OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Raspberry

Raspberry (en rus: Малиновый) és una illa de l'arxipèlag Kodiak situada al golf d'Alaska a l' estat dels Estats Units d'Alaska. Es troba a dos quilòmetres al nord-oest de l'Illa Whale, entre les illes Afognak i Kodiak. Al nord-oest l'estret de Shelikof la separa de la península d'Alaska. L'illa té una llargada d'uns 29 quilòmetres, una amplada que varia entre els 5 i els 13 quilòmetres i una superfície de 200,4 km². El punt més alt de l'illa és a 747 msnm. El perímetre és de 93,2 quilòmetres.
El 2001 hi vivien quatre persones.

## Història

L'illa va ser habitada originalment pels indígenes aleuts durant més de 7.000 anys. Els comerciants de pells russos van prendre el control de les illes al segle XVIII i gairebé van eliminar les ara abundants llúdries marines. A començaments del segle XX a l'illa existien diverses fàbriques de conserves de peix i el 1915 s'hi van trobar jaciments d'or al·luvials, però l'activitat minera va acabar el 1935.

## Flora i fauna

La pícea de Sitka és un dels arbres més comuns de l'illa. Els boscos d'avets estan interromputs per camps de Rubus spectabilis, Alnus i flors silvestres. Les elevacions més altes hi ha arbustos de nabius.
La fauna salvatge de l'illa inclou el cérvol de Sitka, guineus i óssos de Kodiak, així com el fraret crestat i el pigarg americà. Les illes Afognak i Raspberry són els únics llocs d'Alaska amb poblacions d'uapitís. L'uapití de Roosevelt va ser introduït el 1928 des de l'estat de Washington i s'ha adaptat bé a l'illa. Una altra espècie introduïda amb èxit és la rata mesquera. Les balenes solen passar per l'estret de Raspberry, però han de girar cura perquè és poc profund perquè puguin passar-hi.

## Referències

* 1 2 Hirschmann, Fred. Alaska from the Air. Graphic Arts Center Publishing, May 1999, p. 24. ISBN 1-55868-466-2.
* ↑ «Island Directory Tables» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-02-13. [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «U.S. Census Bureau». Arxivat de l'original el 16 de febrer 2020. [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «Raspberry Beach» (en anglès americà). [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «Afognak quadrangle» (PDF). Alaska Resource Data File. United States Geological Survey, 22-02-1999. Arxivat de l'original el 2006-09-24. [Consulta: 24 octubre 2007].
* 1 2 Nancy Gates. The Alaska Almanac: Facts about Alaska 30th Anniversary Edition. Alaska Northwest Books, November 2006. ISBN 0-88240-652-3.
* ↑ Robb, Bob. The Ultimate Guide to Elk Hunting. The Lyons Press, January 2001. ISBN 1-58574-180-9.
# Habikino

Habikino (羽曳野市, Habikino-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura d'Osaka, a la regió de Kansai, Japó. Habikino és particularment coneguda per la seua producció del raïm i pels seus kofun, túmuls propis del període Kofun i considerades actualment Patrimoni de la Humanitat. Habikino és, a data de 2020, un dels 20 municipis més poblats de la prefectura d'Osaka.

## Geografia

El municipi de Habikino es troba al sud-est de la prefectura d'Osaka i està adscrit pel govern prefectural a la regió de Minamikawachi o Kawachi sud, en record de l'antiga província i del districte on es trobava Habikino fins al 1959. El terme municipal de Habikino limita amb els de Matsubara, Fujiidera i Kashiwara al nord, amb Tondabayashi i Taishi al sud, amb Sakai a l'oest i amb Kashiba, a la prefectura de Nara a l'est.

