OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harald de Dinamarca

Harald de Dinamarca, príncep de Dinamarca (Palau de Charlottenlund 1876 - Copenhaguen 1949). Príncep de Dinamarca amb el tracatament inherent d'altesa reial.
Nascut al Palau de Charlottenlund situat a l'est de la capital danesa, Copenhaguen, el dia 8 d'octubre de 1876. Era fill del rei Frederic VIII de Dinamarca i de la princesa Lluïsa de Suècia. Net per via paterna del rei Cristià IX de Dinamarca i de la princesa Lluïsa de Hessen-Kassel i per via materna del rei Carles XV de Suècia i de la princesa Lluïsa dels Països Baixos.
El 28 d'abril de l'any 1909 es casà al Castell de Glücksburg, al nord d'Alemanya, amb la princesa Helena de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Glücksburg, filla del duc Frederic Ferran de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Glücksburg i de la princesa Carolina Matilde de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg. La parella s'instal·là a Copenhaguen. Tingueren cinc fills:
El príncep Harald observà amb consternació la simpatia que dispensava la seva muller al moviment nacionalsocialista durant la Segona Guerra Mundial. Aquest fet provocà importants discrepàncies entre la família del príncep Harald i la resta de la família reial, principalment amb el rei Cristià X de Dinamarca que era qui encapçalava la resistència nacional en contra dels alemanys.
El príncep Harald morí el 30 de març de 1949 a Copenhaguen, la seva muller ho faria 13 anys després a Hellerup.
# Goz Beïda

Goz Beïda (en àrab قوز بيضة, Qūz Bayḍa) és la capital de la regió de Sila (o Dar Sila), al Txad i també és el centre administratiu del departament de Kimiti. Abans de 2008, Goz Beïda era part del antic departament de Sila de la regió d'Ouaddaï.
Goz Beïda es troba a 70 quilòmetres de la frontera del Txad amb la regió occidental de Darfur al Sudan. La ciutat s'ha vist greument afectada pel conflicte de Darfur, que s'ha estès a la zona circumdant i ha donat lloc al fet que un gran nombre de refugiats visquin a la ciutat.
La ciutat està comunicada amb l'aeroport de Goz Beïda.

## Referències

* ↑ «Ordonnance n° 002/PR/08 portant restructuration de certaines collectivités territoriales décentralisées». Government of Chad, 19-02-2008. Arxivat de l'original el 4 març 2016.
* ↑ O'Reilly, Finbarr. «Chad rebels attack town, EU troops come under fire». Reuters, 14-06-2008. [Consulta: 15 juny 2008].
* ↑ Pogatchnik, Shawn. «Rebels attack eastern Chadian town, aid worker says». International Herald Tribune, 14-06-2008. [Consulta: 15 juny 2008].

## Enllaços externs

* 14,000 refugiats dins campament prop de Goz Beïda
* Informe d'UNHCR de Goz Beïda
# Guillermo Fraile

