OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riggins

Riggins és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 410 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riggins tenia 410 habitants, 204 habitatges, i 111 famílies. La densitat de població era de 527,7 habitants/km².
Dels 204 habitatges en un 15,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,1% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 45,1% no eren unitats familiars. En el 39,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,6% tenia menys de 18 anys, un 3,2% entre 18 i 24, un 18,5% entre 25 i 44, un 33,2% de 45 a 60 i un 27,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.972 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.361 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 17.330 $. Aproximadament el 19,2% de les famílies i el 25,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riggins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riggins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Right or Wrong (pel·lícula)

Right or Wrong és una pel·lícula muda estatunidenca de 1911. La pel·lícula va ser dirigida pels germans Georges i Gaston Méliès.

## Argument

Dick Dresler és un soldat de la Unió que odia els Confederats i ha jurat no tenir pietat de cap rebel que es trobi en el seu camí. Tom Newhouse és un soldat confederat que s'assabenta que la seva mare s'està morint. Es cola a través de les línies enemigues fins a la llar de la seva infància. Dick, en guàrdia, descobreix els passos del seu enemic i els segueix fins a casa de Tom. Ell entra precipitadament a la casa amb l'arma desenfundada, però es commou al descobrir que Tom s'està acomiadant de la seva mare moribunda. Independentment de les regles de la guerra, deixa lliure a Tom.

## Repartiment

* Francis Ford - Dick Dresler
* William Clifford - Tom Newhouse

## Producció

La pel·lícula es va estrenar com una pel·lícula de dues parts juntament amb Mexican as It Is Spoken als Estats Units el 2 de novembre de 1911.

## Referències

* ↑ Right or Wrong, silentara.com
# Capella Oratori de la Boreal Mèdica

La Capella Oratori de la Boreal Mèdica és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta de la capella o oratori particular més destacable a Cervera, i que encara conserva la seva estructura, si bé en un estat d'abandonament. És un espai quadrangular, cobert per una falsa cúpula feta amb encamonat de guix i encanyissat, amb una interessant decoració pictòrica que cobreix tota la cúpula i els evangelistes pintats a les petxines. L'altar és de guix i esta compost d'una estructura de tres cossos verticals separats per pilastres corínties, amb un entaulament rematat per un frontó triangular. A la part central de la composició hi manca el que devia se una pintura sobre tela de l'advocació titular, flanquejada per dues fornícules que devien albergar sengles imatges. Els murs laterals estan coberts d'estucs que imiten platons de marbre. Dedicada a la Mare de Déu del Pilar

## Referències

* ↑ «Capella Oratori de la Boreal Mèdica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Andrew Dowling

Andrew Dowling és un professor universitari britànic de la Universitat de Cardiff especialitzat en els camps de la política i la història de Catalunya. És consultat tot sovint com a expert en la qüestió catalana per nombrosos mitjans internacionals. Dowling és autor de la monografia Catalonia since the Spanish Civil War: Reconstructing the Nation (Sussex Academic Press, 2012), publicada també en català (Pasado y Presente, 2013). Entre la seva altra obra recent destaquen articles per a European History Quarterly and the Journal of Contemporary History. La seva producció inclou també The Politics of Contemporary Spain (Routledge, 2005) i articles a International Journal of Iberian Studies and Catalan Review. Actualment, està treballant en un llibre titulat Catalan Independence and the Future of the Spanish State (Ashgate), que es publicarà el 2017.

## Referències

* ↑ «Andrew Dowling» (en anglès). People.
* ↑ editor, European Institute web. «Book Launch 'Catalonia since the Spanish Civil War' by Andrew Dowling - events - Catalan Observatory - Cañada Blanch Centre for Contemporary Spanish Studies - Research and Impact - European Institute - Home» (en anglès). www.lse.ac.uk. Arxivat de l'original el 2017-01-31. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Ballbona, Anna «"Amb un tancament de caixes Catalunya seria un problema"». El Punt Avui.
* ↑ «Andrew Dowling: "No veig CiU liderant tanta ruptura, ni ara ni el 2014"». Ara.cat.
# Borovinok

Borovinok (en rus: Боровинок) és un poble de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 92 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Иркутская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Valor actual net

