OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marcus Hansson

Marcus Hansson (Borås, 18 d'octubre de 1969) és un ex-pilot de motocròs suec, Campió del Món de 500cc el 1994 amb Honda. Fou també Campió Nòrdic i Campió de Suècia. Hansson començà a pilotar motocicletes de motocròs a 10 anys, a la pista que hi havia a Borås, dins d'un camp d'entrenament de l'exèrcit. A 15 anys guanyà la seva primera cursa i va anar perfeccionant-se ràpidament. A 18 anys va debutar en el Campionat del Món de Motocròs de 250cc i el 1990 guanyà el Campionat de Suècia de la mateixa cilindrada. Durant els anys següents va passar als 500 cc i n'esdevingué campió del món el 1994. Un any després de guanyar el títol, el 1995, hagué d'abandonar la competició arran d'una lesió que patí en una cursa de supercross.
Actualment fa d'entrenador al club FMCK Borås, amb el qual havia corregut durant la seva carrera. El seu germà petit, Joakim Hansson, també hi havia corregut.

## Palmarès al mundial de motocròs

| Any | Motocicleta | 500cc |
| 1992 | Kawasaki | 10è |
| 1993 | Honda | 4t |
| 1994 | Honda | 1r |

## Referències

* ↑ «Profile - Marcus Hansson» (en anglès). bestsports.com.br. [Consulta: 8 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa a aktuellmotorsport.se Arxivat 2005-01-27 a Wayback Machine. (suec)
* Vídeo de Hansson fent d'entrenador el 2008 (suec)
* Imatge de Hansson amb l'Honda cap a 1994
Campions del Món de MX3$^1$ :
1952 - Leloup
1953 - Mingels
1954 - Mingels
1955 - Draper
1956 - Archer
1957 - Nilsson
1958 - Baeten
1959 - Lundin
1960 - Nilsson
1961 - Lundin
1962 - Tibblin
1963 - Tibblin
1964 - Smith
1965 - Smith
1966 - Friedrichs
1967 - Friedrichs
1968 - Friedrichs
1969 - Åberg
1970 - Åberg
1971 - De Coster
1972 - De Coster
1973 - De Coster
1974 - Mikkola
1975 - De Coster
1976 - De Coster
1977 - Mikkola
1978 - Mikkola
1979 - Noyce
1980 - Malherbe
1981 - Malherbe
1982 - Lackey
1983 - Carlqvist
1984 - Malherbe
1985 - Thorpe
1986 - Thorpe
1987 - Jobé
1988 - Geboers
1989 - Thorpe
1990 - Geboers
1991 - Jobé
1992 - Jobé
1993 - Martens
1994 - Hansson
1995 - Smets
1996 - King
1997 - Smets
1998 - Smets
1999 - Bartolini
2000 - Smets
2001 - Everts
2002 - Everts
2003 - Smets
2004 - Demaria
2005 - Breugelmans
2006 - Demaria
2007 - Demaria
2008 - Breugelmans
2009 - Renet
2010 - Campano
2011 - Bill
2012 - Walkner
2013 - Gerčar :
$^1$Del 1957 al 2002, era el Campionat del Món de Motocròs 500cc, 650cc el 2003 i MX3 d'ençà del 2004 (en cursiva, els Campionats d'Europa previs al mundial). :
# Margareta Cederschiöld

Margareta Cordelia Cederschiöld (Estocolm, 30 de desembre de 1879 – Estocolm, 29 de juliol de 1962) va ser una tennista sueca que va competir als Jocs Olímpics de 1912 d'Estocolm.
Fou eliminada en quarts de final de la prova individual exterior. En la prova interior va perdre en primera ronda. En els dobles mixtos interiors, formant parella amb Carl Kempe, fou quarta, sense que es presentessin a jugar el partir per la medalla de bronze.
El seu germà, Hugo Cederschiöld, fou un tirador olímpic.

