OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kornelita

La kornelita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de Kornel Hlavacsek (1835-1914), enginyer de mines hongarès a les mines de pirita de Banska Stiavnica, Eslovàquia.

## Característiques

La kornelita és un sulfat de fórmula química Fe₂(SO₄)₃·7H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És soluble en aigua. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es trobava conservat al Magyar Természettudományi Múzeum, el Museu d'Història Natural d'Hongria, a Budapest, però va ser destruït l'any 1956; només es conserven els topotips.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kornelita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleïta, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuïta, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeïta, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseïta, niquelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, metaalunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, romboclasa, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiïta i meridianiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Smolník, al districte de Gelnica de la regió de Košice, Eslovàquia. També ha estat descrita en altres indrets d'Europa, com Alemanya, Grècia o Espanya; a l'Iran, al Japó i a Austràlia.

## Referències

* ↑ «Kornelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juliol 2017].
# Kurbatski

Kurbatski - Курбацкий (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba entre la plana de ponent del Caucas occidental i la costa de la mar d'Azov. És a 14 km al nord-est d'Anapa i a 124 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa d'Anàpskaia.
# Kurbàtovo

Kurbàtovo (en rus: Курбатово) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 45 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ «Чистопольский сельсовет на официальном портале Красноярского края». Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 26 març 2020].
# Kuratsukuri Tori

Kuratsukuri Tori, o Tori Busshi, va ser un escultor japonès del període Asuka (552-645).
Amb les dinastia d'Asuka, va arribar al Japó el budisme, que es va adoptar com a religió oficial. El príncep Shotuko, oncle de l'emperadriu Suiko, va nomenar com a escultor oficial Kuratsukuri Tori, net de l'immigrant xinès Shiba Tatto, encarregant-li la realització de nombroses obres, principalment de temes relacionats amb les divinitats budistes. Se li atribueix el Gran Buda de Nyorai, així com la tríada (grup de tres escultures) en bronze daurat del Buda Sakyamuni (Shaka), assegut en un tron amb una gran màndorla i amb dos servidors als costats, que va ser realitzada l'any 623 per al temple Horyu-ji.
Artísticament, el terme estil Tori és usat sovint per al període Asuka. L'estil Tori hereta l'estil Wei del nord de la Xina.

## Bibliografia

* Monreal y Tejada, Luis. Historia Universal del Arte:Extremo oriente Volum X (en castellà). Barcelona, Editorial Planeta, 1988. ISBN 84-320-6690-7.

## Enllaços externs

* Kuratsukuri Tori (anglès).
* Estil Tory (anglès).
# Kaders

Els kaders són una petita tribu o ètnia que viu a Kerala a les muntanyes Nelliampati.
La tribu recol·lecta mel; viu en general dels productes de la terra i de la cria d'alguns animals, i fins fa poc temps no tenien llocs de residència fixa; la seva única producció són petites cistelles de teixit; el seu cultiu principal és l'arròs; el seu nombre era de 624 el 1881.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* The Indian empire: its people, history, and products. Per Sir William Wilson Hunter.
# Kengo Nakamura

Kengo Nakamura (Tòquio, Japó, 31 d'octubre de 1980) és un futbolista japonès que ha disputat 63 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Kengia

Kengia (sinòniims: Cleistogenes, Moliniopsis) és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Algunes espècies

* Kengia serotina
* Kengia songorica

## Referències i enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
* USDA Plants Profile entry
* Clayton, W. D. & S. A. Renvoize. 1986. Genera graminum. Kew Bull add. ser. 13:1-389.
# Köttigita

La köttigita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la vivianita. Rep el nom en honor d'Otto Friedrich Köttig (3 d'abril de 1824 - 21 de febrer de 1892), químic de Schneeberg, Saxònia, qui va fer el primer anàlisi químic.

