OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer de Sant Francesc

El carrer de Sant Francesc és un carrer de vianants del centre d'Alacant (País Valencià) que uneix el Portal d'Elx amb la plaça de Calvo Sotelo.
Durant els últims anys del segle xx, el carrer presentava un aspecte lúgubre, amb un pèssim estat de conservació, i sofria un alt nivell d'inseguretat ciutadana: eren comuns la prostitució de carrer i els negocis il·legals regentats per immigrants magrebins. No va ser fins a la primera dècada del segle xxi quan l'ajuntament va començar a plantejar solucions per resoldre el problema, com el tancament d'alguns negocis, l'eliminació de la zona de vianants del carrer o la dotació d'instal·lacions culturals. A la fi de 2013, l'aleshores alcaldessa d'Alacant, Sonia Castedo, va decidir tematitzar el carrer amb figures de bolets de grans dimensions. El terra es va pintar de verd i groc i es van dibuixar samboris. Malgrat la polèmica inicial (el cost de la inversió va ser d'uns 60.000 euros), el carrer va atraure l'atenció dels turistes i va incrementar l'obertura de nous negocis. Des d'aleshores, el carrer es coneix popularment com a carrer dels Bolets.

## Referències

* 1 2 País, Ediciones El. «El Ayuntamiento cierra 20 comercios del centro de Alicante, la mayoría dirigidos por magrebíes» (en castellà). EL PAÍS, 20-08-2001. [Consulta: 5 febrer 2016].
* 1 2 País, Ediciones El. «Alperi abre al tráfico una calle para evitar la presencia de magrebíes» (en castellà). EL PAÍS, 05-04-2002. [Consulta: 2 febrer 2016].
* 1 2 País, Ediciones El. «El nuevo eje cultural de Alicante despega muy lentamente» (en castellà). EL PAÍS, 08-06-2009. [Consulta: 5 febrer 2016].
* 1 2 «San Francisco, una calle de luces y sombras en el centro de Alicante». ELMUNDO. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Aprendiendo de las Setas, Calle San Francisco, Alicante» (en espanyol europeu). más que verde. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Los negocios florecen como setas en la calle San Francisco» (en espanyol europeu). Alicante - La Verdad. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Las setas de la calle San Francisco tienen inquilinos». Arxivat de l'original el 3 de setembre de 2014. [Consulta: 2 febrer 2016].
# Abd al-Riza Khan

Abd al-Riza Khan Amir Muayyad (Abd al-Reza Khan Amir Moayyad) (mort 1833) fou un governador i noble persa de Yadz. Era fill del cap local Muhammad Taki Khan Bafki que per 40 anys va dominar la política local a Yadz i Kirman directament o a través dels seus nombrosos fills i gendres.
Quan va pujar al tron Fat Ali Shah la política qadjar fou de nomenar pels governs provincials únicament a prínceps de la dinastia i Muhammad Wali Mirza fou nomenat governador de Yadz, però Abd al-Riza Khan va ser nomenat vicegovernador i seguint al seu pare va acumular poder i privilegis. El 1827/1828 Wali Mirza va marxar a Teheran en conèixer la revolta d'Abbas Kuli Mirza, governador de Kirman i Balutxistan, i en la seva absència Abd al-Riza es va proclamar governador, va confiscar les propietats de Wali Mirza i va expulsar a la seva família i fidels cap a Teheran. Mentre el rebel Abbas Kuli Mirza es va unir a Muhammad Kasim Khan Gordjo i junts van marxar cap a Yadz però foren derrotats per les forces reials.
Fatḥ Ali Shah va nomenar llavors a Ḥasan Ali Mirzā Shudja al-salṭana com a governador de Kirman i Yadz; aquest va posar setge a Yadz; els notables locals i els ulemes van intervenir en favor del rebel i el xa va ordenar al governador d'aixecar el setge i retirar-se de Yadz i poc després era nomenat oficialment governador de Yadz.
Van seguir una sèrie d'intrigues, rivalitats i complots i el 1830 Abd al-Riza Khan es va aliar a Safi Khan Ravari, que s'havia casat amb la seva filla, i es va revoltar per segona vegada. Ḥasan Ali Mirzā Shudja al-salṭana va tornar a assetjar Yadz; el setge va durar nou mesos i finalment el xa va enviar al príncep Abbas Mirza, el seu militar més destacat, comandant de la frontera russo-persa, per restaurar l'autoritat qadjar. Abd al-Reza es va rendir i fou enviat amb els seus col·laboradors a Kirman on van quedar sota arrest domiciliari. Ḥasan Ali Mirzā Shudja al-salṭana fou destituït i enviat sota arrest a Teheran. Abd al-Riza i Safi Khan Ravari es van poder escapar i el primer va arribar a Khurasan on va planejar travessar la frontera cap a Herat (1831) però pel camí fou assaltat per bandits que li van prendre tot el que portava i va haver de retornar i rendir-se al governador de Kayen, que va intercedir davant el príncep.
Fou portat a Teheran i després d'un intent de suïcidi que no va reeixir, i finalment fou executat el 1833.