## Referències

* 1 2 «Margareta Cederschiöld». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-15. [Consulta: 12 juliol 2016].
* ↑ Margareta Cederschiöld. Swedish Olympic Committee
# Mario García Segura

Mario García Segura (Corella, 29 de març de 1968) és un exfutbolista navarrès, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Després de despuntar a l'equip local, passa al planter del Reial Saragossa. A la campanya 90/91 puja al primer equip, però en ser el tercer porter, per darrere de Cedrún i Chilavert, no disputa cap encontre de Lliga. A l'any següent, la marxa del paraguaià el deixa com a recanvi de Cedrún, al qual ha de substituir en dos partits.
Sense espai al Zaragoza, a l'estiu de 1992 marxa al CD Badajoz, amb qui només disputa set partits d'eixa temporada, a Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Mars Hill (Maine)

Mars Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.480 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mars Hill tenia 1.480 habitants, 614 habitatges, i 413 famílies. La densitat de població era de 16,3 habitants/km².
Dels 614 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 32,6% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.083 $ i la renda mediana per família de 33.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.054 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era de 13.630 $. Entorn del 13,4% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mars Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mars Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Margnat (equip ciclista)

L'equip Margnat va ser un equip ciclista francès, de ciclisme en ruta que va competir entre 1958 i 1965.

## Principals resultats

* Volta a Catalunya: Joseph Novales (1963)
* Pujada al Naranco: Federico Bahamontes (1964)
* Tour del Sud-est: Federico Bahamontes (1965)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 4 participacions (1962, 1963, 1964, 1965)
** 7 victòries d'etapa:
*** 1 el 1962: Federico Bahamontes
*** 2 el 1963: André Darrigade, Federico Bahamontes
*** 4 el 1964: André Darrigade (2), Federico Bahamontes (2)
** 0 classificació finals:
** 3 classificacions secundàries:
*** Gran Premi de la muntanya: Federico Bahamontes (1962, 1963, 1964)
* Volta a Espanya
** 2 participacions (1960, 1965)
** 2 victòries d'etapa:
*** 2 el 1965: Rudi Altig, José Martín Colmenarejo
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Mariner 3

La Mariner 3 fou una missió espacial no tripulada de la NASA que, juntament amb la seva bessona Mariner 4, tenia l'objectiu d'explorar i realitzar els primers sobrevols de Mart. La Mariner 3 fou llançada el 5 de novembre de 1964, però l'embolcall de la sonda a la part superior del coet llançador no s'obrí correctament i la sonda no pogué obrir correctament els panells solars. Només amb les bateries internes la Mariner 3 aviat es quedà sense energia i quedà estabilitzada en una òrbita solar, on actualment es troba.

## Referències

* ↑ «Mariner Mars 1964 Mechanical Configuration». NASA Technical Reports Server. Arxivat de l'original el 9 octubre 2022. [Consulta: 29 desembre 2011].
* ↑ «Spaceflight Operations Plan Mariner Mars '64» (PDF). NASA Technical Reports Server, 17-08-1964. [Consulta: 29 desembre 2011].
* ↑ «Launch Complex 13». Arxivat de l'original el 10 octubre 2018. [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ Pyle, Rod. Destination Mars. Prometheus Books, 2012, p. 51. ISBN 978-1-61614-589-7. «Mariner 3, dead and still ensnared in its faulty launch shroud, in a large orbit around the sun.»
# Marciano Gómez Gómez