## Característiques

La köttigita és un arsenat de fórmula química Zn₃(AsO₄)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la köttigita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Daniel, situada a la localitat alemanya de Neustädtel, al districte de Schneeberg (Erzgebirge, Saxònia). Tot i no tractar-se d'una espècie gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana ha estat descrita únicament a la mina Atrevida, situada a la localitat de Vimbodí (Conca de Barberà, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Köttigite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2019].
# Khleborob

Khleborob (en rus: Хлебороб) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 32 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Krinitxne (Luhansk)

* Per a altres significats, vegeu «Krinitxne».
Krinitxne (en ucraïnès: Криничне, en rus: Криничное, Krinitxnoie, Бирюково, Biriukovo) és una vila, un possiólok de la província de Luhansk a Ucraïna, situada actualment a zona ocupada República Popular de Luhansk de la Rússia. El 2019 tenia 3.981 habitants.

## Referències

* ↑ Том Луганская область, стр. 592 Arxivat 2010-10-13 a Wayback Machine.. История Городов и Сел, 2009—2010 гг.
# Krinitxne

«Krinitxne» té aquests significats:
* Krinitxne (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Krinitxne (Luhansk), localitat de l'óblast de Lugansk, a Ucraïna
# LSR

LSR té els següents significats:
* Lliga Socialista Revolucionària, partit polític històric d'Espanya
* Los Súper Ratones, grup de rock de l'Argentina
* Sistema de repòs local (del seu nom en anglès Local Standard of Rest), sistema de referència usat en cinemàtica estel·lar
* Linux Screen Reader, lector de pantalla de codi obert de GNOME
# La Clusa d'Amunt

La Clusa d'Amunt, o de Dalt (sovint també anomenada la Clusa Alta), és un poble de la comuna vallespirenca de les Cluses, a la Catalunya del Nord.
És al centre del terme comunal, a ran de l'autopista la Catalana, que passa lleugerament més elevada pel costat de llevant del poble, i enlairada damunt de la carretera D - 900, que passa pel seu costat de ponent. S'hi accedeix des de la Clusa del Mig per la carretera D - 71b, que segueix quasi paral·lela a l'autopista. El poble actualment és quasi del tot despoblat, ja que només hi queden unes cinc cases de les que havia tingut.
La seva església romànica de Santa Maria, o Sant Nazari, del segle xi, exerceix de parroquial de tot el terme comunal de les Cluses.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «41-Les Cluses». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Les Cluses». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1994 (Onomasticon Cataloniae, II A-Be). ISBN 84-7256-889-X.
* Ponsich, Pere. «Les Cluses: Santa Maria (o Sant Nazari) de la Clusa». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Les Cluses». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Tot i que és una forma no inclosa en el Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord
* ↑ La Clusa Alta en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord
# Kuntomintar

Kuntomintar (en rus: Кунтоминтар) és un estratovolcà del Plistocè que es troba a l'extrem sud de l'illa Xiaixkotan, a les illes Kurils, Rússia.
El volcà consta d'un con central que omple una caldera de 4-4,5 km d'amplada. Una segona caldera està situada al costat oest i es troba trencada a l'oest. El cim s'eleva fins als 828 msnm. L'única activitat postglacial coneguda són les fumaroles que s'originen prop de la paret est de la caldera interior i una font de sofre calenta propera.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Kuntomintar» (en anglès). [Consulta: 15 abril 2024].
# L'últim vol

L'últim vol (títol original en francès, Le Dernier vol) és una pel·lícula francesa dirigida per Karim Dridi i estrenada l'any 2009. El film és una adaptació de la novel·la de Sylvian Estibal. Ha estat traduïda al català.

## Repartiment

* Marion Cotillard: Marie Vallières de Beaumont
* Guillaume Canet: lloc-tinent Antoine Chauvet
* Guillaume Marquet: capità Vincent Brosseau
* Saïdou Abatcha: Saïdou
* Frédéric Epaud: Louis
* Michaël Vander-Meiren: Vasseur
* Nabil Imtital: Tchalou
* Halimata Graille: Amana
* Mohamed Kounda: Adoua
* Mohamed Ixa: Limane

## Referències

* ↑ «L'últim vol». ÉsAdir.cat. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula Arxivat 2012-07-11 a Wayback Machine.
# L'últim virrei de l'Índia

