OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bambusa tulda

La Bambusa tulda (en anglès Índian Timber Bamboo) és una espècie de bambú del gènere Bambusa de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
És considerada una de les espècies de bambú més útils; a l'Índia s'empra en grans quantitats per a la fabricació de pasta de paper. Pot assolir una alçada de 15 metres, i un gruix de 8 centímetres.

## Enllaços externs

* La Bambusa tulda a la plana Bamboo Australia Arxivat 2007-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Benchmarking

El benchmarking és un anglicisme que, en les ciències de l'administració d'empreses, es pot definir com un procés sistemàtic i continu per avaluar comparativament els productes, serveis i processos de treball en organitzacions. Consisteix a agafar com a "comparadors" o benchmarks aquells productes, serveis i processos de treball que pertanyen a organitzacions que evidenciïn les millors pràctiques sobre l'àrea d'interès, amb el propòsit de transferir el coneixement de les millors pràctiques i la seva aplicació.
En economia, pren la seva accepció per a la regulació: benchmarking és una eina destinada a assolir comportaments competitius, eficients econòmicament, en l'oferta dels mercats monopolistes, consistent en la comparació de l'acompliment de les empreses, a través de la mètrica per variables, indicadors i coeficients. En la pràctica, s'utilitzen diversos mecanismes d'incentius al comportament eficient, com per exemple esdevenir la publicitat dels resultats de les comparacions (ningú no vol ser el pitjor) o amb la utilització de mecanismes que transformen aquests resultats comparatius en premis o càstigs sobre els ingressos de l'empresa.

## Origen del terme

El terme anglès benchmark prové de les paraules bench (banqueta, taula) i mark (marca, senyal). No obstant això, en l'accepció original de l'anglès la paraula composta es podria traduir com a mesura de qualitat. L'ús del terme provindria de l'Anglaterra del segle xix, quan els agrimensors feien un tall o marca en una pedra o en una paret per mesurar l'altura o nivell d'una extensió de terra. El tall servia per assegurar un suport anomenat bench, sobre el qual després es recolzava l'instrument de mesura. En conseqüència, totes les mesures posteriors estaven fetes amb base en la posició i alçada d'aquella marca.
La utilització del benchmarking s'ha circumscrit tradicionalment a les organitzacions empresarials, però actualment s'ha estès a diferents àmbits, amb les consegüents modificacions de la seva posada en pràctica. Aquest és el cas de la seva utilització per administracions públiques i agències governamentals per tal de millorar els seus processos i sistemes de gestió i avaluar la implementació de les actuacions polítiques, la gestió estratègica d'una ciutat, etc.

## El valor del benchmarking

La importància del benchmarking no es troba en la detallada mecànica de la comparació, sinó en l'impacte que poden tenir aquestes comparacions sobre els comportaments. Es pot considerar com un procés útil de cara a assolir l'impuls necessari per realitzar millores i canvis.
Com a tècnica de gestió associada a l'ABM, aquest procés continu de comparar activitats, tant en la mateixa organització com en altres empreses, porta a trobar-ne la millor; per a després intentar copiar aquesta activitat generant el valor agregat més gran possible. Es pretén millorar les activitats que generen valor i reassignar els recursos alliberats en eliminar o millorar activitats que no generin valor o no sigui el desitjat. En conclusió, el benchmarking és la conseqüència d'una administració per a la qualitat.

## Referències

* ↑ Muñoz Leiva, 2003: 21
# Bandera de Kentucky

La bandera de Kentucky consisteix en el segell de la Mancomunitat sobre un fons blau marí, envoltat per les paraules "COMMONWEALTH OF KENTUCKY" a la part superior i per dues branques de vares d'or, la flor de l'estat, a la part inferior. La bandera va ser dissenyada per Jesse Cox Burgess, un professor d'art de Frankfort, i va ser adoptada per l'Assemblea General de Kentucky el 1918. El disseny actual data de 1928.
El segell mostra a dos homes donant-se la mà. La creença popular diu que l'home de l'esquerra és Daniel Boone, un dels principals responsables de l'exploració de Kentucky, i l'home amb vestit de la dreta seria Henry Clay, l'estadista més famós de l'estat. No obstant això, l'explicació oficial és que els homes representen a tots els exploradors i estadistes, en lloc de persones específiques. El lema de l'estat, United We Stand, Divided We Fall ("Units Ens Mantenim, Dividits Caiem") els envolta. Aquest lema prové de la lletra de The Liberty Song, una cançó patriòtica de l'època de la Guerra d'Independència.
El 2001, una enquesta duta a terme per l'Associació Vexil·lològica Nord-americana va col·locar la bandera de Kentucky en la posició 66 d'entre les 72 banderes estatals i provincials dels EUA i Canadà.

