OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mirmeci

Mirmeci (en grec antic: Μυρμήκιον, Myrmèkion) va ser una antiga colònia grega de la Tàurida. L'assentament es va fundar a la part oriental de la ciutat moderna de Kertx, a 4 km de l'antiga Panticapea, a la vora de la badia de Ketx, a prop del cap Karantinny. El poblament va ser fundat per jonis durant la primera meitat del segle vi aC.
Al segle v aC, la vila es va especialitzar en l'elaboració del vi i va encunyar la seva pròpia moneda. Estava envoltada de muralles de 2,5 metres de gruix. Mirmeci va caure a les mans del Regne del Bòsfor al segle iv aC i progressivament va anar disminuint la seva importància a l'ombra de la seva capital, Panticapea. Les excavacions regulars van començar el 1934 per una expedició encapçalada per V.F. Gaidukevich. El lloc va ser excavat pels arqueòlegs polonesos, liderats per Kazimierz Michałowski a la dècada del 1950. Entre 1982 i 1994, una expedició encapçalada per Yu. A. Vinogradov va estar treballant al lloc. El 1999, el Museu Estatal de l'Ermitage va iniciar una expedició arqueològica al lloc.

## Referències

* ↑ Pàgina web oficial de l'expedició arqueològica del museu de l'Hermitage a Mirmècion (rus)
# Lastman

Lastman és una sèrie de còmics francesa escrita i dibuixada per Bastian Vivès. La resta de l'equip el formen Balak, com a coguionista, i Michaël Sanlaville com a codibuixant. Es publica a França des de 2013 per l'editorial Casterman. A Espanya la sèrie ha sigut publicada en castellà per l'editorial Diábolo.
Lastman es va publicar inicialment a delitoon.com, una pàgina web gratuïta de còmics. La sèrie ha estat qualificada d'un «manga a la francesa» pel seu autor Bastien Vivès, «en la qual s'utilitza el format de certs codis de manga però sense pretendre ser una mera còpia de la cultura japonesa». El còmic està així mateix influenciat per les pel·lícules d'animació de Walt Disney i pels blockbusters dels anys 1980-1990, com per exemple els de Steven Spielberg.
Per tal de mantenir el ritme constant d'aparició, de 20 planxes per setmana, els autors es reparteixen el treball de manera molt precisa: «Bastien [Vivès] imagina les grans línies de la història, les intencions dels personatges, la manera en què l'acció evolucionarà i, seguidament, en discuteix amb la resta de l'equip. Balak s'ocupa del guió i secciona l'àlbum en episodis [...] Finalment, Michaël [Sanlaville] dibuixa 20 planxes setmanals juntament amb Bastien [Vives], i cada un repassa les pàgines de l'altre». El ritme de la narració és equiparable al d'una sèrie televisiva: «intentem publicar al ritme de sèries de televisió produïdes i emeses ràpidament, com l'adaptació televisiva de The Walking Dead o Game of Thrones». El responsable n'és Balak, el qual «elabora ràpidament el guió sense mai perdre en qualitat».

## Referències

* ↑ Mimran, Olivier. «Lastman, fin d'un premier cycle «hyper musclé»» (en francès). 20 minutes, 06-11-2014. [Consulta: 18 febrer 2015].
* ↑ Brunner, Vincent. «Lastman, le manga remixé french touch» (en francès). lesinrocks.com, 01-05-2014. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Le Saux, Laurence. «BD : Lastman, un manga à la française de Vivès, Balak et Sanlaville» (en francès). Télérama, 23-04-2013. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Leverd, Damian. «Rencontre avec Michaël Sanlaville – dessinateur de Lastman» (en francès). Télérama, 01-11-2014. [Consulta: 2 març 2015].
# Museu de ciència