Marciano Gómez Gómez (Conca, 1959) és un metge, empresari i polític valencià d'origen castellanomanxec, actual conseller de Sanitat de la Generalitat Valenciana al Consell presidit per Carlos Mazón.
Llicenciat en Medicina i Cirurgia, és especialista en Medicina Familiar i Comunitària, així com especialista Universitari en Acreditació de Centres i Serveis Sanitaris, a més de Màster en Direcció i Organització d'Hospitals i Serveis de Salut, en Gestió per a la Humanització de la Sanitat i en Hospitalització Domiciliària.
Marciano Gómez va treballar com a interí a l'hospital La Fe de Campanar (València) fins que l'any 1995 el president de la Generalitat Eduardo Zaplana (Partit Popular), amb Joaquín Farnós com a conseller de Sanitat, el nomena Director General d'Assistència Especialitzada. Va passar per diverses direccions generals de la conselleria fins que l'any 2000 arriba a Secretari Autonòmic de l'Agència Valenciana de Salut amb Serafín Castellano al capdavant del departament gestionant diverses qüestions com el procés de privatització del departament sanitari d'Alzira, el cas d'Hepatitis C o diverses vagues sindicals.
Deixa la conselleria i es reincorpora a la seua feina mèdica l'any 2004 i poc després aconsegueix la seua plaça como a funcionari públic a l'Hospital La Fe. També després del seu pas per la conselleria va constituir una empresa consultora que anys després es va vore implicada en les investigacions judicials del cas Osvaldos, una trama de corrupció suposadament liderada per Sergio Blasco, exgerente de l'Hospital Provincial de València i nebot del exconseller del Partit Popular (PP) Rafael Blasco condemnat pel desviament dels fons de la cooperació valenciana, que es va fer amb 35 milions d'euros en adjudicacions públiques.
El 2023, després de la victòria del PP a les eleccions a les Corts Valencianes de 2023, el president Carlos Mazón tria a Gómez màxim responsable del departament de Sanitat de la Generalitat que en les anteriors legislatures, amb governs d'esquerra, havia iniciat un procés de reversió al sistema públic de diversos departament sanitaris de València.

## Referències

* ↑ VocesdeCuenca. «El médico conquense Marciano Gómez es nombrado consejero de Sanidad de la Comunidad Valenciana» (en castellà), 19-07-2023. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Fitxa alt càrrec - Generalitat Valenciana». [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ Salinas, Mateo L. Belarte, Victoria. «Marciano Gómez, el regreso de un zaplanista precursor del modelo sanitario de gestión privada» (en castellà), 19-07-2023. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Marciano Gómez, uno de los impulsores del 'Modelo Alzira', asume la sanidad en pleno proceso de reversión» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ Marco, Lucas. «La consultora del conseller de Sanidad del PP en el Gobierno valenciano: pagos a una trama y dos millones de patrimonio neto» (en castellà), 01-08-2023. [Consulta: 21 agost 2023].
# Mastí americà

El mastí americà és una raça de gos tipus molós originària dels Estats Units creada per Fredericka Wagner del criador "Flying W Farms" mitjançant l'encreuament d'un mastí anglès i un pastor d'Anatòlia. El 2000 el Continental Kennel Club el reconeix com a pura raça.

## Aparença

* Altura: Femelles 28-34 polzades. Mascles 32-36 polzades.
* Pes: Femelles 140-180 polzades. Mascles 160-200 polzades.

## Manteniment

Al contrari que altres races grans, aquest mastí encaixa perfectament a la vida d'un apartament sempre que s'exerciti diàriament, amb un passeig o una carrera curta cada dia. Un pati posterior petit també li és suficient.

## Vegeu també

* Bullmastiff
* Mastí tibetà
* Mastí espanyol
* Mastí anglès
* Mastí napolità
* Dog de Bordeus
* Gos molós

## Referències

* ↑ http://www.flyingwfarms.com/
* ↑ http://www.ckcusa.com/
* ↑ http://www.americanmastiffbreederscouncil.com/american%20Mastiff%20Breeders.htm Arxivat 2013-10-21 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* American Mastiff Breeders Council
* Continental Kennel Club
# Mare de Déu del Puig

Mare de Déu del Puig, és la patrona del Regne de València i així ho va decidir el rei Jaume I en la crònica llatina. La seua advocació es troba al monestir del Puig, situat a la població del mateix nom a uns quinze kilòmetres al nord de la ciutat de València. En aquell lloc va ocórrer la batalla definitiva per la conquesta de la ciutat de València, per part de les tropes del rei Jaume I. La festa és l'1 de setembre.