L'últim virrei de l'Índia (títol original en anglès, Viceroy's House) és una pel·lícula de ficció del 2017 dirigida per Gurinder Chadha i escrita per Paul Mayeda Berges, Moira Buffini i la mateixa Chadha. La pel·lícula és protagonitzada per Hugh Bonneville, Gillian Anderson, Manish Dayal, Huma Qureshi i Michael Gambon. Va ser seleccionada per ser projectada fora de competició al 67è Festival Internacional de Cinema de Berlín. S'ha doblat i subtitulat al català oriental i al valencià.
La pel·lícula es va estrenar al Regne Unit el 3 de març de 2017, mentre que la versió doblada en hindi titulada Partition: 1947 es va estrenar a l'Índia el 18 d'agost de 2017, tres dies després del 70è Dia de la Independència. Es va llançar a tot el món l'1 de setembre de 2017. L'últim virrei de l'Índia es basa en Cette nuit la Liberte de Larry Collins i Dominique Lapierre, i The Shadow of the Great Game: The Untold Story of Partition de Narendra Singh Sarila.

## Referències

* ↑ «Gurinder Chadha hopes Indians love 'Partition: 1947'». The Times of India. Arxivat de l'original el 30 setembre 2017. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ «Review 'Viceroy's House' opens the door to a key era in India's past». Los Angeles Times, 31-08-2017.
* ↑ «Press Releases Competition 67th Berlinale - Competition and Berlinale Special - Danny Boyle, Hong Sangsoo, Thomas Arslan, Volker Schlöndorff, Sabu, Álex de la Iglesia and Josef Hader's Directorial Debut in the Competition Programme». Berlinale, 10-01-2017. [Consulta: 10 gener 2017].
* ↑ L'últim virrei de l'Índia a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Programació». À Punt. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «L'últim virrei de l'Índia». ésAdir. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «Viceroy's House clip: watch Gillian Anderson and Hugh Bonneville ponder Britain's legacy in India». The Telegraph, 11-01-2017. [Consulta: 11 gener 2017].
* ↑ Rohit Vats. «Partition-1947 movie review: If it wasn't Lord Mountbatten then who divided India?». Hindustan Times, 17-08-2017.
# La batalla entre Carnestoltes i Quaresma

La batalla entre Carnestoltes i Quaresma (en neerlandès, Het Gevecht tussen Carnival en Vasten), és una obra del pintor flamenc Pieter Brueghel el Vell. És un oli sobre taula, pintat l'any 1559. Mesura 118 cm d'alçada i 164 cm d'amplada. S'exhibeix actualment en el Museu d'Història de l'Art de Viena, Àustria.
Les escenes camperoles tenen característiques comunes que les permet diferenciar-se d'altres sèries sense cap confusió. Això es deu a la seva particular pinzellada que enalteix la diagonal a diferència de les altres en les quals la pinzellada és més gruixuda i imprecisa. Aquest quadre en particular està representat per personatges agafats de la realitat mentre celebren un esdeveniment. Es tracta aquí d'un carnestoltes representat per la classe rural. La idea està presa d'un tema típic del teatre de l'època: presentar el contrast entre dos aspectes de la vida contemporània, tal com pot veure's per l'aparició d'una posada en el costat esquerre, per al gaudi, i l'església a la dreta, per a la devoció. Es parodia, per una banda, als que celebren el carnestoltes i, per un altre, als devots que compleixen la quaresma.
L'agitada escena representa a la dreta a uns nens que s'estan comportant correctament, prop de l'església, recognoscible per la seva arquitectura en arc i el seu símbol de la Trinitat. A l'esquerra hi ha una posada amb una bandera que porta un vaixell i una escena de bevedors de cervesa. El carnestoltes sembla estar representat per l'home que està damunt del barril de cervesa, que porta per barret un pastís i en comptes d'una llança, esgrimeix una burxa. Li combat la quaresma, simbolitzada per la dona prima que seu sobre un reclinatori, del que tiren un monjo i una monja; porta per barret un rusc, símbol de la mel de la quaresma, i el que porta en lloc de llança és una pala amb dos arengs.
En una olla poden veure's aliments típics de la quaresma: musclos, galetes salades i pretzels. En la part superior apareix una casa groga al costat dret i una sèrie de cases vermelles a la part esquerra.
El conjunt de la gent es reuneix sobre una gran plaça. El pintor utilitza molts colors diferents per representar-los, la qual cosa dona contrast a la tela. La llum sembla concentrar-se al centre, captant l'atenció del públic. Al centre està el pou, en el qual es reuneixen diverses parts de la comunitat (a baix a la dreta entorn d'una dona vestida de blava, a baix a l'esquerra al voltant d'un barril; a l'esquerra els malabaristes i ballarins, així com un mostrador amb peixos i dues carrosses que competeixen.
Hi ha diversos grups de religiosos. Els de la dreta, davant de l'església, tornen l'esquena a la plaça, com si volguessin sortir del quadre. Només dues monges estan en el costat contrari. Els que queden a l'esquerra de l'església segueixen aquesta adreça, tornant el cap, sense ser atrets per la festa.

