OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charles Immanuel Forsyth Major

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Forsyth Major».
Charles Immanuel Forsyth Major (15 d'agost de 1843, Glasgow, Escòcia – 25 de març de 1923, Múnic, Alemanya) fou un zoòleg i paleontòleg suís.

## Biografia

Major nasqué a Glasgow, Escòcia, i va estudiar les universitats de Basilea i Zuric (Suïssa) i més tard a Göttingen (Alemanya). Es va graduar en Medicina a Basilea el 1868 i va esdevenir físic a Florència (Itàlia).
Com molts dels primers naturalistes, va dedicar el seu tems lliure a estudiar mamífers fòssils. La seva primera publicació fou sobre fòssils de primats, el 1872. El govern italià li donà suport el 1877, cosa que li permeté recol·lectar fòssils de Calàbria, Còrsega, Sardenya i Sicília. El 1886 va parar de treballar de físic i va començar a estudiar fòssils de l'arxipèlag grec; les seves col·leccions anaven destinades al College Galliard de Lausana i al Museu Britànic (Història natural).
En les col·leccions del Museu Britànic va prendre un interès especial en el material de Madagascar. Va estudiar la fauna de lèmurs, fins i tot dels extingits, i va descobrir la família Megaladapidae (Major 1893), el gènere i l'espècie del lèmur gegant extint Megaladapis madagascariensis (Major 1893), i cinc noves espècies del gènere Lepilemur i Cheirogaleus. Tot plegat el va portar a embarcar-se en una expedició a Madagascar. El viatge fou finançat per la Royal Society i per Lionel Walter Rothschild, Frederick DuCane Godman, Sir Henry Peek i Major mateix. L'expedició salpà de la Gran Bretanya el 15 de juliol de 1894 i els tripulants van tornar a casa el 30 d'agost de 1896. Durant aquests dos anys van aconseguir grans col·leccions que van arribar a Europa en 73 caixes.

## Referències

* ↑ Jenkins, Paulina D.; Michael D. Carleton «Charles Immanuel Forsyth Major’s expedition to Madagascar, 1894 to 1896: beginnings of modern systematic study of the island's mammalian fauna» (en anglès). Journal of Natural History. Taylor and Francis, 39, 20, 2005, pàg. 1779–1818. Arxivat de l'original el 2012-03-27. DOI: 10.1080/00222930400023719 [Consulta: 12 gener 2013].
# Caterina d'Àustria

Caterina d'Àustria (Torquemada, Palència, 14 de gener de 1507 - Lisboa, 12 de febrer de 1578) va ser una infanta de Castella i d'Aragó, esdevinguda reina consort de Portugal (1525-1557) pel seu matrimoni amb Joan III de Portugal. Més endavant també va ser regent de Portugal (1557-1562).

## Orígens familiars

Nasqué el 14 de gener de 1507 a Torquemada sent la filla pòstuma de Felip el Bell i Joana I de Castella. Per línia paterna era neta de Maximilià I d'Àustria i Maria de Borgonya, mentre que per línia materna ho era dels Reis Catòlics.
Va créixer al costat de la seva mare al castell de Tordesillas, on va tenir privacions i maltractament per part dels marquesos de Dénia, guardians de la reina Joana I.
El 1517 va rebre la visita del seu germà, l'emperador Carles I de Castella i V d'Alemanya, el qual l'alliberà d'aquest tràgic destí i en compensació de la seva infància infeliç va decidir assentar-la en el tron més ric de l'Europa del segle xvi, Portugal.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 2 de febrer de 1525 a la ciutat de Salamanca amb el rei Joan III de Portugal. D'aquesta unió van néixer:
* l'infant Alfons de Portugal (1526)
* la infanta Maria de Portugal (1527-1545), casada el 1543 amb Felip II de Castella
* la infanta Isabel de Portugal (1529)
* la infanta Beatriu de Portugal (1530)
* l'infant Manuel de Portugal (1531-1537), príncep hereu el 1535
* l'infant Felip de Portugal (1533-1539), príncep hereu el 1537
* l'infant Dionís de Portugal (1535-1537)
* l'infant Joan de Portugal (1537-1554), príncep hereu el 1539 i pare de Sebastià I de Portugal
* l'infant Antoni de Portugal (1539-1540)