Un museu de ciència és un museu dedicat primàriament a la ciència. Els majors museus científics tendien a concentrar-se en la mostra estàtica d'objectes relacionats amb la història natural, paleontologia, geologia, maquinària i indústria, etc. Les tendències modernes en museologia han ampliat la gamma de temes i es va introduir moltes exhibicions interactives. Molts, si no la majoria dels museus de la ciència moderna — que es refereixen cada vegada més a si mateixos com "centres de ciència" o "centres de descobriments" — també destaquen la tecnologia, i són per tant també museus de tecnologia.
Les objectius dels centres de ciència i museus moderns varien, però estan units en ser llocs que fan de la ciència accessible i fomenten l'emoció del descobriment. Són una part integral i dinàmica de l'ambient d'aprenentatge, la promoció de l'exploració del primer moment "Eureka!" a la recerca d'avantguarda d'avui en dia. No obstant això, els impactes negatius de la ciència i la tecnologia o el desenvolupament desigual de les seves diverses disciplines, poden o no poden ser explorades per algunes organitzacions.
... El museu públic tal com s'entén avui en dia és una col·lecció d'espècimens i altres objectes d'interès per a l'estudiós, l'home de ciència, així també com el visitant més casual, es mostra d'acord amb el mètode científic. En el seu sentit original, el terme 'museu' significava un lloc dedicat a les muses - 'un lloc on la ment de l'home podria arribar a un estat d'ànim d'allunyament per sobre dels assumptes quotidians'.

## Vegeu també

* Museu d'història natural

## Referències

* Kaushik, R.,1996, "Effectiveness of Indian science centres as learning environments : a study of educational objectives in the design of museum experiences", Unpublished PhD thesis, University of Leicester, UK
* Kaushik, R.,1996, "Non-science-adult-visitors in science centres: what is there for them to do?", Museological Review, Vol. 2, No. 1, p. 72-84.
* Kaushik, R.,1996, "Health matters in science museums: a review" in Pearce, S. (ed.) New Research in Museum Studies, Vol.6, Athlone Press, London/Atlantic Highlands, p. 186-193.
* Kaushik, R.,1997, "Attitude development in science museums/centres", in Proceedings of the Nova Scotian Institute of Science, Vol. 40, No. 2, p. 1-12.

## Per a més informació

* «Museums of Science». A: Encyclopaedia Britannica. 11th. Nova York: Encyclopaedia Britannica Co.. OCLC 14782424.

## Enllaços externs

* Yahoo directory of science museums Arxivat 2005-05-28 a Wayback Machine.
* Map of the world's science museums from Nature Publishing Group's team blog Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
# Filipstad

Filipstad és una localitat i seu del municipi de Filipstad, que pertany al comtat de Värmland, a Suècia, amb 6.022 habitants en l'any 2010. Va rebre els drets de ciutat l'any 1611 per Carles IX de Suècia i va rebre el nom del seu fill, Karl Philip (1601-1622), duc de Södermanland.
Després d'un gran incendi el bosc i la ciutat van ser destruïts l'any 1694 i Filipstad va perdre els seus privilegis, drets que va recuperar el 1835. Des de l'any 1971, Filipstad és la seu de la municipalitat que duu el mateix nom. Per raons històriques, Filipstad encara és referida com una ciutat, malgrat la seva petita població. En Filipstad, hi ha Klockarhöjdenmasten, un màstil atirantat de 330 metres d'altura utilitzat per radiodifusió de FM i TV. Wasabröd, el major fabricant de pa cruixent al món, té una de les seves dues fàbriques a Filipstad, sent l'altre a Celle, Alemanya.
La filipstadita és un mineral de la classe dels òxids que rep el seu nom d'aquesta localitat, degut a la seva proximitat amb la zona minera de Långban, on va ser descoberta.

## Referències

* ↑ «Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km² 2005 och 2010» (en swedish). Statistics Sweden, 14-12-2011. Arxivat de l'original el 10 gener 2012. [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ «Wasa: About the Company²». Wasa-usa.com, 14-12-2011. Arxivat de l'original el 13 març 2014. [Consulta: 13 març 2014].
* ↑ «Filipstadite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 abril 2016].
# Karel De Baere

Karel De Baere (Sint-Niklaas, 5 de febrer de 1925 - Ídem, 9 d'octubre de 1985) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1945 i 1959. Durant la seva carrera professional, destaquen les victòries aconseguides al Omloop Het Volk i al Premi Nacional de Clausura.