## Bibliografia

* Martin, G. Bruegel. Londres: Bracken Books, 1984. ISBN 0-946495-22-X.
* Carrassat, P.F.R.. Mestres de la pintura. Spes Editorial, S.L., 2005. ISBN 84-8332-597-7.
# La Casa Gran

«La Casa Gran» té aquests significats:
* La Casa Gran (Castelló d'Empúries), edifici de Castelló d'Empúries (Alt Empordà)
* La Casa Gran (Sant Llorenç d'Hortons), masia de Sant Llorenç d'Hortons (Alt Penedès)
* La Casa Gran (Sant Pere de Ribes), masia de Sant Pere de Ribes (Garraf)
* La Casa Gran (Santa Margarida de Montbui), edifici de Santa Margarida de Montbui (Anoia)
* La Casa Gran de Can Ferrer de la Cogullada, edifici del Montmell (Baix Penedès)
# Josa

«Josa» té aquests significats:
* Josa (cognom), cognom de notable presència a Lleida, Saragossa, Madrid, Lleó, Tarragona i València
* Toponímia:
** Josa (Aragó), municipi de la província de Terol i de la comarca de Cuencas Mineras
** Jòsa, municipi francès, al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps
** Josa de Cadí, poble a la cara sud de la Serra del Cadí, constituït com a entitat municipal descentralitzada del municipi de Josa i Tuixén
** Josa i Tuixén, municipi de la comarca de l'Alt Urgell
** Cal Josa, casa pairal a Belianes (l'Urgell)
** Casal dels Josa, edifici gòtic de Montblanc
** Castell de Josa, castell del poble de Josa de Cadí, al municipi de Josa i Tuixén (Alt Urgell)
** Torre del Josa, mas al municipi de Miralcamp a la comarca del Pla d'Urgell
* Biografies:
** Bernat de Josa i de Cardona (Castell de Madrona, ? — Vic, 1575), eclesiàstic, fill de Guillem de Josa, senyor de Madrona
** Francesc Josa Patermán o Paco Josa (Barcelona, 1946), pilot d'automobilisme català
** Francesc de Josa i d'Agulló (Barcelona, ~1671 – Viena, 1730), eclesiàstic català
** Isabel de Josa (Lleida, 1490 - Vercelli, Itàlia, 1564), humanista i predicadora catalana, protectora d'Ignasi de Loiola
** Jaume Josa i Llorca (Barcelona, 1945 - 2012), biòleg i historiador de la ciència català
** Lola Josa, filòloga i professora universitària catalana especialista en la relació entre el llenguatge poètic i musical, i en teatre clàssic
** Montserrat Josa Roca (Juneda, 1935 - Reus, 2011), gravadora i escultora catalana
# Habiba Ghribi

Habiba Ghribi (9 d'abril de 1984, Kairuan) és una corredora de mitjana i de llarga distància de Tunísia que s'especialitza en la carrera d'obstacles de 3.000 metres. Va ser campiona olímpica a Londres 2012 i campiona del món en Daegu 2011. També és la posseïdora del rècord d'Àfrica des de l'11 de setembre de 2015, amb una marca de 9:05.36.