## Regència de Portugal

Mort el rei Joan III l'11 de juny de 1557, fou succeït al tron pel seu net Sebastià I de Portugal, de tres anys, sota la regència de la seva àvia, Caterina d'Habsburg.
Tot i deure-li al seu germà el fet d'estat assentada al tron de Portugal, Caterina es va oposar fervorosament a la idea de la unió peninsular ideada per Carles I. Sentint-se portuguesa va defendre els drets del seu net tot just ascendir a la regència, cedint-la el 1562 al seu cunyat Enric el Cardenal.
Caterina d'Habsburg va morir a Lisboa el 12 de gener de 1578, a l'edat de setanta anys a Lisboa, sent enterrada a Belem. Set mesos més tard, el 4 d'agost, moria a la batalla d'Alcazarquivir el seu net, el rei Sebastià I.

## Referències

* ↑ «D. Catarina.» (en portuguès). Diccionario histórico, corográfico, heráldico, biográfico, bibliográfico, numismático y artístico. João Romano Torres - Manuel Amaral, 1904-1915/2000-2015. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ Jordan Gschwend, Annemarie. «Catalina de Austria» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 3 gener 2022].
# Castell del Rei

«Castell del Rei» té aquests significats:
* El castell del Rei és un castell de Pollença, Mallorca
* La muntanya del Castell del Rei és muntanya de Pollença en la qual es troba el dit castell
* El Castell del Rei és edifici del recinte murat del municipi del Castell de Guadalest, Marina Baixa
* El Castell del Rei és un castell de Tarragona
* També rep el nom de Castell del Rei la Suda de Lleida, l'alcassaba de la ciutat de Lleida
* Literatura: Castell del Rei és poema de Miquel Costa i Llobera
# Challenge Henry Groutards 1967

La temporada de 1967 de la Challenge Henry Groutards, anomenada també Màster Internacional de trial, fou la 4a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 4 proves puntuables, celebrades entre el 2 d'octubre de 1966 i el 9 d'abril de 1967.
A partir de 1968 el campionat s'anomenà Campionat d'Europa de trial.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Don Smith | Greeves | 92 |
| 2 | Gustav Franke | Zündapp | 82 |
| 3 | Andreas Brandl | Zündapp | 70 |
| 4 | Günter Sengfelder | Zündapp | 67 |
| 5 | Christian Rayer | Greeves/Bultaco | 67 |
| 6 | Hans Rudolf Wyss | Bultaco | 46 |
| 7 | André Simens | Bultaco | 44 |
| 8 | Gordon Farley | Triumph | 25 |
| 9 | Siegfried Gienger | Zündapp | 22 |
| 10 | Alain Chaligne | Greeves | 21 |

## Referències

* «Challenge Henri Gouthars. 1967» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Cepheia

Cepheia és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels sinàfrids (Synaphridae). Fou descrit per primera vegada per Eugène Simon el 1894.
Segons el World Spider Catalog amb data de 13 de gener de 2019, només hi ha reconeguda una espècie, Cepheia longiseta. Va ser descrita per Simon el 1881 amb el nom de Theonoe longiseta. El 1894 Simon l'anomenà Cepheia longiseta. Viu al sud d'Europa.

## Referències

* 1 2 3 Simon, E. (1894a). Histoire naturelle des araignées. Paris 1, 489-760.
* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Cepheia Simon, 1894 en la família Synaphridae +base de dades
* ↑ Simon, E. (1881a). Les arachnides de France. Tome cinquième, première partie. Roret, Paris, 1-180.
# Cinglo de Desferrador

El Cinglo de Desferrador, o del Desferrador, és una cinglera del terme municipal de Gavet de la Conca, antigament de Sant Salvador de Toló, que té la seva continuïtat cap al sud-est en el terme de Vilanova de Meià, de la Noguera.
Està situada al vessant sud-occidental de la Serra del Cucuc, a l'estreta vall que hi obre el riu Boix, que davalla cap a la Noguera. El seu extrem meridional és l'Escala del Pas Nou, obrada a la paret de la cinglera per a permetre el pas dels vianants en un lloc antigament de difícil pas.
La sinuositat de la vall del riu Boix fa que aquesta cinglera sigui realment espectacular.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cepheus (cràter)