## Jurament a la bandera

L'any 2000, l'Assemblea General va aprovar la següent promesa de lleialtat a la bandera de Kentucky:
| « | "Juro lleialtat a la bandera de Kentucky, i l'Estat sobirà que defensa, un Estat Lliure Associat, beneïts amb la diversitat, la riquesa natural, la bellesa i la gràcia de dalt". | » |

## Referències

* ↑ Bryant, Ron. «Còpia arxivada». Kentucky Secretary of State, 21-04-2005. Arxivat de l'original el 2006-12-29. [Consulta: 22 juny 2012].
* ↑ «Còpia arxivada». Nava.org, 10-06-2001. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «2.035 Pledge of allegiance to state flag.» (PDF). Legislative Research Commission, 14-07-2007. Arxivat de l'original el 2010-06-17. [Consulta: 8 març 2007].
# Barbulifer enigmaticus

Barbulifer enigmaticus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes que habita als estats brasilers d'Espírito Santo, Rio de Janeiro i São Paulo. És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall. Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total. Tenen 27 vèrtebres. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Joyeux, J.-C., van Tassel, J.L. & Macieira, R.M., 2009. Barbulifer enigmaticus, a new seven-spined goby (Pisces: Teleostei: Gobiidae) from the southwestern Atlantic. Zootaxa, 2022: 58-68.
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1888. A list of the American species of Gobiidae and Callionymidae, with notes on the specimens contained in the Museum of Comparative Zoölogy, at Cambridge, Massachusetts. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 1). 51-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 «Barbulifer enigmaticus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ben Wolfe

Benjamin "Ben" Wolfe (Old Lyme, Connecticut, 15 de juliol de 1993) és un ciclista professional estatunidenc. Actualment corre a l'equip Jelly Belly-Maxxis.

## Palmarès

* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de Murrieta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Borovitsi

Borovitsi (en rus: Боровицы) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 108 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Barbut verd llistat

El barbut verd llistat (Psilopogon lineatus) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita boscos, horts i ciutats de les terres baixes fins als 1000 m, al nord-est de l'Índia, Myanmar, Tailàndia, nord i centre de Malaca, Indoxina, Java i Bali.

## Referències

* ↑ «Psilopogon lineatus» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «Psilopogon lineatus (Barbut verd llistat) - Avibase». [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «Barbudo Listado - eBird» (en castellà). [Consulta: 25 setembre 2024].
# Anna Aloys Henga

Anna Aloys Henga és una advocada i activista tanzana. És coneguda pels seus serveis socials incloses iniciatives d'empoderament femení com ara la coordinació de la campanya anti-mutilació genital femenina a Tanzània. És també una activista pels drets humans i ha estat directora executiva de la Legal and Human Rights Center (LHRC). L'any 2015, va ser pressionada perquè es presentés a les eleccions generals de Tanzània. També és coneguda per motivar altres dones a implicar-se en la política a Tanzània. Va guanyar el Premi Internacional Dona Coratge l'any 2019. Va ser una de les tres dones africanes, juntament amb Moumina Houssein Darar (de Djibouti) i Maggie Gobran (d'Egipte) de rebre aquest honor.

## Referències

* ↑ «Introducing the LHRC new Executive Director, Ms. Anna Aloys Henga». Arxivat de l'original el 2020-04-17.
* 1 2 «2019 International Women of Courage Award». Arxivat de l'original el 2019-03-06.
* ↑ «First lady Melania Trump honors 10 with 'Women of Courage' award» (en anglès).
* ↑ «U.S. honours three African women from Djibouti, Egypt and Tanzania for courage» (en anglès), 13-03-2019.
# Antoni Roma i Junoy

Antoni Roma i Junoy (c. 1930 - Vic, 26 de maig de 2009), més conegut com a Portús, fou un mecànic català de renom dins el sector de la motocicleta, especialment pel que fa a la preparació de models de competició, tant en velocitat com en resistència i trial (camp, aquest, en què ha estat considerat un dels tècnics més importants). Fruit dels seus coneixements en la matèria, les motocicletes que preparava al seu taller de Vic, Motos Portús, incorporaven innovacions que sovint eren adoptades pels fabricants. Montesa va arribar a comercialitzar alguns models inspirats en les seves realitzacions, com ara la Cota 172 (basada en una Cota 123 millorada per Portús) o la Cota 242 (inspirada en la Cota 200 que havia projectat).

