OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Angle Editorial

Angle Editorial és una editorial independent dedicada al llibre en català amb seu a la ciutat de Barcelona. Fundada el 1992 a Manresa per Eudald Tomasa, publica col·leccions d'assaig, narrativa, llibre il·lustrat, i també poesia i altres llibres de gènere divers, així com versions en castellà d'alguns dels seus llibres.
El novembre del 2008 fundà, amb Cossetània Edicions i Edicions Bromera, la xarxa d'editors independents Edi.cat per a la promoció conjunta dels catàlegs bibliogràfics i l'impuls de projectes d'innovació editorial, especialment de llibres digitals en català i de lectors digitals, i el 2009, amb Cossetània i altres editorials, impulsà la distribuïdora Xarxa de Llibres. El juny del 2012 anuncià la fusió amb Cossetània en una nova empresa, 9 Grup Editorial.

## Referències

* ↑ «Angle Editorial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pessarrodona, Marta. «La violència de tot poder, segons Hannah Arendt». Ara, 14-12-2011. [Consulta: 11 novembre 2020].
* ↑ Mata i Riu, Toni. «Jaume Capdevila 'Kap' edita un llibre inèdit de Perich». Regió 7, 19-02-2020.
* ↑ «Angle Editorial». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 novembre 2020].
* ↑ Paz, Susana. «Editorials independents busquen no trencar la «cadena» de venda de Sant Jordi». Regió 7, 14-04-2020.
* ↑ «9 Grup Editorial fusiona Angle Editorial i Cossetània i es converteix en el segon grup editorial en català». 324cat, 26-06-2012. [Consulta: 11 novembre 2020].
# Fabienne Keller

Fabienne Keller nascuda Griesmar (Sélestat, 1959) és una política alsaciana. El 1979 estudià a la Politècnica d'Estrasburg i es graduà en econòmiques a la Universitat de Berkeley. De 1985 a 1988 treballà al Ministeri d'Agricultura i a la direcció general del Tresor del Ministeri d'Hisenda francès. El 1996 fou nomenada directora del Crèdit Comercial de França, càrrec que deixà el 2001, quan fou escollida alcaldessa d'Estrasburg per les llistes de la Unió pel Moviment Popular, així com presidenta delegada de la Comunitat Urbana d'Estrasburg. A les eleccions municipals de 2008 va perdre l'alcaldia en mans de Roland Ries.
El 1991 havia militat en la UDF, amb la qual fou escollida membre del Consell General del Baix Rin el 1992 i del Consell Regional d'Alsàcia el 1998-2002. Formà part de la llista de François Bayrou a les eleccions al Parlament Europeu de 1999. El 2004 fou escollida senadora del Baix Rin.

## Enllaços externs

* (francès) Fitxa al web del Senat
| Precedit per: Roland Ries | Alcaldes d'Estrasburg 2001 - 2008 | Succeït per: Roland Ries |
# Lillerød

Lillerød (de vegades anomenada Allerød) és una ciutat danesa, seu del municipi d'Allerød, a la regió d'Hovedstaden. La seva població l'1 de gener de 2021 era de 16.762 habitants.
Lillerød es troba a la part nord de l'illa de Zelanda, 27 km al nord-nord-oest (NNW) de Copenhaguen i 26 km al sud-oest (SO) des de Helsingør.

## Persones notables

* Aage Haugland (1944 – 2000 a Lillerød), baix d'òpera danès
* Jussi Adler-Olsen (nascut el 1950) escriptor de ficció policial, editor, editor i emprenedor; viu a Allerød
* Henrik Fisker (nascut el 1963 a Allerød) és un dissenyador i emprenedor d'automoció danesoamericà que viu a Los Angeles.
* Peter Reichhardt (nascut el 1967) és un actor i director de teatre danès, director del Mungo Park de 1998 a 2005
* Kate Hall (nascuda el 1983) una cantant danesa-britànica, criada a Lillerød, que viu a Alemanya
* Kaka, nom artístic de Rajabu Willer (nascut el 1991 a Allerød) un artista de reggae, dancehall i hip hop d'origen tanzà.

