OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grotesco

Grotesco és una sèrie d'humor sueca creada pel grup de còmics amb el mateix nom. La sèrie es va emetre durant tres temporades entre el 2007 i el 2017 a la SVT amb un total de 25 episodis autònoms.

## Història

L'episodi pilot de la sèrie es va emetre sota el nom Grotesco Reial 2006, com a part de la Humorlabbet, un programa-concurs d'humor de la SVT, on competien diferents grups de còmics. Grotesco va guanyar el concurs i el premi va ser produir tota una sèrie de vuit episodis que va ser emesa per la SVT1 durant l'octubre de 2007. Aquesta primera temporada de la sèrie va ser dirigida per Filip Telander, Michael Lindgren i Erik Wernquist.

## Sèrie
### Temporada 1 (2008)

La primera temporada es va estructurar en vuit episodis autònoms; cada un construït a partir d'un tema diferent i fent referències a diferents gèneres cinematogràfics i televisius. La temporada es va emetre al canal SVT1 durant la tardor de 2007.

### Temporada 2 (2010)

La segona temporada de Grotesco va ser emesa es va emetre durant el novembre i el desembre de 2010. De la mateixa manera que la primera temporada, la segona va constar de vuit episodis autònoms. No obstant, en aquesta temporad es va introduir el personatge de Mollberg, que hi era present en tots els episodis.

### "Set obres mestres de Grotesco" (2017)

La tercera temporada de Grotesco va ser anomenada "Set obres mestres de Grotesco" i es va emetre a la SVT en 2017 des de setembre fins a desembre televisió el 3 de novembre de 2017 amb el nom de "Grotescos set obres mestres". El seu primer episodi "Flyktingkrisen - en musikal", on es tracta amb humor el desenvolupament del conflicte dels refugiats a Suècia, va rebre el prestigiós premi de televisió Rose d'Or en 2018.

## Miniput 2018

El primer episodi de la tercera temporada, "Flyktingkrisen - en musikal" va ser emès al CCCB l'1 de desembre de 2018, en el marc de la 24a edició fetival de televisió MINIPUT i va comptar amb la presència del seu director Michael Lindgren.

## Referències

* ↑ Plantilla:Webbref
# Grup Forma 1

El terme Forma 1, neix del títol d'una revista "Forma", que només va treure un número el març del 1947, publicada a Roma, per iniciativa d'un grup d'artistes italians, que tenien afinitats en comú, a partir d'aquí van elaborar una "manifesto formalista".
Es tractava de Carla Accardi, Ugo Attardi, Pietro Consagra, Piero Dorazio, Mino Guerrini, Achille Perilli, Antonio Sanfilippo i Giulio Turcato.
Van ser anomenats en conjunt com a "Grup Forma 1", i es proclamaven "formalistes i marxistes, convençuts que els termes marxisme i formalisme no eren inconciliables", donant suport a un art estructurada però no realista, que dona importància a la forma i al signe com a significació bàsica essencial, eliminant en les seves obres cap pretensió simbolista o psicològica.
Forma 1 proposa una mediació entre els dos llenguatges oposats de l'art italià d'aquell període, art abstracte i realisme, amb un art basat en les intuïcions de l'artista representades de forma objectiva, que en converteixen en imatges concretes de forma-color, fora de cada abstracció formal.
Amb el temps cada artista del grup desenvoluparà un llenguatge personal, de l'abstracte alguns tornaran al figuratiu, mentre que el discurs abstracte serà representat sobretot per Carla Accardi, investigadora i experimentadora del gènere, segons una personal poesia lligada al signe-color amb divagacions materials i informals en una recerca encara no conclosa. El grup acabarà després per dissoldre's el 1951, però va marcar l'art contemporani italià del Novecento.
El grup va ser en contacte amb el grup florentí de l'Astrattismo classico.

## Exposicions

* 1947 - Primera exposició del grup és "Art jove italiana", la mostra a la Galeria Nacional de Praga, organitzada del Front nacional per la joventut.
* 1948 - Mostra Art abstracte a Itàlia a via Sicília, Roma.
* 1948 - "Art Avui", Palau Strozzi, exposició organitzada pels astrattisti fiorentini.
* 1949 - Turcato, Consagra i Perilli, a la galeria del Secolo.
* 1949 - Mostra de la col·lecció al jardí de Peggy Guggenheim a Venècia.
* 1951 “Accardi i Sanfilippo”, Libreria Salt, Milà.

