. La seva vida es descriu a tres novel·les semi-autobiogràfiques: "Una Família de Vicaria", "Fora de la Vicaria" i "Més Enllà de la Vicaria". La seva familiaritat amb l'escenari - va ser actriu un temps - va ser la base per a molts dels seus llibres, que són sovint sobre nens que lluiten per fer carrera artística.

## Obra
### Ficció

* Ballet Shoes (1936)
* Tennis Shoes (1937)
* The Circus is Coming (1938) (també publicat com a: Circus Shoes)
* Curtain Up (1944) (també publicat com a: Theater Shoes)
* Party Frock (1946) (també publicat com a: Party Shoes)
* The Painted Garden (1949) White Boots (1951) (also published as: Skating Shoes)
* The Fearless Treasure (1953)
* The Bell Family (1954) (també publicat com a: Family Shoes)
* Wintle's Wonders (1957) (també publicat com a: Dancing Shoes)
* Apple Bough (1962) (també publicat com a: Traveling Shoes)
* A Vicarage Family (1963)
* The Children on the Top Floor (1964)
* Away from the Vicarage (1965)
* The Growing Summer (1966) (també publicat com a: The Magic Summer)
* Caldicott Place (1967) (també publicat com a: The Family at Caldicott Place)
* "Gemma" (sèrie de llibres) (1968-9)
* Thursday's Child (1970)
* Beyond the Vicarage (1971)
* Ballet Shoes for Anna (1972)
* When the Siren Wailed (1974)
* Far To Go (1976)

### No ficció

* The Years of Grace (1950)
* Queen Victoria (1958)
* Magic and the Magician: E. Nesbit and her Children's Books (1958)
* The Boy Pharaoh, Tutankhamen (1972)

## Enllaços externs

* The Noel Streatfeild homepage (anglès)
# Ogasawarana metamorpha

Ogasawarana metamorpha és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Helicinidae.

## Hàbitat

És terrestre.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del Japó.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* State of Japan's Environment at a Glance: Extinct and Endangered Species Listed in the Red Data Book (anglès)
# Ogbah

L'ogbah és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria; es parla a la LGA d'Ogba-Egbema-Ndoni, a l'estat de Rivers.
L'ogbah és considerada una llengua igbo. Les altres llengües igbos són l'ezaa, l'igbo, l'ika, l'ikwo, l'izii, l'mgbolizhia, l'ikwere i l'ukwuani-aboh-ndoni.

## Ús de la llengua i dialectologia

L'ogbah és una llengua desenvolupada (5); està estandarditzada i gaudeix d'un ús vigorós. És una llengua literària, té gramàtica i s'escriu en alfabet llatí. El 1999 s'hi van traduir fragments de la Bíblia. Els ogbes també parlen igbo, anglès i pidgin nigerià. Segons l'ethnologue, el 1993 hi havia 170.000 parlants d'ogbah.
Els dialectes de l'ogbah són l'egnih i l'igburu-usomini.

## Població i religió

El 98% dels 270.000 ogbes són cristians; d'aquests, el 55% són catòlics, el 25% són anglicans, el 10% són protestants i el 10% pertanyen a esglésies cristianes independents. El 2% restant creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 ogbah al joshuaproject
* 1 2 3 ogbah a l'ethnologue
* ↑ llengües igbo a l'ethnologue
# Ogbies

Els ogbies són els membres d'un clan ijaw que viuen a la LGA de Brass, a l'estat de Bayelsa, al sud de Nigèria. Els ogbies parlen la llengua ogbia.
L'origen del nom ogbia prové del terme "ogbo-oyan" (la terra d'Oyan), que es va corrompre cap a Ogbeyan i finalment es passà a anomenar Ogbia. Oyan fou un dels avantpassats fundadors dels ijaws.

## Història

Oyan, un dels fills de Ijo és considerat com l'avantpassat fundador del clan ogbia. Aquest, quan ells i els seus germans es van dispersar des de Agadagbabou, va emigrar riu avall i es va assentar en el territori que avui en dia ocupen els ogbies. Va anomenar a aquest assentament Ogbo-Oyan (que posteriorment es va corrompre a Ogbeyan). Això va succeir entre el 700 i el 1000 d de C.
Els dos fills d'Oyan, Oloi i Okoro van formar dos llinatges diferents que van habitar a Ogbeyan Otokolo durant diversos segles (1000-1300 d de C.), abans d'emigrar cap a l'interior. Al segle xiv els membres d'aquests dos llinatges van emigrar cap al nord, al territori on viuen els ogbies En l'actualitat. En aquest lloc es van ajuntar amb altres colonitzadors provinents de l'oest de l'actual Camerun. Aquests colonitzadors van fundar diverses comunitats, la més important de les quals és Ebela. En l'actualitat, els descedents d'aquests són considerats odinades. Els ogbies i els odinades van mantenir relacions comercials.
El territori ogbia van rebre posteriors immigrants d'altres grups ijaws: els obolomes (originats en la guerra civil dels nembes, els tarakiris (que provenien d'Obiama), els obutorus (provinents de la ciutat abandonada d'Obutoru), els kolokumes (que van fundar la ciutat d'Otuokpotu i itsekiris (emigrants de Nembe).
Segons la tradició, els 18 nets d'Oyan van fundar les poblacions d'Amurukeni, d'Otuasega, d'Egbediama, d'Egeleama, d'Emenya, d'Ewoi, d'Okpiniama, d'Ogidiama, d'Otuaka, d'Abobiri, d'Akakiama, d'Abulabiri, d'Imiringi, de Kolo, d'Otu-Ikpesu, d'Akalabange, d'Oguagu i d'Otokoroama. Altres descendents van fundar les vil·les: Abilabio, Alagbafama, Amadugoama, Otogori, Otuokpotu, Okodi, Ologi, Ayakoro, Ibelebiri, Oruma i Epebu.
El període del comerç d'esclaus atlàntic va aïllar les comunitats ogbies i va fer que degut al matrimoni intern, al comerç interior i a la interacció social apartada dels altres grups ijaws va provocar que desenvolupessin una llengua i una cultura diferent.