### Esportistes

* Martin Andersen (nascut el 1986), futbolista danès, 200 partits de clubs
* Andreas Christensen (nascut el 1996), futbolista danès del FC Barcelona.
* Rasmus Svane (nascut el 1997 a Allerød) és un Gran Mestre d'escacs alemany

## Referències

* ↑ BY3: Population 1. January by urban areas, area and population density The Mobile Statbank from Statistics Denmark
* ↑ IMDb Database retrieved 3 juliol 2020
* ↑ IMDb Database retrieved 3 juliol 2020
# Josep Pesaña Pinyol

Josep Pesaña Pinyol (Reus, 1829 - ? segle XX) va ser un inventor català.
Va idear l'Ave Buque (Au Buc), que va presentar a Madrid en 1861, on va demanar la patent per construir un aparell per navegar per l'aire controlant el rumb. Pesaña anà també a Barcelona a donar a conèixer el projecte, que a finals d'any ja tenia oberta una subscripció per a construir l'Ave Buque. No se'n va sortir, però va tornar a intentar tirar endavant l'invent. En 1863, va començar a construir a Madrid, a l'esquerra de Puerta de Toledo l'Ave Buque Pesaña, un globus aerostàtic en forma d'ocell, format per un cilindre amb dos cons als extrems. Al con posterior porta una cua que li serveix per a girar, i del cilindre surten dues ales que es poden dirigir mitjançant unes palanques. L'aparell s'eleva amb gas hidrogen.
El 1874 era a Luzón, Filipines, on va demanar autorització per a establir una granja-model per l'explotació de cafè i cacau.
El 1883 va inventar el "Patopiñol", un vaixell insubmergible i submergible a voluntat. Tampoc es va arribar a portar a la pràctica. El 1884 va aconseguir una patent per tal d'amortir els xocs frontals en les màquines de tren.

## Publicacions

* Breves apuntes sobre la navegación aérea con rumbo fijo. Madrid: Imprenta de Juan Antonio García, 1861.

## Referències

* ↑ (en castellà) Diario de Reus, 216, 1861. «"Procedente de Madrid ha regresado el escritor reusense inventor del Ave Buque, aparato volador..."»
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 518-519.
* ↑ «Notícias generales» (en castellà). Revista de Telégrafos (15-VI-1863). [Consulta: 24-I-2015]. «"Se está construyendo en Madrid, a la izquierda del Puente de Toledo un inmenso aparato para navegar por el aire con rumbo fijo"»
* ↑ Sáiz González, J.P. “Aeronáutica e invención en la España del siglo XIX”. A: Invención, patentes e innovación en la España contemporánea. Tesis doctoral UAM. Pàg. 119
* ↑ «Establecimiento de una granja modelo en la isla de Luzón». Portal de Archivos Españoles. Ministerio de educación, Cultura y Deporte. Arxivat de l'original el 2017-12-16. [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ «Barcos insumergibles y sumergibles a voluntad» (en castellà). Eco de Cartagena, 30-07-1883. [Consulta: 24 gener 2015].
* ↑ «Patent US308325». Patents. UsGov.. [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imp. de la V. é Hijo de Sabater, 1866, p. 617.
# Casa de Raül Duran

La Casa de Raül Duran és un edifici de la vila de Vilafranca de Conflent, a la comarca d'aquest nom, a la Catalunya del Nord. Està inventariat com a monument històric.
És en el sector nord-oriental de la vila, en el número 65 del carrer de Sant Joan. Hi correspon la parcel·la cadastral 61.
És un edifici del segle xii. Antigament aquest edifici formava una unitat amb la Casa de l'Infant, que és al costat. En l'estudi de Garrigou Grandchamp les dues cases encara són considerades com una unitat.
La façana té dos arcs. A la primera planta destaca una finestra reformada que era geminada. A sobre hi ha dues consoles. S'observa pedra fins a la part superior del segon pis.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Durand Raoul». Patrimoni. Govern francès. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ La casa en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Garrigou Grandchamp, 2002.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «189 - Vilafranca de Conflent». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Garrigou Grandchamp, Pierre. «Inventaire des édifices domestiques des XIIe, XIIIe et XIVe siècles à Villefranche de Conflent». A: La maison au Moyen Age. Toulouse: Société archéologique du Midi, 2002.
# Amadocos II de Tràcia

Amadocos II (en llatí Amadocus, en grec antic Ἀμάδoκoς) fou rei dels Odrisis de Tràcia a Maroneia i el Quersonès del 359 aC al 351 aC.
Quan va morir el rei Cotis I dels odrisis l'any 359 aC els seus tres fills Berisades, Cersobleptes I i Amadocos van ser nomenats reis en comú. Demòstenes en parla però no explica el parentiu entre ells, però se suposa que eren germans. Va morir el 351 aC i el va succeir Teres II. Va deixar un fill anomenat també Amadocos.

