OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llàgrimes de Job

Les llàgrimes de Job (Coix lacryma-jobi), és una planta tropical de la família de les gramínies (Poaceae) originària de l'est d'Àsia i de la península de Malàisia però també conreada en jardins. És una planta de cicle anual que s'ha naturalitzat al sud dels Estats Units i a la zona tropical del Nou Món. La forma de les seves llavors recorda la de les llàgrimes i Job és el personatge bíblic conegut per haver patit molt.

## Usos

* En medicina tradicional xinesa es diu Yi Yi Ren i es considera diurètica.
* Es fa servir per fer el licor anomenat Baijiu.

## Referències

* ↑ L'officine, Dorvault, 23e édition, 1995

## Enllaços externs

* Job's Tears Arxivat 2006-12-01 a Wayback Machine.
* Sorting Coix names
* Coix Lacryma (Semen Coicis) listed in ingredients info (Beverly Hills Nutraceuticals) Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine.
* Flora of China, Vol. 22, pp. 648-649, Online
* James A. Duke: Handbook of Energy Crops, 1983.
# Residència Sant Josep

La Residència Sant Josep és un casal d'assistència benèfica de Puig-reig actualment constituït com a entitat privada d'iniciativa social, que es va crear com a Hospital de Pobres el 1926. La Residència Sant Josep és un centre sociosanitari assistit i ofereix els serveis de residència assistida i de centre de dia per a gent gran amb una capacitat de 114 places.
La iniciativa de la construcció de l'Hospital de Sant Josep a Puig-reig va tenir l'objectiu d'atendre les necessitats sociosanitàries d'una població obrera en situació de precarietat. L'obra fou finançada pels fabricants de les colònies industrials del poble, especialment per la família Prat que en va cedir els terrenys i pels Pons que en van pagar les obres. L'acord de construcció es va signar l'11 de desembre de 1912 i fou inaugurat, encara amb les obres no acabades, el 1926. Tenia aleshores una cabuda de 16 llits i era regentat per les germanes Franciscanes Missioneres de la Nativitat de la Mare de Déu, les Darderes. Per subscripció popular i amb donatius, en els quals el Doctor Llaveries fou especialment generós, hom va procedir a l'ampliació i remodelació d'unes obres que s'inauguraren el 7 de gener de 1975, arribant a tenir 92 llits.
El 2016 els avis van fer una exposició d'art. El 2018 usuaris i treballadors de la residència Sant Josep de Puig-reig es van repartir 880.000 euros de La Grossa.
El 2020 la residència acollia 114 residents i hi treballaven unes 80 persones. En el context de la pandèmia de la covid-19, al mes d'abril del 2020 la residència va fer una crida per trobar auxiliars de geriatria. El maig del 2020 tots els avis i el personal van donar negatiu de coronavirus en les proves PCR.

## Referències

* ↑ «Departament d'Acció Social i Ciutadania». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2014. [Consulta: 9 agost 2014].
* ↑ Pons Serra; Serra Rotés, Núria i Rosa «Faustí Llaveries Viladomiu: Metge de Puig-reig (1898-1982)». Gimbernat, 49, 2008, pàg. 251-262. ISSN: 0213-0718.
* ↑ Regió7 «Els avis de la residència Sant Josep de Puig-reig protagonitzen una exposició d'art». Regió 7.
* ↑ «Usuaris i treballadors de la residència Sant Josep de Puig-reig es reparteixen 880.000 euros de La Grossa», 03-01-2018. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ NacióBerguedà. «La Residència Sant Josep de Puig-reig fa una crida per trobar auxiliars de geriatria | NacióBerguedà». [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ Canturri, Marc. «Cap positiu entre els 114 residents i els 80 treballadors de la residència Sant Josep de Puig-reig», 05-05-2020. [Consulta: 13 juliol 2020].
# Walcourt

Walcourt (en való Walcoû) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona a la confluència de l'Eau d'Heure i de l'Yves a la conca del Mosa. A la fi del 2013 tenia 18.210 habitants.
Comprèn les localitats de Walcourt, Berzée, Castillon, Chastrès, Clermont, Fontenelle, Fraire, Gourdinne, Laneffe, Pry, Rognée, Somzée, Tarcienne, Thy-le-Château, Vogenée i Yves-Gomezée.