## Referències

* ↑ «Forma nell'Enciclopedia Treccani».
* ↑ «Arte moderna - Arte nell'Europa postbellica - Gruppo Forma 1».
* ↑ «Forma 1». Arxivat de l'original el 2012-05-04. [Consulta: 12 abril 2020].
# Guaimar IV de Salern

Guaimar IV (1013 – 2 de juny de 1052 EC) va ser un príncep llombard de Salern des de 1027 i de Càpua des del 1038, i duc d'Amalfi des del 1039. Per poc temps, entre 1040 i 1041, fou també duc de Gaeta.
Guaimar en va ser príncep durant un període de canvi en el Mezzogiorno. Quan va succeir el seu pare, Guaimar III, els romans d'Orient havien acabat una gran campanya contra els llombards i els moros, recuperant molta terra del seu Catepanat d'Itàlia. Quan Guaimar va ser assassinat, els normands estaven controlant l'Apúlia expulsant als romans d'Orient definitivament d'Itàlia.

## Bibliografia

* Gwatkin, H.M., Whitney, J.P. (ed) et al. The Cambridge Medieval History: Volume III. Cambridge University Press, 1926.
* Norwich, John Julius. The Normans in the South 1016-1130. Longmans: Londres, 1967.
* Caravale, Mario (ed). Dizionario Biografico degli Italiani: LX Grosso – Guglielmo da Forlì. Roma, 2003.
* Chalandon, Ferdinand. Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile. París, 1907.
* Gravett, Christopher, and Nicolle, David. The Normans: Warrior Knights and their Castles. Osprey Publishing: Oxford, 2006.
# Gerardo Masana

Gerardo Masana (Banfield, 1 de febrer de 1937 - Buenos Aires, 11 de novembre de 1973) fou un músic argentí fundador del grup de comèdia-musical Les Luthiers el 1965. Masana va morir de leucèmia vuit anys més tard, l'11 de novembre de 1973. Els altres membres de Les Luthiers van romandre junts fins que Daniel Rabinovich va morir el 2015, a partir del 2017 encara actuen en directe en gires per Amèrica Llatina i Espanya.

## Biografia

Gerardo va ser el primer fill de Joan Masana Sales i Antònia Silvestre, nascuts a Catalunya i arribats a Argentina amb 4 i 10 anys, fills respectivament dels actors Enric Masana i Gregori Silvestre, que es conegueren al Casal de Catalunya de Buenos Aires.
Criat en un ambient on la música, el teatre i la literatura eren part de la família, aviat va sentir el desig de participar al Coro de Ingeniería de la Universitat de Buenos Aires, on va conèixer als que després serien integrants de Les Luthiers.
Va ser el creador del grup, va compondre les primeres obres (com la Cantata Laxatón), i va crear els primers instruments informals (com el bass-pipe a vara, la màquina de tocar o dactilòfon, el contrachitarrone da gamba, o el violoncel legüero entre molts altres).
Va morir de leucèmia el 23 de novembre de 1973. La seva influència mai va deixar de ser palès en el grup: a gairebé cinquanta anys després de la seva mort, instruments creats per ell continuen emprant-se en escena, i també fins i tot alguna obra en què ell havia participat. Als programes de mà del grup sempre figura el seu nom com a fundador d'aquest.
La seva biografia queda continguda al llibre Gerardo Masana i la fundació de Les Luthiers, escrita pel seu fill, Sebastián Masana, el 2004.

## Referències

* 1 2 «Les Luthiers, Haneke y Morricone, candidatos al Príncipe de Asturias de las Artes» (en spanish). La Vanguardia, 09-05-2010. Arxivat de l'original el 13 maig 2010. [Consulta: 13 maig 2010].
* ↑ «Gerardo Masana», 02-02-2007. Arxivat de l'original el 2007-02-02. [Consulta: 14 juliol 2024].
* ↑ Amiguet#, Lluís. «“Les Luthiers fuimos un invento catalán en Argentina”» (en castellà), 07-06-2023. [Consulta: 8 juny 2023].
* 1 2 Masana, S. Gerardo Masana y la fundación de les luthiers (en castellà). Belacqua, 2004. ISBN 978-84-95894-96-0 [Consulta: 8 juny 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Gerardo Masana
# Gualter I de Nantes

Gualter I de Nantes fou bisbe de Nantes des de vers 959 a la seva mort el 981. Va succeir com a bisbe a Hedrem. Alguns historiadors pensen que podria ser fill d'Alan II Barbitorte de Bretanya, però no està documentat com a tal a les fonts contemporànies. En tal cas Hoel I de Bretanya seria el seu germà o germanastre.
Va morir el 981 i llavors Hoel I de Bretanya va fer elegir com a bisbe al seu germà Guerech.