Cepheus és un cràter d'impacte que es troba a la part nord-est de la Lluna, al sud-est i dins d'un diàmetre de distància del cràter més gran Franklin. Cap al nord-nord-est apareix Oersted, un cràter inundat de lava. La proximitat de Cepheus a l'extrem de visibilitat lunar significa que apareix molt elongat quan és vist des de la Terra a causa de l'escorç.
* Localització de Cepheus (centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
És una formació relativament jove, amb una voral ferma i ben definida. L'excepció la constitueix un cràter encara més jove en forma de bol que es troba a l'altra banda de l'extrem nord-est, el cràter satèl·lit designat Cefeu A. La vora restant és gairebé circular, amb protuberàncies externes al nord i al sud. Presenta un pic al punt mig de la plataforma, que s'estén una mica cap al nord i al sud.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Cepheus.
| Cepheus | Coordenades | Diàmetre |
| A | 41° 00′ N, 46° 30′ E﻿ / ﻿41.0°N,46.5°E﻿ / 41.0; 46.5﻿ (Cepheus A) | 13 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Cinglo de les Solanes

El Cinglo de les Solanes és una cinglera del terme municipal de Gavet de la Conca, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Sant Serni.
Està situat al sud-est del poble de Sant Serni, en el vessant sud-est del Serrat de Guamis, a la dreta del barranc del Vedat.
# Cepola pauciradiata

Cepola pauciradiata és una espècie de peix de la família dels cepòlids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Mauritània fins a Angola.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Celendín

Celendín és una ciutat andina d'arrels colonials, pertany al Districte de Celendín, capital de la Província del mateix nom, al Departament de Cajamarca. La ciutat de Celendín va ser fundada el 1802 per colons espanyols i portuguesos (moltes famílies galaico-portugueses).
El plànol de la ciutat es caracteritza pel traç de carrers amples i rectes, que en conjunt s'assemblen a un tauler d'escacs.

## Història

La Història de la Ciutat de Celendín comença en l'època colonial i va ser fundada com a "Villa de la Bella Amalia de Zelendín", signat pel Rei d'Espanya a la ciutat d'Elx, en honor de la Reina Maria Amàlia de Saxònia, el 1802.

## Clima

El clima de la ciutat oscil·la entre el càlid i el fred temperat, amb precipitacions entre els mesos d'octubre i abril. Temperat des de desembre a maig i temperat fred des de juny fins al novembre.
Temperatura mitjana anual 15 °C.
Paràmetres climàticos mitjans de Celendín :
| Mes | gen. | febr. | març | abr. | maig | juny | jul. | ag. | set. | oct. | nov. | des. | Anual |
| Temp. màx. mitjana (°C) | 21.2 | 20.6 | 20.4 | 20.6 | 21.3 | 21.3 | 21.3 | 21.3 | 21.3 | 21.4 | 21.8 | 21.7 | 21.2 |
| Temp. mitjana (°C) | 14.8 | 14.3 | 14.2 | 14.2 | 13.9 | 13.1 | 13.1 | 13.3 | 13.8 | 14.5 | 14.5 | 14.5 | 14 |
| Temp. mín. mitjana (°C) | 8.5 | 8.1 | 8.1 | 7.9 | 6.5 | 4.9 | 4.9 | 5.3 | 6.4 | 7.7 | 7.2 | 7.3 | 6.9 |
| Font: climate-data.org ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Clima: Celendín». climate-data.org. Consulta: 20 de junio de 2017.
# Celebrity Constellation

El Celebrity Constellation és un vaixell de passatgers de la companyia de creuers Celebrity Cruises (subsidiària de Royal Caribbean Cruises), que navega amb bandera de Bahames.
Acabat de construir l'any 2002 a Chantiers de l'Atlantique, Saint-Nazaire (Loira Atlàntic), França. Té tres altres vaixells germans: Celebrity Infinity, Celebrity Summit i Celebrity Millennium. Té eslora de 294 m, mànega de 32 m, amb 13 cobertes. Nominalment accepta 2038 passatgers i 999 tripulants. Entre maig i agost sol fer rutes pel Mar del Nord, els fiords de Noruega, i el Mar Bàltic amb alguna escapada fins al Cap Nord o fins a Spitsbergen. A la primavera i la tardor fa el Mar Mediterrani i el mar Negre, i a l'hivern fa el Mar Carib. Els seus ports base solen ser Fort Lauderdale, Miami, Amsterdam, Istanbul i Barcelona.