## Palmarès

* 1944
** 1r al Gran Premi de la vila de Zottegem
* 1945
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1951
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1952
** 1r al Circuit Mandel-Lys-Escaut
* 1953
** 1r al De Drie Zustersteden
** 1r a la Roubaix-Huy
* 1954
** 1r l'Omloop Het Volk
* 1955
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** 1r a l'Elfstedenronde
* 1958
** 1r al Premi Nacional de Clausura
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pont d'en Climent

El pont d'en Climent és un pont que hi ha al territori del municipi de Vilada, al Berguedà que ha estat inventariat al mapa de patrimoni cultural com a patrimoni immoble amb el número IPAC-3721. Està situat a prop del nucli de Vilada, en un antic camí que l'unia amb el Monestir de Sant Pere de la Portella. S'utilitza per salvar el riu Merdançol (o Margançol), que és un afluent del Llobregat.

## Descripció i característiques

El pont d'en Climent té un sol arc de pedra. Situat en un camí carreter que surt de la carretera general, abans de Vilada i arriba fins al pont.

## Referències

* 1 2 «Pont d'en Climent». Fitxes de patrimoni. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments del Berguedà
# Latència d'interrrupció

En computació, la latència d'interrupció és el temps que transcorre des de la generació d'una interrupció fins al tractament/servei d'aquesta. Pot estar afectada pel disseny del microprocessador, els controladors d'interrupció, l'emmascarament d'interrupció i pels mètodes de tractament d'interrupcions propis del sistema operatiu.
Per a molts sistemes operatius, els dispositius són servits just després que s'executi el tractament de la interrupció.

## Consideracions bàsiques

Normalment, existeix un intercanvi entre la latència d'interrupció, l'ús del processador i el rendiment. Moltes de les tècniques del processador i del disseny del sistema operatiu que milloren la latència d'interrupció empitjoren el rendiment i l'ús del processador. Per l'altra banda, les tècniques que milloren el rendiment augmentaran la latència d'interrupció i l'ús del processador. Per acabar, intentar reduir l'ús del processador pot augmentar la latència d'interrupció i empitjorar el rendiment.

## Determinants

* Mínima latència d'interrupció: El major determinant és el circuit controlador d'interrupció i la seva configuració. També poden afectar els canvis ràpids en el sistema, que afectaran dràsticament als planificadors a temps real del sistema.
* Màxima latència d'interrupció: El major determinant són els mètodes que utilitza el sistema operatiu per a realitzar el tractament de les interrupcions. Per exemple, existeixen programes que anul·len el tractament d'interrupcions quan l'execució arriba a un punt crític. Per tant, en aquest cas, el temps de tractament d'una interrupció sorgida en un punt crític d'una execució d'un programa, serà el temps que trigui el programa a sortir de la regió crítica més el propi temps del tractament de la interrupció, que es realitzarà just a continuació de la finalització de dita regió.

## Importància en sistemes encastats

Els sistemes encastats que, per norma general, són sistemes de temps real, requereixen un tractament especial pel que fa a la latència d'interrupció: Mentre que en un sistema comú potser no és tan important reduir dita latència, en sistemes encastats que utilitzen sistemes operatius en temps real (RTOS) és molt important, no tan sols reduir-la, sinó que compleixi els límits marcats pels requeriments del sistema i mai els excedeixi.
# Neusticomys mussoi

Neusticomys mussoi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmica de l'oest de Veneçuela. El seu hàbitat natural són els rierols. Es tracta d'un animal semiaquàtic que s'alimenta d'invertebrats aquàtics. Està amenaçada per la desforestació, les preses i l'agricultura.
L'espècie fou anomenada en honor del mastòleg veneçolà Andrés Musso.

