OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ibn Zulak

Abu-Muhàmmad al-Hàssan ibn Ibrahim ibn Zúlaq (o Zawlaq) al-Laythí, més conegut senzillament com a Ibn Zúlaq (o Ibn Zawlaq) (en àrab Abū Muḥammad al-Ḥasan b. Ibrāhīm b. Zūlāq (o Zawlāq) al-Layṯī) (919-996), fou un notable historiador egipci, autor de diverses obres biogràfiques, històriques i topogràfiques del temps dels ikhxídides i dels primers fatimites.
Les seves obres s'han perdut, però foren la base de les obres posteriors sobre aquesta època.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Zūlāḳ".
# Innovació educativa

La innovació educativa o innovació pedagògica és un canvi en l'ensenyament que es basa en quatre elements: les persones, el coneixement, els processos i la tecnologia i que permet millorar la pràctica educativa. Entre les metodologies concretes que formen part de la innovació educativa hi ha la ludificació, l'aprenentatge basat en projectes, la pedagogia inversa o l'aprenentatge col·laboratiu.

## Referències

* 1 2 «¿Qué es la innovación educativa y por qué es importante? | Educo» (en castellà), 04-09-2021. [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Innovación educativa: qué es y cómo aplicarla en el aula» (en castellà). [Consulta: 27 maig 2023].
# Hipòlit (fresc)

Hipòlit és un fresc provinent de la Vil·la d'Ariadna, trobat durant les excavacions arqueològiques de l'antiga ciutat d'Estàbia (l'actual Castellammare di Stabia) i conservat a l'Antiquarium stabiano.

## Història i descripció

El fresc data de la segona meitat del segle i aC, de la meitat del període neronià, i es va col·locar en un mur del triclini de la Vil·la d'Ariadna, la mateixa sala on es troba el fresc que dona nom a la vil·la. Va ser trobat durant les excavacions arqueològiques realitzades a partir de 1950 per Libero D'Orsi, en forma de fragments. Després de ser recompost es va traslladar a l'Antiquarium stabiano, on es conserva.
El protagonista del fresc va ser identificat inicialment com Teseu, però després va ser reconegut com a Hipòlit. El personatge és representat a punt de marxar a caçar, vestit amb una clàmide morada, la mirada girada cap a la dreta i amb la cara, gairebé astorada, els trets somàtics del qual són molt marcats, com la boca carnosa, el nas gran i els cabells gruixuts, que es diferencia de les pintures clàssiques del tercer estil. S'ha perdut tota l'escena que envolta Hipòlit, encara que a la dreta es veu la sortida d'un edifici i a l'esquerra la dida amb Fedra.

## Referències

* 1 2 3 VV.AA.. In Stabiano - Cultura e archeologia da Stabiae (en italià). Castellammare di Stabia: Longobardi Editore, 2006.

## Vegeu també

* Excavacions arqueològiques d'Estàbia

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de la comuna de Castellammare di Stabia» (en italià).
# Intents de cop d'estat a Veneçuela del 1992

Els intents de cop d'estat veneçolà de 1992 van ser intents de prendre el control del govern de Veneçuela per part del Moviment Bolivarià Revolucionari-200 (MBR-200) liderat oer Hugo Chávez.
El primer intent de cop d'estat va tenir lloc el 4 de febrer de 1992 i va ser liderat per Chávez. Un segon intent de cop d'estat el 27 de novembre de 1992 va tenir lloc mentre Chávez estava a la presó, però va ser dirigit per un grup de joves oficials militars fidels a l'MBR-200. Els cops d'estat van ser dirigits contra el president Carlos Andrés Pérez i es van produir en un període marcat per les reformes de liberalització econòmica, que es van intentar per reduir el nivell d'endeutament del país i que havien provocat importants protestes i malestar social. Malgrat que no van servir per expulsar el govern de Carlos Andrés, els intents de cop d'estat del febrer van donar projecció nacional a Chávez. Els combats durant els cops d'estat van provocar la mort d'almenys 143 persones i fins a diversos centenars. Durant el segon govern de Rafael Caldera foren amnistiats i queden en llibertat els militars involucrats en l'intent colpista que s'agruparen en el partit polític Movimiento V República (MVR), dirigit per Hugo Chávez, per aconseguir el suport dels grups d'esquerres al seu precari govern de minoria parlamentària.