## Vegeu també

* Llista de vaixells de creuers

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Localització del Celebrity Constellation a Google Maps
# Centre Obert de Ponent

El Centre Obert de Ponent és una presó de la Generalitat de Catalunya situada al municipi de Lleida.

## Referències

* ↑ «Els centres penitenciaris a Catalunya». Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 febrer 2017].
# Cesare Cremonini

Cesare Cremonini, de vegades Cesare Cremonino (nascut el 22 de desembre de 1550 a Cento, avui província de Ferrara, Emília-Romanya i mort el 19 de juliol de 1631 a Pàdua) va ser un filòsof italià de la segona meitat del segle xvi i de començaments del Segle XVII.

## Biografia

Cesare Cremonini va ensenyar filosofia durant trenta anys a les universitats de Ferrara i de Pàdua. Professava les doctrines d'Aristòtil, d'Alexandre d'Afrodisa i sobretot d'Averroes, i defensava la mortalitat de l'ànima, per la qual cosa el van acusar de materialista i d'ateu. Signava els seus texts llatins Cæsar Cremoninus (i la seva forma genitiva Cæsaris Cremonini al començament d'alguns títols), o Cæsar Cremonius. Considerat un dels filòsofs més grans en el seu temps, patrocinat per Alfons II d'Este, Duc de Ferrara, cobrava dues vegades el salari de Galileo Galilei, és ara més recordat com a actor del procés a Galileu, sent un dels dos erudits que es van negar a mirar a través del seu telescopi.

## Principals obres

* Explanatio proœmii librorum Aristotelis De physico auditu (1596)
* De formis elementorum (1605)
* De Anima (1611)
* Disputatio de cœlo (1613)
* De quinta cœli substantia (1616)
* De calido innato (1626)
* De origine et principatu membrorum (1627)
* De semine (1634)
* De calido innato et semine (1634)
* De sensibus et facultate appetitiva (1634)
* Dialectica (1663)

## Referències

* ↑ (castellà) El cor, l'única seu de l'ànima
* ↑ (castellà)http://www.taringa.net/posts/info/1057085/El-proceso-a-Galileo-Galilei.html El procés a Galileu]
# Chavençon

Chavençon és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 134 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chavençon era de 134 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 52 eren l'habitatge principal de la família i 25 eren segones residències. 73 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 52 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 11 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chavençon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 1 |
| 0 | 80 a 84 | 2 |
| 0 | 75 a 79 | 1 |
| 2 | 70 a 74 | 0 |
| 1 | 65 a 69 | 3 |
| 2 | 60 a 64 | 2 |
| 5 | 55 a 59 | 3 |
| 6 | 50 a 54 | 7 |
| 5 | 45 a 49 | 3 |
| 5 | 40 a 44 | 5 |
| 5 | 35 a 39 | 4 |
| 3 | 30 a 34 | 6 |
| 0 | 25 a 29 | 5 |
| 5 | 20 a 24 | 1 |
| 3 | 15 a 19 | 1 |
| 6 | 10 a 14 | 3 |
| 6 | 5 a 9 | 5 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 96 persones, 65 eren actives i 31 eren inactives. De les 65 persones actives 59 estaven ocupades (33 homes i 26 dones) i 6 estaven aturades (4 homes i 2 dones). De les 31 persones inactives 14 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Chavençon hi havia 53 unitats fiscals que integraven 142 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 23.151 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chavençon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chavençon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Castelo Mendo

Castelo Mendo és una antiga freguesia portuguesa del municipi d'Almeida, amb 21,72 km² d'àrea i 87 habitants (2011). La densitat de població n'és de 4 hab/km².
Va ser extinta el 2013, a causa d'una reforma administrativa nacional, i s'agregà a les freguesies d'Ade, Monteperobolso i Mesquitela, per formar-ne una de nova denominada Unió de Freguesies de Castelo Mendo, Ade, Monteperobolso i Mesquitela amb seu a Monteperobolso.
La freguesia antany estava formada per tres parròquies: Sâo Pedro, Santa Maria i Sâo Vicente. Va ser vila i seu de municipi entre 1229 i 1855, constituïda per les freguesies d'Ade, Aldeia Nova, Amoreira, Azinhal, Cabreira, Castelo Mendo, Cerdeira, Freixo, Leomil, Mesquitela, Mido, Miuzela, Monte Perobolço, Parada, Peva, Porto de Ovelha i Senouras. Tenia, el 1801, 4.419 habitants i el 1849, 4.751.
Actualment, la freguesia de Castelo Mendo és composta pel llogaret del mateix nom i pel poblet de Paraizal. És un dels llogarets històrics de Portugal.

