OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uc de Pena

Uc de Pena (o Ugo o Uco) (fl. segona meitat del s. XIII) fou un trobador occità.

## Vida

Es conserva una vida d'Uc de Pena que ens informa que era de l'Agenès, d'un castell anomenat Monmessat. El castell no ha pogut ser identificat però el seu lloc d'origen seria Pena d'Agenés. La vida diu que era fill d'un mercader i que es feu joglar i que sabia cantar molt bé i que sabia moltes cançons d'altres trobadors. També diu la vida que sabia molt las generasios dels grans homes d'aquellas encontradas ("sabia moltes coses de la genealogia dels homes d'aquelles contrades"). La vida acaba dient que, pel seu costum de jugar i freqüentar tavernes, sempre fou pobre. I que, finalment, es casà a l'Isla en Venaissi (és a dir L'Illa de Veniça, a Provença).
Les dades de la vida no són fàcils de confirmar però sí que sembla que aquest personatge es documenta a la segona meitat del segle xiii a Provença.

## Obra

De la seva obra se'n conserven només tres cançons de temàtica cortès.
* (456,1) Cora qe·m desplagues Amors
* (456,2) Si anc me fe amors que·m desplagues
* (456,2a) Uns novels jois m'adutz

## Referències

* ↑ L'originalitat d'aquesta afirmació ha fet pensar a Boutière / Schultz (citat per Cura) si Uc de Pena no podria ser també autor d'algunes vidas, com Uc de Saint-Circ
* ↑ Vegeu l'article de Cura mencionat a la bibliografia
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Giulio Cura Curà, "Le canzoni del trovatore Uc de Pena". In: Critica del Testo, 10 / 2 (2007), pàg. 9-45.

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Uc de Pena és el número PC 456]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 366
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 134-136 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-456/456%20-%20Uc%20de%20Penne.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Uc%20de%20Pena
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
# Yoshirō Mori

Yoshirō Mori (en japonès: 森 喜朗, Mori Yoshirō) (Nomi (Ishikawa), 14 de juliol de 1937) és un polític japonès que fou primer ministre entre el 5 d'abril del 2000 i el 26 d'abril del 2001. S'ha dit d'ell que té "el cor d'una puça i el cervell d'un tauró" i, de fet, fou un governant molt impopular, recordat per les moltes errades que va cometre i per les situacions inapropiades que va protagonitzar. Actualment és el president de la Federació Japonesa de Rugbi i de la Unió Parlamentària Japó-Corea.

## Referències

* ↑ Profile: Yoshiro Mori, BBC News, 20/11/2000 (anglès)
* ↑ 噂の眞相特別取材班｢『サメの脳ミソ』と『ノミの心臓』を持つ森喜朗 "総理失格" の人間性の証明」 (『噂の眞相』2000年6月号、pàgs. 24–31) (japonès)
# Belo Horizonte

Belo Horizonte és la capital de l'estat brasiler de Minas Gerais des de l'any 1897, substituint la ciutat colonial d'Ouro Preto. Fou planejada per l'enginyer Araão Reis entre els anys 1894 i 1897, i fou la primera ciutat moderna brasilera planejada. És la sisena ciutat del país en població total, després de São Paulo, Rio de Janeiro, Salvador, Brasília i Fortaleza. Seva àrea metropolitana té 5 milions d'habitants. Està situada a 716 km de Brasília, 586 km de la ciutat de São Paulo, 444 km de la ciutat del Rio de Janeiro i la 858 m d'altitud sobre el nivell de la mar.

## Història

La ciutat es va originar d'una freguesia petita anomenada Curral del Rei, fundat per João Leite da Silva Ortiz, que ha considerat el clima de la regió agradable, i allí s'ha establit. En el local, en les faldilles de las muntanyas Serra do Curral, va ser creat en 1750 per ordre de la Corona Portuguesa el districte de Nostra Senyora del bon Viatge del Curral del-Rei. El districte era llavors sigueu de la freguesia del mateix nom, instituïda de fet en 1718 entorn de la capella allí construïda per Francisco Homem del-Rei. La freguesia va ser instituïda oficialment en 1748.
A la fi del segle xix, la llavors capital de Minas Gerais, Ouro Preto, presentava dificultats d'acomodar una expansió urbana, a causa de la seva localització. Això va generar la necessitat de la transferència de la capital per a un altre lloc. Després de conèixer el parer de l'enginyer Aarão Reis, es va optar per la regió de l'actual Belo Horizonte.
El territori del municipi va ser separat de la ciutat de Sabará i inicialment va ser denominada Cidade de Minas. La capital de l'estat va ser oficialment transferida en 12 de desembre de 1897 durant el govern de Crispim Jacques Bias Fortes, ja amb el nom de Belo Horizonte.
Als anys 1940 fou creat en la regió de Pampulha, juntament a un llac artificial, un parc que va rebre la construcció de la capella de Sant Francesc d'Assís, un dels primers projectes del conegut arquitecte brasiler Oscar Niemeyer. El Parque da Pampulha és avui una de les més cèlebres targetes postals de Belo Horizonte.