## Referències

* ↑ 2.Amadocus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 135
# Forza d'Agrò

Forza d'Agrò (sicilià Forza d'Agrò) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2007 tenia 898 habitants. Limita amb els municipis de Casalvecchio Siculo, Gallodoro, Letojanni, Limina, Mongiuffi Melia, Sant'Alessio Siculo i Savoca.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2009- | Pasquale Fabio Di Cara | Llista cívica |

## Curiositats

En aquest municipi es va rodar la pel·lícula Jessica, de Jean Negulesco, i els exteriors dels films de Francis Ford Coppola El Padrí, El Padrí II i El Padrí III.

## Enllaços externs

* www.forzadagro.org
* www.forzadagro.net
# Anacroneuria caraca

Anacroneuria caraca és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador. Es endèmic de Veneçuela, Colòmbia i, possiblement també, l'Equador.

## Referències

* ↑ Stark, 1995. Spixiana 18(3):228.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Anacroneuria caraca (Stark): Primer registro de Plecoptera (Insecta) para la Sierra Nevada de Santa Marta, Colombia (castellà)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Significance of glutathione to plant adaptation to the environment (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):150.
* Grimaldi, D. & Engel, M.S., 2005. Evolution of the Insects. Cambridge University Press: xv + 755 pp.
# Esteri

L'esteri és una unitat de volum corresponent a un metre cúbic en el sistema mètric decimal. El nom fou introduït el 1793 a França, a partir del grec στερεός stereos, "sòlid", com a unitat anàloga al cord emprat als Estats-Units i al Canadà. L'esteri és típicament utilitzat en la indústria de la fusta per a mesurar quantitats grans de llenya o fusta tallada, mentre que el metre cúbic és utilitzat per a la fusta sense tallar. La unitat no és oficial dins del sistema mètric modern (SI). L'esteri també s'utilitza en contextos fora de la indústria de la fusta. En particular, esteri i kiloesteri s'empren de vegades en hidrologia. El kiloesteri (1000 m3) és una mesura lleugerament més petita que l'acre-peu (≈ 1233 m3), similar a la relació que hi ha entre la tona i la tona curta.

## Referències

* ↑ Thierry Thomasset. «Le stère». Université de Technologie de Compigne. [Consulta: 21 març 2011].
* ↑ «Rough guide to calculating timber volumes». Forestry Commission. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Webster 1913
* ↑ doi:10.1126/science.34.885.813
# Lliga txeca de futbol 2007-08

La Lliga txeca de futbol 2007-08 començà el 4 d'agost de 2007 i finalitzà el 17 de maig de 2008.

## Classificació final

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| 1. | SK Slavia Praha (C) | 30 | 17 | 9 | 4 | 45 | 24 | +21 | 60 |
| 2. | AC Sparta Praha | 30 | 17 | 6 | 7 | 53 | 26 | +27 | 57 |
| 3. | FC Baník Ostrava | 30 | 15 | 10 | 5 | 51 | 28 | +23 | 55 |
| 4. | 1. FC Brno | 30 | 16 | 7 | 7 | 43 | 32 | +11 | 55 |
| 5. | FK Teplice | 30 | 16 | 5 | 9 | 40 | 27 | +13 | 53 |
| 6. | FC Slovan Liberec | 30 | 12 | 8 | 10 | 35 | 31 | +4 | 44 |
| 7. | FK Mladá Boleslav | 30 | 11 | 9 | 10 | 37 | 36 | +1 | 42 |
| 8. | FC Tescoma Zlín | 30 | 10 | 8 | 12 | 28 | 31 | -3 | 38 |
| 9. | FC Viktoria Plzeň | 30 | 10 | 8 | 12 | 32 | 37 | -5 | 38 |
| 10. | FK Viktoria Žižkov | 30 | 10 | 7 | 13 | 35 | 48 | -13 | 37 |
| 11. | SK Sigma Olomouc | 30 | 8 | 12 | 10 | 20 | 26 | -6 | 36 |
| 12. | FK Jablonec 97 | 30 | 8 | 9 | 13 | 24 | 32 | -8 | 33 |
| 13. | SK Dynamo České Budějovice | 30 | 8 | 8 | 14 | 27 | 35 | -8 | 32 |
| 14. | SK Kladno | 30 | 6 | 9 | 15 | 31 | 45 | -14 | 27 |
| 15. | Bohemians 1905 (R) | 30 | 5 | 11 | 14 | 24 | 40 | -16 | 26 |
| 16. | FK SIAD Most (R) | 30 | 4 | 8 | 18 | 31 | 58 | -27 | 20 |
* 1. FC Brno no entra a la Copa Intertoto.
Llegenda: PJ-partits jugats, PG-guanyats, PE-empatats, PP-perduts, GF-gols a favor, GC-gols en contra, DG-diferència de gols, Pts-punts
* Lliga de Campions 2008-2009 Tercera ronda classificatòria
* Lliga de Campions 2008-2009 Segona ronda classificatòria
* Copa de la UEFA 2008-2009 Primera ronda
* Copa de la UEFA 2008-2009 Segona ronda classificatòria
* Copa Intertoto 2008
* Descens a segona divisió