## Referències

* La grande encyclopédie inventaire raisonné des sciences, des lettres et des arts, volum XXIV, pàg. 730 - París (1885-1902).
# Guthrie Center

Guthrie Center és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.668 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Guthrie Center tenia 1.668 habitants, 726 habitatges, i 453 famílies. La densitat de població era de 260,7 habitants/km².
Dels 726 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,9% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 26,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.714 $ i la renda mediana per família de 42.308 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.446 $ mentre que les dones 21.940 $. La renda per capita de la població era de 16.662 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Guthrie Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Guthrie Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guti

«Guti» té aquests significats:
* Els Guti (poble) foren un poble assentat a l'est del riu Tigris.
* Antoni Gutiérrez Díaz, més conegut com a Guti o El Guti va ser un destacat dirigent del PSUC i d'ICV.
* José María Gutiérrez Hernández, conegut com a Guti és un exjugador de futbol madrileny.
* Guti (Ucraïna), vila de la província de Khàrkiv, a Ucraïna
# Habitatge al carrer Homenatge a la Vellesa, 9 (Bellpuig)

L' Habitatge al carrer Homenatge a la Vellesa, 9 és una obra de Bellpuig (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge que consta de tres plantes i entrada porticada d'arcs semicirculars (dos laterals i tres frontals). La planta noble té quatre portes balconeres amb barana de forja i la segona és idèntica a la primera. A la planta tercera o golfa hi ha una sèrie de petites obertures d'arc de mig punt. Les obertures del primer pis estan emmarcades per una motllura; es combina una motllura llisa i altre amb una forma estrellada amb un relleu a l'interior al centre de la llinda. Dos dels arcs de l'entrada porticada es recolzen sobre una base quadrada, entre que el tercer arc frontal ho fa sobre una pilastra cilíndrica.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Homenatge a la Vellesa, 9». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Habitus (fotografies)

Habitus és un conjunt de 67 fotografies de Xavier Ribas fetes el 2007 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA).

## Autor

Xavier Ribas (Barcelona, 1960) s'ha interessat especialment per l'antropologia urbana i el concepte d'espai públic i vida quotidiana, i en les seves fotografies rastreja els hàbits de vida a la ciutat contemporània. A Barcelona ha dut a terme diversos treballs que aprofundeixen en la idea de perifèria.

## Descripció

Habitus és un conjunt de 67 fotografies que es van fer el 2007 en sis zones perifèriques de la ciutat de Barcelona: la Mina, Bellvitge, Can Serra, Sant Ildefons, Ciutat Meridiana i Badia del Vallès. Disposades en una instal·lació calidoscòpica, documenten sobretot els habitatges construïts en els anys seixanta i setanta per allotjar la immigració obrera de l'Estat. Com en altres ciutats europees, una determinada tipologia d'edificis, la manca de serveis i espais públics i l'oblit urbanístic van marcar els primers anys d'aquestes zones, que van passar a ser estigmatitzades. Amb el temps, les comunitats locals han aconseguit que les administracions n'escoltessin les demandes de regeneració urbana.
Habitus pren el nom d'un dels conceptes centrals del sociòleg francès Pierre Bourdieu que fa referència a les formes de pensar, viure i sentir que es materialitzen en la socialització humana. Tot i que les fotografies de Ribas transmeten un sentit d'absència humana i les poques persones que s'hi mostren suggereixen cert aïllament, el conjunt posa l'accent en l'apropiació d'aquests barris pels qui l'habiten. La tesi de fons és que la ciutat contemporània ja no es correspon amb el centre històric, convertit en un parc temàtic del turisme global, sinó a les perifèries.

## Referències

* ↑ «Habitus». Museu d'Art Contemporani de Barcelona. [Consulta: 18 agost 2012].