Guillermo Fraile Martín O.P. (10 de febrer de 1909, Yecla de Yeltes, Espanya - 20 de juliol de 1970, París, França) fou un frare dominic i filòsof espanyol. La seva obra més important fou Historia de la Filosofía (1956-1985) a l'editorial BAC, que deixà inacabada a la seva mort el 1970 i que fou finalitzada per fra Teófilo Urdánoz.
Va ingressar a l'Orde de Predicadors el 1927 a Corias (Astúries), on després del noviciat, feu els estudis de filosofia i teologia, dedicant-se immediatament a l'ensenyament de la filosofia.
Des del 1933 ensenyà ininterrompudament fins a la seva mort, primer en les seves diverses disciplines sistemàtiques: cosmologia, psicologia, crítica del coneixement, i des del 1937, la història de la filosofia, en la docència i investigació de la qual perseverà la resta de la seva vida.
En ser creada la facultat de filosofia de la Universitat Pontifícia de Salamanca hi fou cridat com a professor de història de filosofia. Des del 1956 regentà la càtedra com a ordinari, primer de tota la matèria, després de la part antiga, fins a finalitzar el curs el 1970.
La seva tasca docent alternava amb una intenta tasca apostòlica com a orador sagrat i com a conferenciant acadèmic. Són innombrables els discursos i conferències que pronuncià a universitats i centres acadèmics de tot Espanya, sempre amb la mateixa lucidesa i brillant estil oratori.
Amb la seva activitat docent començà també la seva tasca d'escriptor, afavorida per la seva formació literària. El seu primer fruit al públic fou un comentari, en extrem elogiós, a la producció filosòfica d'Ortega y Gasset amb ocasió de la primera edició conjunta dels seus escrits, Las obras de Ortega y Gasset a La ciencia tomista (1933).
La seva col·laboració assídua sobre temes filosòfics comença quan és nomenat director de La ciencia tomista (1937-1945). La seva obra màxima com a escriptor i investigador, emperò, és la seva monumental i coneguda Historia de la filosofía (1956-1985), escrita juntament amb Teófilo Urdánoz i que causà un gran impacte en els especialistes i en el públic culte una obra de tan clara, harmònica i profunda exposició dels sistemes, de tant rigor científic mitjançant el constant contacte amb les fonts i de tan exuberant i gairebé exhaustiva erudició d'autors, dates i dades bibliogràfics.
# Guillermo Franco

Guillermo Luis Franco Farcuason, més conegut com a Guille Franco, va néixer el 3 de novembre de 1976 a Corrientes, (Argentina) és un jugador professional de futbol, que recentment finalitzà el seu contracte amb el Chicago Fire de la Major League Soccer. És argentí de naixement, però es va criar en Mèxic.

## Biografia

Debutà en el futbol professional amb la samarreta de l'equip argentí del San Lorenzo en la temporada 1995-1996 fins a la temporada 2001-2002, jugant 96 partits amb 23 gols. Fou aquí on va gaudir dels seus primers títols, amb dos lligues del Troneig Clausura de l'Argentina. Després de 7 anys en Argentina se n'anà al Monterrey de Mèxic on milità 4 temporades amb la samarreta blanc-i-blava i disputà 101 partits marcant fins a 47 gols.
A la meitat de temporada 2005-2006, ja al gener, el Vila-real CF es va interessar pel jugador mexicà i fitxà pel submarí groc, on disputà la Champions League, arribant a les semifinals del torneig més important a nivell mundial. A la temporada 2007-08, aconseguí el subcampionat de Lliga amb el Vila-real CF. Posteriorment jugà al West Ham United FC.
És internacional amb la selecció de futbol de Mèxic.

## Palmarès

* Campió en el Campionat argentí de futbol (Torneig Clausura), amb el San Lorenzo.
* Campió de la Copa Mercosur amb el San Lorenzo.
* Semifinalista de la Champions League amb el Vila-real CF (2006).
* Subcampió de la temporada 2007-08 amb el Vila-real CF.

## Referències

* ↑ Franco signs Arxivat 22-9-2009 a Wayback Machine. www.whufc.com
* ↑ West Ham chiefs pay for striker with their own money Arxivat 28-9-2009 a Wayback Machine. www.thisislondon.co.uk
* ↑ Tom Bryant «Guillermo Franco signs for West Ham | Football | guardian.co.uk». Guardian [Londres], 17-09-2009 [Consulta: 28 juny 2010].

## Enllaços externs

* Web Oficial
* MedioTiempo.com Perfil Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
Rafa Márquez amb Mèxic - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2006
1 Sánchez •
2 Suárez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Osorio •
6 Torrado •
7 Sinha •
8 Pardo •
9 Borgetti •
10 Franco •
11 Morales •
12 Corona •
13 Ochoa •
14 Pineda •
15 Castro •
16 Méndez •
17 Fonseca •
18 Guardado •
19 Bravo •
20 García •
21 Arellano •
22 Rodríguez •
23 Pérez •
Seleccionador: La Volpe
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de Futbol 2010
1 Pérez •
2 Rodríguez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Osorio •
6 Torrado •
7 Barrera •
8 Castro •
9 Franco •
10 Blanco •
11 Vela •
12 Aguilar •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Juárez •
17 dos Santos •
18 Guardado •
19 Magallón •
20 Torres •
21 Bautista •
22 Medina •
23 Michel •
Entrenador: Aguirre :
# Helkir

