OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sainte-Souline

Sainte-Souline és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 124 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sainte-Souline era de 124 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 78 habitatges, 52 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 73 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 52 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 16 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 10 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sainte-Souline el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 16 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 62 eren actives i 20 eren inactives. De les 62 persones actives 58 estaven ocupades (34 homes i 24 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 20 persones inactives 8 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Sainte-Souline hi havia 50 unitats fiscals que integraven 127 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.981 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Sainte-Souline hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sainte-Souline a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sainte-Souline a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# 18a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 18a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 25 d'agost al 8 de setembre de 1957.

## Jurat

* René Clair (França) (president)
* Vittorio Bonicelli (Itàlia)
* Ettore Giannini (Itàlia)
* Penelope Houston (Regne Unit)
* Arthur Knight (Estats Units)
* Miguel Perez Ferrero (Espanya)
* Ivan Pyryev (URSS)

## Pel·lícules en competició

| Títol | Director(s) | País de producció |
| Bitter Victory | Nicholas Ray | Estats Units |
| Aparajito | Satyajit Ray | Índia |
| Oeil pour oeil | André Cayatte | França |
| A Hatful of Rain | Fred Zinnemann | Estats Units |
| Tron de sang (Kumonosu-jō) | Akira Kurosawa | Japó |
| Il maestro | Aldo Fabrizi | Itàlia |
| Malva | Vladimir Braun | Unió Soviètica |
| Le notti bianche | Luchino Visconti | Itàlia |
| Something of Value | Richard Brooks | Estats Units |
| La història d'Esther Costello | David Miller | Regne Unit |
| Un ángel pasó por Brooklyn | Ladislao Vajda | Espanya |
| Rendez-vous à Melbourne | René Lucot | França |
| Samo ljudi | Branko Bauer | Iugoslàvia |
| Ubaguruma | Tomotaka Tasaka | Japó |
| Los salvajes | Rafael Baledón | Mèxic |
| I sogni nel cassetto | Renato Castellani | Itàlia/ França |

## Premis

* Lleó d'Or:
** Aparajito (Satyajit Ray)
* Lleó d'Argent:
** Le notti bianche (Luchino Visconti)
* Copa Volpi:
** Millor Actor - Anthony Franciosa - (A Hatful of Rain)
** Millor Actriu - Dzidra Ritenberga - (Malva)
* Premi Nou Cinema
** Millor pel·lícula - Aparajito (Satyajit Ray)
** Millor actor - Anthony Franciosa - (A Hatful of Rain)
** Millor actriu - Eva Marie Saint - (A Hatful of Rain)
* Premi San Giorgio e
** Something of Value (Richard Brooks)
* Premi FIPRESCI
** Aparajito (Satyajit Ray)
* Premi OCIC
** A Hatful of Rain (Fred Zinnemann)
* Pasinetti Award
** A Hatful of Rain (Fred Zinnemann)

## Referències

* ↑ «The 1950′s». Arxivat de l'original el 28 d’abril 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1950′s». Arxivat de l'original el 12 de maig 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].

## Vegeu també

* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1955
* 7è Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 10è Festival Internacional de Cinema de Canes

## Enllaços externs

* 18a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1957 a IMDb
# Nen canviat