## Referències

* Article a Encyclopædia Iranica
# Frontera entre Mèxic i Hondures

La frontera entre Mèxic i Hondures és totalment marítima i es troba al Mar Carib. El 18 d'abril de 2005 es va formalitzar un tractat amb una línia de demarcació que uneix el trifini Mèxic-Belize-Hondures al trifini Mèxic-Hondures-Cuba a partir de sis punts:
* HM 1 : 17°47'06,175 N 86°09'18,380 O
* HM 2 : 17°57'23,163 N 85°54'31,411 O
* HM 3 : 18°11'34,596 N 85°31'07,461 O
* HM 4 : 19°08'29,893 N 85°07'12,812 O
* HM 5 : 19°26'55,507 N 84°45'02,434 O
* XIX : 19°32'25,800 N 84°38'30,660 O

## Referències

* ↑ PDF Traité de délimitation maritime entre le Gouvernement des États-Unis du Mexique et le Gouvernement de la République du Honduras, p 63
# Zázrivá

Zázrivá és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
# Memorial del genocidi de Bisesero

El Memorial del genocidi de Bisesero és una construcció situada a prop de Karongi-Kibuye, a la Rwanda Occidental, que commemora el genocidi de Ruanda del 1994, on van morir 40.000 persones. Hi ha un petit centre inacabat. En concret, el memorial és en un turó al poblament petit de Bisesero que és a uns 60 km per carretera de Kibuye, Rwanda.

## Història

El Genocidi de Ruanda va començar l'abril de 1994, quan 40.000 persones van morir a prop de Bisesero. Les víctimes van oferir poca resistència perquè esperaven que les tropes franceses els defensessin, però aquestes tropes es van retirar. Van morir 40.000 ruandesos.
Aquest centre commemoratiu és un de sis centres importants de Ruanda per commemorar el Genocidi de Ruanda. Els altres són el Centre memorial de Kigali, el Memorial del genocidi de Murambi i el Memorial del genocidi de Ntarama i n'hi ha dos més a Nyamata i Nyarubuye.

## Referències

* ↑ Bisesero: The Hill of Resistance, Noam Schimmel, 2012, Huffington Post, Retrieved 3 March 2016
* ↑ Sites mémoriaux du génocide : Nyamata, Murambi, Bisesero et Gisozi, UNESCO, Retrieved 2 March 2015

## Enllaços externs

* Arxiu del genocidi de Ruanda
# Suimanga d'Amani

El suimanga d'Amani (Hedydipna pallidigaster) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes al sud-est de Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga d'Amani». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Casa de Nevers

La Casa de Nevers (en francès: maison de Nevers), és una dinastia de la noblesa de l'edat mitjana fundada per Landri de Nevers. Estava al capdavant dels comtats de Nevers, Auxerre, Tonnerre, i Vendôme.