## Historial esportiu

Va ser campiona olímpica a Londres 2012 i campiona del món en Daegu 2011. Va obtenir inicialment el 2º lloc en les dues competicions, però l'atleta russa Yuliya Zaripova, guanyadora d'ambdues proves, va ser desqualificada el 24 de març de 2016 pel TAS acusada de dopatge. La IAAF va anunciar que les medalles serien redistribuïdes en totes les competicions sota el seu control pel que Ghribi va passar del 2n lloc al 1º. La medalla a Londres 2012 va ser la primera medalla olímpica femenina de Tunísia.
El 2015 va obtenir la medalla de plata al Campionat Mundial de Pequín 2015.
Ghribi va competir al Campionat Mundial de Camp a través de la IAAF en diverses ocasions, però va trobar un major èxit en la pista amb obstacles, guanyant una medalla de plata en els Campionats Africans d'Atletisme 2006 i una de bronze en els 1.500 metres en els Jocs del Mediterrani 2009. Va representar a Tunísia als Jocs Olímpics de Beijing 2008, acabant desè tercera en la primera carrera olímpica d'obstacles de dones. Ella va ser triada com la millor esportista del 2009 pel diari àrab Assahafa.
Va començar la seva carrera com a corredora de camp a través i va competir en la carrera júnior en els campionats del Mundial de Camp a través de la IAAF en 2000 als quinze anys, acabant en el lloc 46 (el segon millor de l'equip de Tunísia).

## Millors marques

| Esdeveniment | Temps (m:s) | Lloc | Data |
| 1500 metres | 4:06.38 | Zagreb, Croàcia | 2 de setembre de 2014 |
| 3000 metres | 8:52.06 | Franconville, França | 28 d'abril de 2013 |
| 5000 metres | 16:12.9 | Radès, Tunísia | 22 de juny de 2003 |
| 3000 metres amb obstacles | 9:05.36 | Brussel·les, Bèlgica | 11 de setembre de 2015 |
* Tota la informació presa del perfil de IAAF.

## Referències

* ↑ «Habiba Ghribi». london2012.com. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ «3000 Metres Steeplechase women The XXX Olympic Games». [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «3000 Metres Steeplechase women 13th IAAF World Championships in Athletics». [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ «El TAS despulla a l'atletisme rus de deu medalles olímpiques i mundials». [Consulta: 24 març 2016].
* ↑ «IAAF statement concerning CAS decisions: six Russian athletes». [Consulta: 24 març 2016].
* ↑ «3000 Metres Steeplechase women 15th IAAF World Championships». [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ Official Team Results - CROSS JUNIOR RACE Women. IAAF. Retrieved on 2010-03-31.

## Enllaços externs

* Perfil de Habiba Ghribi en el IAAF
# Heinrich Emil Albert Knoevenagel

Heinrich Emil Albert Knoevenagel, conegut com a Emil Knoevenagel (18 de juny de 1865, Hannover, Regne de Hannover - 11 d'agost de 1921, Berlín, Alemanya) fou un químic alemany que establí la reacció de condensació Knoevenagel.

## Biografia

Knoevenagel estudià química a la Universitat de Hannover, a continuació, fou assistent de Viktor Meyer primer a la Universitat de Göttingen i després a la Universitat de Heidelberg, on completà la seva formació el 1892. Fou professor a Heidelberg des de 1896.

## Obra

Estudià la síntesi de compostos heterocíclics nitrogenats. La reacció de condensació Knoevenagel del benzaldehid amb nitroalcans esdevingué un mètode clàssic per a la preparació de nitroalquens, que són uns intermedis de síntesi molt valuosos.

## Referències

* 1 2 3 «Heinrich Emil Albert Knoevenagel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Becke-Göhring, Margot. Freunde in der Zeit des Aufbruchs der Chemie: Der Briefwechsel zwischen Theodor Curtius und Carl Duisberg. Springer-Verlag, 17 d'abril de 2013, p. 15. ISBN 978-3-642-86777-4.
# Penn Hills

Penn Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 46.809 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Penn Hills tenia 46.809 habitants, 19.490 habitatges, i 13.272 famílies. La densitat de població era de 949,7 habitants/km².
Dels 19.490 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.960 $ i la renda mediana per família de 46.971 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.143 $ mentre que les dones 27.331 $. La renda per capita de la població era de 20.161 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Penn Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Penn Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.