## Referències

* ↑ BBC, Thursday, 5 December 2002, 21:30 GMT, Profile: Hugo Chavez, http://news.bbc.co.uk/2/hi/1925236.stm
* ↑ Vinogradoff, Ludmila. «De la amnistía a la dictadura» (en castellà). ABC, 07-09-2023. [Consulta: 1r octubre 2023].
# Institut San Sebastián de Yumbel

L'Instituto San Sebastián de Yumbel, originalment conegut com a Seminario de San Sebastián de Yumbel és una escola catòlica privada a Xile, Yumbel. És una de les institucions més antigues de la regió del Bio Bio i té un paper important tant en la comuna de Yumbel i els seus voltants.
Va ser fundada el 6 d'octubre de 1879, per l'arquebisbe José Hipólito Salas amb el nom de Seminario de Sant Sebastián de Yumbel amb el nom del patró de la ciutat, Sant Sebastià. El 1905 va prendre el seu nom actual. Ofereix cursos d'educació d'adults des de 1881 i el pre-escolar des de 1920.
Actualment el propietari és la Fundación Cristo Rey de Concepción, que integra cinc escoles. L'escola rep suport financer del Govern de Xile per la qualitat d'escola privada subvencionada.

## Referències

* ↑ «Instituto San Sebastián» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-07-30. [Consulta: 30 juliol 2017].
* 1 2 «Reseña | Instituto San Sebastián» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-07-30. [Consulta: 30 juliol 2017].
* ↑ «Fundación Colegios arzobispado» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-07-30. [Consulta: 30 juliol 2017].
* ↑ «Ministerio de Educación» (en castellà). [Consulta: 30 juliol 2017].
# Igualeja

Igualeja és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Serranía de Ronda.

## Història

La primera referència històrica d'aquest poble és del segle xv. En aquesta època pertanyia a la cora (província) de Takurunna, integrada en el regne nazarí de Granada. El nom d'Igualeja podria provenir del terme àrab al-walay, que significa "el recode", o bé del castellà "iguales", que faria referència al repartiment igualitari realitzat pels cristians després de l'expulsió dels moriscs en 1570.

## Enllaços externs

* Pàgina amb dades sobre Igualeja Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.
* http://www.juntadeandalucia.es/institutodeestadistica/sima/htm/sm29060.htm
# Isabel Busquets Hidalgo

Isabel Busquets Hidalgo (Algaida, 8 de gener de 1973), coneguda simplement com a Bel Busquets, és una professora i política mallorquina, diputada al Parlament de les Illes Balears en la IX legislatura.
És llicenciada en Filologia Catalana i des de 1998 és professora de secundària a l'Escola Mata de Jonc de Palma, en la que n'ha format part del Consell Escolar i que presideix des de 2008. És membre del Partit Socialista de Mallorca des de 2000, va anar a les llistes del partit a les eleccions municipals espanyoles de 2003 per a l'ajuntament d'Algaida i a les eleccions generals espanyoles de 2011. És membre de l'executiva del PSM i responsable del grup de treball d'educació de Més per Mallorca.
Fou escollida diputada dins les llistes de Més per Mallorca a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2015.
Des de març de 2016 és la Secretaria General del Partit Socialista de Mallorca-Entesa.

## Referències

* ↑ Votació al Consell Escolar Mata de Jonc
* ↑ «Primàries per Mallorca». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ Los 59 diputados que formarán el Parlament
# Complex Mount Albion

El complex Mount Albion fou una cultura arcaica del 4.050 al 3050 aC, es distingia particularment per la punta Mount Albion d'osca lateral. Va rebre aquest nom per James Gunnerson, la cultura arcaica primerenca més coneguda a Colorado. És relacionada o semblant a la fase d'Albion Boarding House.
El jaciment Hungry Whistler i el jaciment 5BL70, als vessants de Mount Albion al comtat de Boulder County, són les majors fonts d'informació sobre el complex de Mount Albion. Hungry Whistler, un lloc de la matança i carnisseria, a 3.500 metres és un lloc tipus del complex Mount Albion complex. Els caçadors usaven un sistema per conduir la cacera entre parets de pedra. Les trobades arqueològiques van ser datats sobre quatre períodes entre 3850 a 3060 aC. El jaciment 5BL70, situat vora Hungry Whistler a 3.465 m, era usat com a campament i lloc per recollir plantes silvestres. També s'hi ha trobat eines de fusta. Havia estat habitat dues vegades, una cap al 3700 aC i novament pel 3400 aC.
El jaciment LoDaisKa, Magic Mountain, Mount Albion, Helmer Ranch al comtat de Douglas i Yarmony House al comtat d'Eagle County, Colorado són exemples del complex Mount Albion.

