OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grand-Champ

Grand-Champ (en bretó Gregam) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 4.691 habitants. A l'inici del curs 2007 el 7,2% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.556 | 2.662 | 3.052 | 3.503 | 3.897 | 4.246 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1965-2001 | Célestin Blévin | |
| 2001- | Gilles-Marie Pelletan | MoDem |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Gona

Els Gona foren uns reis feudataris dels Kakatiyes que van governar a Vardhamanapuram (Vardhamanapur) al segle xiii. Els principals membres de la família foren Gona Budhareddy i el seu fill Gona Gannareddy (1262-1296) que foren lleials als Kakatiyes. Aquest darrer va guanyar diverses batalles (es diu que en totes en les que va participar) i va conquerir Raichur on va construir un fort. El regne és esmentat com Vardhamana o Vaddemani per la seva capital.
La capital estava situada a Vardhamanpuram (Vaddemin al mandal de Bijinapally) i també dominaven a Budapuram (Bhoothpur).

## Història

Sota Pratapa Rudra I Kakatiya (vers 1158–1195) l'autoritat dels coles de Kandur havia quedat reduïda a Panagallu i Devarakonda. Els coles van abandonar Vardhamanapur que Rudradeva va concedir a Gona Budharaja (autor del Ranganatha Ramayana). A la mort de Gona Budharaja el va succeir el seu fill Gona Ganna Reddy, amb capital a Vardhamanapur; s'esmenta també al seu germà petit Vithala Narendra, probablement associat al govern. Junts van reconquerir les regions d'Adavani i Tumbula que havien estat conquerides pels reis iadaves, i van ocupar les regions entre els rius Krishna i Tungabhadra; van conquerir regions del sud d'Andhra i ho van incorporar tot al regne Kakatiya. Gona Ganna Reddy hauria mort vers 1245-1246 i el va succeir la seva germana Kuppambika amb el seu marit Gunda Danda Dheesa de la família de Malyala que va fer una inscripció al principi del seu govern; una nova inscripció està datada el 1259 i encara una tercera el 1276.
El rei Kakatiya Ganapati (1199-1260/62) que regnava a Orugallu, estava en guerra amb altres regnes. Esperava un fill de la seva esposa, fill que havia de ser l'hereu, però l'esposa va donar a llum a una nena i el rei va simular que aquesta filla era un nen al que va anomenar Rudra (Rudrama). A la mort de Ganapati, Rudra (vers 1260) va reconèixer que era una dona i es va presentar com Rudrama Devi (1261–1295), reclamant el tron. Molts nobles i altres regnes es van oposar al govern d'una dona però uns caps locals (reddy), els Gona, li van donar suport. Els Gona foren dels seus més ferms partidaris i la van ajudar a triomfar i regnar (vers 1260/1262 a 1289/1295).
Gunda Dandadheesa va morir abans que Rudrama Devi. La seva vídua Kuppambika va construir el temple de Gundeswara el 1276 (al que va donar el nom del seu difunt marit) i va emetre una inscripció en la que esmenta a Gona Vithala Reddy, germà petit de Gona Ganna Reddy, també feudatari dels kakatiyes.

## Referències

* Gona Dynasty
* Gona Kings
* Gona Ganna Reddy
# Gat reticulat

El gat reticulat (Scyliorhinus retifer) és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes que es troba a l'Atlàntic occidental: des del sud de Nova Anglaterra fins a Florida i des del nord del Golf de Mèxic fins a Nicaragua.
És un peix marí de clima subtropical que viu entre 36-750 m de fondària. Els mascles poden assolir 48 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Grimaldiïta

La grimaldiïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de Frank Saverio Grimaldi (11 d'octubre de 1915 - Vienna, Virgínia, EUA, abril de 1985), antic químic en cap de la US Geological Survey.

## Característiques

La grimaldiïta és un òxid de fórmula química CrO(OH). Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4,5. Com passa amb altres espècies minerals crom de la localitat del riu Merume, com ara la bracewellita, la guyanaïta i la mcconnellita, aquesta espècie no està present universalment en tots els exemplars i cal analitzar els exemplars.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la grimaldiïta pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, portlandita, pirocroïta, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al riu Merume al seu pas per Kamakusa, a la regió de Cuyuni-Mazaruni (Guyana). També ha estat descrita a Bolívia, el Canadà, Rússia, la República Popular de la Xina i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Grimaldiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2021].
# Gran Hermano 24h

Gran Hermano 24h és un canal propietat de Gestevisión Telecinco, de temàtica de telerealitat connectant 24 hores amb el reality Gran Hermano. El canal Gran Hermano 24h, va néixer el dia 31 de desembre de 2010, en reemplaçament del canal CNN+ que uns dies abans PRISA havia tancat. El canal va començar a emetre simultàniament amb Telecinco, quan va començar la gala 10 de Gran Hermano.