## Religió

El 98% dels 318.000 ogbies són cristians; d'aquests, el 60% són catòlics, el 20% anglicans, el 15% pertanyen a esglésies cristianes independents i el 5% són protestants. El 2% dels ogbies restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 ogbia al joshuaproject
* ↑ ogbia a l'ethnologue
* 1 2 3 4 5 6 ogbia ibe a ijawland.info
* ↑ Owonaro, S K. The history of Ijo and her Neigbouring tribes in Nigeria. Lagos: Niger printing Press, 1949.

## Bibliografia

* Alagoa E J. - A History of the Niger Delta - An historical interpretation of Ijo oral traditions. (1972 University of Ibadan Press).
* Owonaro S K - The History of Ijo and her Neighbouring tribes in Nigeria. (1949 Niger printing Press Lagos).
# OWL

OWL és l'acrònim de l'anglès Web Ontology Language, un llenguatge de marcat per publicar i compartir dades usant ontologies en la WWW. OWL té com a objectiu facilitar un model de marcat construït sobre RDF i codificat en XML.
Té com a antecedent DAML+OIL, en els quals es van inspirar els creadors de OWL per crear el llenguatge. Al costat de l'entorn RDF i altres components, aquestes eines fan possible el projecte de web semàntica.

## Variants

Actualment, OWL té tres variants o branques:
* OWL Lite
* OWL DL
* OWL Full
Aquestes variants incorporen diferents funcionalitats, i en general, OWL Lite és més senzill que OWL DL, i OWL DL és més senzill que OWL Full. OWL Lite i OWL DL està construït de tal forma que tota sentència pugui ser resolta en temps finit, la versió més completa de OWL Full pot contenir 'bucles' infinits.
OWL DL es basa en la lògica descriptiva.${\mathcal {SHOIN}}(D)$ El subconjunt OWL Lite es basa en la lògica menys expressiva .${\mathcal {SHIF}}(D)$

## Sobre l'acrònim

Encara que l'acrònim correcte per a Web Ontology Language hauria de ser WOL en lloc d'OWL. OWL va ser proposat com un acrònim que fos fàcilment pronunciable en anglès, facilités bons logos i es relacioni amb el prestigiós projecte de representació del coneixement dels anys setanta de Bill Martin One World Language.

## Referències

* ↑ W3C.

## Enllaços externs

* OWL Web Ontology Language Overview
* OWL Web Ontology Language Guide
* OWL Web Ontology Language Reference
* Visualització Llenguatge Ontologia Web OWL
# Només la veritat (Saint Judy)

Només la veritat (Saint Judy) és una pel·lícula dramàtica biogràfica estatunidenca dirigida per Sean Hanish sobre Judy Wood, una advocada d'immigració que va canviar la llei sobre la concessió d'asil als Estats Units per salvar la vida de les dones. És protagonitzada per Michelle Monaghan i Alfred Molina. Molina també n'és el productor executiu de la pel·lícula. El guió va ser escrit per un antic practicant de Wood. Es va estrenar al Festival de Cinema de Los Angeles del 2018. Es va estrenar l'1 de març de 2019 a càrrec de Blue Fox Entertainment. S'ha doblat al valencià per a À Punt.
El rodatge principal va començar el maig de 2017 a Los Angeles.

## Referències

* ↑ Busch, Anita. «Michelle Monaghan In Negotiations and Alfred Molina Is Set For Indie Drama 'Saint Judy' About Landmark Case». Deadline Hollywood, 20-04-2017. [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ Busch, Anita. «Common, Mykelti Williamson, Others Round Out Cast Of Indie Feature 'Saint Judy'». Deadline Hollywood, 17-05-2017. [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ «"Saint Judy": The story of a tireless immigration lawyer's crusade for justice» (en anglès). www.cbsnews.com, 03-03-2019. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ , 31-07-2018 [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «À Punt, amb el Dia Internacional de les Dones». À Punt, 06-03-2023. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Busch, Anita. «Peter Krause Joins Cast Of Indie Feature Drama 'Saint Judy'». Deadline Hollywood, 16-05-2017. [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ McNary, Dave. «Common, Mykelti Williamson Join Michelle Monaghan's Drama 'Saint Judy'». Variety, 17-05-2017. [Consulta: 12 gener 2018].
# Opiconsívia

Opiconsívia era el nom d'una festivitat de l'antiga religió romana que se celebrava en honor d'Ops cada 25 d'agost. En llatí es pot trobar escrit de tres maneres diferents: Opiconsivia, Opeconsiva i Opalia.

