OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# South Hampton

South Hampton és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 881 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Hampton tenia 844 habitants, 301 habitatges, i 244 famílies. La densitat de població era de 41,4 habitants per km².
Dels 301 habitatges en un 34,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,1% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 18,9% no eren unitats familiars. En el 13% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.750$ i la renda mediana per família de 75.778$. Els homes tenien una renda mediana de 45.156$ mentre que les dones 30.625$. La renda per capita de la població era de 28.287$. Entorn del 0,8% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Hampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Hampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# South Haven (Minnesota)

South Haven és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 204 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Haven tenia 204 habitants, 74 habitatges, i 50 famílies. La densitat de població era de 125 habitants per km².
Dels 74 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250$ i la renda mediana per família de 34.063$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 22.188$. La renda per capita de la població era de 12.751$. Entorn del 4,3% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# South Heights

South Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 542 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Heights tenia 542 habitants, 239 habitatges, i 146 famílies. La densitat de població era de 597,9 habitants/km².
Dels 239 habitatges en un 23,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,1% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.023$ i la renda mediana per família de 36.625$. Els homes tenien una renda mediana de 27.361$ mentre que les dones 21.719$. La renda per capita de la població era de 16.440$. Entorn del 9,1% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sternarchorhynchus cramptoni

Sternarchorhynchus cramptoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 33,1 cm de llargària màxima i la femella 29.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Castelnau F. L., 1855. Poissons. A: Animaux nouveaux or rares recueillis pendant l'expédition dans les parties centrales de l'Amérique du Sud, de Rio de Janeiro a Lima, et de Lima au Para; exécutée par ordre du gouvernement Français pendant les années 1843 a 1847... Part 7, Zoology. Exped. Amer. Sud. v. 2. i-xii + 1-112.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010. Electric fishes of the genus Sternarchorhynchus (Teleostei, Ostariophysi, Gymnotiformes); phylogenetic and revisionary studies. Zool. J. Linn. Soc. 159:223-371.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Taula de centroides

La següent taula és un recull de centroides o baricentres de diferents formes planes.
| Forma | Figura | ${\bar {x}}$ | ${\bar {y}}$ | Àrea |
| Triangular | | ${\frac {b}{3}}$ | ${\frac {h}{3}}$ | ${\frac {bh}{2}}$ |
| Quadrant circular | | ${\frac {4r}{3\pi }}$ | ${\frac {4r}{3\pi }}$ | ${\frac {\pi r^{2}}{4}}$ |
| Semicercle | Àrea dins el cercle $\,\!x^{2}+y^{2}=r^{2}$ i per sobre l'eix $\,\!x$ | $\,\!0$ | ${\frac {4r}{3\pi }}$ | ${\frac {\pi r^{2}}{2}}$ |
| Quadrant el·líptic | Àrea dins l'el·lipse ${\frac {x^{2}}{a^{2}}}+{\frac {y^{2}}{b^{2}}}=1$ i en el primer quadrant | ${\frac {4a}{3\pi }}$ | ${\frac {4b}{3\pi }}$ | ${\frac {\pi ab}{4}}$ |
| Àrea semiel·líptica | | $\,\!0$ | ${\frac {4b}{3\pi }}$ | ${\frac {\pi ab}{2}}$ |
| Àrea semiparabòlica | Àrea entre la corba $y={\frac {h}{b^{2}}}x^{2}$ i l'eix $\,\!y$, entre $\,\!x=0$ i $\,\!x=b$ | ${\frac {3b}{8}}$ | ${\frac {3h}{5}}$ | ${\frac {2bh}{3}}$ |
| Àrea parabòlica | Àrea entre la corba $\,\!y={\frac {h}{b^{2}}}x^{2}$ i la línia $\,\!y=h$ | $\,\!0$ | ${\frac {3h}{5}}$ | ${\frac {4bh}{3}}$ |
| Àrea sota una paràbola | Àrea entre la corba$\,\!y={\frac {h}{b^{2}}}x^{2}$ i l'eix $\,\!x$, entre $\,\!x=0$ i $\,\!x=b$ | ${\frac {3b}{4}}$ | ${\frac {3h}{10}}$ | ${\frac {bh}{3}}$ |
| Àrea sota una corba general | Àrea entre la corba $y={\frac {h}{b^{n}}}x^{n}$ i l'eix $\,\!x$, entre $\,\!x=0$ i $\,\!x=b$ | ${\frac {n+1}{n+2}}b$ | ${\frac {n+1}{4n+2}}h$ | ${\frac {bh}{n+1}}$ |
| Sector circular | Àrea entre la corba (en coordenades polars) $\,\!r=\rho$ i l'origen, entre $\,\!\theta =-\alpha$ i $\,\!\theta =\alpha$ | ${\frac {2\rho \sin(\alpha )}{3\alpha }}$ | $\,\!0$ | $\,\!\alpha \rho ^{2}$ |
| Segment circular | | $\,\!0$ | ${\frac {4R\sin ^{3}{\frac {\theta }{2}}}{3(\theta -\sin {\theta })}}$ | ${\frac {R^{2}}{2}}(\theta -sin{\theta })$ |
| Arc de quadrant circular | Els punts sobre el cercle $\,\!x^{2}+y^{2}=r^{2}$ i en el primer quadrant | ${\frac {2r}{\pi }}$ | ${\frac {2r}{\pi }}$ | L=${\frac {\pi r}{2}}$ |
| Arc semicircular | Els punts sobre el cercle $\,\!x^{2}+y^{2}=r^{2}$ i per sobre l'eix $\,\!x$ | $\,\!0$ | ${\frac {2r}{\pi }}$ | L=$\,\!\pi r$ |
| Arc de cercle | Els punts sobre la corba (en coordenades polars) $\,\!r=\rho$, entre $\,\!\theta =-\alpha$ i $\,\!\theta =\alpha$ | ${\frac {\rho \sin(\alpha )}{\alpha }}$ | $\,\!0$ | L=$\,\!2\alpha \rho$ |