Helkir és un tipus de mina terrestre antihelicòpter dissenyada per la companyia austríaca Hirtenberger, feta a base de materials metàl·lics que funciona a través de dos diferents tipus de detectors electrònics. Aquesta mina té un sensor acústic i un sensor infraroig, una vegada que la mina és activada, el sensor acústic rep el senyal d'algun so considerable, llavors, aquest dispositiu encén el detector d'infraroig situat coaxialment amb l'ogiva, el qual, al registrar un senyal de calor important, fa explotar la mina, expulsant els fragments de la càrrega explosiva direccional cap al blanc, de manera que es pot penetrar 6 mm d'acer reforçat a 50 m de distància i 2 mm d'acer regular a 150 m.

## Referències

* ↑ Jane's Defence Weekly (en anglès). Jane's Defence Weekly, 1990, p. 1146.
* ↑ Wirtschaftswoche (en alemany). 48. Wirtschaftswoche, 1993, p. 36.
* ↑ Wehrtechnik (en alemany). Volum 24. Wehr und Wissen Verlagsgesellschaft, 1992, p. 68.

## Enllaços externs

* http://maic.jmu.edu/ordata/srdetaildesc.asp?ordid=5755
* http://www.janes.com/articles/Janes-Military-Vehicles-and-Logistics/Hirtenberger-HELKIR-Electronic-Fuze-System-for-Anti-helicopter-Mines-Austria.html
* http://www.pmulcahy.com/mines/austrian_mines.html
* http://www.hirtenberger.at
# Hell's Kitchen (Manhattan)

Hell's Kitchen (en català La cuina de l'infern) és un barri de Manhattan a New York, delimitat pels carrers 34 i 59, per la Vuitena Avinguda i el riu Hudson. Situat al nord de Chelsea i a l'oest del Midtown, el barri és també conegut sota el nom de Clinton o Midtown West.

## Origen del nom

S'havia emprat abans aquesta expressió per a anomenar un barri amb força prostitució del sud de Londres. Se'n troba la primera referència en relació amb New York a l'edició del New York Times datada del 22 de setembre de 1881, en resposta al reportatge d'un periodista que havia visitat el barri amb la policia per cobrir un succés d'homicidis múltiples. Parlava d'"Hell's Kitchen" a propòsit d'un immoble del carrer 39 i la Desena Avinguda, i declarava que la zona sencera era "probablement la més repugnant de tota la ciutat".
Existeixen altres explicacions possibles en relació amb l'origen d'aquest nom:
* Un policia veterà, Dutch Fred The Cop, mirava amb el seu company d'equip principiant uns aldarulls al barri. El jove hauria declarat: "Aquest lloc és un infern". A què Fred hauria replicat: "L'infern té un clima temperat. Aquí, és la cuina de l'infern"
* Es podria també tractar de la deformació del nom d'un restaurant alemany, instal·lat al barri: "Heil's Kitchen", és a dir la "Cuina de la salvació".

## Clinton

En els darrers anys, el barri ha estat rehabilitat i la seva població ha evolucionat cap a capes socials superiors, com altres zones de Manhattan. En conseqüència, el seu altre nom, Clinton, s'ha fet més popular.
El terme Clinton prové de DeWitt Clinton, alcalde de Nova York i governador de l'Estat de Nova York, al segle xix. El barri va ser construït a les terres de la seva antiga granja. S'hi troba d'altra banda un jardí públic anomenat DeWitt Clinton Park.

## Un barri viu

Hell's kitchen és un dels indrets preferit per anar a sopar a la ciutat, ja sigui per als turistes o els novaiorquesos. Una de les majors animacions de carrer, la Ninth Avenue Association's International Food Festival, s'estén del carrer 37 al 57 un cap de setmana de final de maig.
Es troben al barri diversos estudis de televisió o de gravació: el CBS Broadcast Center, el Black Entertainment Television's 106 & Park show, els Sony Music Studios i el Right Track Recording's Studio.
L'emissió satírica de Comedy Central, el Daily Show amb Jon Stewart, també és gravat a Hell's Kitchen.