## Màxims golejadors

| Jugador | Gols | Equip |
| Václav Svěrkoš | 15 | FC Baník Ostrava |
| Miroslav Slepička | 12 | AC Sparta Praha |
| Jan Rajnoch | 11 | Mladá Boleslav |
| Goce Toleski | 11 | Slavia Praha / FK SIAD Most |
| Lukáš Magera | 9 | FC Baník Ostrava |
| Libor Došek | 8 | AC Sparta Praha |
| Róbert Zeher | 8 | FC Baník Ostrava |
| Libor Žůrek | 8 | FC Tescoma Zlín |
| Aleš Besta | 7 | 1. FC Brno |
| Martin Fenin* | 7 | FK Teplice |
| Stanislav Vlček* | 7 | Slavia Praha |
* *juguen a l'estranger després del mercat d'hivern

## Equips txecs a les competicions europees

* Sparta Praga – Lliga de Campions eliminat a la tercera ronda classificatòria i Copa de la UEFA eliminat a la fase de grups
* Slavia Praga – Lliga de Campions eliminat a la fase de grups i Copa de la UEFA 32 de final
* FK Mladá Boleslav – Copa de la UEFA eliminat a la fase de grups
* FK Jablonec 97 – Copa de la UEFA eliminat a la segona ronda classificatòria
* Slovan Liberec – Copa Intertoto eliminat a la segona ronda

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2001-02-01 a Wayback Machine.
# Karl Davídov

Karl Davídov (Kuldīga, 3 de març de 1838 $^{(Julià)}$ - Moscou, 14 de febrer de 1889 $^{(Julià)}$), nom complet amb patronímic Karl Iúlievitx Davídov, rus: Карл Юльевич Давидов, fou un violoncel·lista rus de gran renom durant la seva època, i descrit per Txaikovski com el "tsar dels violoncel·listes". També va ser compositor, principalment per a violoncel. El seu nom també apareix en diverses grafies diferents: Davydov, Davidoff, Davidov i més, amb el seu primer nom de vegades escrit com Charles o Carl.

## Biografia

Als dotze anys es va traslladar a Moscou amb la seva família i va alternar els estudis acadèmics amb els musicals, però el 1858 va abandonar completament els primers per dedicar-se exclusivament a la música, tenint per mestres Karl Schubert per al violoncel i Hauptmann per a la composició.
El 1950 es va presentar per primera vegada al públic a la Societat Gewandhaus, de Leipzig, i va aconseguir tal èxit que immediatament va ser contractat per aquesta societat i nomenat professor del Conservatori. No va romandre gaire temps a Leipzig, i després de fer una brillant gira per Alemanya, Anglaterra, França i Bèlgica, va tornar a Rússia, sent nomenat violoncel només de la música de l'emperador i professor del Conservatori de Sant Petersburg, i més endavant director d'aquest centre i director de la Societat imperial de música.
Va ser un dels concertistes més notables de la seva època que es va distingir per la seva execució ajustada i per la naturalitat amb què vencia les majors dificultats tècniques, si bé el seu estil era una mica amanerat.
Va escriure nombrosos concerts per a violoncel, una balada, una romança i diversos lieder.