## Vegeu també

* Centre de massa
* Centre de gravetat

## Enllaços externs

* http://www.engineering.com/content/ContentDisplay?contentId=41005016 (anglès)
* http://www.efunda.com/math/areas/IndexArea.cfm (anglès)
# Maria Francesca d'Angulema

Maria Francesca de Valois-Angulema (27 de març de 1631 - 4 de maig de 1696 a Alençon), duquessa d'Angulema, comtessa de Lauraguès, de Ponthieu i d'Alais, fou la filla de Lluís Manel d'Angulema (Lluís Manel de Valois-Angulema) (a vegades només Lluís) (i per tant rebesneta del rei Carles IX de França i d'Enriqueta de La Guiche.
Es va casar el 3 de novembre de 1649 a Toló (francès Toulon) amb Lluís de Guisa-Joyeuse, duc de Joyeuse, del qual va tenir dos nens:
* Lluís Josep de Guisa el 1650;
* Caterina Enriqueta de Guisa el 1651, morta el 1655.
A la mort del seu pare Lluís Manel d'Angulema, va obtenir per carta del 19 de juliol de 1653 els títols de duquessa d'Angulema i de comtessa de Ponthieu, Lauraguès i Alais i l'usdefruit vitalici (compartit amb el marit) d'aquestos dominis. Vídua el 27 de setembre del següent any, comença llavors a sofrir de trastorns mentals. Es va retirar a l'abadia d'Essay, prop d'Alençon, on va morir el 4 de maig i on fou inhumada el 6 de maig de 1696. L'usdefruit del ducat d'Angulema es va extingir i el ducat va tornar llavors definitivament a la corona que ja tenia la nua-propietat.

## Referències

* ↑ Les Historiettes per Gédéon Tallemant des Réaux, Louis-Jean-Nicolas de Monmerqué, pàg. 120
* ↑ P. Anselme, 1, 204.
# Ferroceladonita

La ferroceladonita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la celadonita, un subgrup del de les miques. Rep el nom per la seva relació amb la celadonita i el seu contingut en ferro.

## Característiques

La ferroceladonita és un silicat de fórmula química K(Fe$^{2+}$,Mg)(Fe$^{3+}$,Al)(Si₄O$_{10}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als monts Hokonui, al districte de Southland (Southland, Nova Zelanda). També ha estat descrita a la vall de Rangitata, a la regió neozelandesa de Canterbury, així com al Canadà, els Estats Units, Anglaterra, Itàlia, Namíbia i Rússia.