## Referències

* ↑ Ochoa, J.; Soriano, P. Neusticomys mussoi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 novembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 287. ISBN 978-0801893049.
# Forat del Graller

El Forat del Graller és un paratge del terme municipal de Tremp, a l'antic terme de Gurp de la Conca, al Pallars Jussà.
Està situat a l'oest-nord-oest del poble de Gurp, en el vessant oriental del Tossal del Graller. És una carena que separa les valls dels barrancs de les Carants, al nord-est, i de Fuiet, al sud.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Karel De Gucht

Karel Lodewijk Georgette Emmerence De Gucht (Overmere, 27 de gener de 1954) és un polític belga que va ser el Comissari Europeu de Comerç des de febrer de 2010 fins al 31 d'octubre de 2014. Anteriorment, va ser ministre d'Afers Exteriors de Bèlgica de 2004 a 2009 i Comissari Europeu de Cooperació Internacional, Ajuda Humanitària i Resposta a les Crisis de 2009 2010.

## Referències

* ↑ "The Commissioners (2010–2014): Karel De Gucht", European Commission
* ↑ European Commissioner for Development and Humanitarian Aid

## Enllaços externs

* Karel De Gucht - Lloc web oficial (anglès)(francès) (alemany) (neerlandès)
# Baltimore Sportif Club

El Baltimore Sportif Club és un club haitià de futbol de la ciutat de Saint-Marc.
Fou fundat l'1 d'agost de 1974.

## Palmarès

* Campionat Nacional:
** 2004-05 Cl, 2005-06 Ob, 2007 Ob, 2011 Ob
* Copa haitiana de futbol:
** 2006, 2013
* Trophée des Champions d'Haïti:
** 2007, 2011, 2013

## Referències

* ↑ «Haiti Reference: Le Football Haitien: Équipes et Clubs». Arxivat de l'original el 2017-07-07. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ Hall, Michael R. «Historical Dictionary of Haiti» p. 120, 2012. [Consulta: 2 febrer 2015].
* ↑ «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* 1 2 «Haiti - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-05-31 a Wayback Machine.
# Sidi Ali

Sidi Ali (en àrab سيدي علي, Sīdī ʿAlī; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵄⵍⵉ) és una comuna rural de la província d'Errachidia, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.162 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Monja coronada

La monja coronada (Xolmis coronatus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb matoll obert a les terres baixes, de l'est i sud-est de Bolívia, Paraguai, sud del Brasil, Uruguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Monja coronada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Latécoère

El grup Latécoère és una empresa de construcció aeronàutica amb seu a Tolosa prop de l'antic aeroport de Tolosa-Montaudran. L'empresa va ser creada per Pierre-Georges Latécoère el 1917 i és coneguda pels seus hidroavions.
Latécoère va marcar un inici dins la indústria de l'aviació: va viure els millors moments de la seva història, com a «Lignes Aérienes Latécoère», amb pilots de prestigi com Jean Mermoz o Antoine de Saint-Exupéry,a l'època daurada dels hidroavions aeropostals, i va permetre connectar per correu postal Europa amb l'Àfrica occidental i després amb Amèrica del Sud, reanomenada com a l'Aéropostale que posteriorment es convertí en Air France. Alhora, fabricava també aquests tipus especial d'avions, amb el mateix nom.
Entre 1925 i 1936 Latécoère disposà d'una base aeronaval amb moll, grua i hangars a la riba sud de l'estany de Salses, al terme municipal de Sant Llorenç de la Salanca.
La desaparició dels hidroavions en servei regular, la seva especialitat, va obligar a Latécoère a abandonar definitivament la producció d'avions Lals anys 50 del segle XX i convertir-se en subcontractista d'altres fabricants. Avui fàbrica parts del fuselatge o portes d'avions i cablejats per a Airbus, Boeing, Bombardier, Embraer i el Grup Dassault.
El grup és compon de cinc filials:
* CCA (França)
* Latécoère Services (França, Espanya, Romania, Regne Unit, Canadà, Alemanya)
* Latécoère (França, Brasil, Estats Units)
* LATelec (França, Tunisia, Alemanya)
* Latécoère Czech Republic (República Txeca)

## Notes

* ↑ Latécoère és esmentat en la primera frase de l'obra autobiogràfica d'Antoine de Saint-Exupéry, titulada Terra dels homes. A la frase diu que el 1926 es va enrolar com a aprenent de pilot a la «Companyia Latécoère»