## Agermanaments

* Ratzeburg (Alemanya)
# Biblioteca nacional

Una biblioteca nacional és la institució on es diposita, recull, preserva i difon el patrimoni bibliogràfic (llibres, diaris, revistes, fulletons, enregistraments, etc.) d'un país. A diferència d'una biblioteca pública, aquesta està integrada per col·leccions úniques i històriques d'accés restringit al públic en general. Conté, per exemple, primeres edicions d'obres històriques. A diferència d'un Arxiu Nacional, no guarda els documents administratius, legals o col·leccions d'institucions públiques o particulars.
Com a custodi del patrimoni d'una nació, en la majoria dels casos per llei, certa quantitat d'exemplars de les obres impreses o produïdes a altres suports al país s'han de dipositar a la biblioteca nacional. Aquesta mesura, coneguda com a dipòsit legal, també serveix per registrar i constatar els drets d'autor. El dipòsit legal es va establir per primer cop a França el 1537 amb l'objectiu d'omplir les biblioteques reials, que més endavant esdevindrien biblioteques nacionals. Els fons de les Biblioteques nacionals també poden provenir de donacions de col·leccions privades.
Les biblioteques nacionals estan obligades a preservar i conservar el patrimoni bibliogràfic del país, per la qual cosa han de mantenir unes condicions òptimes de conservació, on s'inclouen les condicions ambientals (temperatura, ventilació, humitat, il·luminació...) i les condicions de seguretat (vigilància, accés restringit, sistemes contra-incendis...)
En el cas d'Amèrica i Espanya les seves respectives biblioteques nacionals es troben agrupades en l'Associació d'Estats Iberoamericans per al desenvolupament de les Biblioteques Nacionals d'Iberoamèrica (ABINIA, 1989).
The European Library (la Biblioteca Europea) és l'estament destinat a integrar les existències de les biblioteques nacionals europees.
Al voltant del 2012, el 42 % de les biblioteques nacionals que tenien lloc web en anglès utilitzaven tecnologies de la Web 2.0.

## Orígens

Les primeres biblioteques nacionals van tenir els seus orígens a les col·leccions reials del sobirà o d'algun altre cos suprem dels estats.
Un dels primers plans per als edificis de les biblioteques nacionals va ser ideat pel matemàtic anglès John Dee, que el 1556 va presentar a Maria I d'Anglaterra un pla visionari per a la conservació de llibres, manuscrits i registres antics i la fundació d'una biblioteca nacional, però la seva proposta no es va dur a terme.

## Vegeu també

* Arxiu Nacional de Catalunya (ANC)
* Biblioteca de Catalunya
* Biblioteca Nacional de España

## Referències

* ↑ ATI. «Catalogació / Professionals / Inici - Biblioteca Nacional de Catalunya». [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ «The missions of the BnF» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ Walia, Paramjeet K.; Gupta, Monika «Application of web 2.0 tools by national libraries». Webology, 9, 2, 2012.
* ↑ Fell-Smith, Charlotte, m. 1937.. John Dee (1527-1608). Constable & Company, Ltd, 1909.

## Enllaços externs

* IFLA - National Libraries Section (anglès)
* Llistat de Biblioteques i Arxius de la pàgina oficial del Ministeri de Cultura d'Espanya
# Eubi

* Per a altres significats, vegeu «Eubi de Tebes».
Eubi, en llatí Eubius, en grec antic Εὔβιος, fou un filòsof estoic grec. Va néixer a Ascaló, al sud de la Celesíria a la frontera amb Egipte. Únicament l'esmenta Esteve de Bizanci.

## Referències

* ↑ 1.Eubius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 60
# Txernoretxenski

Txernoretxenski (en rus: Чернореченский) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 541 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Luisa Cervera

«Luisa Cervera» té aquests significats:
* Luisa Cervera, poeta valenciana;
* Luisa Cervera, jugadora peruana de voleibol.
# Brunyols de l'Empordà

Els Brunyols de l'Empordà tal com s'anomenen a l'Empordà, i no pas bunyols, és un plat de postres que es comença a menjar per Quaresma i és durant la Setmana Santa quan té el seu moment culminant. Els ingredients per elaborar-los són: farina, aigua o llet, llevat de París, sal, matafaluga, greix de porc, oli d'oliva o mantega, llimona, ous, sucre, xiliandria, massa mare, anís o garnatxa. La forma habitual és inflada, com d'una esfera aixafada i la seva textura és compacta tirant més aviat a densa. Una de les seves característiques diferencials és el lleuger gust de matafaluga i que no tenen forat. Es poden trobar en pastisseries i fleques de l'Empordà.

## Ingredients

Els ingredients per elaborar-los són:
* farina
* llet
* llevat de París
* sal
* matafaluga
* greix de porc
* oli d'oliva
* mantega
* llimona
* ous
* sucre
* xiliandria
* massa mare
* anís
* Canyella

## Diferències

Els Brunyols a difèrencia dels Bunyols son molt més densos i tenen un gust especial a Matafaluga i a Xiliandria unes espècies molt bones i amb un sabor molt especial que a no tothom li pot agradar. Molta gent que els prova no els agrada perque tenen un gust molt fort i si no estas molt acostumat et pot sentar malament, però la gent que ja en menja desde ben petit els Brunyols son una delícia i esta tot l'any esperant la Setmana Santa per poder fer-ne. Normalment es fan en família, primer fas la massa i els pastes barrejant tots els ingredients, després es deixen reposar i que allevin multiplicant el seu volum per tres. Finalment es fregeixen amb molt d'oli. La tradició marca que es comparteixen entre els veïns d'aquesta manera cada veï porta una plateta plena de Brunyols i així els veïns poden tastar els teus Brunyols i tu els seus. En alguns casos la gent els posa sucre per sobre, preferiblement sucre fi i glacé. Molta gent es confon i es pensa que els Brunyols i els Bunyols son el mateix però els Brunyols i els Bunyols son pastes completament diferents amb gustos diferents.