## Referències

* ↑ Article al Levante-EMV
# Maten

Maten (el ganivet) fou el nomós XXII de l'Alt Egipte. La capital fou Tepihu (Afroditòpolis, avui Atfih). L'oasi del Faium feia part probablement d'aquest nomós. El deu principal era Hator que tenia un temple a Tepihu.
Viccionari
# Mateo (pel·lícula)

Mateo és una pel·lícula dramàtica colombiana de 2014 dirigida i escrita per María Gamboa Jaramillo i protagonitzada per Carlos Hernández, Felipe Botero i Samuel Lazcano Monsalve. Va ser seleccionada com la cinta representativa de Colòmbia en la categoria "millor pel·lícula de parla no anglesa" als Premis Oscar de 2015, però finalment no va arribar a ser nominada.

## Sinopsi

Mateo (Carlos Hernández) és un jove de 16 anys que és un extorsionista del seu oncle Walter (Samuel Lazcano Monsalve), un reconegut criminal. La seva nova missió és infiltrar-se en un grup de teatre per a exposar les activitats polítiques dels actors que ho conformen. Mateo, fascinat amb el món del teatre, ha de decidir si revelar la informació al seu malvat oncle o respectar les vides dels seus nous amics.

## Repartiment

* Carlos Hernández
* Felipe Botero
* Samuel Lazcano Monsalve

## Premis

* Festival de Cinema de Miami (2014): Premi a la millor opera prima i al millor guió.
* XXI Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya (2015): Premi a la millor opera prima i menció del públic.

## Referències

* ↑ «'Mateo’, la película elegida para representar a Colombia en los Premios Óscar 2015». El Spectador. [Consulta: 2014].
* ↑ «Oscar Race: Colombia Taps 'Mateo' as Foreign-Language Entry». Variety. [Consulta: 2014].
* ↑ María Gamboa, ganadora en Austin con "Mateo": "El arte brinda a los jóvenes una mirada diferente sobre sí mismos", noticin.com
* ↑ La mexicana “Güeros”, mejor película de la 21ª Mostra de Cataluña, LatAm Cinema, 21 d'abril de 2015

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Martin Chuzzlewit

La vida i aventures de Martin Chuzzlewit, més conegut com a Martin Chuzzlewit, és una novel·la de l'escriptor britànic Charles Dickens, considerada la darrera de les seues novel·les picaresques. Es publicà en fulletó entre 1843-44. Dickens digué que Martin Chuzzlewit potser era el seu millor treball, però no fou gens popular. Igual que quasi totes les novel·les de Dickens, Martin Chuzzlewit es publicà en lliuraments mensuals. Les vendes inicials foren decebedores en comparança amb obres anteriors, per això Dickens canvià el pla i envià el personatge del títol als Estats Units. Això li permeté retratar els Estats Units (que havia visitat el 1842) satíricament com un desert prop de la civilització amb les butxaques plenes de venedors ambulants.
El tema principal de la novel·la, segons un prefaci de Dickens, és l'egoisme, interpretat d'una manera satírica amb tots els membres de la família Chuzzlewit. La novel·la també és notable per altres dos personatges: Seth Pecksniff i Jonas Chuzzlewit.
Fou adaptada a una minisèrie de televisió el 1994 amb guió de l'escriptor David Lodge.

## Argument

Martin Chuzzlewit és una sàtira en resposta a Swift, en la qual el jove Martin observarà irònicament la societat nord-americana, que no ix ben parada en les seues consideracions. Es troba dins del gènere picaresc, perquè és una crítica mordaç sobre el panorama social i polític dels Estats Units. Però és també una novel·la d'intriga formada principalment per tres elements: la trama sobre Pecksniff i Jonas, que inclou l'estudi psicològic d'un criminal i la recerca del crim; el viatge del jove Martin a l'Edén, la sàtira política de la societat nord-americana; i el que succeeix sobre Sarah Gamp, que s'entrecreua amb la primera trama.

