OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Setge de Vilafranca de Conflent

El Setge de Villafranca de Conflent va ser una setge que es va lliurar del 27 de juny al 5 de juliol de 1654 a Vilafranca de Conflent entre els exèrcits hispànic i francès durant la guerra dels Segadors.

## Antecedents

L'any 1653 va ser el darrer de la Guerra de la Fronda. França restava pacificada i només Lluís II de Borbó-Condé, aliat d'Espanya seguia combatent contra el Rei de França des de Flandes. L'any següent, Armand de Borbó-Conti, Príncep de Conti, reconciliat amb el Cardenal Giulio Raimondo Mazzarino va ser enviat al Rosselló per tal de reconquerir Catalunya.

## La Campanya

El 16 de juny de 1654, 4.000 infants i 2.500 cavalls francesos, sota el comandament de Jacques de Rougé de Plessis-Belliére, entraven a Catalunya per Perthus i es dirigiren a Castelló d'Empúries on es replegaren les tropes hispàniques que foren assetjades. Allí hi queda de guarnició el regiment d'infanteria de Montpezat.
El 25 de juny el Príncep de Conti arribava a Perpinyà, l'endemà 26 es decidí en consell de guerra assetjar Vilafranca de Conflent. Una avant-guarda de 500 cavalls (regiments d'Ardena, Margarit i Calvo, catalans, Balthasard, alemany, Langès, Piloy i de La Fare, francesos amb peu estranger) i 1.200 homes (regiments Galères, Mérinville, Saint-Luc, francesos, Campels (irlandès?) i Margarit, català) es dirigí cap a la vila, simulant part de les tropes que es volia fer una entrada a Catalunya.
L'avantguarda comandada per Bussy-de-Rabutin travessà el Tet el dia 28 de juny per un pont al voltant de Vilafranca, a la cara que mira a Aulet, amb poca oposició de les tropes que el guarnien. L'endemà el Príncep de Conti arribava a Vilafranca amb la resta de les seves tropes: regiments d'infants de Champagne, Normandie, Anjou, Choupes, Conti, Rébé, La Roque i Hocquincourt, i els la resta dels de cavalleria de d'Ardena, Margarit, Calvo, Langès, Piloy i de La Fare, amb les companyies de Gardes, Chevaux-légers i Gendarmes de Conti. El mateix dia 29, al vespre les tropes hispàniques cremaven el suburbi, durant el foc tot el dimarts dia 30.
El divendres dia 3 de juliol començaren els treballs de mina progressaren el dia 4, i el diumenge 5 de juliol les tropes hispàniques capitulaven, essent conduïdes a Perpinyà. De fet la vila no havia rebut cap ajut de l'exterior excepte que l'assetjament per part dels miquelets d'Espanya de les tropes franceses.
Concloïa així sense gairebé resistència el setge de Vilafranca de Conflent.

## Conseqüències

Ela francesos deixaren de guarnició a Villafranca 100 homes del regiment de Galères i 150 del de Campels. Un cop pres Vilafranca de Conflent, el Príncep de Conti es dirigí cap a Puigcerdà, prenent la plaça després d'assetjar-la i posteriorment cap a Vic on hagué d'aixecar el setge. Malgrat tot, els francesos comandats per Josep d'Ardena conqueriren també Camprodon, Ripoll i Breda. La campanya de 1654 finalitzà doncs amb progressos per part dels francesos però molt menors dels esperats.

## Bibliografia

* Mémoires de Roger de Rabutin, Comte de Bussy. Tom I. Charpentier Libraire-Editeur. Paris, 1857 (francès)
* Gazette extraordinaire du 1er janvier 1655 (francès)
# Isoperla conspicua

Isoperla conspicua és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Illinois).

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1935. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 20:445. «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ DeWalt, R.E. i S.A. Grubbs, 2011. Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana. Illiesia, 7(3):31-50. «PDF».
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Illinois Natural History Survey (anglès)
* ↑ Stoneflies of Illinois (anglès)
* ↑ Just How Imperiled Are Aquatic Insects? A Case Study of Stoneflies (Plecoptera) in Illinois Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ Survey of 21 Rare Species of Stoneflies (Plecoptera) in Illinois Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Mitchell A. Harris i Donald W. Webb. The Stonflies (Plecoptera) of Illinois Revisited. Journal of the Kansas Entomological Society. Vol. 67, Núm. 4 (Oct., 1994), pp. 340-346. «Enllaç».
* ↑ Stoneflies of Rock Island County, Illinois (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:399.
* DeWalt, Favret & D.W. Webb, 2005. Ann. ent. Soc. Amer. 98:941-950.
# Salvador Vives i Casajuana