## Realitzacions

Entre altres realitzacions seves en el sector de les motos de carretera, són recordades la preparació de la Montesa 250 cc bicilíndrica, dissenyada pels germans Villa, que posà a punt per als pilots Salvador Cañellas i Benjamí Grau a mitjan dècada de 1960. Preparà també diverses OSSA de velocitat i arribà a desenvolupar un motor propi de 250 cc. Les seves preparacions de ciclomotors Montesa varen ser abundants. Darrerament, s'havia especialitzar en la restauració i preparació de motos clàssiques.
Portús és recordat sobretot per les seves preparacions de models Montesa de trial. Va desenvolupar prototipus com ara la Cota 349 amb monoamortidor i motor de quatre temps de fabricació pròpia, o la Cota 330 amb què Josep Arcarons es proclamà campió d'Espanya de clàssiques el 2008.

## Referències

* 1 2 3 «Ha muerto Antonio Roma "Portús"» (en castellà). todotrial.com, 26-05-2009. [Consulta: 18 desembre 2012].
* 1 2 3 «Ha muerto Portús» (en castellà). lamaneta.org, 26-05-2009. Arxivat de l'original el 27 de juliol 2013. [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ Galindo, José Mª. «La Montesa 250 bicilíndrica diseñada por los Villa» (en castellà). soprano54.blogspot.fr. El mundo de la moto, 10-12-2011. [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 315. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «Primera edición de la Montesada» (en castellà). todotrial.com, 2001. [Consulta: 18 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del seu establiment a Vic, Motos Portús Arxivat 2012-11-19 a Wayback Machine.
# Vaka (cràter)

Vaka és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 11,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim búlgar, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Vaka». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Bangu Atlético Clube

El Bangu Atlético Clube és un equip de futbol del Brasil de la ciutat de Rio de Janeiro a l'estat de Rio de Janeiro.

## Història

Els club neix a la Fábrica Bangu, situada al barri de Bangu, Rio de Janeiro. Alguns anglesos que treballaven a la factoria, com Thomas Donohoe, hi introduïren el futbol. El desembre de 1903, Andrew Procter suggerí la fundació d'un club davant l'entusiasme dels seus companys. El club nasqué el 17 d'abril de 1904. L'any 1933 guanyà el seu primer campionat estatal. El segon campionat arribà el 1966, en vèncer a l'estadi de Maracana el Flamengo per 3-0

## Palmarès

* Campionat carioca (2):
** 1933, 1966
* Segona divisió del Campionat carioca (3):
** 1911, 1914, 2008

## Futbolistes destacats

* José Sanfilippo
* Ademir da Guia
* Domingos da Guia
* Jorge Mendonça
* Djalma Santos
* Toninho
* Zizinho
* Paulo Borges
* Bianchini
* Eduardo
* Marcílio
* Mehmet Aurélio

## Entrenadors destacats

* Aymoré Moreira
* Moisés

## Màxims golejadors del club

* Ladislau da Guia - 215 gols
* Moacir Bueno - 162 gols
* Nívio - 130 gols
* Menezes - 119 gols
* Zizinho - 115 gols
* Paulo Borges - 105 gols
* Arturzinho - 93 gols
* Marinho - 83 gols
* Luís Carlos - 81 gols
* Décio Esteves i Luisão - 71 gols

## Més partits al club

* Ubirajara Gonçalves Motta - 280 partits
* Ladislau Antônio José da Guia - 256 partits
* Zózimo Alves Calazães - 256 partits
* Serjão - 249 partits
* Nilton dos Santos - 232 partits
* Moacir Bueno - 231 partits
* Décio Esteves - 221 partits
* Gilmar - 221 partits
* Luisão - 220 partits
* Luiz Antônio da Guia - 216 partits

## Referències

* 1 2 3 4 «Fundação» (en portuguese). Bangu.net. Arxivat de l'original el 2008-11-02. [Consulta: 15 novembre 2004].
* 1 2 «Rio de Janeiro State - List of Champions». RSSSF, 27-09-2008. Arxivat de l'original el 2008-03-21. [Consulta: 15 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2005-03-10 a Wayback Machine. (portuguès)
* Web no oficial (portuguès)
# Bothus guibei

Bothus guibei és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 28,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'illa de Bioko (Guinea Equatorial).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Brepols

Brepols és una editorial internacional especialitzada en ciències humanes fundada el 1796 a Turnhout (Bèlgica), a la província flamenca d'Anvers.