## Marca de garantia Productes de l'Empordà

Els Brunyols de l'Empordà són un producte adherit a la Marca de garantia Productes de l'Empordà. Els pastissers i flequers adherits a Productes de l'Empordà han de superar periòdicament els controls d'un laboratori alimentari que en certifica la qualitat en les diferents fases del producte per tal de rebre'n la certificació.
És un segell alimentari que té per objectiu personalitzar i reconèixer els productes propis de l'Empordà i ajudar a promocionar-ne la comercialització. Aquest distintiu certifica la qualitat i l'origen empordanès dels productes.

## Referències

* ↑ «Brunyols de l'Empordà». Consells Comarcals del Baix i Alt Empordà, 30-07-2015. Arxivat de l'original el 2016-04-08 [Consulta: 30 setembre 2015]. Arxivat 2016-04-08 a Wayback Machine.
* ↑ «L'Empordà explota la seva marca alimentària». Gastroteca.cat, 30-11-2010. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2015. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Rupert Probst

Rupert Probst (Oberndorf bei Salzburg, estat de Salzburg, 3 de juliol de 1981) és un ciclista austríac, professional del 2004 fins al 2012.
El seu germà Stefan també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès

* 2007
** Campió d'Àustria en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Rupert Probst a ProCyclingStats
# Walcott (Dakota del Nord)

Walcott és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 189 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walcott tenia 189 habitants, 78 habitatges, i 49 famílies. La densitat de població era de 71,5 hab./km².
Dels 78 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 2,6% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.458 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 17.321 $. La renda per capita de la població era de 16.173 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walcott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walcott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Bonavista (desambiguació)

«Bonavista» té aquests significats:
# Estat Shan (Sud)

Estat Shan (Sud) oficialment Shan State (South) és una divisió de l'estat Shan de Birmània que correspon a grans trets a la divisió dels Estats Shan Meridionals sota els britànics. La ciutat principal és Taunggyi que és capital també de l'estat Shan. Està dividida en diversos townships.
Vegeu: Estat Shan i Estats Shan Meridionals
# Txerntsi

Txerntsi (en rus: Чернцы) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 918 habitants.
# Luisa Cervera (poeta)

Luisa Cervera (Requena, 1848 - València, 26 de febrer de 1924) fou una lliurepensadora i poeta valenciana.
Neix en el si d'una família probablement d'ideologia republicana. En un context social en el qual les dones amb prou feines eren conegudes en l'esfera pública, Luisa es va definir com a lliurepensadora i va ser col·laboradora habitual de la revista La Antorcha Valentina (1889-1896), vinculada a la lògia Puritana de València. Entre els objectius de l'esmentada publicació, es trobaven la defensa del lliure pensament, la modernització de la societat i la promoció d'un canvi en el sistema educatiu espanyol.
La Antorcha Valentina mantenia, a més, un clar compromís amb l'emancipació de les dones, la qual cosa va permetre a Luisa i a altres lliurepensadores denunciar en les seues pàgines la falta d'instrucció femenina i demandar per a elles una educació racional i laica, allunyada del control de la jerarquia eclesiàstica. Paral·lelament, Luisa Cervera participava com a oradora en les conferències del Círculo de Instrucción y Recreativo, on defensava els mestres racionalistes assetjats per les autoritats locals que seguien les ordres de l'Església catòlica.
Posicionada políticament a favor de sectors que defensaven la llibertat de cultes, la tolerància, la pau i la llibertat política, va ser coneguda també per col·laborar en el periòdic republicà El Pueblo i per ser una poeta notable. Majoritàriament, els seus poemes es caracteritzaven per exaltar les «lleis del Progrés» que la República hauria de portar, per denunciar la irracionalitat de la Guerra de Cuba o per glossar la figura i l'obra d'insignes lluitadors democràtics injustament perseguits.
La defensa de l'emancipació de les dones i les seues aficions artístiques la van fer compartir amistat amb la cèlebre escriptora Rosario d'Acuña. Ambdues van formar part de les primeres xarxes femenines i feministes que, sobretot en ciutats de l'arc mediterrani com Barcelona, València i Màlaga, van escriure en la premsa o van participar en actes republicans o lliurepensadors reivindicant la inclusió femenina en els beneficis de la ciutadania.
Amb motiu de la seua mort, el diari El Pueblo publicava una semblança de la seua vida, en què la definia com a «dama de preclara intel·ligència i d'altíssimes virtuts morals i cíviques, posades sempre desinteressadament al servei de la democràcia, de la llibertat i de tota causa noble i justa». El dia 27 de febrer de 1924 va ser soterrada a la ciutat de València, en un acte «purament civil».