## Economia

La ciutat és un important centre comercial i bancari, i el principal centro de distribució i processament d'una regió amb importants activitats d'agricultura i mineria, així com un important pol industrial. Entre els principals productes estan els derivats d'acer, tèxtils, aliments i begudes. També ve sent reconeguda com a important centre de biotecnologia, informàtica i medicina, i alberga importants esdeveniments en diverses àrees. També és un gran centre cultural, amb grans universitats, museus, biblioteques, espais culturals, i una de les més animades vides nocturnes del país.
Les ciutats de la seva àrea metropolitana tenen importants indústries (metal·lúrgiques, tèxtils, aliments, begudes, automòbils). Un exemple és la ciutat de Betim, on hi ha la fàbrica de la Fiat en el Brasil.

## Vegeu també

* Praça Raul Soares
* Praça Diogo de Vasconcelos
* Praça da Liberdade
# Apogon sealei

Apogon sealei és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Malàisia fins a Salomó, sud del Japó, nord-oest d'Austràlia i Palau (Micronèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fowler, H. W. 1918. New and little-known fishes from the Philippine Islands. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 70: 2-71.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Yong Hye-in

    En aquest nom coreà, el cognom és Yong.
Yong Hye-in (en coreà: 용혜인; Bucheon, 12 d'abril de 1990) és una política i activista sud-coreana. És actualment la líder del Partit de Renda Bàsica que es va crear el 19 de gener de 2020. Va tenir un rol important a les manifestacions que van sacsejar la societat sud-coreana arran de l'enfonsament de l'MV Sewol el 2014.
La seva popularitat cresqué el 5 de juny del 2021 quan Yong tornà al Parlament fent-hi feina amb el seu nadó que tenia aleshores 59 dies quan generalment no s'accepten els nens a l'edifici.

## Referències

* ↑ «[Year end series part I One young woman who refused to stay where she was]». , 27-12-2014.
* ↑ «College Sewol Activist Charged With Staging Illegal Protests». , 11-04-2014.
* ↑ 진혜민 기자 «용혜인, 생후 59일 아들과 함께 국회 출근…“아이동반법 통과 노력”» (en coreà). 여성신문, 05-07-2021.
# Parkinsonia

Parkinsonia (sinònim Cercidium) és un gènere de prop de 12 espècies pertanyent a la família Fabaceae, natius de regions semi-desèrtiques d'Àfrica i d'Amèrica.
Són grans arbust o petits arbres que aconsegueixen 5-12 metres d'altura. Fulles caduques en l'estació seca, pinnades, algunes espècies bipinnades que creixen ràpidament després de les pluges. Les flors són simètroques o gairebé, amb cinc pètals grocs o blanques. El fruit és un llegum contenint diverses llavors.
Diverses de les espècies d'Amèrica tenen com nom comú "Pal Verd", en referència a les seves branques verdes per la fotosíntesi.

## Espècies seleccionades
### Àfrica

* Parkinsonia africana Sond. ; Botswana, Namíbia, Sud-àfrica
* Parkinsonia anacantha Brenan; Kenya
* Parkinsonia raimondoi Brenan; Somàlia
* Parkinsonia scioana (Chiov.) Brenan; Djibouti, Etiòpia, Somàlia, Kenya

### Amèrica

* Parkinsonia aculeata L.; Texas, Arizona a l'Argentina, Illes Galápagos
* Parkinsonia carterae Hawkins; Mèxic, Equador
* Parkinsonia praecox (Ruiz & Pav.) Hawkins; Mèxic, sud de l'Argentina
* Parkinsonia peruviana C.E.Hughes, Daza i Hawkins; Perú
* Parkinsonia spinosa Kunth; Sud-amèrica
# Uc

«Uc» té aquests significats:
* Uc (crit), aüc o crit característic dels pagesos eivissencs
* Uc (grup musical), grup de música eivissenc format el 1973
* UC, setmanari d'informació general, revista local eivissenca nascuda el 1977
* Uc, acrònim d'Unitat de control, unitat encarregada d'activar o desactivar els diversos components del microprocessador
* Unitat Catalana',' (UC) és un partit de la Catalunya del Nord.
Viccionari
# Zhong Yao