## Publicacions

Martin Chuzzlewit es publicà en 19 lliuraments mensuals, cadascú compost per 32 pàgines de text i 2 il·lustracions de K. "Phiz" Vrowne.
# Matrix Revolutions

Matrix Revolutions (títol original en anglès The Matrix Revolutions) és la tercera i última part de la trilogia inicial de Matrix. Està dirigida pels germans Wachowski i produïda per Joel Silver, igual que a les dues entregues anteriors. Està distribuïda per Warner Bros i es va estrenar l'any 2003. Cal destacar que Matrix Revolutions i Reloaded es van gravar juntes, és a dir, durant una part del rodatge feien una, i durant una altra, la segona. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Argument

Ha arribat l'inevitable: humans i màquines s'enfronten per la supervivència. Mentrestant, Neo, Trinity i Morfeu intentaran fer tot el possible per guanyar. En aquesta última part, Morfeu intenta salvar la situació amb tots els caps polítics de Sió; per altra banda, Neo donarà el màxim de si mateix per fer front a l'atac (juntament amb Trinity), tot i que sap que morirà i a més el fereixen en un atac i el deixen cec. Tot i això, la pel·lícula no té un final feliç, ja que Trinity mor de camí a la Ciutat de les Màquines i Neo també mor lluitant contra l'Agent Smith, tot i que al final salva la humanitat.

## Repartiment

* Keanu Reeves: Thomas Anderson / Neo
* Carrie-Anne Moss: Trinity
* Laurence Fishburne: Morpheus
* Hugo Weaving: Agent Smith
* Mary Alice: Oracle
* Helmut Bakaitis: Arquitecte
* Lambert Wilson: Merovingi
* Monica Bellucci: Persephone
* Tanveer K. Atwal: Sati
* Collin Chou: Seraph
* Harry Lennix: Comandant Lock
* Harold Perrineau Jr.: Link
* Jada Pinkett Smith: Niobe
* Ian Bliss: Bane
* Gina Torres: Cas
* Cornel West: Conseller West

## Al voltant de la pel·lícula

Una de les curiositats del film és que Gloria Foster, l'actriu que interpretava l'Oracle, va morir (no durant el rodatge); tot i així, es va haver de canviar el guió per culpa de l'imprevist.
En aquesta pel·lícula es pot apreciar la bellesa dels magnífics efectes especials, els millors dels tres films, que a més a més s'adapten perfectament amb la grandària de la història fent de Matrix Revolutions una fusió impressionant entre efectes sonors i visuals. Les parts on es pot veure millor és a la batalla de Sió i durant la lluita final de Neo vs A. Smith.

## Vegeu també

* Matrix
* Matrix Reloaded
* Animatrix

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Matrix revolutions». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ Holson, Laura M. «Wrapping Up a Trilogy With a Global Assault» (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2012-06-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Matruh ibn Sulayman ibn Yaqdhan al-Arabí

Matruh ibn Sulayman ibn Yaqdhan al-Arabí —àrab: مطروح بن سليمان بن يقظان الكلبي القضاعي الأعرابي, Matrūḥ ibn Sulaymān ibn Yaqẓān al-ʿArābī— (m. 791 o 792) fou valí de Barcelona (778-792) i de Saragossa (790-791).
Matruh, juntament amb el seu pare Sulayman al-Arabí, valí de Barcelona, es va unir a l'exèrcit de l'emperador Carlemany que es dirigia cap a Saragossa el 778. Com que Saragossa no es va sotmetre, l'emperador va agafar com a ostatges alguns dels aliats que l'havien informat malament, entre ells Sulayman al-Arabí. Matruh i el seu germà Aissó es van aliar amb els vascons i a Roncesvalls derrotaren l'exèrcit franc (778) i alliberaren el seu pare. Sembla que Sulayman va romandre a Saragossa (el seu valí, Hussayn al-Ansarí, estava aliat amb Sulayman) i va enviar a Matruh a governar Barcelona (que incloïa Girona).
El 780, a la mort del seu pare, assassinat a Saragossa, Matruh va passar a ser valí titular de Barcelona i Girona. El 781 l'emir de Còrdova Abd-ar-Rahman I va sotmetre Saragossa i va assolar la Cerdanya. Probablement abans d'això Matruh ja s'havia sotmès a l'emir i, com havia passat amb Hussayn a Saragossa, se'l va reconèixer com a valí de Barcelona.
Se sap que després del 785, quan va perdre Girona, que va passar a mans carolíngies els dos servidors del seu germà Aissó, Amrús —més tard el famós general Amrús ibn Yússuf— i Xabrit van passar al seu servei. Poc després Matruh es va revoltar altra vegada contra l'emir de Còrdova i va apoderar-se d'Osca i Saragossa cap al 789.
El 791 o 792 va ésser assassinat pels seus servidors Amrús i Xabrit. El seu successor fou Sadun, que va ser aliat dels francs.