## Història

Al municipi de Habikino existeixen restes arqueològiques del període Kofun com el kofungun de Furuichi un grup de Kofun o túmuls que es troben entre Habikino i Fujiidera. Fins a l'era Meiji l'àrea on actualment es troba el municipi de Habikino formava part de l'antiga província de Kawachi. Des de 1889 fins al 15 de gener de 1959 Habikino va formar part del districte de Minamikawachi fins que el 1959 va passar a tindre l'estàtus de ciutat.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas concret de Habikino, la llista comença el 1959, quan es fundà la ciutat.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| Shōzaburō Shiono | 1959 | 1964 | Ind |
| Kazushige Kanai | 1964 | 1969 | Ind |
| Hisao Matsumoto | 1969 | 1973 | Ind |
| Ichirō Tsuda | 1973 | 1989 | PCJ |
| Gōzō Fukutani | 1989 | 2004 | Ind |
| Tsuguo Kitagawa | 2004 | 2020 | Ind |
| Hajime Yamanoha | 2020 | - | ARO |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | ND | 36.982 | 77.134 | 103.181 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 115.049 | 119.246 | 117.702 | 108.903 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Ferrocarril Kinki Nippon (Kintetsu)
** Eganoshō - Takawashi - Furuichi - Komagatani - Kaminotaishi

### Carretera

* Autopista Minami-Hanna
* Nacional 166 - Nacional 170

## Agermanaments

* Kameyama, prefectura de Mie, Japó.
* Gose, prefectura de Nara, Japó.
* Hietzing, estat de Viena, Àustria.

## Referències

* ↑ «ホーム|羽曳野市» (en japonès). [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ «World Heritage Mozu-Furuichi Kofun Group: Mounded Tombs of Ancient Japan».
* ↑ «大阪府の全43市町村 一覧｜人口・面積・人口密度ランキング» (en japonès). [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ «大阪府内の市町村» (en japonès). [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Habilitació de seguretat

Una habilitació de seguretat és un estatus concedit (aprovat) a individus, permetent-los accés a la informació classificada (per exemple, secrets d'estat). Funciona com un permís o llicència. El terme «habilitació de seguretat» també és de vegades usat en organitzacions privades que tenen un procés formal per a seleccionar emprats per a accedir la «informació confidencial».
Una habilitació per si mateixa no és normalment suficient per a obtenir accés; l'organització ha de determinar que la persona habilitada «necessita conèixer» aquesta informació. No se suposa que es concedeixi accés a la informació classificada solament a causa del càrrec, posició o d'una habilitació de seguretat.

## Referències

* ↑ «Acord de seguretat per a la protecció de la informació classificada entre el Regne d'Espanya i la República d'Estònia» (PDF), 01-03-2007. [Consulta: 24 gener 2010]. «Per «habilitació de seguretat de l'establiment» s'entén el document que acrediti que una persona jurídica i les seves instal·lacions tenen la capacitat física i organitzativa per manejar i custodiar informació classificada, d'acord amb les lleis i els reglaments nacionals.»

## Enllaços externs

* Security Clearance Frequently Asked Questions Arxivat 2004-03-29 a Wayback Machine.(anglès) PDF
# Herbert Schmitz

Herbert Schmitz (26 de març de 1947 - 25 de març de 2019) fou un pilot de motocròs alemany que destacà en competició internacional durant la dècada del 1970, quan pilotant per a Puch i després per a Maico fou un dels principals competidors al Campionat del Món de motocròs de 500cc. La seva millor temporada al mundial fou la de 1978, en què acabà quart per darrere de Heikki Mikkola, Brad Lackey i Roger De Coster després d'haver guanyat dues mànegues en Gran Premi, una d'elles a Carlsbad (Califòrnia) amb ocasió del Gran Premi dels Estats Units. A banda, va guanyar tres Campionats d'Alemanya consecutius (1977 a 1979).
Schmitz va començar la seva carrera internacional el 1971 a Sint Anthonis i, durant anys, formà part de l'elit alemanya del motocròs, al costat dels seus compatriotes Adolf Weil, Hans Maisch i Willy Bauer. El 1982, Schmitz abandonà les competicions. Més tard, esdevingué un participant habitual en curses "vintage" i esdeveniments relacionats amb el motocròs. Va participar també en diverses ocasions en el campionat belga de cotxes clàssics. A finals del 2014, va patir un atac de feridura i, des d'aleshores, s'estigué en un centre sanitari. El 24 de març del 2019 va resultar ferit en una caiguda i fou ingressat a l'hospital, on va morir un dia després.
Al llarg de la seva carrera, Herbert Schmitz va pilotar diverses marques. De 1969 a 1970, va córrer amb ČZ, Bultaco i Husqvarna (amb aquesta darrera, guanyà el Campionat OMK d'Alemanya en 250 i 500 cc el 1969). El 1971, va portar una Kramer-Maico i de seguida va canviar a la Maico pròpiament dita, on romangué fins al 1973. Les temporades de 1974 a 1976 fou pilot oficial de Puch, on coincidí durant la seva darrera temporada amb Joël Robert. Tornat a Maico, s'hi estigué fins al final de la seva carrera.