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhong.
Zhong Yao (151–230) fou un cal·lígraf i polític xinès de Cao Wei durant els períodes de la tardana dinastia Han Oriental i els Tres Regnes de la història xinesa. Va nàixer en l'actual Xuchang, Henan; fou gran administrador de Chang'an.
Després de la mort de Cao Pi i l'ascensió al tron de Cao Rui, Zhong Yao fou nomenat gran tutor de Wei en el 226. Com a deixeble de Cai Yong, un famós cal·lígraf, ell també va contribuir al desenvolupament de l'escriptura estàndard (kaishu), i és conegut com el "pare de l'escriptura estàndard". Els seus treballs més famosos són el Xuānshì Biǎo (宣示表), el Jiànjìzhí Biǎo (薦季直表), i el Lìmìng Biǎo (力命表), el qual va sobreviure en còpies manuscrites, incloent-n'hi una de Wang Xizhi. Qiú Xīguī (2000, p. 143) descriu l'escriptura del Xuānshì Biǎo de Zhong com:
    "…clarament provinent de la matriu del primer període de l'escriptura semicursiva. Si s'escrigués la varietat escrita i ordenada dels inicis de l'escriptura semicursiva d'una manera més digna i s'hi utilitzés constantment la tècnica de la pausa (dùn 頓, usada per a reforçar el principi o el final d'una pinzellada) en acabar els traços horitzontals, una pràctica que ja apareix en els inicis de l'escriptura semicursiva, i a més es fes el traç caient cap a la dreta amb peu gruix, el resultat seria un estil de cal·ligrafia com el del “Xuān shì Biǎo"".
El fill de Zhong Yao, Zhong Hui, fou també cal·lígraf i un general de Cao Wei, que va conquerir Shu Han juntament amb Deng Ai.

## Família

* Fill: Zhong Hui.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes.

## Anotacions

* ↑ El nom és també de vegades traduït com Zhōng Yóu en pinyin, perquè el 2n caràcter ha tingut històricament diverses pronunciacions. En la traducció a l'anglès de Norman & Mattos del Qiu Xigui (2000), per exemple, és donat Zhōng Yóu. Això no obstant, segons l'entrada del caràcter a l'Hanyu Da Zidian (pàg.1.436), aquest és pronunciat yáo en noms, i això dona suport a l'entrada Wiki de Zhong Yao.
* ↑ De Crespigny, pàg. 1.134.

## Referències

* de Crespigny, Rafe. A biographical dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD). Brill, 2007. ISBN 978-90-04-15605-0.
* 漢語大字典. Hànyǔ Dàzìdiǎn, 1992. 湖北辭書出版社和四川辭書出版社 Húbĕi Cishu Chūbǎnshè i Sìchuān Cishu Chūbǎnshè; l'edició taiwanesa (caràcters tradicionals) citada ací és del 建宏出版社 Jiànhóng Publ. in Taipei; ISBN 957-813-478-9.
* Qiú Xīguī (2000). Chinese Writing. Traducció a l'anglès del 文字學概論 de Mattos and Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of Early China and the Institute of East Asian Studies, Universitat de Califòrnia, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.
* Wang, Yuchi, "Zhong Yao" Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.. Encyclopedia of China (Edició d'Arts), 1a ed.
# Apogon rueppellii

Apogon rueppellii és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Indonèsia fins al nord d'Austràlia (incloent-hi Austràlia Occidental) i Nova Guinea.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Günther, A. 1859. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. Gasterosteidae, Berycidae, Percidae, Aphredoderidae, Pristipomatidae, Mullidae, Sparidae. Cat. Fishes v. 1: i-xxxi + 1-524.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# XPeke

Enrique Cedeño Martínez (Múrcia, 24 d'abril de 1992), més conegut per xPeke, és un jugador professional espanyol retirat del joc multijugador en línia League of Legends. És també el fundador de l'equip d'eSports Origen.
Com a jugador és considerat un dels millors de tots els temps, on destaquen els seus èxits com a mid-laner amb l'equip europeu Fnatic, amb qui va guanyar tres títols europeus de la LEC (sent escollit MVP de l'any 2013) i la primera temporada dels World Championships l'any 2011.

## Referències

* ↑ «El Cristiano de los videojuegos». Marca.com. [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ «xPeke returning to LCS as Origen secures Challenger victory», 08-04-2015. [Consulta: 16 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Documental "The Story of xPeke: The Backdoor Legend" de juny de 2018 (anglès)
# Louise Rayner

Louise Ingram Rayner (Matlock Bath, Derbyshire, 21 de juny de 1832 − St Leonards-on-Sea, Hastings, 8 d'octubre de 1924) va ser una artista d'aquarel·les anglesa.