## Referències

* ↑ Gibbon, Guy E., and Kenneth M. Ames. Archaeology of Prehistoric Native America: An Encyclopedia. New York: Taylor and Francis, 1998, xlvii/11/488. ISBN 0-8153-0725-X.
* 1 2 Gunnerson, James H. Archaeology of the High Plains. Denver: United States Forest Service, 1987. p. 28.
* 1 2 Gunnerson, James H. Archaeology of the High Plains. Denver: United States Forest Service, 1987. p. 28-29.
# Farinera Ylla i Aliberch

La Farinera Ylla i Aliberch és un conjunt de fàbrica i habitatges situat a l'Avinguda del Maresme de Mataró, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La fàbrica consta d'una sola nau d'emmagatzematge de quatre cossos i un edifici en alçada de planta baixa i quatre pisos. La nau de magatzem presenta una estructura de porticó d'obra en forma d'arc i coberta de bigues de fusta. L'edifici alt presenta una estructura de jàsseres de formigó, biguetes i revoltons. La fàbrica es completa amb l'edifici de les sitges situat just al darrere. Els habitatges ocupen un primer pis situat sobre el primer tram de la nau d'emmagatzematge. El conjunt es caracteritza per la netedat en què es distingeixen els diferents cossos i per l'equilibri de les línies en la composició de les façanes

## Referències

* 1 2 «Farinera Ylla i Aliberch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Ladislav Totkovič

Ladislav Totkovič (Ružomberok, 12 de març de 1962-ibídem, 28 de gener de 2016) va ser un jugador i entrenador de futbol eslovac.

## Biografia

Va començar jugant com a futbolista en el FK Inter Bratislava, on va romandre des de 1981 fins a 1990. Encara que no va triomfar molt com a jugador, sí que ho va fer com a entrenador. Va començar en 2002 com a segon entrenador del MFK Ružomberok, i com a entrenador de joves del MFK Košice, encara que no va ser fins a l'any 2007 que va debutar com a primer entrenador, aquesta vegada del FK Slovan Duslo Šaľa, on va romandre per dos anys. Dues temporades va estar també com a entrenador del MFK Tatran Liptovský Mikuláš. Posteriorment va ser el conseller esportiu del Harimau Muda de Malàisia, segon entrenador del FC Nitra, de nou del MFK Ružomberok i del FC Tatran Prešov. Aquest últim, després de mitja temporada com a segon entrenador, finalment va esdevenir el primer el 20 de novembre de 2012. També va entrenar al FC ViOn Zlaté Moravce i al Malacca FA de Malàisia. En 2014 va ser el segon entrenador de l'Al-Ahly Benghazi de Líbia, i el segon entrenador del MFK Skalica fins a 2015.
Va morir el 28 de gener de 2016 als 53 anys després d'una curta malaltia.

## Clubs
### Com a futbolista

| Club | País | Any |
| FK Inter Bratislava | Eslovàquia | 1981 - 1990 |

### Com a entrenador

| Club | País | Any |
| FK Slovan Duslo Šaľa | Eslovàquia | 2007 - 2009 |
| MFK Tatran Liptovský Mikuláš | Eslovàquia | 2009 - 2010 |
| FC Tatran Prešov | Eslovàquia | 2012 - 2013 |
| FC ViOn Zlaté Moravce | Eslovàquia | 2013 - 2014 |
| Malacca FA | Malàisia | 2014 |

## Referències

* 1 2 «Zomrel futbalový tréner Ladislav Totkovič. Muž, ktorý si spravil meno aj v Ázii» (en eslovac). Atlas, 28-01-2016. [Consulta: 1r febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador en footballdatabase
* Fitxa del jugador en worldfootball
# Catedral de Metz

La catedral Saint-Étienne de Metz, al departament francès del Mosel·la, és l'església principal de la diòcesi de Metz. És la catedral francesa que posseeix la major superfície de vitralls (prop de 6.500 m²) i presenta les majors vidrieres gòtiques d'Europa. Amb 41 m d'alçada, la seva nau és la tercera més alta de França.