## Història

L'empresa fou fundada per Pieter Corbeels, originalment editor de missals i almanacs provinent de Lovaina, i el seu col·laborador Philippus Jacobus Brepols. Durant molt de temps publicat només publicaren llibres religiosos.
Avui en dia publica edicions crítiques de fonts documentals de l'edat antiga, l'edat mitjana i el principi de l'edat moderna, així com documents en la seva llengua original, obres de referència com ara enciclopèdies, manuals i bibliografies, estudis monogràfics, revistes acadèmiques i treballs de recerca especialitzats.
Edita obres en anglès, francès, alemany, castellà, italià i neerlandès (així com llengües antigues o regionals, incloent-hi el llatí, el grec i l'occità, entre d'altres).
Entre les sèries que publica, destaca el Corpus Christianorum creat pels benedictins.
A més a més, constituí i encara gestiona Brepolis, un important conjunt de bases de dades en línia.
El grup s'ha diversificat més enllà de l'edició i fabrica obres gràfiques (agendes, àlbums de fotografies i material d'oficina) a través de Graphic Products. En l'àmbit de la papereria, és distribuïdor de la marca Moleskine. Finalment, ofereix serveis d'enquadernació.

## Referències

* ↑ Suarez i Woudhuysen, 2010, «Brepols».

## Bibliografia

* Suarez, M. F.; Woudhuysen, H. R. The Oxford Companion to the Book (en anglès). Oxford University Press, 2010. DOI 10.1093/acref/9780198606536.001.0001. ISBN 9780198606536.
# Bresat

El bresat o millor brasat (del francès "braisé", de braiser coure amb brasa) o estofat de carn és un mètode de cocció que combina la calor humida i la seca; en general el menjar primer es marca a una temperatura alta i després s'acaba estofat en un recipient tapat. Aquest mode de preparació de la carn es qualifica sovint d'olla per a rostir, encara que alguns autors fan una distinció entre els dos mètodes en funció de si s'afegeix més líquid o no.

## Mètode

En bresar hom imposa una calor, humitat i temps de cocció tals que trenquen el teixit connectiu resistent del col·lagen de la carn, i s'estova d'una altra manera alguns aliments que es poden considerar durs. Entre els plats clàssics bresats hi ha per exemple el pollastre estofat amb vi negre. La cocció de pressió i la cocció lenta en olla són també diferents guises de bresar.

## Referències

* ↑ Gisslen, Wayne; Griffin, Mary Ellen. Professional Cooking for Canadian Chefs (en anglès). John Wiley & Sons, 2006, p.331. ISBN 0471663778.
* ↑ «Pot-Roasting» (en anglès). Food Resource. College of Health and Human Sciences, Oregon State University. Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 30 març 2009].
* ↑ «Braise» (en anglès). Food Resource. College of Health and Human Sciences, Oregon State University. Arxivat de l'original el 2009-05-06. [Consulta: 30 març 2009].
# Boòtids

Els boòtids són una pluja de meteors que es dona entre el 26 de juny i el 2 de juliol de cada any amb un pic màxim el 27 o el 28 de juny. El seu radiant es troba a la constel·lació dels bover. En la majoria d'anys, la seva activitat és feble, amb una taxa horària zenital d'1 o 2. Tot i això, s'han observat esclats ocasionals, com ara l'esclat de 1916, que va cridar l'atenció dels observadors sobre la pluja de meteors, mai abans registrada. L'esclat més recent es va donar l'any 1998, quan la THZ va arribar a 100.
Aquesta pluja de meteors es dona quan la Terra creua l'òrbita del cometa Pons-Winnecke, un cometa de període curt que orbita el Sol un cop cada 6,37 anys.

## Referències

* ↑ «June Boötids». Arxivat de l'original el 2014-09-24. [Consulta: 29 juny 2018].
# Boğaziçi Lokantası

Boğaziçi Lokantası (en turc significa Restaurant Bòsfor) és un esnaf lokantası, o un restaurant de mercat a l'Avinguda Denizciler, a Ulus, Ankara, Turquia.
Establert l'any 1956, Boğaziçi Lokantası es troba entre els 10 millors "esnaf lokantası" de tota Turquia. És obert tots els dies de l'any i diàriament serveix al menú 50 varietats de plats, tots de la cuina turca. És famós pels seus plats de carn d'ovella i de xai com Ankara tava i és conegut per no usar la salça (excepte a l'hivern amb kuru fasulye) ni abusar dels tomàquets en els seus estofats com kuzu kapama i "etli lahana sarma" (sarma de col blanc amb carn, plat calent). Süleyman Demirel i Bülent Ecevit van ser uns dels seus comensals més habituals, Ecevit estimava el kuru fasulye amb pilav i turşu, mentre Demirel preferia Ankara tava.
Just després del Restaurant Washington (establert l'any 1955), Boğaziçi Lokantası és el més antic restaurant d'Ankara. Boğaziçi Lokantası apareix també a la guia culinària Frommer's Turkey.

