OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Theodosia (Missouri)

Theodosia és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 240 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Theodosia tenia 240 habitants, 112 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 68,6 habitants per km².
Dels 112 habitatges en un 17,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 24.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.528 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 13.149 $. Entorn del 20% de les famílies i el 28,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Theodosia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Theodosia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Symphurus caribbeanus

Symphurus caribbeanus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic occidental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Tamburello

El Tamburello és una corba difícil (ràpida i tancada) del circuit de Formula 1 d'Imola.
L'escapatòria era molt petita i això feia que fos una corba molt perillosa en cas d'accident. Malauradament aquesta corba va passar a la història de la Formula 1 per ser la corba on Ayrton Senna va perdre la seva vida l'1 de maig de 1994 al fallar la direcció del seu vehicle. Durant el mateix Gran Premi, durant els entrenaments Roland Ratzenberger també va perdre la vida. Malgrat aquests tràgics accidents la corba era considerada per molts aficionats una de les marques diferenciadores del circuit.
Des de les morts d'Ayrton Senna i Roland Ratzenberger s'ha modificat radicalment la forma de la corba per incrementar la seguretat, tot i així alguns entusiastes de la categoria s'han queixat que els canvis han disminuït el caràcter i la dificultat del circuit. La GPDA, en canvi, sempre s'ha mostrat a favor d'aquests canvis per assegurar la seguretat dels pilots. Tamburello ha vist altres incidents seriosos en els successius anys, el més rellevant un accident de Gerhard Berger l'any 1989 quan el seu Ferrari va xocar contra la paret que limita el circuit i es va encendre. El pilot va sobreviure malgrat patir greus cremades.

## Referències

* ↑ Navas, Sara. «“Noté una sensación extraña, como si su alma abandonara”: así fueron las últimas horas de Ayrton Senna» (en castellà). El Pais, 21-03-2020. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ Herguedas, Miguel A. «Berger y Senna, la vida y la muerte en una curva maldita: "Jamás levantábamos el pie en Tamburello"» (en castellà). El Mundo.
# Tamburica

La tamburica és un instrument de corda originari d'Àsia, popular en la música folklòrica de Croàcia (sobretot a Eslavònia), Bulgària, Hongria, Sèrbia (sobretot Vojvodina) i l'Índia. És un instrument de corda semblant a la bandúrria, i a la mandolina. S'utilitza tant com per acompanyar el cant com per a les interpretacions solistes.
La tamburica consta d'un mànec llarg, tres cordes d'acer, una corda de baix de coure, dues clavilles paral·leles (per afinar la primera i la segona corda), i dues clavilles perpendiculars per afinar la tercera corda. La caixa de ressonància és esfèrica, construïda amb fusta i amb una tapa plana a la cara anterior. Al nord són més freqüents els que estan construïts amb una carbassa. Incorpora un pont de fusta o ivori. A Bòsnia i Hercegovina, Croàcia, Sèrbia (especialment la plana de Pannònia: Eslavònia, Sèrbia i Hongria, el tamburica és l'instrument bàsic de la música popular i tradicional, generalment formant orquestres petites de tres a deu membres, tot i que hi grans orquestres que interpreten el gran repertori clàssic.
Hi ha poques dades fiables que mostrin com la tamburica va entrar a l'Europa Central. Ja existia durant l'Imperi Romà d'Orient. Probablement va ser portat pels turcs a Bòsnia, des d'on la difusió d'instruments va ser encara més forta amb les migracions de Šokci i Bunjevci sobre el riu Sava a totes les parts de Croàcia i Sèrbia. La moderna forma tamburica, es va desenvolupar a Hongria a finals del segle xix. Fins a la gran migració dels serbis a finals del segle xvii, el tipus de tamburica més utilitzada a Croàcia i Sèrbia tenia un coll llarg i dues o tres cordes (a vegades dobles). En els últims anys, gràcies a la utilització dels sistemes electrònics d'amplificació, s'ha difós l'ús d'una tamburica més reduïda, que projecta menys el volum del so, però que és més manejable. D'aquest instrument se'n diu tamburi, està construït amb fusta i és menys fràgil. La caixa és menys profunda i la seva tapa és plana.