En diverses tradicions i creences populars europees, un nen canviat és el fill d’una fada, xana, trol, elf i una altra criatura fantàstica, deixat secretament al lloc d’un nen robat. La suposada motivació per aquest canvi varia entre el desig de tenir un servent humà, l’amor cap als nens o la simple malícia.
En casos rars, els més grans de la població de les fades s'intercanviaven en el lloc d'un nadó humà, de manera que la vella fada pogués viure còmodament, sent mimada pels seus pares humans. Es pensava que els encants senzills com un abric invertit o unes tisores de ferro obertes deixades on dorm el nen, els allunyaven; altres mesures incloïen una vigilància constant sobre el nen.
La realitat que s’amaga de darrere d'aquestes llegendes és el naixement de nens deformes o retardats. En l'antiguitat, la gent creia que una criatura sobrenatural havia canviat a aquests nens abans que els pares hagueren tingut temps de batejar-los. Inclòs a Irlanda, l'explicació a l'esquerranisme era la del nen canviat.
El folklorista D. L. Ashliman proposa en el seu assaig 'Changelings' que les històries de canviants il·lustren un aspecte de la supervivència de les famílies a l'Europa preindustrial. La subsistència d'una família de camperols sovint depenia del treball productiu de cada membre, i era difícil proveir a una persona que fos un drenatge permanent dels escassos recursos de la família. "El fet que l'apetit voraç dels canviats s'esmenti amb tanta freqüència indica que els pares d'aquests nens desafortunats van veure en la seva continuïtat una amenaça per al sosteniment de tota la família. Els contes canviats donen suport a altres proves històriques que suggereixen que l'infanticidi fou sovint la solució escollida."
Les fades també s'endurien humans adults, especialment els acabats de casar i les noves mares; Els adults joves eren portats a casar-se amb fades, mentre que les noves mares sovint eren portades a alletar els nadons de fades. Sovint, quan era raptat un adult en lloc d'un nen, es deixava un objecte com un tronc en lloc de l'humà robat, encantat per semblar-se a la persona. Aquest objecte substitut de l'humà semblaria emmalaltir i morir, ser enterrat per la família humana, mentre que l'humà viu estava entre les fades. Bridget Cleary és un dels casos més coneguts d'una persona adulta que la seva família creia que era una nena canviada; el seu marit la va matar intentant forçar les fades a retornar la seva dona "real".

## Referències

* 1 2 Katharine Briggs, An Encyclopedia of Fairies, Hobgoblins, Brownies, Boogies, and Other Supernatural Creatures "Changelings" (Pantheon Books, 1976) p. 71. ISBN 0-394-73467-X
* ↑ Briggs (1979)
* ↑ «Changelings: An Essay by D. L. Ashliman» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ Katherine Briggs, A Dictionary of Fairies "Changelings"
# Noelia Bail García

Noelia Bail García (Viladecans, 1978), més coneguda com a Noe Bail, és una política catalana, líder de Podem Catalunya durant els anys 2018 i 2019.
Llicenciada en dret i ciències polítiques per la Universitat Pompeu Fabra i màster en Polítiques d'Igualtat de Gènere, va ocupar la Secretaria de Feminismes i Coordinació Interna de Podem quan Albano Dante Fachín n'era secretari general. Des de l'11 d'abril de 2018 és membre del Consell Ciutadà de Podem Catalunya, òrgan de direcció del partit.
El 24 de setembre de 2018 va ser elegida nova secretària general de Podem Catalunya, després que Xavier Domènech renunciés a tots els seus càrrecs a principis de setembre del mateix any. La seva candidatura es va imposar a l'encapçalada per Jaume Durall per només 19 vots en una elecció interna en què participaria el 12% dels inscrits en el partit.
Quan Albano Dante Fachín, Àngels Martínez i Marta Sibina van crear Som alternativa, li van proposar d'unir-s'hi, però ella va preferir quedar-se a Podem. Crítica amb Pablo Iglesias, Bail es va oposar que Xavier Domènech optés a dirigir Podem l'abril de 2018, quan ja era líder de Catalunya en Comú. A més reivindica que Podem se sustenti en les bases i el territori i prefereix una coalició amb els comuns en detriment d'una confluència que amenaci la desaparició de Podem.