## Referències

* ↑ FormulaTV. «CNN+ se convertirá en un canal 24 horas de 'Gran Hermano'», 2010. [Consulta: 21 gener].
# Grup Excursionista de Mallorca

El Grup Excursionista de Mallorca és una entitat excursionista mallorquina fundada el 1973.
L'entitat es dedica a la promoció de l'excursionisme i a la difusió dels valors naturals i culturals de Mallorca. El 2002 fou guardonada amb un dels Premis 31 de desembre: el Francesc de Borja Moll de l'Obra Cultural Balear.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 341. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Presentació». GEM, 2003. Arxivat de l'original el 2007-08-02. [Consulta: 15 gener 2012].

## Enllaços externs

* Grup Excursionista de Mallorca - Lloc web oficial
# Gerardo Moncada Guiza

Gerardo Moncada Guiza (Chipatá, Santander, 25 de juliol de 1962) va ser un ciclista colombià que fou professional entre 1986 i 1994, durant els que sempre va córrer amb l'equip Postobón. Encara que a només tingui un triomf en el seu palmarès, va disputar diferents cops el Tour de França i la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1981
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia

### Resultats al Tour de França

* 1986. Abandona (12a etapa)
* 1987. Desqualificat (21a etapa)
* 1990. 40è de la classificació general
* 1991. 46è de la classificació general
* 1992. 54è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1987. 27è de la classificació general
* 1988. Abandona (13a etapa)
* 1989. 18è de la classificació general
* 1990. 25è de la classificació general
* 1991. 25è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1992. 39è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# HMS Undine (N48)

L'HMS Undine (número de gallardet : N48) era un submarí de classe U i la nau líder de la classe, que de vegades s'anomena conseqüentment classe Undine. El submarí va entrar en servei per la Royal Navy el 1938 fent patrulles de guerra per a protegir el Regne Unit durant la Segona Guerra Mundial. Va ser enfonsat després de ser danyat per dragamines alemanys davant l'illa d'Helgoland el 7 de gener de 1940.

## Construcció i carrera

L'Undine va ser construït per Vickers-Armstrong a les drassanes de Barrow-in-Furness. Era la primera de la fabricació en sèrie de la U-class en aquestes drassanes, les quals veurien salpar desenes de submarins germans de l'Undine. La construcció va començar el 19 de febrer de 1937 i va ser posada en servei el 21 d'agost de 1938 amb el gallardet número N48 sota les ordres del Tinent Comandant (Lt.Cdr.) Alan Spencer Jackson.
A l'inici de la Segona Guerra Mundial, l'Undine era part de la 6a Flotilla Submarina, encarregada amb la defensa costanera del país, especialment al mar del Nord i la costa escocesa. Del 26 al 29 d'agost de 1939 la flotilla es va desplegar a la base de guerra a Dundee i Blyth per complir la missió i iniciar les tasques de patrullatge.

### Enfonsament

L'Undine feia la quarta patrulla de guerra el gener de 1940 al mar del Nord quan el seu sonar va fallar a causa d'una fuita. A les 9.40 del 7 de gener va captar tres senyals, però a causa del sonar erroni van confondre amb arrossegadors el que en veritat eren els dragamines alemanys M-1201, M-1204 i M-1207. L'Undine va atacar sense succès el vaixell líder, però el dragador va contraatacar obligant-lo a submergir-se fins a quinze metres, deixant-lo submergit i sense radar. Després de cinc minuts sense cap més atac ni senyal el submarí va alçar el periscopi, moment en el qual una gran explosió (possiblement una mina marina o una càrrega de profunditat) va danyar greument la nau, i la fa fer explotar.
Havent sofert danys irreparables i sense cap possibilitat de rebre ajuda d'hidroavions per extingir el foc el comandant de la nau va ordenar abandonar-la. La tripulació va realitzar una barrinadura naval amb càrregues explosives mentre abandonava la nau, abans d'entrar a l'aigua i ser finalment rescatats pels dragamines alemanys.
Les restes del submarí són en les següents coordenades: 54° 08′ N, 7° 33′ E﻿ / ﻿54.13°N,7.55°E﻿ / 54.13; 7.55.