## Referències

* 1 2 Hoerburger, Felix «Correspondence between Eastern and Western Folk Epics» (en anglès). Journal of the International Folk Music Council, 4, 01-03-1952, pàg. 23–26. DOI: 10.2307/835837. ISSN: 0950-7922.
* ↑ Gibbons, Roy W. CCFCS collection of musical instruments: Volume 3: Cordophones. University of Ottawa Press, 1984.
* ↑ Hemetek, Ursula «Music of Minorities Between Exclusion and Ethnoboom. Intercultural Encounter in Austria». The World of Music, 43, 2/3, 2001, pàg. 139–152. ISSN: 0043-8774.

## Enllaços externs

* http://grups.blanquerna.url.edu/m45/videosmon/As.htm Arxivat 2011-01-15 a Wayback Machine.
* http://www.youtube.com/watch?v=oq61rFNjlA4&feature=player_embedded
* http://www.otrosmundos.es/shop/tampura-p-542.html
# Tela de carbó

La tela de carbó és un tros de tela feta de fibres vegetals (com ara lli, cotó o jute) que s'ha convertit mitjançant un procés de piròlisi en un combustible d'ignició lenta, amb una molt baixa temperatura d'ignició. La tela de carbó s'inflama fins i tot amb l'espurna més petita.

## Procès

El procés s'engega encenent un tros de tela de carbó amb tan sols una espurna que immediatament, tot bufant amb molta cura, s'utilitza per a encendre un manat d'esca que permetrà d'encendre un foc més gros.

## Vegeu també

* Mètodes d'encendre foc
* Ignició piezoelèctrica
* Ferroceri
* Foguer
* Caixa d'esca
* Metxa
* Pistó foguer
* Pedra foguera

## Referències

* ↑ «Char Cloth». Practical Survivor. [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ «Making Char Cloth». Rogue Turtle. [Consulta: 1r abril 2016].
# Tela encerada

La tela encerada és un teixit impermeable i resistent al vent que s'obté impregnant un llenç sòlid amb diferents mescles que poden utilitzar entre altres oli de llinosa o cera d'abella.
S'utilitza principalment per a confeccionar abrigalls per als pescadors o roba de protecció utilitzada durant les activitats d'exposició a la pluja durant llargues hores, com ara l'alpinisme o l'equitació.
# Tegeticula

Tegeticula és un gènere de lepidòpters heteroneures de la família dels prodòxids (Prodoxidae) que són els únics pol·linitzadors d'aquesta planta. Es tracta d'una relació obligada o de simbiosi en què ambdues depenen una d'una altra.
Són petites, blanques, d'un color que s'apropa al de la flor de iuca, on passen la major part de la seva vida adulta. Manquen dels òrgans bucals característics de la majoria dels lepidòpters i la seva vida adulta és tan curta que no necessiten alimentar-se. En canvi les femelles tenen tentacles que els permeten portar pol·len d'una flor a una altra.

## Taxonomia

* Tegeticula altiplanella
* Tegeticula antithetica
* Tegeticula baccatella
* Tegeticula baja
* Tegeticula california
* Tegeticula carnerosanella
* Tegeticula cassandra
* Tegeticula corruptrix
* Tegeticula elatella
* Tegeticula intermedia
* Tegeticula maculata
* Tegeticula maderae
* Tegeticula mexicana (sin: Tegeticula treculeanella)
* Tegeticula mojavella
* Tegeticula rostratella
* Tegeticula superficiella
* Tegeticula synthetica
* Tegeticula tambasi
* Tegeticula tehuacana
* Tegeticula yuccasella
# Tellina

Tellina és un gènere de mol·luscs de la família dels Tel·línids.

## Llista d'espècies

Segons el World Register of Marine Species:
* Tellina alata Gmelin, 1791
* Tellina ancylus A. E. Salisbury, 1934
* Tellina angrensis (Marques & Simone, 2014)
* Tellina barhampurensis Preston, 1915
* Tellina brasiliana Spengler, 1798
* Tellina brunneoflavida Preston, 1916
* Tellina chrysogona Dall, 1908
* Tellina costulata Schmeltz, 1864
* Tellina decisa (Marwick, 1931) †
* Tellina hesterna (Powell & Bartrum, 1928) †
* Tellina iheringi Dall, 1900
* Tellina indistincta W. H. Turton, 1932
* Tellina interrupta Lightfoot, 1786
* Tellina juttingae van Regteren Altena, 1965
* Tellina leda Deshayes, 1855
* Tellina listeri Röding, 1798
* Tellina macassariensis Prashad, 1932
* Tellina mutata Finlay, 1927 †
* Tellina nuculoides (Reeve, 1854)
* Tellina radiata Linnaeus, 1758
* Tellina ralphi Finlay, 1927 †
* Tellina rhodon Hanley, 1844
* Tellina rufanensis W. H. Turton, 1932
* Tellina samoensis Schmeltz, 1874
* Tellina simplaria Salisbury, 1934
* Tellina solaris Röding, 1798
* Tellina subradiata Arango, 1880
* Tellina violacea Müller, 1766
* Tellina virginica Gmelin, 1791