## Referències

* 1 2 «Noe Bail, nova líder de Podem contra pronòstic» (en cac). Nació Digital. Sara González, 24-09-2018. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Noelia Bail substitueix Xavier Domènech al capdavant de Podem Catalunya». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 24-09-2018. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Noelia Bail, excolaboradora de Fachin, escogida por sorpresa líder de Podem» (en castellà). El Nacional. Alba Domingo, 24-09-2018. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Noelia Bail, nueva líder de Podem tras derrotar al 'oficialista' Durall» (en castellà). El Periódico, 24-09-2018. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «La exdirigente Noelia Bail disputará el liderazgo de Podem con una lista feminista y de base» (en castellà). Europa press, 14-03-2018. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «Sectors de Podem recelen de la candidatura de Domènech per liderar el partit». Nació Digital, 09-03-2018. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «Exdirigente de Podem denuncia que partido carece de "voz diferenciada" el 21D» (en castellà). La Vanguardia, 21-11-2017. [Consulta: 24 setembre 2018].
# Conflans

«Conflans» té aquests significats:
* Senyoria de Conflans, senyoria feudal francesa a la Xampanya
* Conflans-sur-Anille, municipi al departament de Sarthe (regió de País del Loira, França)
* Conflans-en-Jarnisy, municipi al departament de Meurthe i Mosel·la (regió del Gran Est, França)
* Conflans-sur-Lanterne, municipi al departament d'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Conflans-sur-Loing, municipi al departament de Loiret (França)
* Conflans-Sainte-Honorine és un municipi al departament d'Yvelines (regió d'Illa de França, França)
* Conflans-sur-Seine, municipi al departament del Marne (Gran Est)
* Cantó de Conflans-en-Jarnisy, cantó al districte de Briey (departament de Meurthe i Mosel·la, França)
* Cantó de Conflans-Sainte-Honorine, cantó francès al districte de Saint-Germain-en-Laye (departament d'Yvelines, França)
# Albert Batalla i Siscart

Albert Batalla i Siscart (la Seu d'Urgell, 25 d'octubre de 1977) és un polític català. Milita a Junts per Catalunya, exbatlle de la Seu d'Urgell (2008-2019) i exdiputat al Parlament de Catalunya (2003-2017).

## Biografia

Albert Batalla i Siscart es va llicenciar en periodisme per la Universitat Ramon Llull. L'any 1995 va entrar a l'organització política juvenil Joventut Nacionalista de Catalunya. Des de l'octubre de 2000 fins al novembre de 2004 en va ser el secretari general i a partir d'aquí i fins al desembre de 2006 en va ser el president. A les eleccions municipals a la Seu d'Urgell de 1999 i 2003 va formar part de les llistes de Convergència i Unió i posteriorment de l'equip de govern de l'Ajuntament ocupant diferents regidories.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, va ser elegit diputat al Parlament de Catalunya per la Circumscripció de Lleida. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006 va tornar a ser escollit de nou diputat.
A les eleccions municipals del maig de 2007, Albert Batalla va encapçalar les llistes de CiU. Després de les eleccions, CiU va fer un pacte amb ERC on s'acordava que l'alcaldia seria per Jordi Ausàs i Coll (ERC) els dos primers anys de la legislatura i els dos últims per Albert Batalla. Tot i això, després de les eleccions generals espanyoles del 9 de març de 2008, l'alcalde Jordi Ausàs va substituir Joan Puigcercós com a Conseller de Governació i Albert Batalla es va convertir en alcalde accidental esperant la decisió d'ERC: triar un nou alcalde republicà per exhaurir els dos anys de l'acord o avançar el canvi d'alcaldia per Albert Batalla ja fins a final de la legislatura, al final ERC es decantà per l'última opció, i aleshores, Albert Batalla esdevingué alcalde.
Batalla fou el cap de llista de CiU a la demarcació de Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010. Fou novament elegit diputat per Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 i 2015, aquestes darreres a la llista Junts pel Sí.
El 2019 un desplegament policial va intervenir l'Ajuntament de la Seu, per investigar una querella anònima que va provocar l'obertura d'un procediment al jutjat d'instrucció 2 de La Seu d'Urgell. Després d'anys, el 2024 es va arxivar definitivament la causa.