## Referències

* Alain Bataille, Pascal Dibie, Jean-Pierre Fontaine, Jean-Charles Guillaume, Jean-Paul Moreau, Ferdinand Pavy, Line Skorka, Gérard Taverdet et Marcel Vigreux (préf. Henri de Raincourt), Yonne., Paris, Editions Bonneton, avril 1992 (ISBN 2-86253-124-3)
# A través de Lausana

L'A través de Lausana (en francès À travers Lausanne) fou una cursa ciclista en carretera professional que es disputà per les carreteres del voltant de Lausana, Suïssa, entre 1940 i 1949, 1967 i 1980 i entre 1996 i 2001.
Joop Zoetemelk, amb cinc victòries, és el ciclista que més vegades l'ha guanyat.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1940 | Ferdi Kübler | Emile Vaucher | Robert Lang |
| 1941 | Ferdi Kübler | Ernest Kuhn | Hans Knecht |
| 1942 | Ferdi Kübler | Kurt Zaugg | Alfred Vock |
| 1943 | Hans Knecht | Alfred Vock | Ernest Kuhn |
| 1944 | Louis Garzoli | Gottfried Weilenmann | Alberto Boffa |
| 1945 | Ferdi Kübler | Gottfried Weilenmann | Fermo Camellini |
| 1946 | Fermo Camellini | Paul Giacomini | Jean de Gribaldy |
| 1947 | Fausto Coppi | Fermo Camellini | Fritz Schär |
| 1948 | Jean Robic | Paul Giacomini | Jean de Gribaldy |
| 1949 | Fritz Schär | Jean de Gribaldy | Lucien Lazarides |
| 1950-66 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1967 | Raymond Poulidor | Eddy Merckx | Julio Jiménez |
| 1968 | Eddy Merckx | Felice Gimondi | Raymond Poulidor |
| 1969 | Herman Van Springel | Martin Vandenbossche | Franco Bitossi |
| 1970 | Eddy Merckx | Raymond Poulidor | Gianni Motta |
| 1971 | Luis Ocaña | Eddy Merckx | Joaquim Agostinho |
| 1972 | Eddy Merckx | Bernard Thévenet | Joop Zoetemelk |
| 1973 | Eddy Merckx | Felice Gimondi | Raymond Poulidor |
| 1974 | Giuseppe Perletto | Felice Gimondi | Wladimiro Panizza |
| 1975 | Joop Zoetemelk | Eddy Merckx | Giuseppe Perletto |
| 1976 | Joop Zoetemelk | Bernard Thévenet | Willi Lienhard |
| 1977 | Joop Zoetemelk | Johan De Muynck | Bernard Thévenet |
| 1978 | Joop Zoetemelk | Bernard Hinault | Giuseppe Perletto |
| 1979 | Joop Zoetemelk | Gottfried Schmutz | Bernard Hinault |
| 1980 | Gottfried Schmutz | Stefan Mutter | Gilbert Duclos-Lassalle |
| 1981-95 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1996 | Tony Rominger | Oscar Camenzind | Laurent Dufaux |
| 1997 | Laurent Dufaux | Marco Pantani | Beat Zberg |
| 1998 | Marco Pantani | Bobby Julich | Pascal Richard |
| 1999 | Alex Zülle | Laurent Dufaux | Stefano Garzelli |
| 2000 | Daniel Schnider | Oscar Camenzind | Laurent Dufaux |
| 2001 | Cadel Evans | José Luis Rubiera | Laurent Dufaux |

## Enllaços externs

* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa a museociclismo.it Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Frontera entre Nauru i Kiribati

La frontera entre Nauru i Kiribati és una frontera internacional completament marítima i es troba a l'oceà Pacífic. Delimita la zona econòmica exclusiva entre els dos països sota la forma d'una línia recta de 335 milles marines fortament orientada nord-sud a mig camí entre Nauru i l'illa gilbertina de Banaba.

## Referències

* ↑ John Robert, Victor Prescott, Grant Boyes Kiribati-Nauru a Undelimited Maritime Boundaries in the Pacific Ocean Excluding the Asian Rim, p. 36-37
# Zoològic de Carolina del Nord

El Zoològic de Carolina del Nord és un zoològic ubicat a Asheboro, Carolina del Nord, prop del centre geogràfic de l'estat, aproximadament a 121 km a l'oest de Raleigh. El zoològic va ser fundat el 1976 i està acreditat a l'Associació de Zoos i Aquaris. Amb més de 810 hectàrees, és el zoològic més gran del món i un dels dos únics zoològics estatals als Estats Units, l'altre és el Zoològic de Minnesota. El Zoològic de Carolina del Nord té més de 1.100 animals que representen més de 250 espècies principalment d'Àfrica i Amèrica del Nord. El zoològic és obert els 364 dies de l'any i rep més de 700.000 visitants a l'any.