El valor actual net, també conegut amb les sigles VAN, és un mètode de selecció d'inversions de tipus dinàmic. Per definir el valor actual net, es parteix d'un projecte d'inversió amb la següent estructura:
| -D$_0$ | F$_1$ | F₂ | F₃ | ... | F$_n$ |
On:
* -D$_0$ és el desemborsament inicial
* F$_i$ són els fluxos nets de caixa del projecte
Aleshores, el valor actual net és el resultat de calcular l'operació següent:
$VAN=-D_{0}+{\frac {F_{1}}{(1+i)}}+{\frac {F_{2}}{(1+i)^{2}}}+{\frac {F_{3}}{(1+i)^{3}}}+...+{\frac {F_{n}}{(1+i)^{n}}}$
A la fórmula, i és la taxa d'actualització o de descompte. És un valor donat, que pot ser el tipus d'interès de mercat o el cost d'oportunitat del capital.
El criteri de selecció estableix:
* Si un projecte té VAN>0, serà aconsellable realitzar-lo
* Si un projecte té VAN<0, no serà aconsellable realitzar-lo
* Si un projecte té VAN=0, serà indiferent realitzar-lo o no
En cas de comparar diferents projectes d'inversió, serà més aconsellable realitzar aquell projecte que tingui un VAN major.

## Avantatges

* És molt senzill d'aplicar, ja que per a calcular-lo es realitzen operacions simples.
* Té en compte el valor del diner en el temps.

## Inconvenients

* Dificultat per a establir el valor de i. A vegades es fan servir els següents criteris.
** Cost del diner a llarg termini.
** Taxa de rendibilitat a llarg termini de l'empresa.
** Cost de capital de l'empresa.
** Com un valor subjectiu
** Com un cost d'oportunitat.
* El VAN suposa que els fluxos que surten del projecte es reinverteixen en el projecte el mateix valor K que l'exigit al projecte, el qual pot no ser cert.
* El VAN és el valor present dels fluxos futurs d'efectiu menys el valor present del cost de la inversió.

## Referències

* LÓPEZ DUMRAUF, G. (2006), Cálculo Financiero Aplicado, un enfoque profesional,2a edición, Editorial La Ley, Buenos Aires.
* GAVA, L.; E. ROPERO; G. SERNA y A. UBIERNA (2008), Dirección Financiera: Decisiones de Inversión, Editorial Delta.
* BREALEY, MYERS Y ALLEN (2006), Principios de Finanzas Corporativas, 8ª Edición, Editorial Mc Graw Hill.
* Bu, C. (2009). Análisis y Evaluación de Proyectos de Inversión. México.
* ROCA, FLORENCIA (2011). Finanzas para Emprendedores. Amazon Kindle Publishing.

## Enllaços externs

* http://www.vantir.com/ Arxivat 2009-06-12 a Wayback Machine.
* http://www.discountingcashflow.com/ Arxivat 2011-05-13 a Wayback Machine.
* http://www.irrq.com/es/valor_efectivo.php Arxivat 2011-03-17 a Wayback Machine.
* http://www.misrespuestas.com/que-es-el-valor-actual-neto-van.html Arxivat 2011-07-01 a Wayback Machine.
# Aromat

Aromat (en (ucraïnès): Аромат) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 330 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Олекса Гайворонский. «Эфендикойский мавзолей: на пепелище очага». Умма, 27-08-2012. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
# Pila d'artesa

La pila d'artesa fou una variant de la pila voltaica i va ser inventada pel químic anglès William Cruickshank el 1802, fou la primera bateria que podia ser produïda massivament. La pila de Volta tenia l'inconvenient de què en ser vertical, el pes dels discs de zinc i coure feia que es perdés el líquid (salmorra) que impregnava els de cartró o roba.
Cruickshank va resoldre el problema construint una pila horitzontal, en forma de caixa rectangular de fusta. L'interior fou recobert amb laca per tal d'impermeabilitzar la caixa, al llarg de la caixa va posar plaques alternades de coure i zinc de la mateixa mida i a intervals regulars, aquestes plaques es mantenien a la seva posició gràcies a una sèrie de ranures verticals practicades a la fusta. L'espai interior s'omplia de salmorra o una solució d'àcid sulfúric molt diluït, els espais ocupats amb la solució feien el mateix paper que els dics impregnats de Volta. A cada extrem hi havia una placa de coure, cadascuna connectada amb un fil metàl·lic que transmetia l'electricitat que produïa la pila.

## Referències

* ↑ «PILA DE ARTESA». [Consulta: 13 juliol 2019].
* ↑ «Museo del IES Canarias Cabrera Pinto :: Sala Blas Cabrera Felipe :: Pila de artesa». [Consulta: 13 juliol 2019].
# Antena de Oro 2014

La XLII edició dels premis Antena de Oro 2014 es va celebrar el 22 de novembre de 2014 al Gran Casino d'Aranjuez, amb presentació de Sandra Golpe, Juan Ignacio Ocaña, Marta Reyero, Leticia Iglesias i Ana Belén Roy.