## Bibliografia

* Hutor, Karl Davidof (Moscou, 1899).
# Claridad (periòdic)

Claridad va ser un periòdic espanyol editat a Madrid durant el període republicà. Representava a l'ala més a l'esquerra del socialisme espanyol, la facció caballerista, i un dels seus impulsors fonamentals va ser Luis Araquistáin. Va ser fundat el 13 de juliol de 1935 i va desaparèixer en 1939, amb la derrota republicana en la Guerra Civil Espanyola.

## Setmanari

Claridad va ser fundat com a setmanari, amb el subtítol Semanario de crítica y información, com a òrgan d'expressió de l'ala caballerista del socialisme (atès que El Socialista estava controlat per l'executiva del PSOE, en mà del corrent centrista liderat per Indalecio Prieto) i en resposta a l'aparició de Democracia, publicació impulsada per Julián Besteiro. El seu primer director va ser el periodista Carlos de Baraibar. La iniciativa es va desenvolupar gràcies a l'ajuda financera que li va prestar el Fons Especial Revolucionari, constituït clandestinament per a assegurar els recursos financers destinats a la preparació i organització d'un moviment revolucionari. Va ser editat com a setmanari, des de juliol de 1935 a març de 1936.
El periòdic s'imprimia en les rotatives de l'empresa Nueva Editorial, que havia fet fallida recentment però comptava amb un modern equip d'impressió.

## Diari

Després de la victòria del Front Popular a les eleccions de 1936, passa a l'abril a ser diari, amb el subtítol Diario de la Noche, sota la direcció de Luis de Araquistain i la subdirecció de Carlos de Baraibar. En 1937, després de ser intervingut en temps de guerra, es va convertir en l'òrgan oficial de la UGT. En l'etapa de 1937 a 1939 van ser directors, per un curt període, Carlos Hernández Zancajo, substituït per Isidro R. Mendieta, exredactor d' El Socialista, i després de la pèrdua d'Astúries Javier Bueno, exdirector del Avance d'Oviedo. Malgrat ser el portaveu del caballerisme, mai va tenir grans tirades.
Va mantenir la seva periodicitat fins al final de la Guerra Civil. Els sindicats verticals es van confiscar de les seves instal·lacions per a publicar el seu òrgan d'expressió, el diari Pueblo. L'últim número va aparèixer, ja en l'exili, al març de 1940.

## Després del retorn de la democràcia

Editada per la Comissió Executiva Confederal de la UGT i coordinada per Enrique Uldemolins va començar una nova època al maig-juny de 1984 i s'estén fins a abril de 1990 a través de 36 números de caràcter bimestral. En l'hivern de 2004 reapareix com Revista Trimestral de Pensamiento y Análisis.

## Referències

* ↑ Amaro del Rosal Díez, El 50 aniversario de “Claridad”
* ↑ Presentación. El 1 de marzo de 2005 se presentó, con la asistencia de la vicepresidenta del Gobierno, María Teresa Fernández de la Vega, la revista de pensamiento político y sindical CLARIDAD, que edita la Comisión Ejecutiva Confederal de UGT, que inicia su cuarta etapa desde su fundación, por Luis Araquistain, en 1935.

## Bibliografia

* Checa Godoy, Antonio. Prensa y partidos políticos durante la II República. Universidad de Salamanca, 1989, p. 73-74, 281.

## Enllaços externs

* El 50 aniversario de Claridad
* Claridad a CCBAE (MECD).
# Cases de Raimunda Aleu Sans i Concepció Tost Morera

Les Cases de Raimunda Aleu Sans i Concepció Tost Morera són una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de dos edificis dissenyats el març de 1877 per l'arquitecte Francesc Barba i Masip i promoguda per les senyores Raimunda Aleu Sans (Rambla Nova, 51) i Concepció Tost Morera (Rambla Nova, 53). Els dos edificis són simètrics; formats per planta baixa i tres plantes. Ocupen una parcel·la entre mitgeres que permet obrir fins a vuit obertures per planta. El ritme de les volades és ascendent. Hi ha una certa jerarquització de les obertures per això el principal té dues balconades seguides que agafa quatre obertures, el segon té quatre balconades seguides que agafa dues obertures i al tercer totes les balconades són individuals.
L'acabament de l'edifici es una petita cornisa amb balustres de terra cuita.
Edifici de molt bona construcció, sobri però elegant. No hi ha molts detalls decoratius, però s'ha volgut donar un cert ritme a les obertures amb la combinació dels marcs de les finestres amb llinda o amb arcs escarsers (a banda i banda els dos dels extrems de la construcció). En el sistema constructiu destaca la pedra als marcs de les obertures, llosanes i cornises i pedra amb maó arrebossat per la resta de l'edificació. Els baixos han estat molt transformats, però l'última reforma ha permès recuperar part de l'aspecte de l'edifici amb la col·locació de l'aplacat de pedra i l'eliminació de rètols.
Tot l'interès de la construcció rau en la bona qualitat constructiva i en tractar-se d’un bon exemple de l'arquitectura de l'època construïda a la Rambla Nova.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cases de Raimunda Aleu Sans i Concepció Tost Morera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Naas