## Referències

* ↑ «Ferroceladonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener 2020].
# Salvià

Salvià (Salvianus) fou un escriptor eclesiàstic del segle v, que, encara que mai no fou bisbe, és anomenat per Gennadi de Marsella com "el mestre dels bisbes".
Va néixer a Trèveris o rodalia, i se sap que quan es va casar amb Pal·làdia, una dama pagana de Colònia (filla d'Hipaci i Quieta) ja era cristià; va imposar el cristianisme a la seva dona, i després del naixement de la seva filla Auspiciola, la va tancar a un monestir; el seu sogre s'hi va enfrontar però al cap de set anys el va poder convertir; després se'n va anar al sud de la Gàl·lia on va esdevenir prevere de l'església de Marsella i va restar a Provença la resta de la seva vida; fou amic de Euqueri, bisbe de Lió (fou preceptor dels seus fills Saloni de Gènova i Verà).
Encara era viu al 490 i va morir no gaire temps després.
Es conserven algunes obres de Salvià:
* I. Adversus Avaritiam Libri IV. ad Ecclesiam Catholicam
* II. De Providentia s. De Gubernatione Dei et de Justo Dei pracsentique Judicio Libri
* III. Epistolae IX
Altres obres no conservades i que són esmentades per Gennadi com obra de Salvià, són:
* 1. De Virginitatis bono ad Marcellum Libri III.
* 2. De eorum Praemio satisfaciendo
* 3. Ad Salonium Episcopum Liber I
* 4. Expositionis extremae Partis Libri Ecclesiastis ad Claudianum Episcopum Viennensem Liber I
* 5. De Principio Cenesis usque ad Conditionem Hominis Liber I
* 6. De Sacramentis Liber I
* 7. Homilies
# Eusebi Escolàstic

Eusebi Escolàstic (en llatí Eusebius Scholasticus) fou un historiador grec que va viure vers el 400, ja que va ser testimoni directe de la guerra entre els romans i el rei got Gaines (Gainas). Va ser seguidor del sofista Troile.
Va escriure una història de la guerra gòtica en vers hexàmetre en quatre llibres. La seva obra, que va ser molt popular en el seu moment, no s'ha conservat.

## Referències

* ↑ Eusebius Scholasticus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 119
# Axionic

Axionic (en grec antic: Ἀξιόνικος, Aksiónikos; en llatí: Axionicus) fou un poeta atenès de la comèdia mitjana del que no se sap gairebé res.
Ateneu de Nàucratis va conservar alguns fragments poc importants d'aquestes obres de teatre:
* Τυρρηνός o Τυρρηνικός (Els Tirrens).
* Φιλευριπίδης (El fanàtic d'Eurípides).
* Φίλιννα (Filinna).
* Χαλκιδικός (Els Calcídics).

## Referències

* ↑ Axionicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 448-449

## Edicions

* R. Kassel, C. Austin, Poetae Comici Graeci, Berlin-New York, de Guyter, 1983-, vol.IV, pp. 20-27.
# In the Heat of the Night

«In the Heat of the Night» té aquests significats:
* Literatura: In the Heat of the Night (novel·la), novel·la de 1965 de John Ball
* Cinema: In the Heat of the Night (en català En la calor de la nit), pel·lícula estatunidenca de 1967 dirigida per Norman Jewison, basada en la novel·la homònima
* Televisió: In the Heat of the Night (sèrie), sèrie de televisió estatunidenca de 1988, basada en la novel·la homònima
# Tardas

Tardas (en francès Tardes) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 127 habitants. Està integrada a la 'Communauté de communes d'Évaux-les-Bains et de Chambon-sud-Voueize .