## Televisión

* Patricia Betancort, presentadora de Detrás de la verdad (13 TV).
* Glòria Serra i Ramos, directora i presentadora d' Equipo de investigación (La Sexta).
* Vicente Vallés, director i presentador de la primera edició d' Antena 3 Noticias (Antena 3).
* Equip de retransmissió del Campionat del Món de motociclisme de 2014 (Telecinco).
* Miguel Ángel Oliver, presentador de Noticias Cuatro (Cuatro).
* Cuéntame cómo pasó (La 1).
* Informe semanal (La 1).

## Ràdio

* Pilar Cernuda, contertuliana de programes d'Onda Cero.
* Javier del Pino, director i presentador del programa A vivir que son dos días de la Cadena SER.
* José Luis Garci, col·laborador en programes cinematogràfics i esportius d'EsRadio.
* Paco González, director de Tiempo de juego de Cadena COPE.
* Radio 5, Todo Noticias, de RNE.

## Art

* Albert Boadella i Oncins, director de los Teatros del Canal.
* Pilar Jurado, soprano.

## Tauromàquia

* Novilleros colombians.

## Ciència

* Fundación Fernández Vega.

## Gastronomia

* Castillo de la Flor de Lys, d'Olmillos de Sasamón.

## Digital

* FormulaTV.

## Política

* Ana Pastor, ministra de Ministeri de Foment.
* Pedro Sánchez, secretari general del PSOE.

## Trajectòria professional

* Juan Roldán.
* José Ramón Pardo.

## Premis extraordinaris

* Envera, labor solidaria con personas discapacitadas.
* Carmelo Calvo, director de Comunicación de RENFE.
* UCAM TVE, contribució a la formació de nous professionals.
* Publipunto.com, programes comercials a Grup Atresmedia.

## Referències

* ↑ Redacción. «El Casino de Aranjuez acoge hoy la entrega de las Antenas de Oro». Agencia EFE. eldiario.es, 22-11-2014. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Redacción. «Pedro Sánchez, Radio 5, Paco González, José Luis Garci o Pilar Cernuda, premios Antena de Oro». Europa Press, 16-10-2014. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Redacción. «MotoGP en Telecinco, 'Informe Semanal' e 'Isabel', entre las Antenas de Oro 2014». Agencia EFE. Madrid: La Vanguardia, 16-10-2014. [Consulta: 3 desembre 2014].

## Vegeu també

* Premis Iris 2014
* Premis Ondas 2014
# Antena de Oro 2009

La XXXVII Edició dels premis Antena de Oro 2009 foren entregats el 29 de setembre de 2009 al casino d'Aranjuez (Madrid).

## Televisió

* Pedro Piqueras, director de serveis Informativos Telecinco i presentador d'informatius a les 15:00
* Jorge Fernández Madinabeitia, presentador de La ruleta de la suerte i Esta casa era una ruina, a Antena 3
* Helena Resano, presentadora de La Sexta Noticias.
* Jose Toledo, presentadora de Corazón, corazón.
* Luján Argüelles, presentadora de Password i Granjero busca esposa. Cuatro.
* Javier Algarra Bonet, presentador de l'informatiu d'Intereconomía.

## Ràdio

* Nacho Villa, Director de informatius de Cadena Cope.
* Montserrat Domínguez, Directora del programa A vivir que son dos días de la Cadena Ser.
* Siluetas, programa de RNE.
* Josemi Rodríguez-Sieiro, tertulià de Punto Radio i Onda Cero.
Esport
* Alberto Contador.
Teatre
* Lina Morgan.
Valors Humans
* Jesús Neira Rodríguez, col·laborador d'Espejo público.
Ciència
* Francisco Villarejo Ortega

## Trajectòria

* Bartolomé Beltrán Pons (Grupo Antena 3 i Onda Cero)
* Jenaro Castro Muiña

## Política

* Patxi López, Lendakhari del País Basc.
* Antonio Basagoiti, Secretari General del PP al País Basc.