## Vegeu també

* Sofra Restaurant

## Referències

* ↑ http://www.milliyet.com.tr/cok-yemek-pisirirsen-iyi-yemek-pisiremezsin/vedat-milor/pazar/yazardetay/14.03.2010/1210949/default.htm
* ↑ http://www.ilkertaneruzun.com/gezi-notlari/bogazici-lokantasi/ Arxivat 2015-09-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.cumhuriyetarsivi.com/katalog/4234/sayfa/2011/2/11/11.xhtml Arxivat 2016-02-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.posta.com.tr/postakarnaval/haberdetay/en-iyi-10-esnaf-lokantasi.htm?articleid=164572 Arxivat 2016-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/isteyene-tomahawk-kaburga-isteyemeyene-ali-pasa-kebabi-19120654
* 1 2 http://www.bugun.com.tr/yasam/washington-restorant-ve-bogazici-restorant-1136625.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Lynn A. Levine. Frommer'sTurkey: From the Blue Mosque to the Blue Lagoon. John Wiley & Sons, 28 juny 2004, p. 368–. ISBN 978-0-7645-7332-3.

## Enllaços externs

* Boğaziçi Lokantası
* Imatges de la cuina i dels plats Arxivat 2016-04-08 a Wayback Machine.
* Avaluació pel Club de Gastronomia de la Universitat de Mitjà Orient
# Ca l'Esparra

Ca l'Esparra és una masia de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb dependències adossades. El mas original té dues plantes amb coberta de dues aigües a laterals.
Els elements més rellevants de la façana són la porta de mig punt adovellada i les inscripcions de les llindes d'algunes de les finestres del primer pis. L'edifici de l'esquerra que forma angle recte amb la façana conserva una llinda pètria, pintada actualment de blanc, amb la data de 1577, interrompuda per una creu de base triangular i trompetada. La llinda de la finestra de sobre la porta principal té inscrita, a la part dreta, una ballesta.

## Història

Masia documentada des del segle xvi (família Ballester).

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Esparra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Ca l'Espavil

Ca l'Espavil és una casa residencial de Cardedeu construïda entre l'any 1900 i el 1920.
Situada al carrer Sant Josep, 19, via oberta a l'inici del segle xix i edificada a les mitjanies del mateix segle. Actualment és un carrer poc transitat i de poca activitat comercial, amb noves construccions de mitjans del segle xx. L'edifici és un conjunt de dos habitatges entre parets mitgeres de planta rectangular. Consten de planta baixa i pis. Façana plana composta simètricament coronada amb una balustrada i frontó curvilini central amb un òcul de pedra artificial obert al mig. Està flanquejat per dues pilastres que suporten dues hídries de pedra artificial i que enllacen amb el doble llinda plana i de perfil sinuós dels balcons de la planta pis. Aquests estan units per una balconada amb barana de ferro. Els buits de la planta baixa han estat modificats.
Des del 1850, en què Llucià Andreu va construir la primera casa al carrer Sant Josep i va obrir el Cafè Nou, van ser moltes les edificacions que s'hi feren en un breu període. Hi ha documentació a l'arxiu municipal dels anys 1884, 1885 i 1886 de sis noves cases edificades al carrer, cosa que faria pensar que al final del segle xix ja estava pràcticament tot edificat, ja que es tracta d'un carrer curt. De fet, en el cens electoral de 1890 són setze els electors domiciliats al carrer Sant Josep. Pel que fa a la casa, segons l'estil, cal situar-la a les primàries del segle XX i possiblement es tracti de la reforma d'una antiga casa.

## Referències

* ↑ Museu Arxiu Tomàs Balvey Museu-Arxiu Tomàs Balvey de Cardedeu
# Brestov nad Laborcom

Brestov nad Laborcom és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1434.
# Brestov (Humenné)

* No s'ha de confondre amb Brestov (Prešov).
Brestov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.
# Brestov (Prešov)

* No s'ha de confondre amb Brestov (Humenné).
Brestov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1219.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 desembre 2021].