## Referències

* ↑ «Vitalité des cathédrales d'Amiens et de Metz» (en francès). Ministeri de Cultura de França, 10-01-2020. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Killé, C. «Cathédrale de Metz : un vaisseau gothique de 800 ans» (en francès). Le Républicain Lorrain, 11-08-2020. [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* Catedral de Metz - Lloc web oficial
# Ca l'Obert

Ca l'Obert és un molí hidràulic que pertany al veïnat de Bevià, al terme de Madremanya (el Gironès), en el que trobem d'altres exemples de molí. S'alça sobre planta rectangular amb murs paredats. L'accés a l'antic molí no és possible perquè s'ha endinsat en el paisatge, de manera que les restes queden sotmeses a la força de la vegetació i al conjunt del pendent. Veiem també les restes de l'antiga bassa en el seu emplaçament cobert actualment de vegetació. Trobem exemples de pedra de mola pels vols.

## Notes

* ↑ «Molí de Ca l'Obert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 novembre 2016].
# Dendrograma

Un dendrograma (del grec dendron 'arbre', -gramma 'dibuix') és un tipus d'il·lustració gràfica o diagrama de dades en forma d'arbre que organitza les dades en subcategories que es van dividint en unes altres fins a arribar al nivell de detall desitjat (assemblant-se a les branques d'un arbre que es van dividint en unes altres successivament). També ens podem referir al dendrograma com a la il·lustració de les agrupacions derivades de la clusterització de dades.
Aquest tipus de representació permet apreciar clarament les relacions d'agrupació entre les dades i fins i tot entre grups d'ells encara que no les relacions de similitud o proximitat entre categories. Observant les successives subdivisions podem fer-nos una idea sobre els criteris d'agrupació, la distància entre les dades segons les relacions establertes, etc.
Els dendrogrames s'utilitzen sovint en biologia computacional per il·lustrar l'agrupament de gens. Un altre tipus de dendrograma molt utilitzat en biologia és el cladograma, que classifica els organismes taxonòmicament segons la seva relació.
Com a exemple, imaginem que les dades següents s'han d'agrupar usant la distància euclidiana com a distància mètrica.
El dendrograma que se n'obté és el següent:
Els nodes de la línia superior representen les dades, la resta de nodes representen els agrupaments als quals pertanyen, i les fletxes representen la distància.
# Dendrocopos

Dendrocopos és un gènere d'ocells de la família dels pícids. Aquests pigots estan presents per Euràsia i Àfrica septentrional. Aquestes aus reben el nom de pigot garser, tanmateix per la complexitat taxonòmica i les constants reclassificacions en base a reconsideracions taxonòmiques fa que aquesta denominació vernacla tingui un valor taxonòmic inespecífic. Als Països Catalans el picot garser gros és l'únic representant autòcton d'aquest tàxon als Països Catalans. Antics representants d'aquest tàxon anomenats comunament pigots garsers, poden haver estat reclassificats als gèneres Dendrocoptes Leiopicus Picoides o Dryobates. Aquest gènere està format per 13 espècies:
* Dendrocopos analis
* Dendrocopos assimilis
* Dendrocopos atratus
* Dendrocopos darjellensis
* Dendrocopos himalayensis
* Dendrocopos hyperythrus
* Dendrocopos leucopterus
* Dendrocopos leucotos
* Dendrocopos macei
* Dendrocopos major
* Dendrocopos noguchii
* Dendrocopos owstoni
* Dendrocopos syriacus

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Desiderio da Settignano

Desiderio de Bartolommeo di Francesco, dit Desiderio da Settignano o Ferro (Settignano, c. 1430 - Florència, 1464), va ser un escultor italià de l'escola florentina del primer Renaixement.