## Enllaços externs

* «127395». BioLib.
* Referència Catalogue of Life: Tellina Linnaeus, 1758
# Teorema de Fisher

El teorema de Fisher postula que l'objectiu de l'empresari és maximitzar la seva taxa de rendiment sobre costos i per aconseguir per tant el major valor present de la seva inversió. La taxa de Fisher és la taxa de rendiment que iguala en valor present tots els costos amb tots els ingressos, el que equival a la taxa interna de retorn o la taxa de rendiment que iguala els valors presents dels fluxos en efectiu de tots els projectes que s'estiguin considerant. El teorema de la separabilitat estableix que una signatura pot assegurar-se que els seus propietaris aconsegueixin la seva posició òptima en termes d'oportunitats del mercat, finançant la seva inversió amb una determinada proporció de crèdit i fons propis obtinguts internament.

## Enllaços externs

* http://www.encycogov.com/A2MonitorSystems/AppA2MonitorSystems/AppEtoA2PerfCapMark/Model_PerfCapMarket.asp
# Terminografia

La terminografia és la branca aplicada o activitat pràctica derivada de la terminologia, que integra operacions de recollida, sistematització i presentació en diferents productes terminològics dels termes d'una determinada branca del saber o de l'activitat humana, ocupant-se de l'elaboració de diccionaris especialitzats o de glossaris terminològics.

## Referències

* ↑ «Terminografia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 1r novembre 2022].
* ↑ Barité, Mario «Terminografía». Diccionario de organización y representación del conocimiento: clasificación, indización, terminología. Universidad de la República Oriental del Uruguay, 2000. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2009 [Consulta: 1r novembre 2022].
# Televisió Menorquina

Televisió Menorquina (TVM) va ser una cadena de televisió local de Menorca que va emetre entre els anys 1990 i 2011 i oferí continguts informatius i culturals centrats en l'illa.
TVM fou creada per la família Barca Mir a través de l'empresa Televisión por Cable de Menorca SA (Tecamesa), fundada el 1989, i es va convertir en pionera en oferir televisió per cable a Espanya. El seu primer servei, a partir de 1990, fou un canal local de contingut menorquí per incrementar el nombre d'abonats. El 1995 va ampliar la seva cobertura a gairebé tota l'illa amb emissions en analògic, i el 2003 Editorial Menorca es va convertir en accionista, consolidant el seu paper com a referent audiovisual a Menorca. El 2005, TVM es va convertir en la primera televisió local d'Espanya a emetre en format digital terrestre.
TVM destacava per programes d'informació local com Punt Informatiu i Es Debat, així com altres espais culturals com Xino-Xano, Humans i Mira Menorca. La seva programació buscava connectar els menorquins amb la realitat social, política i cultural de l'illa.
El 2011, TVM va tancar les seves emissions. El seu llegat audiovisual, unes 25.598 hores de material, fou cedit al Consell Insular de Menorca, per ser conservat i digitalitzat a l'Arxiu d'imatge i so de Menorca, on és accessible per investigadors i entitats culturals.

## Referències

* 1 2 3 Seguí, Toni. «El llegat audiovisual de dues dècades de televisió a Menorca» (en castellà), 30-11-2021. [Consulta: 8 octubre 2024].
* ↑ «El fons de Televisió Menorquina ja és a l'AISM». [Consulta: 8 octubre 2024].
* ↑ F.V.. «Més de 10.000 hores d'emissió de la Televisió Menorquina passen a l'Arxiu d'Imatge i So», 30-11-2021. [Consulta: 8 octubre 2024].
# The Brandery

The Brandery va ser una fira de disseny i moda urbana, organitzada per la Fira de Barcelona entre els anys 2009 i 2012. Comptava amb dues edicions cada any, a l'estiu i a l'hivern. La primera edició es va celebrar el mes de juliol de 2009 al recinte de Montjuïc, a Barcelona, adreçada inicialment a visitants professionals, i la darrera edició fou la de juliol de 2012.
Entre les marques i dissenyadors que hi participaren hi ha Desigual, Custo Barcelona, Munich, Armand Basi, Buff, Sita Murt, Camper, le Coq Sportif, Kaporal i North Sail. També hi participaren revistes com Elle, Cosmopolitan i Vogue.