## Caràcter de la festa

La paraula llatina consivia o consiva deriva del verb conserere («sembrar») i opiconsivia ve de la unió d'aquesta paraula amb Ops (en llatí:Opis,«abundància»), nom d'una divinitat de caràcter ctònic que feia créixer la vegetació. Sembla que també tenia relació amb Consus, una altra deïtat de caràcter ctònic relacionada amb l'agricultura, el nom de la qual deriva de la paraula conso («consolació»), que era invocat per protegir les sitges. La festa en honor de Consus, anomenada Consuàlia se celebrava el mateix mes uns dies abans de l'Opiconsívia.

## Ritual

El ritual era senzill, els propietaris de camps de conreu invocaven Ops asseguts amb les seves mans tocant el terra.L'Opiconsívia era supervisada per les Vestals i els Flamines de Quirí, potser perquè es deia que Quirí era Ròmul deïficat i Ròmul representava Roma i el seu territori. Quirí era inicialment una divinitat que formava part d'una tríada amb la funció de la producció i de la reproducció, al costat de Júpiter que representava la sobirania i de Mart per a la guerra. Els principals sacerdots feien un sacrifici a la Règia amb el cap velat. Aquell mateix dia es feien jocs al Circ Màxim i els cavalls i les mules es guarnien amb corones de flors.

## Referències

* 1 2 Macrobi Saturnalia I, 10
* ↑ Titus Livi Ab Urbe Condita, I, 16

## Bibliografia

* Sarolta A. Takács. "Vestal Virgins, Sibyls, and Matrons: Women in Roman Religion". ed.University of Texas Press, 2008, p. 56.
* J. Rufus Fears. "The Cult of Virtues and Roman Imperial Ideology". publicat en: Aufstieg und Niedergang der römischen Welt II.17.2, 1981, p. 838.
* H. H. Scullard. "Festivals and Ceremonies of the Roman Republic". Londres: ed. Thames and Hudson, 1981, p. 177-8, 181, 205, 207.
# Faver

Faver és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 840 habitants. Limitava amb els municipis de Cembra, Salurn (BZ), Segonzano i Valda.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Grauno, Grumes i Valda creant així el nou municipi d'Altavalle, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Osvaldo di Crisci | Llista cívica |
# Favars (Tarn i Garona)

Favars (en francès Fabas) és un municipi francès, situat al departament de Tarn i Garona i la regió Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 220 | 230 | 210 | 218 | 314 | 322 | 464 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2009 | Michel Pleinecassagnes | |
| 2009- | Sandrine Megias | |
* L'ajuntament.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Etheostoma okaloosae

Etheostoma okaloosae és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes present a Florida (Estats Units). Pot assolir els 5,3 cm de longitud màxima, tot i que la seua mida normal és de 4,3. En general, és de color marró vermellós a verd-groc (el ventre més clar) amb 5-8 fileres de taques de color marró al llarg de la superfície lateral del cos i una taca ben desenvolupada per sobre de la base de l'aleta pectoral. Els mascles reproductors tenen una franja de color taronja brillant en les vores de la primera aleta dorsal. És d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima subtropical (31°N-30°N). Acostuma a viure als marges dels rierols d'aigües netes i corrent fluid entre vegetació, arrels i material en descomposició. Els ous són dipositats enganxats al substrat i abandonats sense protecció. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Ono, R.D., J.D. Williams i A. Wagner, 1983. Vanishing Fishes of North America. Stone Wall Press, Washington DC. 257 pàgines.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston. 432 p.
* ↑ Hugg, D.O., 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater, Maryland, Estats Units.
* 1 2 Field Guide to the Rare Animals of Florida - Florida Natural Areas Inventory, 2001 Arxivat 2015-10-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Page, L. M., 1983. Handbook of Darters. T. F. H. Pub., Inc., Neptune City, Nova Jersey. 271 pàgines.
# Ototylomys phyllotis

Ototylomys phillotis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids.
La llargada de cap a gropa és d'entre 12 i 16 cm, la llargada de la cua d'entre 11 i 17 cm i el pes d'entre 34 i 84 grams. Viu en arbres a selves pluvials i boscos tropicals i subtropicals de frondoses secs des del nivell de mar fins a una altitud de 1.900 metres. Viu des de Yucatán i Chiapas, al sud de Mèxic, fins al sud-est de Costa Rica. És un rosegador nocturn que menja fruita, llavors i fulles.

## Referències

* ↑ Reid, F.; Timm, R. Ototylomys phyllotis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 juny 2016.