## Bibliografia

* MACBA; Antònia M. Perelló Ferrer. Col·lecció MACBA. Itinerari. Museu d'Art Contemporani de Barcelona, 2002. ISBN 978-84-89771-00-0.
# Hable con ellas

Hable con ellas fou un programa de televisió de Telecinco, produït per Mediaset en col·laboració amb La Fábrica de la Tele. S'emeté setmanalment en horari nocturn entre el 8 d'abril de 2014 i el 29 d'agost de 2016. L'espai estava conduït en la seva primera etapa per Alyson Eckmanny, Beatriz Montañez, Natalia Millán, Sandra Barneda i Yolanda Ramos, i s'estructurava en parts diferenciades conjuntes; entrevistes a personatges coneguts del món de l'espectacle, debats i actuacions. Segons Óscar Cornejo, productor executiu de La Fábrica de la Tele, «fer un xou d'entreteniment amb cinc presentadores, sense que n'hi hagi cap amb un paper preponderant sobre les altres, és inèdit a Espanya».

## Referències

* ↑ Fernández, Juan Manuel. «Telecinco estrenará su nuevo late night 'Hable con ellas' el próximo martes». Madrid: El Confidencial, 03-04-2014. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «'Hable con ellas' ya tiene fecha de estreno en Telecinco». Madrid: Lavinia Editorial, 03-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-08. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «Beatriz Montañez: "Que cinco mujeres presenten un 'late night' es un paso maravilloso hacia el futuro"». Madrid: Mediaset España Comunicación, 04-04-2014. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «Telecinco: "Apostamos por 'Hable con ellas' porque nuestro público es mayoritariamente femenino"». Madrid: Lavinia Editorial, 04-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-08. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ Castellví Roca, Albert «Cinc dones a les nits de Telecinco». Ara, 08-04-2014 [Consulta: 8 abril 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (castellà)
# HD 147018

HD 147018 és una estrella tipus G de la seqüència principal en la constel·lació del Triangle Austral. Té una magnitud visual aparent d'aproximadament 8,4. L'agost del 2009, es va informar que dos planetes extrasolars, HD 147018 b i HD 147018 c orbitaven al voltant de l'estrella. Els planetes es van trobar mitjançant el mètode de la velocitat radial, emprant l'espectrògraf CORALIE de l'Observatori de La Silla a Xile.
Sistema HD 147018 :
| Companya (per ordre des de l'estrella) | Massa | Semieix major (ua) | Període orbital (dies) | Excentricitat | Inclinació | Radi |
| b | ≥2.12 ± 0.07 M$_J$ | 0.2388 ± 0.0039 | 44.236 ± 0.008 | 0.4686 ± 0.0081 | — | — |
| c | ≥6.56 ± 0.32 M$_J$ | 1.922 ± 0.039 | 1008 ± 18 | 0.133 ± 0.011 | — | — |

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two dimentional spectral types for the HD stars, Vol. 1. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 «Age consistency between exoplanet hosts and field stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-12-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201527297.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ URL de la referència: http://arxiv.org/abs/0908.1479v1. Arxiu de l'URL: https://web.archive.org/web/20190730041725/https://arxiv.org/abs/0908.1479v1. Data d'arxivament: 30 juliol 2019.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 Omer Tamuz «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-02-2010, pàg. A45. DOI: 10.1051/0004-6361/200912136.
* 1 2 «LTT 6522 -- High proper-motion Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XVI. Discovery of a planetary system around HD 147018 and of two long period and massive planets orbiting HD 171238 and HD 204313, D. Segransan, S. Udry, M. Mayor, D. Naef, F. Pepe, D. Queloz, N.C. Santos, B-O. Demory, P. Figueira, M. Gillon, M. Marmier, D. Megevand, D. Sosnowska, O. Tamuz, and A. H.M.J. Triaud, arΧiv:0908.1479v1, August 11, 2009.
* ↑ Star : HD 147018, entrada de, Extrasolar Planets Encyclopaedia. Accedit en línia el 16 de setembre del 16, 2009.

## Vegeu també

* Llista de planetes extrasolars
Coordenades: 16$^h$ 23$^m$ 00,1463$^s$; −61° 41′ 19,542″
# HD 142022 Ab

HD 142022 Ab és un planeta extrasolar descobert per mètode de la velocitat radial per Eggenberger et al. el 2005. La seva massa és uns 4,5 cops la de Júpiter. Hi ha una relativa separació entre el planeta i l'estrella amb 3 UA (separació angular de 81,6 mas vist des de la Terra), que necessita 1.928 dies o 5,28 anys per a una revolució. Com és típic en els planetes de llarg període té una excentricitat relativament llarga de 53±20%.