## Palmarès al mundial de motocròs

Font:
| Any | Motocicleta | 500cc | 250cc |
| 1971 | Kramer-Maico | 19è | - |
| 1972 | Maico | - | 15è |
| 1973 | Maico | - | 24è |
| 1974 | Puch | - | 16è |
| 1975 | Puch | 8è | - |
| 1976 | Puch | 6è | - |
| 1977 | Maico | 6è | - |
| 1978 | Maico | 4t | - |
| 1979 | Maico | 11è | - |
| 1980 | Maico | 12è | - |
| 1981 | Maico | 23è | - |

## Referències

* 1 2 3 4 «Voormalig Grand Prix rijder Herbert Schmitz overleden» (en neerlandès). motocrossderazen.com. Motocross der Azen, 01-03-2019. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «Herbert Schmitz» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 5 abril 2022].
* 1 2 «Herbert Schmitz 1947 - 2019» (en neerlandès). motocrossadvies.nl, 2019. [Consulta: 26 maig 2020].
* 1 2 «Ex GP-rijder Herbert Schmitz overleden!» (en neerlandès). mxvintage.be, 26-03-2019. [Consulta: 26 maig 2020].
* 1 2 Coombs, Davey. «The lives they lived - Herbert Schmitz» (en anglès). racerxonline.com, 01-01-2020. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 3» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].

## Enllaços externs

* Web en record de les Maico de motocròs (anglès)
# Hotel (joc)

Hotel és un joc de tauler on l'objectiu és guanyar diners i eliminar els contraris. El tauler representa un carrer, per on circulen les fitxes dels jugadors segons el nombre marcat a un dau. Està dividit en zones amb noms de famosos hotels de luxe d'arreu del món (d'aquí el nom del joc) que varien lleugerament segons l'edició de què es tracti. La mecànica és semblant a la del Monopoly.
Al seu torn, segons la casella on vagi a parar, cada jugador pot comprar un terreny o millorar un hotel de la seva propietat. Quan un altre cau en un hotel propi, pagarà el preu de l'habitació, que pujarà com més gran sigui l'hotel. D'aquesta manera el jugador ha d'intentar invertir bé els seus recursos i assegurar-se que, amb sort, els altres visitin els hotels. Hi ha caselles que alteren l'atzar amb bonificacions o penalitzacions.

## Enllaços externs

* Lloc web de fans - font completa d'informació sobre aquest joc
Viccionari
# India Hook

India Hook és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.614 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, India Hook tenia 1.614 habitants, 641 habitatges i 496 famílies. La densitat de població era de 225 habitants/km².
Dels 641 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,7% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 22,5% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.266 $ i la renda mediana per família de 62.566 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.214 $ mentre que les dones 24.646 $. La renda per capita de la població era de 24.693 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- India Hook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- India Hook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Indexicalitat