## Referències

* ↑ «Albert Batalla, candidat a l'alcaldia de la Seu d'Urgell». www.ciu.cat. [Consulta: 22 març 2008].
* ↑ «Albert Batalla, nou alcalde de la Seu d'Urgell». www.avui.cat. [Consulta: 22 març 2008].
* ↑ «Albert Batalla, cap de llista de CiU per Lleida». Diari Bondia, 05-02-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-26. [Consulta: 5 febrer 2010].
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera. Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 73 i 170. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 29 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.
* ↑ «La Guàrdia Civil intervé el mòbil de l'alcalde de La Seu d'Urgell i dos regidors», 28-03-2019. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Arxivada la causa contra l'exalcalde de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, després de 5 anys», 27-03-2024. [Consulta: 28 març 2024].
# Siarnaq (satèl·lit)

Siarnaq és un satèl·lit natural irregular prògrad de Saturn. També s'anomena Saturn XXIX, i va ser descobert per Brett J. Gladman, et al. el 2000, i se li va donar la designació temporal S/2000 S 3. Es va anomenar l'agost del 2003 en honor del gegant Siarnaq (també conegut com a Sedna) de la mitologia inuit. És el membre més gros del grup inuit de satèl·lits de Saturn.
Es creu que fa uns 40 quilòmetres de diàmetre i orbita Saturn a una distància mitjana de 17,5 Gm en 895 dies.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAUC 7513: S/2000 S 3 and S/2000 S 4 October 25, 2000 (discovery)
* ↑ MPEC 2000-Y14: S/2000 S 3, S/2000 S 4, S/2000 S 5, S/2000 S 6, S/2000 S 10 19 de desembre de 2000 (descobriment i efemèrides)
* ↑ IAUC 8177: Satellites of Jupiter, Saturn, Uranus 8 d'agost de 2003
* Efemèrides IAU-MPC NSES

## Enllaços externs

* Pàgines de David Jewitt.
* Pàgines de Scott Sheppard.
# Abbas Hilmi Paixà

Abbas Hilmi Paixà és el nom dels següents personatges:
* Abbas Hilmi I, virrei d'Egipte 1849-1854
* Abbas Hilmi II, kediv d'Egipte 1892-1914
# Naukati Bay

Naukati Bay és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 135 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Naukati Bay tenia 135 habitants, 60 habitatges, i 34 famílies La densitat de població era de 10,9 habitants/km².
Dels 60 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,7% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 41,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,6% tenia menys de 18 anys, un 1,5% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 2,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 150 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 160 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 32.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.875 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 15.950 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Naukati Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Naukati Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Noelene Nabulivou

Noelene Nabulivou (segle XX) és una activista ecologista, pel desenvolupament sostenible i feminista de Fiji. És cofundadora i assessora política de Diverse Voices and Action for Equality (DIVA), una organització centrada en la justícia climàtica, la violència contra les dones, els drets humans i els drets LGBTQ.
Nabulivou ha treballat per protegir la salut universal durant més de 30 anys. Durant la pandèmia de Covid-19 les Fiji no només es trobaven en una situació fràgil per culpa de la pandèmia mundial si no que la crisi climàtica també feia estralls: ciclons tropicals arrasaven les illes del Pacífic Sud destruint habitatges, i dificultant l'accés a l'educació, l'accés a l'aigua i el seu sanejament, l'alimentació i la seguretat".

## Biografia

Nabulivou va créixer entre Fiji i Perth (Austràlia) i des del 2003 viu a Fiji. Té parella i una filla. A Perth, va participar en petits col·lectius anarquistes, grups indígenes i migrants dirigits per joves i en projectes d'arts públiques i justícia de carrer. Va estudiar relacions internacionals i estudis de pau a nivell universitari i es cursar un diploma en arts comunitàries.
Nabulivou és activa com a activista feminista i defensora d’organitzacions de base a Fiji i el Pacífic, treballadora dels drets humans, portaveu a les Nacions Unides de Fiji i Pacífic en processos i grups de treball com la Comissió sobre la condició de la dona, la Convenció Marc de sobre el canvi climàtic, Petits estats insulars en desenvolupament, Rio+20 (Conferència de les Nacions Unides sobre desenvolupament sostenible) i Agenda 2030 (Objectius de desenvolupament sostenible de les Nacions Unides).
Des de 2011, Nabulivou és el cofundadora i assessora política de Diverse Voices and Action (DIVA), un grup de suport a persones LGTBI. Segons el lloc web de la Astraea Lesbian Foundation, Nabulivou i les membres de DIVA treballen juntes per promoure la igualtat, "la protecció i l'avanç dels drets sexuals, drets humans, la justícia de gènere i la justícia social, econòmica, ecològica i climàtica".