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Dans l'aéronautique depuis 1917, le groupe Latécoère n'a cessé d'évoluer et de se diversifier». Le Groupe Latécoère. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Historique des Lignes Aériennes Latécoère». Latecoere.com. Fondation / Associtation culturelle Pierre-Georges Latécoère. Arxivat de l'original el 29 de maig 2015. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Historique». Le Raid Latécoère. ASSOCIATION « AÉROCLUB PIERRE-GEORGES LATÉCOÈRE ». Arxivat de l'original el 29 de maig 2015. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Companyia Latécoère». A: Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana, s.d.
* ↑ Bobo, Jean-Pierre. L'épopée Latécoère et la base aéronavale de Saint-Laurent-de-la-Salanque 1924-2015. Les presses littéraires, 2015. ISBN 979-10-310-0053-4 [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «14 Implantations dans le monde 11 en Europe». LATECOERE. Arxivat de l'original el 27 de maig 2015. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Implantations» (en francès). LATelec. Arxivat de l'original el 25 de maig 2015. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Historie» (en txec). [Consulta: 27 abril 2017].
# Neustadt an der Weinstraße

Neustadt an der Weinstraße és una ciutat alemanya situada a la regió vitivinícola del Palatinat de Renània-Palatinat. És un dels principals centres productors de vi del país.
Forma part de l'àrea metropolitana Rin-Neckar.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Forat del Serpent

El Forat del Serpent, és un cova del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Es troba a l'extrem nord de la comarca i del terme municipal, a la dreta de la Noguera Pallaresa, damunt -oest- de la boca nord del túnel de Collegats, ben bé al límit de la comarca.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "Cova de Portet". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Projecte Runeberg

El Projecte Runeberg (suec, Projekt Runeberg) és una iniciativa de voluntariat per publicar versions electròniques lliures de llibres importants per a la cultura i història dels països nòrdics. Agermanat amb el Projecte Gutenberg, va ser fundat per Lars Aronsson i altres companys a la Universitat de Linköping i van començar a publicar literatura nòrdica a partir de desembre del 1992.

## El projecte

El Projecte Runeberg va ser fundat per Lars Aronsson a la Universitat de Linköping, especialment dins el grup Lysator, amb la intenció d'oferir versions digitals de llibres cabdals de la cultura nòrdica. L'any 2015 ja han digitalitzat obres com el Nordisk familjebok, amb el text extret i corregit totalment o en part, així com obres llatines i traduccions a l'anglès d'autors nòrdics, a més de partitures i altres textos d'interès cultural, i han publicat 1,6 milions de pàgines en text OCR.
Es volia que el nom del projecte sonés semblant a "Gutenberg"; així, es va triar el poeta nacional finlandès Johan Ludvig Runeberg. A més, el cognom del poeta es pot entendre en molts idiomes germànics com a "muntanya de lletres" (Rune, 'runa', l'antiga escriptura escandinava; berg, 'muntanya').

## Vegeu també

* Europeana
* Projecte Gutenberg

## Referències

* ↑ Alexa, 2015, "Entry: runeberg.org," en: alexa.com (online), vegeu Arxivat 2019-01-01 a Wayback Machine., accés el 22 d'abril del 2015.
* ↑ Ingemar Breithel, Ed., 2015, "Posten: Projekt Runeberg", en Nationalencyklopedin (enciclopèdia en línia), vegeu , accés 22 abril 2015.
* ↑ «"Milestones", pàgina de Facebook de Projekt Runeberg» (en anglès). [Consulta: 30 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Web del projecte (anglès)
* Pàgina de Facebook del Projecte (anglès/suec)
# Jürgen Rosenthal

Jürgen Rosenthal (Rosengarten, 28 de juliol de 1949) és un bateria alemany de Rock. Va ser membre del grup Dawn Road de Uli Jon Roth, però va ser també membre de Scorpions, amb en Roth i en Francis Buchholz, quan Dawn Road va annexar la formació amb Klaus Meine i Rudolf Schenker. En Rossenthal apareix a Fly to the Rainbow abans de marxar. Però apareix després a Eloy, i escriu les lletres de les cançons de l'àlbum de 1977 anomenat Ocean. Després de diversos projectes musicals sense èxit en la dècada dels vuitanta actualment està allunyat del món de la música.