## Referències

* ↑ «Undine (1937), Unity (1938) and Ursula (1938)». Royal Museums Greenwich. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ Rohwer, 2005, p. 1.
* ↑ «Submarine losses 1904 to present day». RN Submarine Museum, Gosport. Arxivat de l'original el 8 August 2007.
* ↑ «HMS Undine (i) (N 48)». uboat.net. [Consulta: 9 abril 2016].

## Bibliografia

* Rohwer, Jürgen. Chronology of the war at sea, 1939-1945: the naval history of World War II. 3rd rev. ed. Annapolis, Md: Naval Institute Press, 2005. ISBN 978-1-59114-119-8.
# Go on home British soldiers

Go on home British soldiers és una cançó rebel irlandesa de l'època del conflicte nord-irlandès. La lletra expressa el desig de la retirada de les forces militars britàniques que van operar a Irlanda del Nord entre el 1969 i el 2007. Es tracta d'unca cançó rebel favorable al republicanisme irlandès. La cançó va ser gravada, originalment, per la banta The Wolfe Tones, tot i que diversos artistes n'han fet versions al llarg dels anys.

## Referències

* ↑ Explicació a Leprechaun
* ↑ Unionists demand withdrawal of funding from fleadh over rebel song controversy a The Irish Times (en anglès)
# Go to Sleep

"Go to Sleep" fou el segon senzill extret de l'àlbum Hail to the Thief, sisè disc d'estudi del grup britànic Radiohead. Tenia un títol alternatiu com moltes cançons d'aquest àlbum, en aquest cas "Little Man Being Erased".
El grup es va inspirar en la cançó "Born Under Punches (The Heat Goes On)" de Talking Heads (1980), i el grup va citar l'àlbum Remain in Light. El videoclip d'animació mitjançant imatge generada per ordinador (CGI) fou dirigit per Alex Rutterford.

## Llista de cançons
### Versió UK

* CD 1 CDR6613
* "Go to Sleep"
* "I Am Citizen Insane"
* "Fog (Again)" (Directe)
* CD 2 CDRS6613
* "Go to Sleep"
* "Gagging Order"
* "I Am a Wicked Child"
* 12" 12R6613
* "Go to Sleep"
* "I Am Citizen Insane"
* "I Am a Wicked Child"

### Versió EUA

* CD 52953
* "Go to Sleep"
* "Gagging Order"
* "I Am a Wicked Child"
* 12" R-19218
* "Go to Sleep"
* "I Am Citizen Insane"

### Versió Canadà

* CD
* "Go to Sleep"
* "I Am Citizen Insane"
* "Fog (Again)" (Directe)
# Gàlbul

Un gàlbul és l'estròbil femení propi d'algunes coníferes, particularment les del gènere Juniperus, que inclou els ginebres, els càdecs i les savines.
El gàlbul es forma a partir de la pol·linització de la flor femenina, que generalment té lloc a la primavera, però en alguns casos és a la tardor, i pot trigar prop de dos anys a madurar. El gàlbul és, generalment, esferoïdal i indehiscent, i pot tenir una o més llavors, separades o soldades. Presenta un aspecte semblant a una baia, ja que és carnós. El ginebró o gàlbul del ginebre comú (Juniperus communis) es fa servir per aromatitzar la ginebra.
De vegades s'ha aplicat el nom de gàlbul a altres estròbils, com ara al con o pinya dels xiprers
# Hu Rong

Hu Rong és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Asiàtic de Judo de 1993 en la categoria de –56 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1993 | Macau (Plantilla:Macau) | 3 | –56 kg |

## Referències

* ↑ «Resultats del Campionat Asiàtic de Judo (1966–2011)». BBWeb-Arena (anglès)
# Cantó de Montmoreau-Saint-Cybard