## Biografia

Va nàixer al poble de Settignano, a la rodalia de Florència, d'on li ve el seu sobrenom, al si d'una família de pedrapiquers. Els seus germans, Francesco i Gerri, també van ser escultors. Va estudiar escultura al taller de Bernardo Rossellino, que el va influir molt. En contra d'allò que diu una llegenda fundada en la semblança d'algunes obres de Desiderio amb el rilievo schiacciato de Donatello, Desiderio mai no va ensinistrar-se sota el mestratge d'aquest artista (en aquesta època, Donatello era a Roma i a Pàdua). Al taller de Bernardo Rossellino, va relacionar-se amb el germà petit d'aquest, Antonio, i amb Mino da Fiesole.
La seua producció pot ser datada a partir de 1450, amb un fris de putti a la capella dei Pazzi (vers 1451); el monument de Carlo Marsuppini a la basílica de la Santa Creu, començat l'any 1453, en què va inscriure's a l''Arte dei Maestri di pietre e legnami; el bust de Marietta Strozzi, de 1455; la Maria Magdalena en fusta policromada per a l'església de la Santa Trinita i el tabernacle per a la capella del Sant Sagrament a la basílica de San Lorenzo, acabat l'any 1461.
És un representant de l'stil dolce, per la seua mestria en la talla del marbre.
Va morir l'any 1464, aproximadament als 34 anys.

## Obres

* Jesús i Joan nens en tondo dit tondo Arconati-Visconti (donat al Museu del Louvre per la marquesa Arconati-Visconti).
* Altar del Sant Sagrament, San Lorenzo (1461).
* Sepulcre de Carlo Marsuppini, Santa Croce (a partir de 1453).
* Sant Jeroni al desert Arxivat 2004-11-18 a Wayback Machine..

## Referències i notes

* ↑ «Desiderio da Settignano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ composició en forma de disc.

## Bibliografia

* Giorgio Vasari va incloure la seua biografia a la part 3 de Le Vite, 1550.
* Ida Cardellini,Desiderio da Settignano, Milà, 1962.
* L. Planiscig, Desiderio da Settignano, 1942.
* C. Seymour, Sculpture in Italy 1400-1500, Harmondsworth, 1973.
# Diccionari biogràfic

Un diccionari biogràfic és un tipus de diccionari enciclopèdic limitat a informació biogràfica. Intenten abastar les principals personalitats d'un país (amb limitacions, com ara persones que viuen només a un indret o persones mortes, en el Diccionari de la biografia nacional). Altres estan especialitzats, ja que cobreixen noms importants en un camp temàtic, com ara arquitectura o enginyeria.

## Història

Tarif Khalidi va afirmar que el gènere de diccionaris biogràfics és un "producte únic de la cultura àrab musulmana". L'exemple més antic existent de diccionari biogràfic data de l'Iraq del segle ix, i al segle xvi era una forma d'escriptura històrica fermament consolidada i respectada. Contenen més dades socials d'un ampli segment de la població que la que es pot trobar en qualsevol altra societat preindustrial. Els primers diccionaris biogràfics es van centrar inicialment en la vida dels profetes de l'Islam i dels seus companys, sent un dels primers exemples El llibre de les principals classes d'Ibn Sa'd al-Baghdadi, i després va començar a documentar la vida de moltes altres figures històriques (de governants a erudits) que vivien al món islàmic medieval.

## Exemples

* Diccionari Biogràfic de Dones Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine.
* Diccionari biogràfic de metges catalans
* Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology

## Referències

* ↑ Khalidi, Tarif The Muslim World, 63, 1, 01-01-1973, pàg. 53–65. DOI: 10.1111/j.1478-1913.1973.tb03104.x.
* ↑ Scalenghe, Sara. «Introduction». A: Disability in the Ottoman Arab World, 1500-1800. Loyola University Maryland, 2014, p. 16. ISBN 1107622794.
* ↑ Josef W. Meri. Medieval Islamic civilization: an encyclopedia. 2. Routledge, 2005, p. 110. ISBN 0-415-96690-6.
# Diccionari d'escriptors catalans

Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los autores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña més conegut com a Diccionari d'escriptors catalans és un repertori biobliogràfic concebut per Ignasi Torres i Amat i elaborat conjuntament amb el seu germà Fèlix, qui el finalitza el 1836.
Ignasi Torres i Amat de Palou, bibliotecari de la Biblioteca Pública Episcopal de Barcelona entre el 1795 i el 1808, concep el diccionari l'any 1798, quan mor el 1811 ja ha acabat alguns articles i deixa finalitzades 1.230 fitxes. El seu germà Fèlix torna a Barcelona després d'un periple per tot Espanya, consultant biblioteques de Madrid, València, Saragossa, Toledo i d'altres ciutats. Continuant amb aquesta tasca Fèlix Torres projecta i concreta la Biblioteca d'autors catalans l'any 1819. D'ençà que fou concebut ha estat un referent i motor de la Renaixença literària a Catalunya. Quan es publicà, coincidí amb l'efervescència de la Renaixença catalana, l'any 1836. L'aleshores bisbe d'Astorga inclou l'Oda a la Pàtria com un dels seus poemes preferits. La intenció patriòtica de l'obra és evident manllevant el lema de Ciceró: Amemus patriam: posteritati et gloria serviamus: id esse optimum putemus.

## Referències

* ↑ «Diccionari d'escriptors catalans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Subirà i Blasi, Enric. El Seminari de Barcelona: 1593-1917: aportació per a una anàlisi de la influència de la formació del clergat en el desenvolupament del pensament catòlic a Catalunya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, octubre de 1993, p. 281 (Scripta et Documenta ; 49). ISBN 9788478264704. OCLC 803511442.

## Bibliografia

* Félix Torres Amat, Ignacio Torres Amat, Pedro Puiggari, Manuel Torres y Torrens, Juan Corminas y Guell, Memorias para ayudar... (castellà), Barcelona, Impr. de J. Verdaguer, 1836, 719 p.
* Ferran Soldevila, Història de Catalunya, Barcelona, Editorial Alpha, 1963, pàg 1319.

## Enllaços externs

* El text digitalitzat d'aquesta obra està disponible en línia al projecte Google llibres i a la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes.
# Daniel Reiche

Daniel Reiche (Braunschweig, Baixa Saxònia, 14 de març de 1988) és un futbolista alemany que actualment juga de porter al primer equip del MSV Duisburg.

## Enllaços externs

* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Districte de Quissanga

El Districte de Quissanga és un districte de Moçambic, situat a la província de Cabo Delgado. Té una superfície 2.150 kilòmetres quadrats. En 2015 comptava amb una població de 40.846 habitants. Limita al nord amb el districte de Macomia, a l'oest amb els districtes de Meluco i Ancuabe, al sud amb el districte de Metuge i a l'est amb l'oceà Índic, on s'hi troba el districte insular d'Ibo. Comprèn algunes illes de l'arxipèlag de les Quirimbas: Mefunvo (o M'funvo) i Quisiva.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en tres postos administrativos (Bilibiza, Mahate i Quissanga), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Bilibiza:
** Bilibiza
** Ntapuate, e
** Tororo
* Posto Administrativo de Mahate:
** Cagembe
** Mahate, e
** Namaluco
* Posto Administrativo de Quissanga:
** Quissanga

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística
# Districte de Quelimane

Quelimane fou un antic districte de Moçambic.
El 1817 fou capital d'una capitania de Moçambic fins al 1829 (en què fou unida a Rios de Sena) i altre cop del 1853 al 1858. En aquest any fou capital del districte de Zambèzia. El 1913 Zambèzia es va dividir en els districtes de Quelimane i Tete. Sota el nom de Quelimane, va emetre segells de correus propis el 1913 que van estar en ús almenys fins al 1915. Després el districte es va dir Zambézia, altre cop Quelimane, i altre cop Zambèzia, sempre amb Quelimane com a capital. El 1975 el districte de Zambézia fou elevat a província i Quelimane va continuar com a capital.
# Districte de Banhèras de Bigòrra

El districte de Banhèras de Bigòrra és un dels tres districtes del departament francès dels Alts Pirineus a la regió d'Occitània. Té 9 cantons i 160 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Banhèras de Bigòrra.

## Cantons

* cantó d'Àrreu ;
* cantó de Banhèras de Bigòrra ;
* cantó de Bordèras de Loron ;
* cantó de Campan ;
* cantó de La Barta de Nestés ;
* cantó de Lanamesa ;
* cantó de Maulion de Varossa ;
* cantó de Sent Laurenç de Nestés ;
* cantó de Vièla d'Aura.

## Vegeu també

* Cantons dels Alts Pirineus