La indexicalitat és una de les nocions centrals de l'etnometodologia. Segons aquesta, la vida social es construeix a través del llenguatge, i al mateix temps, el sentit de les paraules prové del context en què s'emeten.
| « | Les expressions indèxiques són expressions tals com "això", "aquí", "jo," la gent ", etc .., que adquireixen sentit a partir del context en què s'enuncien. El fenomen de les expressions indèxiques ens permet observar que una paraula pot tenir significat transituacional però té també un significat diferent en tota situació particular en què s'utilitzi, i exigeix del receptor que "vagi més enllà de la informació que se li dona. | » |
La indexicalitat abasta tant la utilització de la situació per a crear la independència del context com els elements concrets d'un temps i lloc per a donar el significat. El llenguatge i totes les formes simbòliques (enunciats, gestos, regles, etc.) seran incompletes excepte en el moment de produir-se.
Per a Charles Sanders Peirce, la indexicalitat és una de les tres modalitats del signe, i és un fenomen molt més extens que el llenguatge, que independentment de la interpretació apunta a alguna cosa -com el fum (un indicador del foc) o un dit que assenyala- que és un d'indicador per a la interpretació.
Des del punt de vista jurídic, el concepte d'indexicalitat i tot el que comporta, és molt important, ja que podria fer-nos plantejar que la llei depèn del context temporal i històric en què ens trobem, i per tant, el delicte és una construcció social. Aquest fet suscita diverses reflexions, com ara, que l'aplicació i interpretació de la llei no serà igual mai, ja que aquesta dependrà d'un context únic. En segon lloc, la imparcialitat de la llei podria ser dubtosa, ja que la seua interpretació dependria del context.

## Referències

* ↑ Anna Estrada Alsina, Miquel Rodrigo Alsina. Teories de la comunicació. UOC, 2009, p.97.
* ↑ Bar-Hillel, Yehoshua «Indexical Expressions». Mind, 63, 1954, pàg. 359–379.
* ↑ Miscel·lània Joan Veny, Volum 6 Indexicalitat i comunicació verbal d'emocions en català

## Enllaços externs

* Arché Bibliography of Indexicals Arxivat 2009-01-16 a Wayback Machine.
* Diccionari Peirce de Termes
* Demonstratives & Indexicals a Internet Encyclopedia of Philosophy.
* Indexicals a Stanford Encyclopedia of Philosophy.
# Hythe

Hythe és un històric poblet de Colchester, a Essex, Anglaterra, a la riba del riu Colne. És la seu de la fàbrica Paxmans, que fabrica peces d'automòbil. També té una església consagrada a Sant Leonard.
L'estació de tren de Hythe es troba a la línia fèrria Sunshine Coast, que opera serveix cap a Clacton-on-sea, Walton-on-the-Naze, Colchester i Londres.

## Referències

* ↑ «Swan, 100 Hythe Hill, Colchester» (en anglès). pubshistory.com. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Hythe Essex» (en anglès). visionofbritain.org.uk. [Consulta: 2 gener 2015].
# Hystrix sumatrae

Hystrix sumatrae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels porcs espins del Vell Món. És endèmic de l'illa de Sumatra (Indonèsia). Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris i secundaris, on viu a altituds d'entre 0 i 300 msnm o més. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que és objecte de caça.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Frost, A.; Amori, G.; Lunde, D. Hystrix sumatrae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 gener 2015.
# Indigofereae

Indigofereae és una tribu d'angiospermes que pertany a la subfamília faboideae dins de la família de les fabàcies. Té 7 gèneres i unes 800 espècies.

## Gèneres

* Cyamopsis
* Indigastrum
* Indigofera
* Microcharis
* Phylloxylon
* Rhynchotropis
* Vaughania

## Galeria

* Fruits de Indigofera suffruticosa
* Indigofera australis en floració
* Indigofera decora
* Indigofera ammoxylum en floració
* Indigofera gerardiana

## Enllaços externs

* Systematic Study of Tribe Indigofereae (Leguminosae: Papilionoideae) Arxivat 2009-05-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Hypsibarbus

Hypsibarbus és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Hypsibarbus annamensis (Pellegrin & Chevey, 1936)
* Hypsibarbus lagleri (Rainboth, 1996)
* Hypsibarbus macrosquamatus (Mai, 1979)
* Hypsibarbus malcolmi (Smith, 1945)
* Hypsibarbus pierrei (Sauvage, 1880)
* Hypsibarbus salweenensis (Rainboth, 1996)
* Hypsibarbus suvattii (Rainboth, 1996)
* Hypsibarbus vernayi (Norman, 1925)
* Hypsibarbus wetmorei (Smith, 1931)

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1996. The taxonomy, systematics, and zoogeography of Hypsibarbus, a new genus of large barbs (Pisces, Cyprinidae) from the rivers of southeastern Asia. Univ. Calif. Publ. Zool. v. 129: i-xiii, 1-199.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Parma Malcolmova Smith, H. M. 1945. The fresh-water fishes of Siam, or Thailand. Bulletin of the United States National Museum Núm. 188: i-xi + 1-622, Pls. 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Hypsibarbus malcolmi

Hypsibarbus malcolmi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península de Malaca, incloent-hi els rius Mekong, Chao Phraya i Maeklong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.
* ↑ Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hypsibarbus salweenensis

Hypsibarbus salweenensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la conca del riu Salween.