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 255 | 216 | 149 | 154 | 127 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Baptiste Laubelly | |
| 2008- | Gabriel Rouchon | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
Viccionari
# Manava

Manava (Drevna Indija, p. 750 aC - p. 690 aC) va ser un matemàtic indi, del segle VII aC. No es coneix res de la seva vida. Els historiadors tampoc estan d'acord en la datació de la seva obra que alguns daten el 750 aC i altres un segle o més posterior. És probable que fos un clergue de la religió veda.
És conegut per haver escrit un Sulba Sutra. Els Sulba Sutres eren llibres sobre la construcció d'altars i sobre les formes dels llocs i focs rituals per als sacrificis. Escrits en forma d'aforismes, abordaven temes com la conversió d'espais circulars en quadrats amb la mateixa superfície o la construcció de quadrats sobre la diagonal d'un altre quadrat, etc.
El Sulba Sutra de Manava no és d'especial rellevància, ja que ni és el més antic (el més antic és el de Baudhayana), ni és el més original.
L'aportació més resenyable de Manava, és la millora de l'estimació del valor del nombre π, que Baudhayana havia aproximat sense gaire precisió. La interpretació de les sutres 11.14 i 11.15 de Manava donen un valor per a π de $25/8=3,125$.
També proporciona (sutra 10.9) una fórmula per a computar un volum multiplicant amplada, llargada i alçada.</ref>

## Referències

* ↑ Selin, 1997, p. 917.
* ↑ Gupta, 1988, p. 114-116.
* ↑ Knudssen, 2011, p. 65.

## Bibliografia

* Gupta, R.C. (en anglès) Centaurus, Vol. 31, 1988, pàg. 114-116. DOI: 10.1111/j.1600-0498.1988.tb00682.x. ISSN: 1600-0498.
* Knudssen, Toke Lindegaard. «On the Application of Areas in the Sulbasutras». A: Yadav, B.S i Mohan, Man (eds.). Ancient Indian Leaps into Mathematics (en anglès). Nova York: Birkhauser, 2011, p. 63-74. ISBN 978-0-8176-4694-3.
* Kulkarni, R.P. «The Value of π Known to Sulbasutrakaras» (en anglès). Indian Journal of History of Science, Num. 1, 1978.
* Selin, Helaine (ed.). Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and Medicine in Non Western Countries (en anglès). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 1997. ISBN 0-7923-4066-3.
El text de tots els Sulba Sutra ha estat editat (traduït a l'anglès) a:
* Sen, Samarenda Nath; Bag, Amulya Kumar. The Śulbasūtras of Baudhāyana, Āpastamba, Kātyāyana and Mānava with Text, English Translation and Commentary (en anglès). Indian National Science Academy, 1983.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Manava» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Leonard Slatkin

Leonard Slatkin (Los Angeles, 1 de setembre de 1944) és un director d'orquestra nord-americà.
Slatkin va néixer en el si d'una família musical: el seu pare Felix Slatkin era violinista, director i fundador del Quartet de corda de Hollywood, i la seva mare Eleanor Aller era la violoncel·lista d'aquest quartet.
Slatkin va estudiar per primera vegada a la "Indiana University de Bloomington" i a "Los Angeles City College" i va començar la seva carrera musical com a pianista. Posteriorment es va canviar a la Juilliard School, on Jean Paul Morel li va ensenyar la direcció. Va debutar amb èxit com a director el 1966 amb la "Youth Symphony Orchestra" de Nova York. El 1968 va rebre un lloc d'assistent a l'Orquestra Simfònica de Saint Louis. Va romandre allà fins al 1977, quan es va convertir en director de l'Orquestra Filharmònica de Nova Orleans. El 1979 va tornar a St. Louis com a director d'orquestra. Va ocupar aquest càrrec fins al 1996, quan va assumir la direcció de l'orquestra Simfònica Nacional de Washington, DC (fins al 2008).
El 2000 va ser nomenat director principal de la BBC Symphony Orchestra. Va ocupar aquest càrrec fins a l'11 de setembre de 2004, la 110a darrera nit dels proms va nomenat nou director d'orquestra convidat principal de la Filharmònica de Los Angeles al Hollywood Bowl, i també director d'orquestra convidat principal de la Royal Philharmonic Orchestra.
Slatkin va ser i és també actiu com a director convidat amb nombroses orquestres arreu del món. A Alemanya, va treballar amb la Staatskapelle de Dresden, la Filharmònica de Berlín, la Filharmònica de Múnic, l' Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera, l'Orquestra Simfònica de la Ràdio de Frankfurt i regularment junt amb la Deutsches Symphonie-Orchester Berlin .
El 1992, Slatkin va ser elegit membre de l'Acadèmia Americana d'Arts i Ciències. Leonard Slatkin estava casat amb la soprano Linda Hohenfeld des del 1986 i tenen un fill, Daniel. Des del 2011 està casat amb la compositora Cindy McTee.
Slatkin ha dirigit un ampli repertori i ha cridat l'atenció amb les seves interpretacions de la música americana del segle XX i les seves obres de compositors britànics. Les seves pròpies composicions, inclosa The Raven (1971) per a narrador i orquestra (basades en el poema d'Edgar Allan Poe), són poc conegudes.