Salvador Vives i Casajuana (Sant Vicenç de Castellet, Bages, 1886 — Barcelona, 1965) fou un psiquiatre català. La Biblioteca de Sant Vicenç de Castellet porta el seu nom.
Fill de la masia de les Vives, fou el quart fill de Tomàs Vives i Gibert i Serafina Casajuana. Va estudiar a la Universitat de Barcelona, on es llicencià en medicina l'any 1909. Més endavant es va doctorar a la Facultat de Medicina de Madrid l'any 1921. Abans de doctorar-se, però, ja va fer aportacions significatives a la psiquiatria i la psicologia catalanes. Va completar els seus estudis a París.
El 1920 fou comissionat per la Mancomunitat de Catalunya per a informar sobre l'avanç de les tècniques psiquiàtriques a França, Bèlgica i Itàlia. Fou director tècnic dels serveis psiquiàtrics de Catalunya (1936-39), secretari general del Novè Congrés de Metges de Llengua Catalana, director dels hospitals psiquiàtrics de Sant Boi de Llobregat i de Salt i vicepresident del Laboratori de Ciències Mèdiques de Catalunya i de la Societat de Psiquiatria i Neurologia de Barcelona. Entre les seves obres destaquen: El alcoholismo en la provincia de Gerona (1911), Preservació i lluita contra les malalties mentals (1922), Principis i tècnica de la profilaxi de les psicopaties (1922) i La réforme de l'assistance psychiatrique en Catalogne (1937). Amb el nom de la seva difunta muller —Concepció Alemany—, promogué concursos de composició musical (1960-65). Disposà que els seus béns passessin a un patronat, a fi que fos instituïda la Fundació Salvador Vives i Casajuana.
El 1983 el ple de l'ajuntament de Sant Vicenç de Castellet va proposar que la biblioteca municipal es digués Biblioteca Salvador Vives i Casajuana.

## Obres

* 1911 - El alcoholismo en la provincia de Gerona

## Referències

* 1 2 «Salvador Vives i Casajuana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Escudé, Jordi «Sant Vicenç de Castellet inaugura la nova biblioteca». Regió 7, 27-03-2015 [Consulta: 28 setembre 2019].
* 1 2 Gallardo Pujol, David. «Saslvador Vives Cadajuana: un santvicentí en la Psiquiatria Catalana». A: L'Espai Ateneu, història de la societat Ateneu i la Biblioteca Salvador Vives Casajuna. Sant Vicenç de Castellet : Ajuntament de Sant Vicenç de Castellet, 2015, 2015, p. 118.

## Enllaços externs

* Salvador Vives i Casajuana | Galeria de Metges Catalans
# Newtonia (gènere)

Newtonia és un gènere d'ocells de la família dels vàngids (Vangidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* newtònia fosca (Newtonia amphichroa).
* newtònia comuna (Newtonia brunneicauda).
* newtònia d'Archbold (Newtonia archboldi).
* newtònia cua-roja (Newtonia fanovanae).
# Activitats extraescolars

Les activitats extraescolars són aquelles activitats ofertes fora de l'horari lectiu habitual per part de l'escola o bé d'altres entitats amb un propòsit educatiu. Poden dur-se a terme en els descansos (patis, hora de dinar), abans d'entrar a les classes o bé després de la jornada escolar ordinària. Si depenen de l'escola, solen estar coorganitzades per l'AMPA del centre.
Les extraescolars més comunes són les classes d'idiomes, d'esports i de música per ampliar els coneixements dels alumnes i el reforç escolar en el cas dels estudiants que necessiten millorar les seves qualificacions. La participació en comissions específiques del centre, com la revista escolar, l'equip de mediació o de sortides del curs, pot rebre la consideració d'activitat extraescolar. Les propostes de l'educació no formal que combinen lleure i aprenentatge en són una altra variant.
Arran de la RESOLUCIÓ SLT/2700/2020, de 29 d'octubre, per la qual es prorroguen i es modifiquen les mesures en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya, es consideren activitats extraescolars totes aquelles activitats que siguin no reglades, tal com indica el punt 12 de la resolució.
L'avaluació d'aquestes és independent de la del currículum educatiu ordinari o pot no regular-se de manera oficial.
Viccionari
# Ovella maellana

L'ovella maellana és una raça ovina. El nom li ve de la població de Maella (Aragó). Aquesta ovella a més de trobar-se a les comarques del nord, també es troba a l'Aragó i Tarragona. Està força emparentada amb l'ovella rasa, de la qual es considerava una varietat.