El cantó de Montmoreau-Saint-Cybard és un cantó francès del districte d'Angulema (departament del Charente, regió de la Nova Aquitània). Té 14 municipis (Aignes-et-Puypéroux, Bors, Courgeac, Deviat, Juignac, Montmoreau-Saint-Cybard, Nonac, Palluaud, Poullignac, Saint-Amant, Saint-Eutrope, Saint-Laurent-de-Belzagot, Saint-Martial i Salles-Lavalette) essent-ne el cap Montmoreau-Saint-Cybard.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1983 | Gaston Simonnet | RGR UDF |
| 1983- | Jean-Michel Bolvin | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Paris vu par... 20 ans après

Paris vu par… 20 ans après és un pel·lícula francesa en esquetxos col·lectius, estrenada el 20 de juny de 1984. Amb una durada total de 93 minuts, reuneix els curtmetratges de sis directors: Chantal Akerman, Bernard Dubois, Philippe Garrel, Frédéric Mitterrand, Vincent Nordon i Philippe Venault. S'inspira en el projecte cinematogràfic Paris vu par… estrenat el 1965. Està ambientada a sis barris de París, com l'anterior.

## Els sis esquetxos
### J'ai faim, j'ai froid

Blanc i negre, 17 minuts.
* Guió i producció: Chantal Akerman
* Imatge: Luc Benhamou
* So: François de Morant
* Muntatge: Francine Sandberg
Interpretació: : Maria de Medeiros, Pascale Salkin, Aníbal Esmoris

### Place Clichy

* Guió: Agathe Vannier i Bernard Dubois
* Direcció i muntatge: Bernard Dubois
* Imatge: Anne Khripounoff
* So: Antoine Ouvrier
* Música: Michel Bernholc
Interpretació: : Emmanuelle Debever, Albert Delpy, Julien Dubois, Lolita Dubois

### Rue Fontaine

17 minuts.
* Guió i producció: Philippe Garrel
* Imatge: Pascal Laperrousaz
* Muntatge: Sophie Coussein
* Música: Faton Cahen
Interpretació: Jean-Pierre Léaud, Christine Boisson, Philippe Garrel

### Rue du Bac

* Guió i producció: Frédéric Mitterrand
* Imatge: Romain Winding
* So: Pierre Camus
* edició: Pascale Bouché, Kenout Peltier
* Música: Jean-Claude Deblais, Roger Pouly
Interpretació: Tonie Marshall, Antoine Perset, Sapho, Jamal Nielson

### Paris-Plage

* Guió i producció: Vincent Nordon
* Imatge: Martin Schaefer
* So: Louis Gimel, Pierre Donnadieu
* Edició: Joelle Barjolin
* Música: Jean-Marie Hausser, Sylvano Santorio
Interpretació: Katrine Boorman, Pierre-Alain Chapuis, Béatrice Romand.

### Canal Saint-Martin

* Guió i producció: Philippe Venault
* Música: Jorge Arriagada
Interpretació: Jacques Bonnaffé, Pascale Rocard

## Referències

* ↑ Paris vu par... 20 ans après a Dirigido por
* ↑ J'ai faim, j'ai froid al web de al Fundació Akerman
* ↑ Paris vu par... 20 ans après a YouTube

## Vegeu també

* Segons el mateix principi (un esbós per districte) Paris, je t'aime es va publicar el 2006.
# Paulí d'Antioquia

* Per a altres significats, vegeu «Paulí de Tir».
Paulí d'Antioquia (grec antic: Παυλι̂νος, Paulinos; llatí: Paulinus) (? - 388/389) fou un eclesiàstic grec. Fou ordenat prevere per Eustaci, bisbe d'Antioquia, i fou el cap del partit eustacià en aquesta ciutat. Quan Atanasi, després de tornar de l'exili a la mort de l'emperador Constanci II i de la mort de Jordi de Capadòcia, el patriarca arrià, va reunir un concili a Alexandria. Paulí hi va enviar dos diaques, Màxim i Càlimer.
Poc després fou ordenat bisbe per Lucífer de Caralis (362) i això va perllongar el cisma a l'església d'Antioquia. El seu partit era reduït (probablement només controlava una de les esglésies de la ciutat) i per això va poder romandre sota el govern eclesiàstic arrià (protegits per l'emperador Valent) quan Meleci fou expulsat, ja que pels arrians no suposava cap perill. Paulí va refusar la proposta de Meleci d'una reconciliació, però finalment van acordar que el que morís primer dels dos deixés el govern a l'altra que seria reconegut per ambdós partits.
Meleci va morir el 381 aC però l'acord no fou respectat i fou elegit bisbe al seu lloc Flavià I d'Antioquia; això va agreujar el cisma. El 382 Paulí va estar present al concili de l'església occidental, que li va reconèixer el títol i es va posar al seu costat; però les esglésies orientals van reconèixer en general a Flavià.
Va morir el 388 o 389 i els seus partidaris van elegir a Evagri com a successor.