## Referències

* ↑ «Helena Resano, Luján Argüelles y Pedro Piqueras, entre los galardonados con la Antena de Oro 2009». FormulaTV, 09-09-2009.
* ↑ 'Corazón, corazón' y 'Siluetas', entre los premiados con la Antena de Oro 2009

## Vegeu també

* TP d'Or 2009
* Premis ATV 2009
* Premis Ondas 2009
# Aphytoceros

Aphytoceros és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Aphytoceros hollandiae Munroe, 1968
* Aphytoceros lucusalis (Walker, 1859)
* Aphytoceros subflavalis Swinhoe, 1917

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 16 febrer 2011].
# Antoni Bancells Pujadas

Antoni Bancells Pujadas (Barcelona, 1949 - gener 2021 (<12 de gener de 2021)) era un dibuixant de còmics català, que va viure a Dinamarca durant 10 anys, i va morir el gener de 2021.

## Biografia

La seua carrera professional comença a l'Editorial Bruguera a principis dels anys 70, com entintador de les pàgines que Blas Sanchis feia, sense signar, del personatge de Vázquez Anacleto, agente secreto.
Prompte, la inqüestionable popularitat de Mortadel·lo va fer que l'editorial decidira formar un equip d'esquena al creador, Francisco Ibáñez, per a fer historietes del personatge (era habitual que l'editorial fera i desfera amb uns personatges que eren propietat seua i no dels seus creadors, i sovint els dibuixants, hagueren creat o no els personatges, mai no sabien que se'n feia del treball o ignoraven que aquesta no pagava drets d'autor als creadors). Bancells va treballar a aquest equip fins a l'any 1977, que decideix abandonar l'editorial Bruguera. Durant la seua trajectòria a l'editorial barcelonina va dibuixar pàgines de personatges com Mortadel·lo, Doña Urraca, o el repórter Tribulete.
El 1977 comença a treballar per a l'editorial Egmont, encarregada de publicar els còmics de Disney als països del nord d'Europa. Les seues primeres col·laboracions foren historietes protagonitzades per Mickey Mouse, dibuixades amb un estil clàssic, si bé més endavant dibuixaria pàgines de l'Ànec Donald i l'Oncle Garrepa amb un estil amb influències de Giorgio Cavazzano.

## Referències

* ↑ S'ha mort Toni Bancells a Revista Alella

## Enllaços externs

* La historia y peripecias de Antoni Bancells en Tebeosfera (castellà)
* Antoni Bancells a lambiek.net (anglès)
* Antoni Bancells a Humoristan
* Bancells a Bruguera al rincón de Mortadelón (castellà)
* Toni Bancells a inducks.org (anglès)
# Aristot

Aristot (Arestothe) és una entitat de població del terme municipal del Pont de Bar, a la comarca de l'Alt Urgell.
El poble se situa al cim d'un turó que domina la vall del riu Segre. Les cases s'estenen al voltant de l'església parroquial de Sant Andreu, d'estil romànic, que ha estat objecte de diverses restauracions al llarg del temps. Un branc de la carretera N-260 és la seva principal via de comunicació.

## Història

Aristot va tenir un castell que defensava el comtat de Cerdanya vers el vescomtat de Castellbò. Documentat des del segle ix, Arnau I de Castellbò, després d'apoderar-se'n, l'enderrocà l'any 1209. Més tard, el 1229, el cavaller Guillem d'Urtx el reconstrueix. No obstant això, els seus descendents, l'any 1301 decideixen vendre'l, amb la meitat del seu patrimoni, al rei Jaume II de Mallorca.
El 28 de setembre de 1713, a les acaballes de la Guerra de Successió Espanyola, el General Josep Moragues i Mas, Governador de la Fortalesa de Castellciutat, signava la capitulació i lliurava la fortalesa a les tropes borbòniques. El text de les capitulacions fou recollit per en Francesc de Castellví i Obando a les "Narraciones Históricas".
Fou municipi independent fins a l'any 1970 quan s'agregà a Toloriu, com a precursor de l'actual municipi del Pont de Bar.

## Referències

* ↑ «Aristot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Aristostomias xenostoma

Aristostomias xenostoma és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de Mauritània fins a Angola), l'Atlàntic occidental (des del Golf de Mèxic fins al Brasil, incloent-hi el Carib), l'Índic (5°N-15°S), el Mar de la Xina Meridional i el Pacífic oriental.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1913. Diagnoses de stomiatidés nouveaux provenant des campagnes du yacht "Hirondelle II" (1911 et 1912). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 253. 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington i Londres. 253p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Antoni Carné i Mata