Naas ((/ˈneɪs/, en irlandès Nás na Ríogh |n̪ˠaːsˠ n̪ˠə ɾˠiː) és una ciutat de la República d'Irlanda, capital del comtat de Kildare. Es troba a 40 quilòmetres de Dublín.

## Etimologia

Naas en gaèlic té tres possibles significats: An Nás (lloc de trobada), Nas Laighean (lloc dels homes de Leinster) i Nás Na Ríogh (lloc de trobada de reis).

## Història

Naas és anomen at Nás na Ríogh (lloc de trobada dels reis) en irlandès, perquà abans de la invasió dels Hiberno-Normands, els reis irlandesos es reunien a la regió. Després de la invasió d'Irlanda en 1169, els normands construïren l'església de Saind David al centre del poble. Durant els segles xiii i xiv, el poble es va convertir en un baluard normand i s'hi va construir el Castell del Rei Joan. Poc després, el rei Enric IV d'Anglaterra va atorgar al poble la seva carta municipal.
En l'edat mitjana, Naas es va transformar en un poble emmurallat sota el control dels anglesos, i algunes de les reunions del Parlament van tenir-hi lloc. L'any 1787, es va edificar una presó en el centre del poble (avui dia, aquest edifici és l'Ajuntament), i dos anys més tard s'hi va construir un canal.
En 1798 hi va tenir llocuna de les batalles més importants de la rebel·lió contra els anglesos, quan un exèrcit de 1.000 nacionalistes irlandesos van ser derrotats pels invasors prop del poble. De fet, un líder d'aquest moviment, Theobald Wolfe Tone, està enterrat avui a Bodenstown, prop de Naas.
En 1898, es fundà la població de Naas, administrada junt amb el municipi del comtat de Kildare.

## Agermanaments

* Allaire (Alaer')
* Casalattico
* Omaha (Nebraska)
* Tyddewi
* Dillingen an der Donau

## Referències

* ↑ http://www.nationmaster.com/encyclopaedia/naas%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.naastown.com/info_hist.asp
* 1 2 http://www.naastown.com/hist¬_mile_134ad.asp
* ↑ http://www.naastown.com/hist_town.asp
* ↑ http://www.naastown.com_hist_town.asp%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.iol.ie/~nubridge/kildare.html
* ↑ http://www.naastown.hist_mile_134ad.asp%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Web oficial de Naas
* Naas Local History Group
* Naas community website
# Ana Martins

Ana Martins (26 de març de 1972) és una nedadora angolesa. Va competir en dues proves als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988.

## Referències

* ↑ «Ana Martins Olympic Results» (en anglès). Sports-reference. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 12 octubre 2020].
# Esterica (cràter)

Esterica és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 3,6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim romanès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2003.

## Referències

* ↑ «Esterica». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Claricia

Claricia o Clarica era una il·lustradora de manuscrits alemanya del segle xiii. Va incloure un autoretrat en un saltiri del sud d'Alemanya del c.1200, ara al Walters Art Museum de Baltimore. A l'autoretrat, es dibuixa balancejant-se de la cua d'una lletra Q. A més, va inscriure el seu nom sobre el seu cap.
La mà de Claricia és només una de diverses en aquest manuscrit. Dorothy Miner va concloure sobre la base del seu vestit – cap descobert, cabell amb trenes, i una túnica ajustada amb un vestit llarg amb mànigues amples i allargades – que "probablement era una estudiant laica al convent."

## Referències

* ↑ Whitney Chadwick: "Woman, Art, and Society", p. 53