## Referències

* 1 2 «About the Zoo | North Carolina Zoo» (en anglès). Nczoo.org. Zoològic de Carolina del Nord. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Matt Hickman. «The Minnesota Zoo kicks off transformation of defunct monorail track into elevated pedestrian loop» (en anglès). Archpaper.com. The Architect's Newspaper, 01-04-2023. [Consulta: 11 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Zoològic de Carolina del Nord - Lloc web oficial (anglès)
# Micropterix immensipalpa

Micropterix immensipalpa és una espècie extinta d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Kuznezov, l'any 1941. L'únic exemplar conegut es va trobar dins d'ambre bàltic.

## Referències

* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 setembre 2012].
# Skander Souayah

Skander Souayah (en àrab إسكندر السويح), nascut el 20 de novembre de 1972 a Sfax és un jugador de futbol retirat de Tunísia.
Es formà al Club Sportif Sfaxien (CSS), on jugà moltes temporades (de 1992 a 2001). Fins al 2005 fou jugador de Espérance Sportive de Tunis. Fou internacional amb la selecció de Tunísia amb la qual disputà el Mundial de 1998, on marcà un gol.
Fou suspès per sis mesos pel Comitè de Disciplina de la FIFA per donar positiu en un control de dopatge el març de 2002.

## Palmarès

* Lliga de Campions aràbiga de futbol: 2000
* Copa de la CAF: 1998
* Lliga tunisiana de futbol: 1995, 2002, 2003, 2004
* Copa tunisiana de futbol: 1995

## Referències

* ↑ Skander Souayah Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Doping - Skander Souayah (Tunisia) banned for 6 months». FIFA, 23-07-2002. Arxivat de l'original el 2012-11-05. [Consulta: 8 juliol 2009].

## Enllaços externs

* National-football-teams.com
# Catalina Enseñat Enseñat

Catalina Enseñat Enseñat és una historiadora i política mallorquina, diputada al Parlament de les Illes Balears.
Doctorada en història, ha treballat com a arqueòloga i ha publicat diversos treballs per al Museu de Mallorca amb Joan Maluquer de Motes i Nicolau. En 1971 va dirigir les excavacions a naveta d'Alemany, entre Magaluf i Sol de Mallorca i ha treballat a Almallutx. Entre 1970 i 1973 fou nomenada directora interina del Museu Arqueològic d'Eivissa i Formentera.
El 31 d'agost de 1978 fou nomenada Directora provincial de Cultura de les Illes Balears fins al 3 de desembre de 1982 en que va ser cesada.
Fou escollida diputada i consellera del Consell Insular de Mallorca a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1983. Està casada amb José María González Ortea, antic fou president del Grup Parlamentari del Partit Popular de Balears i conseller de Turisme amb Jaume Matas i Palou de 1996 a 1999.
En juliol de 1987 fou nomenada Directora General de Medi Ambient de la Conselleria d'Obres Públiques i Ordenació del Territori. En 1993 va ser contractada per l'Administració balear en 1993, durant la presidència de Gabriel Cañellas, per a treballar en els Serveis Forestals de Balears (Ibanat).
En 2002 fou protagonista d'una polèmica al Parlament de les Illes Balears perquè fou nomenada directora general de la Fundació Parcs Nacionals quan portava des de 1999 en situació de baixa mèdica a causa d'un suposat accident laboral en 1997.

## Referències

* ↑ Los Ajuares de las cuevas sepulcrales mallorquinas de la edad del hierro Catalina Enseñat Enseñat, Joan Maluquer de Motes i Nicolau, Universitat de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres, 1969
* ↑ Enseñat, Catalina. Excavaciones en el naviforme Alemany. Madrid: Noticiario Arqueológico Hispánico, 1971.
* ↑ Museu Arqueològic d'Eivissa i Formentera Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
* ↑ Reial Decret pel qual es nomena la senyora Catalina Enseñat Enseñat delegada provincial del Ministeri de Cultura a les Balears PDF (castellà)
* ↑ Ordre de 3 de desembre de 1982 per la qual es disposa el cessi de donya Catalina Enseñat Enseñat com a directora provincial de Cultura a Balears PDF (castellà)
* ↑ Decret 54/1987, de dia 24 de juliol, pel qual es nomena la Sra. Catalina Enseñat Enseñat com a Directora General de Medi Ambient de la Conselleria d'Obres Públiques i Ordenació del Territori
* ↑ Matas sitúa al frente de una fundación a una mujer que lleva dos años de baja, El País, 28 de gener de 2002
# Sinaí