## Referències

* 1 2 Wace, Henry. «Evagrius, bp. of Antioch». A: Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century A.D. (en anglès). Boston, Little, Brown, 1911.
# Careproctus scottae

Careproctus scottae és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar i demersal que viu entre 8 i 183 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-oriental: el sud-est d'Alaska.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pedro Eugenio de Felipe Cortés

Pedro Eugenio de Felipe Cortés (Madrid, 18 de juliol de 1944 - Madrid, 12 d'abril de 2016) fou un futbolista madrileny de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Arribà al Reial Madrid l'any 1964 a l'edat de 20 anys, procedent del Rayo Vallecano. La primera temporada al club només disputà quatre partits de lliga, però la següent esdevingué titular, proclamant-se campió de la Copa d'Europa. El 1967, després d'ésser operat del menisc, romangué diversos mesos allunyat dels terrenys de joc. Les dues següents temporades tornà a la titularitat, però entre 1970 i 1972 passà a la banqueta. Aquest darrer any abandonà el club amb cinc lligues, una copa i l'esmentada Copa d'Europa. Entre 1972 i 1978 jugà al RCD Espanyol de José Emilio Santamaría. Jugant amb l'Espanyol fou un cop internacional amb Espanya el 17 d'octubre de 1973, a Istanbul enfront Turquia. En total jugà 247 partits de lliga durant 14 temporades.
Era un defensa molt dur, sovint amb excés. Lesionà greument el jugador del FC Barcelona Miguel Ángel Bustillo el 14 de setembre de 1969, en un 3-3 a l'estadi Santiago Bernabéu.

## Palmarès
### Reial Madrid

* Lliga espanyola:
** 1965, 1967, 1968, 1969, 1972
* Copa espanyola:
** 1970
* Copa d'Europa:
** 1966

## Referències

* ↑ As: Muere Pedro De Felipe, central del Real Madrid de los Ye-Yés
* ↑ Pedro Eugenio de Felipe Cortés a National-Football-Teams.com (anglès)
* 1 2 «Biografia al lloc web del Reial Madrid». Mundo Deportivo. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Pedro DE FELIPE». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «0-0: España se defendió sin ahogos ante Turquia». Mundo Deportivo, 17-10-1973. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Bustillo, tres meses de inactividad». Mundo Deportivo, 17-09-1969. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Vídeo lesió Bustillo
# Careproctus rastrinus

Careproctus rastrinus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 51 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 62-67.
* És de color uniformement rosa.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 55 i 913 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk, el mar del Japó, l'estret de Tartària, la costa pacífica de Hokkaido i el nord de Honshu (el Japó) i l'oest del mar de Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Glubokov, A. I., 2010. The Data on Careproctus furcellus and Careproctus rastrinus (Liparidae) from the Olyutorskii Gulf of the Bering Sea: Size Composition, Indices of Organs, and Diet J. Ichthyol. 50(1): 52-64.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Orlov, A. M., 2000. Groundfish feeding habits and trophic relations on the western Bering Sea continental slope. P. 387-388. A: The Third World Fisheries Congress Abstracts Book. Beijing, la Xina.
* ↑ Kido, K., 1988. Phylogeny of the family Liparididae, with the taxonomy of the species found around Japan. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. (35)2:125-256.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Orlov, A.M., 1998. Demersal ichthyofauna of Pacific waters around the Kuril islands and Southeastern Kamchatka. Russ. J. Mar. Biol. 24(3):144-160.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Villers-Farlay

El cantó de Villers-Farlay és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Dole. Té 11 municipis i el cap és Villers-Farlay.

## Municipis

* Chamblay
* Champagne-sur-Loue
* Cramans
* Écleux
* Grange-de-Vaivre
* Mouchard
* Ounans
* Pagnoz
* Port-Lesney
* Villeneuve-d'Aval
* Villers-Farlay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Edgar Faure | RGR, després UDR |
| 1967-1985 | Louis Javel | Divers gauche, després centrista |
| 1985-1992 | Claude Léqué | RPR |
| 1992- | Jean-Marie Sermier | divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||