## Referències

* ↑ Millàs i Vallicrosa, Josep M. Textos dels historiadors àrabs referents a la Catalunya carolíngia. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1987, p. XXVIII. ISBN 8472831175 [Consulta: 5 juliol 2020].
# Matroska

Matroska és un format contenedor de codi obert, un arxiu informàtic que pot contindre una quantitat molt gran de vídeo, audio, imatge o pistes de subtítols dins d'un sol arxiu. La seva finalitat és la de servir com a format d'emmagatzematge universal de continguts audiovisuals i multimedia, com pel·lícules o programes de televisió, videojocs, imatges i textos. No és un codec de video com H.264/MPEG-4 AVC o Theora, sinó que sols un contenidor similar a AVI o a MP4 que permet reproduir l'arxiu tant en ordinadors com en altres dispositius amb la suficient potencia de processament.
"Matroska" és un derivat de matryoshka (Rus: матрёшка [mɐˈtrʲɵʂkə]), la paraula Russa per a les nines de fusta que s'obren i contenen una nina més petita i així successivament.

## Història

El projecte va ser anunciat el 7 de desembre de 2002, com a bifurcació del Contenidor de Format Audiovisual (MCF, les sigles en anglès), després dels desacords entre el desenvolupador principal Lasse Karkkainen i el que seria, immediatament després, fundador de Matroska, Steve Lhomme, sobre l'ús del Meta Llenguatge Binari Extensible (EBML, les sigles en anglés) en comptes d'un altre format binari. Aquest període va coincidir amb una llarga pausa a la programació del MCF pel seu desenvolupador principal, cosa que va provocar que part de la comunitat migres ràpidament cap aquest nou projecte.
Al 2010, es va anunciar que el seu format de audio/video "WebM" es basaría en Matroska conjuntament amb el vídeo VP8 i l'audio Vorbis.
El 31 d'octubre de 2014, Microsoft va confirmar que Windows 10 donaria suport a HEVC i Matroska, d'acord amb un comunicat de Gabriel Aul, cap de "Microsoft Operating Systems Group's Data and Fundamentals Team".

## Referències

* ↑ Especificaciones de Archivo Matroska, Matroska.org.
* ↑ «Windows 10 will play your .MKV and .FLAC files all on its own» (en anglès), 27-11-2014. [Consulta: 18 desembre 2020].
# Melànop

Melànop és el nom dels següents personatges:
* Melànop d'Atenes, ambaixador grec
* Melànop de Cime, poeta mític grec
# Menhir de Perafita

El Menhir de Perafita, és un menhir del terme comunal de Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord), al costat mateix del termenal amb Cervera de la Marenda, al sud-est del petit poble de Perafita.

## Situació

Està situat al sud del terme de Banyuls de la Marenda, ben bé al límit amb Cervera de la Marenda, a ponent de la població de Perafita.

## Característiques

Es tracta d'un menhir, o pedra dreta, en el país.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics de la Catalunya del Nord

## Referències

* ↑ El Menhir de Perafita en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «12 - Banyuls de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. «181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012)». A: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 54. Girona: Institut d'Estudis Gironins, 2013, p. 31-184. Llegir-lo en línia

## Enllaços externs

* Pàgina web de Dòlmens i menhirs Pilar