«Sinaí» té aquests significats:
* Mont Sinaí, muntanya d'Egipte
* Península del Sinaí, regió d'Egipte
* Sinaí del nord, governació d'Egipte
* Sinaí del sud, governació d'Egipte
# Casa de Moreta

La Casa de Moreta és un edifici situat al municipi de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès. Aquesta obra arquitectònica està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Moreta és un agregat de Palmerola i antigament va ésser la parròquia del terme, d'aquí la seva importància. A l'interior la casa conserva testimonis del seu ric passat, com mobles antics, imatges d'època barroca (vegeu una de les verges que custodia).

## Descripció

Edifici de tipus basilical que forma la pairaria de Moreta i que ha anat creixent segons les necessitats del moment. Les obertures principals es troben cap a sud. Els baixos es dediquen a corts i magatzems, el primer pis és la planta noble, on hi ha una gran sala, la cuina i les cambres principals. Els baixos es cobreixen amb voltes i la resta de la casa amb cabirons de fusta. La coberta és de teula àrab. La casa es troba en bon estat, perquè en l'actualitat és habitada. L'edifici principal es troba envoltada d'edificacions annexes, com masoveries i cabanes, sent la plaça central del conjunt, l'era de batre.
Al seu interior es conserven dos imatges barroques de la Mare de Déu, una de la Mare de Déu dels Dolors, que es conserva dins una capelleta, i una Mare de Déu del Roser, dins una fornícula feta a mida. També hi ha una imatge romànica de la Mare de Déu de Moreta, en molt mal estat de conservació.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de Moreta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Gangwon Football Club

El Gangwon Football Club és un club de futbol sud-coreà representatiu de la província de Gangwon-do, jugant a les ciutats de Gangneung i Chuncheon.

## Història

El Gangwon FC va ser fundat el 18 de desembre de 2008 i ingressà a la K-League el 2009.

## Palmarès

Sense títols destacats.

## Futbolistes destacats

* Lee Eul-Yong 2009-
* Chung Kyung-Ho 2009-
* Kang Yong 2009-

## Entrenadors

| Nom | Inici | Fi |
| Choi Soon-Ho | 16 Novembre, 2008 | Present |

## Enllaços externs

* (coreà) Web oficial Arxivat 2020-12-03 a Wayback Machine.
* (coreà) Web de seguidors
# Yoshiyuki Matsueda

Yoshiyuki Matsueda (en japonès: 松枝義幸, Prefectura d'Okayama, 10 de gener de 1962) va ser un ciclista japonès, que s'especialitzà en la pista. Va aconseguir una medalla al Campionat del món de velocitat de Bassano del Grappa 1985, per darrere del seu compatriota Koichi Nakano.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Micropterix italica

Micropterix italica és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Heath, l'any 1981.
És una espècie endèmica d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Micropterix italica at The Global Lepidoptera Names Index.
* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 17 setembre 2012].

## Enllaços externs

* lepiforum.de
# Skanderborg

Skanderborg és una ciutat danesa de l'est de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Skanderborg que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. Forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia (Byregion Østjylland) que comprèn 17 municipis i una població de més d'1,2 milions de persones, el que representa al voltant del 23% de la població del país.
Skanderborg és a la riba del llac Skanderborg, a 25 km al sud-oest d'Århus, i hi passa la línia de ferrocarril de va de Horsens a Århus i la via europea E45.
La ciutat es va originar al voltant del castell de Skanderborg, començat el 1171 durant el regnat de Valdemar el Gran, situat en una petita illa al llac Skanderborg, una bona localització defensiva a la ruta d'Århus (avui dia ja no és una illa i tanca l'estany de Lillesø, literalment el llac de l'illa). Skanderborg va aconseguir el títol de ciutat el 1583 al mateix temps que el rei Frederic II completava el castell. El castell va ser enderrocat el 1720 i només s'ha conservat la capella amb la seva torre rodona. El 26 de juny del 1712 el rei Frederic IV es va casar amb la seva segona esposa, Anna Sophie Reventlow.