## Hell's Kitchen a la cultura popular

El barri ha servit sovint de decorat o de referència a la cultura popular novaiorquesa, ja sigui en literatura, en cançó, a la televisió o al cinema.

## Enllaços externs

* Hell's Kitchen magazine
* Hell's Kitchen Online
* Clinton Community Garden
* Hell Kitchen Film de fin d'études Arxivat 2010-12-02 a Wayback Machine.
# Hostal del Vilar

Hostal del Vilar és una masia de Sant Agustí de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta basilical. La teulada central és a dues vessants i les laterals d'una vessant. A la façana principal hi ha una portalada rectangular de pedra treballada amb una llinda de data 1756. En el segon pis hi han tres voltes d'arc rebaixat on hi ha el graner i al primer pis finestres de pedra treballada. La planta baixa està ocupada pel bestiar. Al costat dret de la casa hi ha un edifici més recent. Davant la casa hi ha un pou i un abeurador de pedra.

## Història

L'Hostal del Vilar dona nom a la fira que es realitza el 28 de setembre, coincidint amb la data que els ramats baixaven de la muntanya per hivernar a la plana. Sembla que la seva celebració es remunta a dos segles enrere. Fins al 1965 fou masoveria del Vilar de Sant Boi.

## Referències

* 1 2 «Hostal del Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2017].
# Habicht

El Habicht (anomenat també Hager o Hoger) és una muntanya de 3.277 msnm dels Alps de l'Stubai, als Alps Rètics orientals. Està situada al Tirol (Àustria). El nom significa literalment "falcó perdiguer" en alemany.

## Ruta normal

L'aproximació es fa des de la vall de Gschnitzt o de l'Stubai fins a la Innsbrucker Hütte. Des d'aquest refugi, situat al coll Pinnisjoch, l'ascensió té tres parts de grimpada (UIAA I), assegurades amb cables. En cas de terreny moll o glaçat poden ser perilloses. Part de la ruta passa per un camp de neu.

## Referències

* ↑ «Innsbrucker Hütte (Aufstieg)» (en alemany). Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2013. [Consulta: 9 octubre 2013].
* ↑ «Der Habicht 3277m» (PDF) (en alemany). Arxivat de l'original el 2 de novembre 2013. [Consulta: 9 octubre 2013].
* ↑ «Normal Route from Innsbruck Hut» (en anglès). [Consulta: 9 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Innsbrucker Hütte (en alemany)
* Habicht a Summitpost.org (en anglès)
# Habib ibn al-Muhàl·lab

Habib ibn al-Muhàl·lab al-Azdí (àrab: حبيب بن المهلب الأزدي, Ḥabīb b. al-Muhallab al-Azdī) fou governador del Sind (715-720) membre de la família dels muhal·làbides.
Fou nomenat pel califa Sulayman ibn Abd-al-Màlik. El 720 el seu germà Yazid ibn al-Muhàl·lab es va revoltar a Bàssora i va morir i els seus seguidors van marxar a Sind, on Habib conservava el govern. Però ja havia estat destituït i quan els refugiats foren morts o capturats i enviats a Síria on foren executats.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Muhallabids».
# Herbert Scarf

Herbert Eli Scarf (Filadèlfia, 25 de juliol de 1930 - Nova York, 15 de novembre de 2015) fou un matemàtic i economista estatunidenc. Fill d'immigrants jueus provinents d'Ucraïna i Rússia, es graduà en matemàtiques a la Universitat de Temple i es doctorà, també en matemàtiques, a la Universitat de Princeton. Treballà per la RAND Corporation i a la Universitat Stanford fins que, finalment, s'incorporà com a professor a la Universitat Yale, de la que era Sterling Professor Emeritus of Economics a la seva mort.
Fou president de la Econometric Society el 1983. Fou membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units, l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències, la Sociedad Filosòfica Americana, i soci d'honor (distinguished Fellow) de l'American Economic Association. Four guadonat amb el Lanchester Prize i el John von Neumann Theory Prize.
Scarf realitzà contribucions fonamentals a la teoria de jocs i a la teoria de l'equilibri general. És conegut per haver desenvolupat un algoritme, l'Scarf algorithm, que permet la computació d'equilibris generals i que és la base dels models d'Equilibri General Computable. L'aplicació d'aquest algoritme permet avaluar els efectes de canvis en política fiscal o canvis en estratègies comercials. D'altra banda, també contribuí a l'estudi de les economies amb indivisibilitats i en la gestió d'inventaris. En aquest últim camp, demostrà l'optimalitat de les regles (S, s).