## Població

Població de la freguesia de Castelo Mendo :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 434 | 442 | 519 | 524 | 538 | 508 | 502 | 506 | 510 | 457 | 319 | 235 | 168 | 134 | 87 |
En el cens de 1864 figura dins el municipi de Sabugal. Entra en l'actual municipi per decret de 07/12/1870

## Patrimoni

* Castell de Castelo Mendo
* Llogaret de Castelo Mendo
* Esglésies de Castelo Mendo

## Vegeu també

* Llogarets històrics de Portugal.

## Referències

* ↑ Diário da República, 1.ª Série, n.º 19, Lei n.º 11-A/2013 de 28 de janeiro (Reorganização administrativa do território das freguesias). Acedido a 2 de fevereiro de 2013.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
# Garo-Khasi-Jaintia

Les muntanyes Garo-Khasi-Jaintia són una serralada muntanyosa que s'estén d'oest a est per l'estat de Meghalaya a l'Índia. La part més elevada és a l'altiplà de Shillong on l'altura està a l'entorn dels dos mil metres. Sovint es refereix a aquestes muntanyes com a Garo-Khasi, sense esmentar les muntanyes Jaintia que formen la part més oriental.
# José Malhoa

José Vital Branco Malhoa, conegut com a José Malhoa, (Caldas da Rainha, Portugal, 28 d'abril de 1855 - Figueiró dos Vinhos, Portugal, 26 d'octubre de 1933) fou un pintor portuguès considerat un pioner del moviment artístic del naturalisme a Portugal estant integrat en el grup artístic de Leão. Amb només dotze anys, José Malhoa comença els seus estudis de belles arts a la Real Academia de Belas-Artes de Lisboa, destacant per les seves facultats i qualitat artística. Va realitzar nombroses exposicions en diferents ciutats, tant portugueses com a l'estranger. Les seves obres es van poder contemplar amb més freqüència a Madrid, París i Rio de Janeiro. El seu treball també va gaudir d'una aproximació a l'impressionisme. Va ser el primer president que va tenir la Sociedade Nacional de Belas Artes portuguesa i va rebre la Gran Creu de l'Orde de Santiago. A Caldas da Rainha es va crear un museu amb el seu nom el 1933, l'any de la seva mort.

## Algunes obres

* O Ateliê do Artista (1893/4) Oli sobre tela. (93×127) Museu d'art de Sao Paulo.
* Os Bêbados (1907) Oli sobre tela. (150×200) Museu de José Malhoa.
* O Fado (1910) Oli sobre tela. (150×183) Museu de la ciutat de Lisboa.
* Praia das Maçãs (1918) Oli sobre fusta. (69×87) Museu de Chiado a Lisboa.
* Clara (1918) Oli sobre tela. (244×134) Museu de Chiado a Lisboa.
* Outono (1919) Oli sobre fusta. (46×38) Museu de Chiado a Lisboa.
* O Ateliê do Estatuário Simões de Almeida (1883) Oli sobre fusta. (65×45) Museu d'art de Sao Paulo.

## Referències

* ↑ «JOSÉ MALHOA: O PINTOR DE PORTUGAL» (en portuguès). Correio da Manhã. [Consulta: 28 maig 2015].
* ↑ «JOSÉ Vital Branco MALHOA (1855-1933) O pintor, o mestre e a obra» (en portuguès). Universidade Católica Portuguesa, 2006. [Consulta: 28 maig 2015].
# Hettenschlag

Hettenschlag (en alsacià Hetteschlàg) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 287 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 197 | 200 | 207 | 223 | 246 | 287 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bernard Poirey | |
| 2008- | Bernard Koch | |