## Història

En la primera edició hi van participar 113 marques. En la tercera edició, del 28 al 30 de juny de 2010, el nombre va créixer a 215 marques, amb 17.000 visitants, una quarta part d'ells provinents de fora d'Espanya. La cinquena edició, del 13 al 15 de juliol de 2011, fou inaugurada per Xavier Trias, alcalde de Barcelona, i pel director del saló, Miquel Serrano. Aquesta edició comptà amb la novetat d'una zona oberta al públic, denominada Brandtown, per permetre la interacció de les marques amb el consumidor final. L'edició de juliol de 2011 va presentar propostes de Stella McCartney, Vivienne Westwood, Blumarine, Iceberg, Alberta Ferretti, Moschino, Frankie Morello, Roberto Cavalli i Parah. La sisena edició va tenir lloc entre el 27 i 29 de gener de 2012. La setena i darrera edició es va realitzar el juliol de 2012 i va tancar amb 162 trobades entre firmes i compradors.
L'any 2013 ja no es va realitzar l'edició d'hivern i es va anunciar la voluntat d'integrar The Brandery en un futur festival que portaria el nom de Mobile World Festival.
* Desigual, a la fira (2010)
* Buff, a la fira (2010)
* Sita Murt, a la fira (2010)
* Munich (calçat esportiu), a la fira (2010)
* Esther Cañadas desfilant per Custo Barcelona (2010)
* Fotògrafs de la passarel·la (gener de 2011)

## Referències

* 1 2 3 4 La Vanguardia, 22/06/2010, The Brandery cumple un año con nota y un futuro prometedor a pesar de la crisis Arxivat 2012-04-04 a Wayback Machine.
* ↑ La Vanguardia, 13/07/2011, La semana de la moda de Barcelona se completa con la apertura de 'The Brandery'
* ↑ Diari Ara, 21/06/2011, The Brandery s'obre al públic general
* ↑ La Razón, 11/07/2011, El 080 Barcelona Fashion y The Brandery sacan la moda a la calle Arxivat 2011-07-15 a Wayback Machine.
* ↑ The Brandery, la gran fiesta de la moda urbana y las tendencias te esperan del 27-29 de enero 2012
* ↑ The Brandery Summer tanca la setena edició amb 162 trobades entre firmes i compradors
* ↑ The Brandery suprimirà l'edició d'hivern a partir de 2013
* ↑ El Mobile World Festival es posposa al 2014

## Enllaços externs

* The Brandery (català) (anglès) (castellà)
# Magnanimitat

Magnanimitat (derivada de les arrels llatines magn- gran, i anima, ànima, literalment significa gran generositat) és la virtut de ser gran de ment i de cor. Abasta, en general, un rebuig a ser mesquí, una disposició a enfrontar el perill, i el fer accions amb fins nobles. La seua antítesi és la pusil·lanimitat. Tots dos termes van ser encunyats per Aristòtil, qui va dir de la magnanimitat que era "la virtut suprema".
El Diccionari de La Llengua Americana de Noah Webster de 1828 defineix Magnanimitat com:
   MAGNANIM'ITAT, n. [L. magnanimitas; magnus, gran, i animus, ment.] Grandesa d'ànim; que eleva o dignifica l'ànima, que enfronta el perill i els problemes amb tranquil·litat i fermesa, que alça al posseïdor per damunt de la venjança, i el fa delectar-se en actes de benevolència, cosa que li fa menysprear la injustícia i la maldat, i li mou al sacrifici personal, l'interès i la seguretat per a la realització de fets útils i nobles.
En la seua Ètica a Nicòmac, Aristòtil la considera la virtut adequada per un gran home, superposant-la respecte a altres virtuts.
Edmund Spenser, en La Reina Fada, en té dos cavallers on al·legòricament cadascú representa una virtut; El príncep Artur representa la "magnificència", que generalment es pren com a sinònim de "magnanimitat". El treball incomplet no inclou el llibre del príncep Artur, i el significat no és clar.
Demòcrit estableix que "la magnanimitat consisteix a suportar amb mansuetud manca de tacte".
Com a adjectiu, el concepte és expressat com "magnànim", ex. "És un home magnànim." Un exemple per referir-se a algú com a magnànim es pot veure en Hrólfs saga kraka on el Rei Hrólfr Kraki canvia el nom d'un servent de la cort de Hott a Hjalti degut al seu descobriment de la força i coratge d'aquest, després que Hjalti es negara a fer befa o matar eixos que prèviament li havien fet burla. Per les seves nobles accions, el rei concedeix el títol de magnànim a Hjalti.
Una manera de magnanimitat és la generositat del vencedor amb els vençuts. Per exemple, la magnanimitat, s'ha codificat entre les societats amb la Convenció de Ginebra.
El Magnànim genera esforços que poden servir per compensar els danys col·laterals d'una guerra.
C. S. Lewis, en el seu llibre L'Abolició de l'Home, es refereix al pit de l'home com la seu de la magnanimitat, o sentiment, amb aquesta magnanimitat treballant d'enllaç entre l'home visceral i cerebral. Lewis afirma que en el seu temps, la negació de les emocions que es troben en l'etern, el sublim, el qual és humiliant com una realitat objectiva, ha donat lloc a "homes sense pit".
Winston Churchill té la famosa cita dient "En la Guerra: Resolució. En la derrota: Desafiament. En la Victòria: Magnanimitat. En la pau: Bona Voluntat."