## Publicacions destacades

* Hansen, T; Scarf, Herbert. The Computation of Economic Equilibria. Yale University Press. ISBN 0300016409. Arxivat 2015-12-18 a Wayback Machine.
* Scarf, Herbert. «The optimality of (S, s) policies in the dynamic inventory problem». A: Arrow, Karlin, Suppes. Mathematical Methods in the Social Sciences, 1959: Proceedings of the First Stanford Symposium. Stanford University Press, 1960, p. 196-202.
* Debreu, Gerard; Scarf, Herbert «A limit theorem on the core of an economy». International Economic Review, 4, 3, 1963.

## Referències

* 1 2 3 Roberts, Sam «Herbert Scarf, an Economist’s Mathematician, Dies at 85». The New York Times, 21-11-2015 [Consulta: 17 desembre 2015].
* 1 2 3 Dekel, Eddie. «In Memoriam». The Econometric Society. [Consulta: 17 desembre 2015].

## Bibliografia

* Arrow, Kenneth; Kehoe, Timothy «Herbert Scarf's Contributions to Economics». Journal of Economic Perspectives, 8, 4, 1994.
# Herbert Selpin

Herbert Selpin (Berlín, 29 de maig del 1902 (o 1904) - Berlín, 1 d'agost del 1942) fou un director de cinema i guionista alemany.

## Biografia

Després de cursar els seus estudis de medecina a Berlín, Selpin treballà com a ballarí, boxejador, bibliotecari, venedor d'art, entre altres coses. Selpin fou posteriorment empleat per la filial europea de la Fox Film Corporation, on ocupà diversos càrrecs, entre ells, el 1927, el d'assistent de director, en aquest cas, de Walter Ruttmann.
Després de diversos càrrecs com a editor, Selpin va rebre la seva primera oportunitat com a director de Chauffeur Antoinette, publicada el 1931 per Excelsior Films. Els dos anys següents, tindria conflictes amb el Partit Nacional Socialista dels Treballadors Alemanys per la seva simpatia envers els britànics. A partir del 1933 començà a fer pel·lícules propagandístiques per als estudis d'Ufa, que estava llavors sota el control del ministeri de propaganda nazi. Després de diverses pel·lícules de propaganda que no foren ben rebudes (Schwarzhemdenen (1933), Die Reiter von Deutsch-Ostafrika (1934) i Alarma a Pekín (1937)), Selpin tindria el seu primer èxit el 1941 amb Carl Peters, una pel·lícula antibritànica. Aquesta fou seguida d'una altra pel·lícula de propaganda alemanya.
Però els seus problemes van sorgir quan feu la pel·lícula de Titanic (el 1943). Seria empresonat durant el rodatge de la pel·lícula per declaracions negatives sobre la Wehrmacht. Segons les autoritats, fou trobat mort a la seva cel·la l'u d'agost del 1942. Mai no quedà clar si fou suïcidi o assassinat. La pel·lícula fou acabada sota la direcció de Robert Klinger.