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1996. The taxonomy, systematics, and zoogeography of Hypsibarbus, a new genus of large barbs (Pisces, Cyprinidae) from the rivers of southeastern Asia. Univ. Calif. Publ. Zool. v. 129: i-xiii, 1-199.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Ibn Zaydun

Abu-l-Walid Àhmad ibn Abd-Al·lah ibn Àhmad ibn Ghàlib al-Makhzumí, conegut com a Ibn Zaydun (en àrab أحمد بن عبد الله بن زيدون), o a les fonts cristianes castellanes com Abenzaidún (Còrdova, 1003 - Sevilla, 1070/1071), va ser un poeta àrab andalusí.
Fou considerat un dels poetes amorosos millors de l'Àndalus, i considerat el millor neoclàssic. Va tenir apassionats amors amb la princesa omeia i poetessa Wal·lada que va inspirar a escriptors i dramaturgs musulmans.
Va participar en la pujada al poder del jahwàrides a Còrdova i fou primer favorit i després visir d'Abu-l-Hazm Jàhwar ibn Muhàmmad ibn Jàhwar (1031-1043). La seva relació amb Wal·lada va introduir l'emir a la poesia àrab fins llavors limitat a l'aspecte espiritual (amor udhrí), i a la seva obre reuneix els conceptes d'amor neoplatònic i la descripció de les experiències físiques; va apujar l'amor a nivell de religió amb submissió de l'amant a l'estimada, fidelitat permanent, constància i paciència per la consumació de l'amor, el concepte d'amor com a presó, idealització de la persona estimada, i altres característiques que també apareixen a la poesia occitana a la mateixa època.
Els amors amb Wal·lada van tenir un final tempestuós; després del trencament, la correspondència entre els dos amants, esdevé una sèrie de sàtires dirigides contra el seu rival i ara amant de Wal·lada, Abu-Àmir Àhmad ibn Abdús. Unes frases ofensives d'una sàtira (la Rissala hazliyya), posades en boca de la princesa per fer més efectiva la ridiculització d'Abu-Àmir, el van portar al poeta a la presó acusat de procurar la restauració dels omeies. Va escriure cartes i poesies a Abu-l-Hazm per ser alliberat i després als amics per intercedir. Finalment va fugir i va buscar el perdó de Abu-l-Hazm i de Wal·lada amb boniques cartes i poemes.
Perdonat després de la mort del senyor cordovès (1043) va poder tornar i fou fins i tot ministre d'Abu-l-Walid Muhàmmad ibn Jàhwar ar-Raixid (1043-1070) i ambaixador en diverses regnes musulmans de la península. Difamat pels seus adversaris va abandonar Còrdova, i va viure a diverses ciutats, principalment a Sevilla (1049) on fou ministre d'Abbad ibn Muhàmmad al-Mútadid (+1068) i el seu fill Muhàmmad ibn Abbad al-Mútamid (+1095), reis que també eren poetes, i pels que va escriure l'anomenada poesia àulica i panegírics. Va ajudar al segon a esdevenir senyor de Còrdova (1070), però el visir sevillà Abu-Bakr Muhàmmad ibn Ammar el va allunyar cap a Sevilla per gelosia i va morir al retornar a aquesta ciutat.

## Bibliografia

* Perles de la nit. Poetes andalusines. Traducció de Margarida Castells Criballés i Encarna Sant-Celoni. Adesiara editorial, Martorell, 2013.
* Teresa Garulo, La literatura árabe de Al-Andalus durante el siglo XI. Madrid, Hiperión, 1998. ISBN 84-7517-501-5
* Ángel Gonzáles Palencia, Historia de la literatura arabigoespañola. Barcelona: Lábor, 1928.
# Innokéntievka

Innokéntievka (en rus: Иннокентьевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 562 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»