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Luisa Cervera». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Roman Michalík

Roman Michalík (Valašské Meziříčí, 2 de maig de 1974) és un antic pilot d'enduro txec de renom internacional. Al llarg de la seva carrera en va guanyar un Campionat del món de 125cc 2T (1998) i tres d'Europa, dos d'ells (els de 2006 i 2007) absoluts.

## Biografia

El seu pare, Vladimír (conegut com a Palič), era un pilot de motociclisme. Ja el 1985, a onze anys, Roman Michalík va ser campió nacional de vehicles de descens (els típics que es fan servir per a les "baixades d'andròmines"). Va debutar al Campionat del Món d'enduro el 1991 i el 1998 en va guanyar el títol en la categoria de 125 cc 2T. Aquell any també va guanyar el títol de campió d'Europa de la mateixa cilindrada i obtingué el premi "Casc d'Or" com a millor pilot de motociclisme de la República Txeca. Durant anys, va formar part de l'equip txec pel Trofeu als Sis Dies Internacionals d'Enduro. Els anys 2006 i 2007 va ser campió d'Europa d'enduro absolut i tot seguit es va retirar de la competició internacional, tot i que va seguir competint a la República Txeca i va participar també en curses d'automobilisme, com ara per exemple el Ral·li de Valàquia.
Actualment, Michalík viu a Krhová, al districte de Vsetín. Té estudis de mecànic d'instruments i equips de mesura i treballa a l'empresa familiar fundada pel seu pare, Moto Palič, dedicada a la importació i venda de subministraments per a motociclistes i de motocicletes de la marca Beta.

## Palmarès

* 1 Campionat del món d'enduro 125cc 2T (1998)
* 3 Campionats d'Europa:
** 2 de classe E2 i Scratch (2006-2007)
** 1 de 125cc 2T (1998)
* 1 Campionat d'Itàlia 125cc (1996)

## Referències

* 1 2 «MOTO PALIČ, s.r.o. | Přední český importér vybraných značek motosportu» (en txec). motopalic.cz. Arxivat de l'original el 2019-05-17. [Consulta: 13 maig 2019].
* ↑ «Roman Michalík se loučí jako král Evropy» (en txec). valassky.denik.cz, 26-09-2007. [Consulta: 13 maig 2019].
* ↑ «Valašský GEN: Motocyklový a automobilový závodník Roman Michalík» (en txec). valassky.denik.cz, 01-05-2012. [Consulta: 13 maig 2019].

## Enllaços externs

* Roman Michalík - Lloc web oficial (txec)
# Walbridge

Walbridge és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.546 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walbridge tenia 2.546 habitants, 1.078 habitatges, i 743 famílies. La densitat de població era de 592,2 habitants per km².
Dels 1.078 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.234 $ i la renda mediana per família de 54.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.185 $ mentre que les dones 26.042 $. La renda per capita de la població era de 19.783 $. Aproximadament el 3,7% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Esporte Clube Água Verde

L'Esporte Clube Água Verde fou un club de futbol brasiler de la ciutat de Curitiba a l'estat de Paranà.

## Història

El Água Verde fou fundat el 17 de desembre de 1914, al barri del mateix nom de la ciutat de Curitiba, amb el nom Sport Club Água Verde. El 1926 s'uní al Savóia Futebol Clube, formant el Savóia-Água Verde. El 3 de març de 1942 esdevingué Esporte Clube Brasil. El 1944 passa a anomenar-se Esporte Clube Água Verde i el 15 d'agost de 1953 inaugurà l'estadi Orestes Thá (on avui juga el Paraná Clube), a Vila Guaíra. Fou campió estatal l'any 1967. El 12 d'agost de 1971 esdevingué Esporte Clube Pinheiros (PR). El 19 de desembre de 1989, el Pinheiros uní forces amb el club Colorado Esporte Clube per formar el Paraná Clube.

## Palmarès

* Campionat paranaense:
** 1967
* Torneio Início:
** 1949, 1953
* Torneio Cidade de Curitiba:
** 1967

## Referències

* 1 2 3 4 «History of Paraná Clube». RSSSF, Octubre 28, 2005. [Consulta: Juliol 2, 2009].
* ↑ «Estat de Paranà State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Colorado Esporte Clube» (en portuguès). Flapédia, Maig 10, 2008. [Consulta: Juliol 2, 2009].