## Referències

* ↑ Befolkningsforhold i Østjylland Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Planlægning over grundvand (Agència de planificació), Miljøministeriet (Ministeri de Medi ambient)

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Casanova del Bach

La Casanova del Bach és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular allargada, planta baixa i pis, amb un cos sobresortint a mitja façana. Els murs estan fets de pedres irregulars i morter. A un extrem de la casa hi ha una doble arcada en cantonada que permet veure la volta de la planta baixa. Totes les finestres i portes estan fetes amb pedres tallades a la llinda, els brancals i els ampits.

## Referències

* ↑ «Casanova del Bach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Casa de Nemanjić

La Casa de Nemanjić (serbi: Немањићи; en català: Nemanyitx) va ser la dinastia real de la Sèrbia de l'edat mitjana. La dinastia va rebre el nom d'Esteve Nemanja que en va ser el fundador i descendent de la Casa Vojisavljević (en català: Voyisavllevitx). La dinastia va tenir onze monarques i va tenir continuïtat en la Casa Lazarević (en català: Lazarevitx) i després en la Casa Branković (en català: Broncovitx) la qual va governar Sèrbia entre els anys 1166 i 1371.
Després que Esteve Nemanja adoptés el nom d'Esteve (en grec: Stephanos que vol dir "coronat amb la corona de flors (grec:stephos)") tots els monarques següents van fer servir aquest nom com a títol. Molt aviat es va convertir en l'emblema de la monarquia i tots els seus pretendents mostraven les seves pretensions al tron posant-lo davant dels seus noms.
Els Nemanjić van crear un estat ben organitzat i potent i van edificar moltes esglésies i monestirs i inclús van escriure moltes de les obres literàries més importants del seu temps.
L'escut dels Nemanjić era l'àguila bicèfala blanca amb el fons vermell, heretat de la dinastia romana d'Orient, els Paleòleg.
Els monarques d'aquesta casa van portar el nom de Rascia des de 1166 i Sèrbia tenia el títol de Principat. Després de la coronació d'Esteve el Primercoronat el 1217, el títol complet era Rei de les terres Rascia, Dioclea, Travunia, Dalmàcia i Zachumlia, tot i que la versió més curta va ser Rei dels Serbis. L'any 1346 el títol del monarca serbi va passar a ser el de Tsar així que el títol complet va ser El Tsar de tots els serbis, albanesos, grecs i búlgars.

## Llista de monarques de la Casa Nemanjić

* Esteve Nemanja també Esteve I, Nemanja (ca 1166-1199)
* Vukan II Nemanjić (1196 - 1208)
* Esteve el Primercoronat (Stefan Prvovenčani) - també Esteve II, Nemanja (1199- 1228), el fill gran d'Esteve Nemanja
* Đorđe Nemanjić (1208 - 1243), va regnar a Zeta
* Esteve Radoslav (1228 - 1234)
* Esteve Vladislav I (1234 - 1243)
* Esteve Uroš I (1243 - 1276)
* Esteve Dragutin (1276 - 1282)
* Esteve (Uroš II) Milutin (1282 - 1321)
* Esteve Vladislav II (1321 - al voltant de 1325)
* Esteve (Uroš III) Dečanski (1321 - 1331)
* Esteve (Uroš IV) Dušan - Dushan el Gran (1331 - 1355), Rei de Sèrbia (1331 - 1346); Tsar de tots els serbis, albanesos, grecs i búlgars (1346 - 1355)
* Tsar Esteve Uroš V - Urosh el Dèbil (1355 - 1371)

## Casa Nemanjić, monarques de l'Epir

* Tsar Simeon-Siniša de l'Epir (1359 -1370), fill d'Esteve Uroš III i la princesa grega
* Tsar Jovan Uroš de l'Epir (1370 - 1373), fill de Simeon-Siniša; l'últim monarca de l'Epir

## Referències

* ↑ Genealogía, Monarques de Sèrbia

## Enllaços externs

* La genealogia dels monarques serbis de l'edat mitjana
* Esteban Dushan - biografia Arxivat 2007-08-08 a Wayback Machine.