## Família d'artistes

Louise va néixer a Matlock Bath al comtat de Derbyshire. Els seus pares, Samuel Rayner i Ann Rayner (née Manser) eren ambdós artistes destacats; Samuel va exhibir el seu primer treball a la Royal Academy of Arts quan tenia 15 anys. Quatre de les germanes de Louise (Ann ("Nancy"), Margaret, Rose i Frances) i el seu germà Richard també van ser artistes. La família van viure a Matlock Bath i Derby abans de traslladar-se a Londres el 1842.

## Estudi artístic i tutela

Louise va estudiar pintura des dels 15 sota el guiatge del seu pare i més endavant amb artistes reconeguts amics de la família com George Cattermole, Edmund Niemann, David Roberts i Frank Stone. El seu primer treball exhibit va ser titulat The Interior of Haddon Chapel ('L'interior de la Capella de Haddon), exposat a la Royal Academy of Arts el 1852; seria el primer d'una sèrie de pintures a l'oli.

## Aquarel·la

Des de 1860, les seves pintures van ser a l'aquarel·la i van ser exhibides durant més de 50 anys en entitats prestigioses com la Society of Lady Artists, The Royal Academy, Royal Watercolour Society i la Royal Society of British Artists.

## Chester

Va viure a Chester a la Marca de Gal·les, encara que va viatjar molt, pintant escenes de la Gran Bretanya, durant els estius de la dècada de 1870 i de 1880. Els seus quadres eren molt detallats i pintorescos sobre escenes de carrers poblats, capturant el caràcter "de l'antic ambient" dels pobles i ciutats britànics en plena expansió de l'època victoriana. Les seves pintures són molt populars avui dia en impressions i trencaclosques. Pels volts de 1910 es traslladà amb la seva germana a Tunbridge Wells i més endavant a St Leonards, on va morir el 1924 a l'edat de 92 anys.

## Llegat

La col·lecció d'obres de l'artista està repartida entre la Russell-Cotes Art Gallery & Museum, Bournemouth, Derby Museum and Art Gallery, i el Grosvenor Museum de Chester que posseeix la major col·lecció pública de l'autora amb un total de 23 aquarel·les.

## Referències

* ↑ «Louise Rayner». Chester City Council, 31-10-2005. Arxivat de l'original el 2005-10-31. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Louise J. Rayner». Haynes Fine Art. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ Simon Fenwick, ‘Rayner, Samuel (1806–1879)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 14 Feb 2011
* ↑ Rayner, Louise. «Irongate». Picture the Past. [Consulta: 23 gener 2011].
* Simon Fenwick, "Rayner, Samuel (1806–1879)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 26 June 2007
* Louise Rayner Arxivat 2005-10-31 at Archive.is, Chester City Council

## Enllaços externs

* Louise Rayner Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. web de DudleyMall (moltes obres disponibles)
* Louise Rayner Artist Arxivat 2019-10-30 a Wayback Machine..
# Pedro Lopes

Pedro Miguel Lopes Gonçalves, conegut com a Pedro Lopes, (Santo Estêvão, Lisboa, 12 de maig de 1982) va ser un ciclista portuguès, que fou professional des del 1996 fins al 2010. Del seu palmarès destaca els dos Campionats nacionals en ruta de 2008 i 2011.
El 2004, se li va retirar el Campionat nacional en ruta en donar positiu per corticoesteroide en un control. El 2011, va ser suspès per dopatge, amb quinze anys, degut a ser reincident. És la major sanció aplicada, en cas de dòping, per un esportista portuguès.

## Palmarès

* 1995
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Internacional Costa Azul
* 1998
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Abimota
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta às Terras de Santa Maria Feira
* 2002
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Abimota
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Joaquim Agostinho
* 2004
** Campió de Portugal en ruta
* 2005
** 1r a la Volta a Tras os Montes e Alto Douro i vencedor d'una etapa
* 2009
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Crédito Agrícola

## Referències

* ↑ «Ciclismo: Pedro Lopes deve perder título nacional por doping». maisfutebol.iol.pt, 03-08-2004 [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ «Pedro Lopes suspenso por 15 anos devido a reincidência em doping». tsf.pt, 04-01-2011 [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ «Pena aplicada a Pedro Lopes é inédita». record.xl.pt, 04-01-2011 [Consulta: 20 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Álsey

Álsey és el nom que rep una illa volcànica ubicada a l'oceà Atlàntic, que pertany a Islàndia. És una de les 15 illes que formen l'arxipèlag de Vestmannaeyjar. Posseeix una superfície estimada en 0,25 quilòmetres quadrats, administrativament forma part de la regió de Suðurland.