## Notes

* ↑ «Raza ovina MAELLANA» (en castellà). Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient. [Consulta: 23 juny 2015].
# Convent de Sant Francesc

«Convent de Sant Francesc» té aquests significats:
* Convent de Sant Francesc o San Francisco el Grande, antic convent franciscà a la vila de Madrid
* Convent de Sant Francesc de Balaguer
* Convent de Sant Francesc de Barcelona
* Convent de Sant Francesc de Benicarló
* Convent de Sant Francesc de Berga
* Convent de Sant Francesc de Blanes
* Convent de Sant Francesc (Calaf)
* Convent de Sant Francesc de Castelló d'Empúries
* Convent de Sant Francesc de Cervera
* Convent de Sant Francesc de Girona
* Convent de Sant Francesc de Lleida
* Convent de Sant Francesc de Montblanc
* Convent de Sant Francesc de Morella
* Convent de Sant Francesc de Narbona
* Convent de Sant Francesc de Palma
* Convent de Sant Francesc de Puigcerdà
* Convent de Sant Francesc de Reus
* Convent de Sant Francesc (Santpedor)
* Convent de Sant Francesc (Terrassa)
* Convent de Sant Francesc de Tarragona
* Convent de Sant Francesc de Tàrrega
* Convent de Sant Francesc de Terrassa
* Convent de Sant Francesc de València
* Convent de Sant Francesc (Valls)
* Convent de Sant Francesc (Valladolid)
* Convent de Sant Francesc de Vic
* Convent de Sant Francesc de Vilafranca del Penedès
* Convent de les Nafres de Sant Francesc
* Convent de Sant Francesc de Paula de Barcelona
* Convent de Sant Francesc de Paula de Cervera
* Convent de Sant Francesc de Paula de Granollers
* Convent de Sant Francesc de Paula d'Hostalric
* Convent de Sant Francesc de Paula de Manresa
* Convent de Sant Francesc de Paula de Ponts
* Convent de Sant Francesc de Paula de Valls
# Agustín Jesús Barreiro Martínez

Agustín Jesús Barreiro Martínez (Oviedo, 22 de novembre de 1865 - Madrid, 25 de març de 1937) fou un religiós i científic asturià, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

En 1880 marxà a Valladolid, on va ingressar al seminari de l'Orde de Sant Agustí. Després de cursar estudis eclesiàstics als seminaris de La Vid (Burgos) i El Escorial (Madrid) en 1889 fou enviat a les Filipines, on l'1 de març de 1890 fou ordenat prevere i li encarregaren diverses parròquies de la regió de Pampanga. En 1894 tornà a la Península com a Lector de Província i el 1902 es va llicenciar en ciències físico-naturals a la Universitat Central de Madrid.
De 1902 a 1905 fou membre fundador i director del Col·legi d'Uclés, i després va donar classes d'història natural al Col·legi-Seminari de la seva orde. Alhora va exercir de catedràtic auxiliar de zoologia, mineralogia i botànica de la Universitat de Valladolid. Després va anar a Madrid, on es doctorà el 1909 i es dedicà a estudiar i classificar la col·lecció de madrepores de les Filipines i altres mol·luscs sense classificar al Museu Nacional de Ciències Naturals. De 1912 a 1914 va classificar tots els octocoràl·lia del Laboratori de Biologia Marina de Santander.
El 1919 va presentar al congrés de l'Associació Espanyola per al Progrés de les Ciències a Bilbao la Gorgònia Martinezii originària de Panamà i la que posà aquest nom en honor de qui la va recollir en l'expedició al Pacífic de 1862, Francisco de Paula Martínez y Sáez. Es va dedicar a recollir la documentació de l'expedició científica espanyola al Pacífic de 1862-1865, i va ser fundador i president de l'Associació Nacional d'Historiadors de la Ciència Espanyola, així com membre de la Reial Societat Geogràfica d'Espanya i de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural. El 1927 va ingressar a la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals. L'esclat de la guerra civil espanyola el va sorprendre a Madrid, però aconseguí aixoplugar-se en una ambaixada, on va morir el 25 de març de 1937.