## Filmografia

* Die Abenteuer eines Zehnmarkscheines (1926) - ajudant de direcció
* Ariane (1930/31) - editor
* So lang noch ein Walzer von Strauß erklingt (1931) - editor
* Opernredoute (1931) - editor
* Eine Nacht im Grandhotel (1931) - editor
* Die Sache August Schulze (1931) - editor
* Der ungetreue Eckehart (1931) - editor
* Chauffeur Antoinette (1931) - director
* Der Läufer von Marathon (1932–1933) - editor, ajudant de direcció
* Schwarzhemden (1933) – director de la versió alemanya
* Zwischen zwei Herzen (1933–1934) - director
* Mädels von heute (1933) - director
* Kleiner Mann - was nun? (1933) - editor, guió, ajudant de direcció
* Der Traum vom Rhein (1933) - director
* Die Reiter von Deutsch-Ostafrika (1934) - director
* Der Springer von Pontresina (1934) - director
* Le domino vert (1935) - director
* Ein idealer Gatte (1935) - director
* Der grüne Domino (1935) - director
* Spiel an Bord (1936) - director, guió
* Romanze (1936) - director
* Die Frau des Anderen (1936) - director
* Die rote Mütze (1937) - director
* Alarm in Peking (1937) - director, guió
* Wasser für Canitoga (1938–1939) - director
* Sergeant Berry (1938) - director
* Ich liebe Dich (1938) - director, guió
* Ein Mann auf Abwegen (1939–1940) - director
* Trenck, der Pandur (1940) - director
* Carl Peters (1940–1941) - director, guió
* Geheimakte WB 1 (1941–1942) - director, guió
* Titanic - director, guió
# Hinsbourg

Hinsbourg (en alsacià Hínschburi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2008 tenia 107 habitants. Limita al nord-est amb Puberg, a l'est amb Zittersheim, al sud-est amb la Petite-Pierre, al sud-oest amb Struth i a l'oest amb Frohmuhl.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 101 | 112 | 87 | 80 | 85 | 106 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Gilbert Reutenauer | |
# Howardevansita

La howardevansita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany i dona nom al grup de la howardevansita. Rep el seu nom en honor del Dr. Howard Evans Jr., del U.S. Geological Survey.

## Característiques

La howardevansita és un fosfat de fórmula química NaCuFe₂(VO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1987. Cristal·litza en el sistema triclínic. És una espècie estructuralment relacionada amb la grigorievita i la koksharovita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la howardevansita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Es forma com a sublimat provinent dels gasos volcànics. Va ser descoberta l'any 1987 al volcà d'Izalco, al departament de Sonsonate, El Salvador, l'únic indret on ha estat trobada, on es troba associada a altres minerals com la thenardita i la wulfenita túngstica, una varietat de wulfenita que conté tungstè.

## Referències

* ↑ «Howardevansite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 setembre 2016].
* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374. D.L. B-38531-2010 [Consulta: 6 setembre 2016].
# Howardita

Les howardites són un grup de meteorits que pertanyen a la classe de les acondrites asteroidals. Formen part del clan dels meteorits HED, perquè provenen de la superfície de l'asteroide (4) Vesta. Hi ha més de 300 meteorits howardites coneguts. Reben el seu nom per Edward Howard, un pioner en meteorits.

## Característiques

Les howardites són unes bretxes de regolites formades majoritàriament per fragments d'eucrita i diogenita, tot i que també es poden trobar còndrules carbonatades i fusions d'impacte. La roca formada per l'impacte, va ser soterrada posteriorment per impactes més nous, i litificada a causa de la pressió de les capes superposades. Les bretxes de regolites no es troben a la Terra a causa de la falta de regolita en cossos que tenen una atmosfera. Una divisió arbitrària entre les howardites i les eucrites polimètiques és una proporció de 9:1 d'eucrites a fragments de diogenites.

## Referències

* ↑ Harry Y. McSween, Meteorites and their parent planets. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0-521-58751-4, ISBN 978-0-521-58751-8. - p.129
* ↑ Howardite - daviddarling.info
* ↑ «Search the Meteoritical Bulletin Database: Howardites» (en anglès). Meteoritical Bulletin Database. [Consulta: 11 setembre 2017].
# Heterocercus

Heterocercus és un gènere d'ocells de la família dels píprids (Pipridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* Heterocercus aurantiivertex - manaquí de coroneta taronja.
* Heterocercus flavivertex - manaquí de coroneta groga.
* Heterocercus linteatus - manaquí de coroneta encesa.