## Referències

* ↑ Webster, N., Diccionari de la Llengua Americana, 1828.
* ↑ Aristòtil, Ètica a Nicòmac.
* ↑ Spenser, E., La Reina Fada.
* ↑ Lewis, C. S., L'Abolició de l'Home.
# Grand Junction (Colorado)

Grand Junction és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2009 tenia 58.444 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grand Junction tenia 41.986 habitants, 17.865 habitatges, i 10.540 famílies. La densitat de població era de 526,2 habitants per km².
Dels 17.865 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 41% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.152 $ i la renda mediana per família de 43.851 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.685 $ mentre que les dones 22.804 $. La renda per capita de la població era de 19.692 $. Entorn del 7,5% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grand Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grand Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Universitat Sorbona

La Universitat Sorbona (en francès: Sorbonne Université) és una universitat francesa a París. Es va crear l’1 de gener de 2018 fusionant les universitats de París-Sorbona (París-IV) i Pierre-et-Marie-Curie (París-VI).
Es divideix en tres facultats : la Facultat de Lletres, la de Medicina i la de Ciències i Enginyeria. El 2019, hi havia 55.600 estudiants a la Sorbonne Université, dels quals 10.200 eren estudiants internacionals i 6.700 investigadors i professors de recerca.
El rànquing QS de la World University per al 2021, que distingeix les millors universitats del món, situa la Sorbonne Université en el lloc 97. El rànquing de Xangai classificava la Sorbona Universitat com la 39a millor universitat del món.

## Referències

* ↑ ««Sorbonne université»: Pierre-et-Marie-Curie et Paris-Sorbonne en route vers la fusion» (en francès). Le Monde.
* ↑ «Facultés» (en francès). Sorbonne Université. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ Classement QS 2022 : découvrez les meilleures universités françaises
* ↑ Classement de Shanghai 2020: les universités françaises en progression

## Vegeu també

* sorbonne-universite.fr (pàgina web oficial)
# Seriola carpenteri

Seriola carpenteri és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 72,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de la Mar Cantàbrica i Agadir fins a Angola, incloent-hi Cap Verd). També ha estat observat a l'illa de Lampedusa (Mar Mediterrània).

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pallol

A bord dels vaixells un pallol, pallet o panyol (castellanisme) és qualsevol espai destinat a emmagatzemar elements emprats en el manteniment i l'operació del vaixell. Hi ha moltes menes de pallols segons l'ús a què es destinen. Així hi ha:
* pallol del contramestre
* pallol de pintures
* pallol d'eines
* pallol de roba blanca,
* pallol de begudes
* pallol d'electricitat.
Potser el més emblemàtic de tots és el pallol del contramestre, que és aquell destinat a guardar els elements d'amarratge, caps, calabrots, cables i tots els recanvis de l'eixàrcia morta i l'eixàrcia d'amarratge, així com totes les eines per al correcte manteniment de la coberta, del buc i de l'aparell del vaixell.
Aquest pallol és normalment en el castell de proa just davant de la coberta i sota la coberta de proa.

## Referències

* ↑ «Pallol». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ El castellà pañol, segons el mateix Vidos, és mot de procedència catalana (de pallol modificat per influència de pane, ‘pa’n DCVB