## Biografia

Des de molt petit va aprendre a tocar el violí, però als quinze anys va obtenir la seva primera bateria que va aprendre de forma autodidacta i que es va convertir fins al dia d'avui en el seu instrument favorit. Dos anys després va fundar la seva primera banda anomenada The Generations, però és el 1968 que va crear la seva primera agrupació professional al costat de Klaus-Peter Matziol i que es va denominar Morrison Gulf. A finals de la dècada dels seixanta, Morrison Gulf es va separar tan bon punt Matziol es va unir a Eloy, però al cap de poc temps va conèixer al guitarrista Uli Jon Roth i al baix Francis Buchholz, amb qui en companyia del teclista Achim Kirschning van fundar Dawn Road.
El 1973 Dawn Road es va fusionar amb els membres de Scorpions Rudolf Schenker i Klaus Meine, i al seu costat va participar en l'àlbum Fly to the Rainbow de 1974. Després d'acabar la gira corresponent del disc va ser cridat a realitzar el servei militar, per la qual cosa va haver de sortir de la banda. Posteriorment i quan va retornar del seu servei va voler tornar a Scorpions, però els músics Frank Bornemann i Klaus-Peter Matziol el van convèncer que s'unís a Eloy. En la banda de rock progressiu va descobrir el seu talent com a lletrista, escrivint gran part de les líriques de les cançons dels discos Dawn, Ocean i de Silent Criïs and Mighty Echoes. El 1979 la banda es va separar i ell amb del seu company a Eloy, Detlev Schmidtchen, van fundar el projecte Ego on the Rocks que va tenir un sol àlbum anomenat Acid in Wounderland el 1981. El 1988 va tenir la seva última aparició en l'escena musical amb la banda Tiro Park.

## Discografia

* Scorpions - Fly to the Rainbow (1974)
* Eloy - Dawn (1976)
* Eloy - Ocean (1977)
* Eloy - Live (1978)
* Eloy - Silent Cries and Mighty Echoes (1979)
* Ego on the Rocks - Acid in Wounderland (1981)
* Echo Park - Echo Park (1988)

## Referències

* ↑ «Overview Jürgen Rosenthal» (en anglès). [Consulta: 8 maig 2014].
* ↑ «Jürgen Rosenthal» (en anglès). Eloy-legacy.com [Consulta: 8 maig 2014].
* ↑ «Overview Ego on the Rocks» (en anglès). Allmusic.com [Consulta: 8 maig 2014].

## Enllaços externs

* Discografia de Rosenthal
* Fitxa a MusicMight Arxivat 2009-06-27 a Wayback Machine.
# Corpuscle renal

El corpuscle renal o corpuscle de Malpighi (en la seva accepció renal) és una formació del nefró, en el començament, constituïda per un glomèrul renal i la càpsula de Bowman; i és el seu component de filtratge inicial. Està constituït per: Glomèrul renal i càpsula de Bowman. Fou descrit per primer cop per Marcello Malpighi al segle xvii.

## Referències

* ↑ Diccionari Enciclopèdic de Medicina
# Abu-l-Hussayn Àhmad ibn Muhàmmad al-Qàïm

Abu-l-Hussayn Àhmad ibn Muhàmmad al-Qàïm fou un imam alida del Tabaristan.
Quan l'imam al-Hàssan ibn Zayd va morir en 884, el va succeir el seu germà, governador de Gurgan, Muhàmmad ad-Daï as-Saghir al-Qàïm ilà-l-Haqq, però a Amol el poder fou usurpat pel seu cunyat, l'alida Abu-l-Hussayn Àhmad ibn Muhàmmad al-Qàïm.
Va governar durant deu mesos amb el suport dels caps religiosos d'Amol. Muhàmmad ad-Daï as-Saghir no va poder entrar a Amol fins al cap de deu mesos, el 885. La seva sort final no és coneguda.

## Referències

* * W. Madelung, “ʿALIDS,” Encyclopaedia Iranica, edició en línia, 1982, disponible a http://www.iranicaonline.org/articles/alids-of-tabarestan-daylaman-and-gilan