Antoni Carné i Mata fou un polític i dirigent obrer català del segle xix. Va treballar com a teixidor a mà i va crear a Valls la Societat d'Artesans Teixidors a Mà de la Regió Espanyola, adherida a l'Associació Internacional de Treballadors, i de la que en fou elegit president el 30 de gener de 1871. El maig de 1872 era director del seu diari El Tejedor i el 7 de maig de 1872 fou escolliut membre del Consell de la Unió Manufacturera, unió de la Federació de les Tres Classes de Vapor i de la Societat de Teixidors a Mà. Poc després fou detingut sota l'acusació d'associació il·legal i d'haver amenaçat al fabricat Josep Berenguer, però fou alliberat uns dies més tard.
A les eleccions generals espanyoles de 1873 fou elegit diputat pel districte de Mataró dins les files del Partit Republicà Democràtic Federal. Durant el seu mandat va presentar un projecte de llei per regular la jornada de treball en les fàbriques de vapor, establiments fabrils i industrials, limitada a 9 hores diàries, que no va prosperar, tot i que va rebre el suport d'alguns diputats catalans com Josep Bach i Serra, Salvador Sampere i Miquel, Joan Tutau i Vergés i Francesc Company i Carreras.

## Referències

* ↑ Alegret, Xavier «Dels llibres als iogurts, entre tots i de qualitat». Diari Ara [Barcelona], 07-01-2013, p.5. ISSN: 2014-010X.

## Enllaços externs

* Biografia
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans de María Teresa Martínez de Sas, p. 334
# Arquitectura MIPS

MIPS (acrònim anglès de Microprocessor without interlocked Pipeline Stages) és una família de microprocessadors amb instruccions de tipus RISC desenvolupat per l'empresa MIPS Technologies, amb seu a California,EUA. Existeixen diferents versions: MIPS I, MIPS II, MIPS III, MIPS IV, MIPS V, MIPS32 i MIPS64.
Aplicacions típiques de l'arquitectura MIPS són en el sistemes incrustats (embedded) tals com routers i consoles de video jocs (Nintendo,PlayStation), impressores, receptors de tv, modems.

## Arquitectura

* MIPS és una arquitectura modular que suporta fins a 4 coprocessadors (COP0/1/2/3). En terminologia MIPS, COP0 és el coprocessador de control de sistema, COP1 és una unitat de càlcul de coma flotant opcional i COP2/COP3 són motors de transformació geomètrica opcionals.
* MIPS és del tipus Load/store, que vol dir que només permet operacions aritmètiques i lògiques entre els registres de la CPU.
* Versions :

### MIPS I

Introduïda el 1985 amb el R2000.

### MIPS II

Introduïda el 1990 amb el R6000.

### MIPS III

Introduïda el 1992 amb el R4000. Afegeix registres de 64 bits i operacions amb nombres en coma flotant.

### MIPS IV

Introduïda el 1994 amb el R8000. Afegeix precisió a les operacions amb nombres en coma flotant.

### MIPS V

Introduïda el 1996 amb el H1. Afegeix extensions de multimèdia 3D.

### MIPS 32/64 Release 1,2,3,4,5,6

Introduïda el 1999. Afegeix instruccions de 32/64 bits.

## Vegeu també

* Arquitectura ARM
* Arquitectura RISC-V
* Arquitectura Intel
* Arquitectura SPARC
* Arquitectura XCore
* Arquitectura Xtensa

## Referències

* ↑ «MIPS processors - The leading alternative mainstream CPU architecture» (en anglès). Imagination Technologies, 08-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-10-12 [Consulta: 8 març 2017]. Arxivat 2017-10-12 a Wayback Machine.
* ↑ «Chapter 5. The MIPS Architecture» (en anglès). www.cs.uwm.edu. Arxivat de l'original el 2016-11-26. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «Introduction to the MIPS Architecture» (en anglès). web.engr.oregonstate.edu. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «Description of the MIPS R2000» (en anglès). www.doc.ic.ac.uk. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «MIPS Technologies, Inc.» (en anglès). www.chipsetc.com. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «The Mips R4000» (en anglès). www.sensi.org. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «R8000 - LinuxMIPS» (en anglès). www.linux-mips.org. Arxivat de l'original el 2017-03-09. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «MIPS32™ Architecture For Programmers Volume II: The MIPS32™ Instruction Set» (en amglès). www.cs.cornell.edu. [Consulta: 8 març 2017].
* ↑ «MIPS® Architecture For Programmers Volume II-A: The MIPS64® Instruction Set Reference Manual» (en anglès). imagination-technologies-cloudfront-assets.s3.amazonaws.com. Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 8 març 2017].