## Vegeu també

* Illes d'Islàndia

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-07-14. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». [Consulta: 30 agost 2022].
# Yverdon-les-Bains

Yverdon-les-Bains és una ciutat i comuna suïssa del cantó de Vaud, situada al districte del Jura-Nord vaudois, del que n'és capital.

## Geografia

Es troba a les ribes del Llac de Neuchâtel. Limita amb les comunes de Belmont-sud-Yverdon, Cheseaux-Noréaz, Cuarny, Ependes, Grandson, Gressy, Montagny-près-Yverdon, Pomy i Treycovagnes.
# Zenata (Algèria)

* Per a altres significats, vegeu «Zenata».
Zenata és una ciutat i municipi a la província de Tlemcen al nord-oest d'Algèria.

## Referències

* ↑ «Communes of Algeria». Statoids. [Consulta: 12 desembre 2010].
# Zenamorpha

Zenamorpha és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Hans Georg Amsel el 1956. La seva única espècie, Zenamorpha discophoralis, descrita per George Hampson el 1899, es troba a Orizaba, Mèxic.

## Espècies antigues

* Zenamorpha pseudonoctua (Rothschild, 1921)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Zenamorpha Amsel, 1956» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
* ↑ Savela, Markku. «Zenamorpha Amsel, 1956» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
# YellowKorner

YellowKorner és una editorial francesa especialitzada en art fotogràfic. Publica fotografies artístiques en edició numerada i limitada en diferents formats. Va ser fundada el 2006 per Alexandre de Metz i Paul-Antoine Briat. La primera galeria a Espanya va obrir a Barcelona el 19 de setembre del 2011.
Les fotografies són seleccionades per un comitè artístic. La seva col·lecció es compon de fotografia històrica i contemporània. La col·lecció de la galeria YellowKorner conté obra de fotògrafs joves com: Cédric Delsaux (França), Kourtney Roy (Canadà), Lee Jeffries (Regne Unit) i Laurent Baheux (Francça) i de fotògrafs de renom: Yann Arthus-Bertrand, Slim Aarons, Man Ray, Jean Dieuzaide, Eugène Atget, Bert Stern.

## Referències

* ↑ Journal du Net. «Yellow Korner lève 2,5 millions d'euros et vise 500 galeries sous 5 ans», 2014.
* ↑ Yellowkorner a guia.barcelona
* ↑ YellowKorner desembarca en Barcelona
* ↑ Les Echos. «Jacques Tati s'expose chez YellowKorner».

## Bibliografia

* Nicolas Mériaux Réponses photo, 287, 2016, pàg. 90-95.

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Yolçatı

Yolçatı és el nom dels següents llocs:

## Turquia

* Yolçatı (Acıpayam)
* Yolçatı (Adilcevaz)
* Yolçatı (Bolu)
* Yolçatı (Elâzığ)
* Yolçatı (Silivri)
# Étienne Davignon

Étienne Davignon (Budapest, 4 d'octubre de 1932) és un polític belga nascut a Hongria, que fou membre de la Comissió Europea entre 1977 i 1985.

## Biografia

De ben petit es traslladà amb la seva família a Bèlgica, on va estudiar dret a la Universitat de Lovaina, en la qual es doctorà.
Entre 1989 i 2001 fou Director del Banc Société Générale de Belgique, i actualment és vicepresident de Suez-Tractebel, filial de SUEZ.

## Activitat política

El 1959 fou nomenat agregat del Ministeri d'Afers Exteriors de Bèlgica per part de Paul-Henri Spaak, en aquells moments ministre responsable d'aquest ministeri. Continuà en aquest càrrec fins al 1965, sempre com a membre independent.
Entre 1974 i 1977 fou nomenat president de l'Agència Internacional de l'Energia (AIE). Aquest últim any fou nomenat membre de la Comissió Jenkins, en la qual fou Comissari Europeu de Mercat Interior, Unió Aduanera i Afers Industrials. L'any 1981, en la formació de la Comissió Thorn, fou nomenat Comissari Europeu d'Energia, conservant així mateix la catera d'Afers Industrials.
Després d'haver participat en la Conferència Bilderberg des de l'any 1974, el 1999 fou nomenat president honorífic d'aquest grup.

## Vegeu també

* Informe Davignon
* Julien Davignon

## Enllaços externs

* (anglès) Curriculum vitae al Corporate Europe Observatory
* (francès) Biografia al Portal del Govern Federal belga Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
* (anglès) BBC Entrevista a la BBC