## Referències

* ↑ Purvis, Katherine. «'The most inspiring person I've ever met': your aid worker heroes of 2016» (en anglès), 22-12-2016.
* ↑ «Noelene Nabulivou» (en anglès). The Pacific Community.
* ↑ Pearce, Jacqui «Human Rights activist Noelene Nabulivou on Equality» (en anglès). .
* ↑ «Celebrating Noelene Nabulivou» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2021-06-30.
* ↑ Pearce, Jacqui «Human Rights activist Noelene Nabulivou on Equality» (en anglès). .
* 1 2 «Noelene Nabulivou - Astraea Lesbian Foundation For Justice» (en anglès). Astraea Lesbian Foundation For Justice. Arxivat 2021-04-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Noelene Nabulivou - Astraea Lesbian Foundation For Justice» (en anglès). . Arxivat 2021-04-26 a Wayback Machine.
* ↑ «"Diverse Voices and action (DIVA) for Equality».
# Copa Generalitat

«Copa Generalitat» té aquests significats:
# Albert Bausil

Albert Bausil (Castres, Tarn, Occitània, 16 de desembre de 1881 - Perpinyà, 2 de març de 1943) fou un escriptor francès. S'establí a Perpinyà com a director teatral i va fundar els diaris i revistes Le Cri Catalan el 1909 i Le Coq Catalan el 1917. Va ser autor de llibres de poesia, peces de teatre i una autobiografia novel·lada.

## Obres
### Poesia

* Primoroses et rimes roses (1905)
* La terrasse au soleil (1921)
* Poèmes d'amour et d'automne (1928)

### Narracions

* Pèl mouchí, histoire d'un petit garçon (1936)

## Referències

* ↑ «Albert Bausil». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sidi Yahya Ou Saad

Sidi Yahya Ou Saad (en àrab سيدي يحيى, Sīdī Yaḥyà; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵉⵃⵢⴰ) és una comuna rural de la província de Khénifra, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.051 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ivar Asjes

Ivar Onno Odwin Asjes (Rotterdam, 16 de setembre de 1970) és un polític de Curaçao, líder del partit Poble Sobirà i Primer Ministre de Curaçao entre 2013 i 2015, després que fos investit per la governadora interina Adèle van der Pluijm-Vrede. Fou succeït al capdavant del govern per Ben Whiteman, després que el seu partit li retirés la confiança. Asjes va ser membre del Parlament de Curaçao entre 2010 i 2013 i el seu predecessor així com del seu predecessor a les Antilles Neerlandeses, el Consell Insular de Curaçao.

## Referències

* ↑ «PAIS still backing proposed cabinet» (en anglès). The Daily Herald, 01-06-2013. [Consulta: 7 juny 2013].
* ↑ «Premier Asjes wil teamplayer zijn» (en neerlandès). Nu.nl, 08-06-2013. [Consulta: 8 juny 2013].
* ↑ «Regering Curaçao beëdigd» (en neerlandès), 07-06-2013. [Consulta: 7 juny 2013].
* ↑ «Whiteman new prime minister» (en anglès). The Daily Herald, 02-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-10-15. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ Pijpker, Joost. «Premier Curaçao stapt op na botsingen met eigen partij» (en neerlandès). NRC Handelsblad, 01-09-2015. [Consulta: 21 desembre 2015].
* ↑ «Breaking News: Asjes resigns as member of Parliament to become Prime Minister» (en anglès). Curaçao Chronicle, 27-05-2013. Arxivat de l'original el 2013-08-14. [Consulta: 7 juny 2013].