## Referències

* ↑ Nicholas Wroe: Promenader estrellat, The Guardian. 14 de juliol de 2001. Recuperat el 28 de juliol de 2011.
* ↑ Cindy McTee. Web de Naxos Records, accedit el 8 de juliol de 2017
# Hu Zao

Hu Zao (xinès simplificat: 胡慥; xinès tradicional: 胡慥; pinyin: Hú Zào) fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Qing. Conegut també com a Shigong, no es coneixen les dates del seu naixement ni de la seva mort. Hu va destacar com a pintor paisatgista, de figures humanes i crisantems. Va formar part del col·lectiu conegut amb el nom d'Els Vuit Mestres de Nanjing juntament amb Gong Xian, Fan Qi, Gao Cen, Zou Zhe, Wu Hong, Ye Xin, Hu i Xie Sun, tots els quals van viure a Jinling, actualment Nanjing.

## Enllaços externs

* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1099.php Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine.
# Hurts Like Heaven

«Hurts Like Heaven» és una cançó de la banda britànica Coldplay llançada com a cinquè senzill del seu àlbum Mylo Xyloto el 27 de juliol de 2012.
Coldplay va anunciar el videoclip durant la convenció San Diego Comic-Con International de l'any 2012 i va penjar un tràiler de 30 segons del videoclip a Twitter, que van llançar el 8 d'octubre de 2012. Es tracta d'una animació futurista d'estil còmic dirigida per Mark Osborne amb il·lustracions d'Alejandro Fuentes, en la qual no apareix cap membre del grup.
Enregistrada en el 2010, Coldplay ja va interpretar la cançó en concerts realitzats durant el 2011, de fet, la primera vegada que es va sentir en públic fou en el Rock am Ring de Nuremberg, Alemanya, el 4 de juny de 2011.
Kat Krazy va realitzar una remescla oficial del senzill que es va fer públic el 28 de desembre de 2012.

## Llista de cançons
### CD senzill promocional Europa

* "Hurts Like Heaven" (edició ràdio) − 3:17
* "Hurts Like Heaven" (versió senzill) − 4:02
* "Hurts Like Heaven" (instrumental) − 4:02

### Senzill iTunes

* "Hurts Like Heaven" − 3:58

### 7"

* "Hurts Like Heaven" − 3:17
* "Us Against the World" (Directe 2012) − 3:52

## Referències

* ↑ Rowley, Alison. «Coldplay tease video for new single 'Hurts Like Heaven' - watch» (en anglès). Digital Spy, 05-10-2012. [Consulta: 31 desembre 2012].
* ↑ «Coldplay Debut “Hurts Like Heaven,” “Major Minus,” “Us Against the World,” “Charlie Brown” In Germany» (en anglès). Stereogum, 06-06-2011. [Consulta: 4 gener 2013].
* ↑ «Coldplay – Hurts Like Heaven (Kat Krazy Remix)» (en anglès). KatKrazyMusic.com, 28-12-2012. Arxivat de l'original el 2012-12-31. [Consulta: 4 gener 2013].

## Enllaços externs

* Hurts Like Heaven a WikiColdplay (anglès)
# Hurtigheim

Hurtigheim (en alsacià Hírtje) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 450 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Kochersberg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 398 | 405 | 394 | 373 | 367 | 450 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1953-1977 | Thiebault Jung |
| 1977-2001 | Ernest Jung |
| 2001-2008 | Alfred Forrler |
| 2008- | Jean-Jacques Ruch |