## Referències

* 1 2 Michel Mayor «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XIV. HD 142022 b: a long-period planetary companion in a wide binary» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-03-2006, pàg. 1159–1163. DOI: 10.1051/0004-6361:20053720.
* 1 2 3 «The Masses of a Sample of Radial-Velocity Exoplanets with Astrometric Measurements». Research in Astronomy and Astrophysics, 5, 01-05-2023. DOI: 10.1088/1674-4527/ACCB7E.
* 1 2 «The Masses of a Sample of Radial-Velocity Exoplanets with Astrometric Measurements». Research in Astronomy and Astrophysics, 5, 01-05-2023. DOI: 10.1088/1674-4527/ACCB7E.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 142022 A b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 14 desembre 2020].

## Enllaços externs

* «HD 142022 A». Exoplanets. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 29 desembre 2009].
* «HD 142022 A b». Extrasolar Visions. Arxivat de l'original el 2011-06-05. [Consulta: 29 desembre 2009].
* Eggenberger et al. «The CORALIE survey for southern extrasolar planets XIV. HD 142022 b: a long-period planetary companion in a wide binary». Astron. & Astrophys., 447, 2006, pàg. 1159–1163 [Consulta: 12 desembre 2007].
Coordenades: 16$^h$ 10$^m$ 15,0238$^s$; −84° 13′ 53,802″
# HD 131664 b

HD 131664 b és un planeta extrasolar gasós o nana marró situat a la constel·lació de l'Au del Paradís que orbita l'estrella HD 131664, descobert el 2008 en virtut de la HARPS.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Michel Mayor «The HARPS search for southern extra-solar planets. XV. Six long-period giant planets around BD -17 0063, HD 20868, HD 73267, HD 131664, HD 145377, and HD 153950» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 27-11-2008, pàg. 513–519. DOI: 10.1051/0004-6361:200810941.
* ↑ Michel Mayor «The HARPS search for southern extra-solar planets. XV. Six long-period giant planets around BD -17 0063, HD 20868, HD 73267, HD 131664, HD 145377, and HD 153950» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 27-11-2008, pàg. 513–519. DOI: 10.1051/0004-6361:200810941.
* 1 2 3 «Optimized modelling of Gaia-Hipparcos astrometry for the detection of the smallest cold Jupiter and confirmation of seven low-mass companions». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 01-10-2021, pàg. 2856-2868. DOI: 10.1093/MNRAS/STAB2225.
* ↑ «Determining the true mass of radial-velocity exoplanets with Gaia. Nine planet candidates in the brown dwarf or stellar regime and 27 confirmed planets». Astronomy and Astrophysics, 01-01-2021. DOI: 10.1051/0004-6361/202039168.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 131664 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 14 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. La recerca de HARPS de planetes extra-solars. Sis planetes gegants de llarg termini al voltant de BD -17 0063, HD 20868, HD 73267, HD 131664, HD 145377, HD 153950
# Gérard Aké Loba

Gérard Aké Loba (Abobo Baoule, 15 d'agost de 1927 - Ais de Provença, 3 d'agost de 2012) va ser una escriptora ivoriana guardonada amb el Gran Premi literari de l'Àfrica Negra el 1961. Va ser també diputada i alcaldessa del 1985 al 1990 de la localitat d'Abobo en Abidjan.

## Obres

* Kocumbo, l'étudiant noir. París: Flammarion, 1960.
* Les fils de Kouretcha. Brussel·les: Editions de la Francité, 1966.
* Les Dépossédés. Brussel·les: Editions de la Francité, 1973.
* Le Sas des parvenus. París: Flammarion, 1992.

## Referències

* ↑ http://www.marabout.de/chronik/laender/ivoire.htm
# Haito

El haito (revés de sabre) és un cop senzill de karate. Posant la mà estesa es replega el dit polze el més possible cap a dins i es colpeja amb la zona carnosa que queda entre les bases dels dits índex i polze. S'utilitza com a cop circular per colpejar en zones molt sensibles a causa de la irrigació sanguínia com és el cas de la caròtide. Sol executar amb el palmell mirant cap avall.

## Referències

* ↑ «Haito Uchi golpe con el canto interno de la mano» (en anglès). [Consulta: 18 agost 2018].

## Bibliografia

* Sam Lee, LIBRO DE ORO KARATE, ISBN 84-8403-061-X (castellà)