## Obres

* Historia de la Comisión Científica al Pacífico (1862-1865)
* Estudio de algunos alcionarios de los mares Cantábrico y Mediterráneo
* El origen de la raza indígena de las Islas Carolinas
* Estudio de la raza malayopolinesia desde el punto de vista de su lenguaje

## Referències

* ↑ Barreiro Martínez, Agustín Jesús (22.11.1865 - 25.3.1937), Institutum Historicum Augustinianum
* ↑ Agustín Jesús Barreiro a mcnbiografias
* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-23 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Setge de Xàtiva

«Setge de Xàtiva» té aquests significats:
* Setge de Xàtiva (1086),
* Setge de Xàtiva (1239), durant la Conquesta del Regne de València, amb victòria musulmana
* Setge de Xàtiva (1240), durant la Conquesta del Regne de València, amb victòria musulmana
* Setge de Xàtiva (1244), durant la Conquesta del Regne de València, amb victòria aragonesa
* Setge de Xàtiva (1706), durant la Guerra de Successió Espanyola, amb victòria austriacista
* Setge de Xàtiva (1707), durant la Guerra de Successió Espanyola, amb victòria borbònica
# Isoperla davisi

Isoperla davisi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba al Nord-amèrica: els Estats Units (Alabama, Florida i Carolina del Sud).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Grubbs, Scott A., 2011. A review of stonefly (Insecta; Plecoptera) taxonomic research in Alabama, with new state records and an updated checklist. Illiesia, 7(2):24-30«PDF».
* ↑ Rasmussen, A.K, M.L Pescador i B.A. Richard, 2003. A survey of the Plecoptera of Florida. Pàgs. 391-402 a E. Gaino (ed.). Research Update on Ephemeroptera and Plecoptera. Universitat de Perusa: Perusa, Itàlia. «PDF».
* ↑ Stoneflies of South Carolina (anglès)
* ↑ Stoneflies of Edgefield County, South Carolina (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
# Sant Mateu de Franciac

Sant Mateu de Franciac és una església del municipi de Caldes de Malavella (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada en un turonet, al veïnat de Franciac. El temple primitiu fou consagrat el 1079, l'actual s'alçà sobre la base de l'edifici antic entre el 1762 i el 1773.

## Descripció

L'actual edifici data del segle xviii i només es conserva de l'església primitiva el mur nord. És una església de planta basilical amb un campanar a la part lateral dreta, i dos edificacions més annexes: la rectoria (part esquerra) que és del segle xviii i el cementiri (part dreta). La coberta és a doble vessant amb teula àrab. El campanar és de base quadrada, però a la meitat aproximadament, pren una forma octogonal amb obertures d'arc de mig punt. Façana principal d'estil neoclàssic amb una porta d'entrada amb llinda de pedra i una cornissa enfaixada. A dalt de la cornissa, hi ha una fornícula amb una escultura de Sant Mateu, i a cada costat de la imatge, dos relleus en forma de custòdia (el de la dreta té una data gravada: 1773), i a sobre un rossetó. Interior amb quatre capelles cobertes per volta de creueria i amb una cornissa amb línies d'imposta amb angelets. Hi ha dos altars dedicats a Sant Isidre i Santa Roser.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Mateu de Franciac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Aeonium hierrense

Aeonium hierrense (Murray) Pit. i Proust, és una espècie de planta amb flor subtropical amb fulles suculentes que pertany al gènere Aeonium de la família de les crassulàcies endèmic d'El Hierro i La Palma a les Illes Canàries.
Pertany al grup d'espècies arbustives que posseeixen normalment tiges sense ramificar. Es diferencia d'espècies similars per les seves inflorescències piramidals i pubescents, amb flors amb 6-9 pètals blanquinosos, sovint tenyits de rosa. Les fulles són obovades o oblanceolades, gruixudes, glauques i glabres, amb el marge ciliat.

## Taxonomia

Aeonium hierrense va ser descrita per (Murray) Pit. i Proust i publicat a Îles Canaries 191. 1909.

### Etimologia

Aeonium: nom genèric del llatí aeonium, aplicat per Dioscòrides Pedaci a una planta crassa, probablement derivat del grec aionion, que significa "sempre viva".
hierrense: epítet que fa referència a l'illa d'El Hierro, on viu aquesta planta.

### Sinonímia

* Sempervivum hierrense Murr.

## Referències

* ↑ «Aeonium hierrense». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 agost 2012].
* ↑ Aeonium hierrense a Flora de Canarias
* ↑ «Aeonium hierrense». Reial Jardí Botànic: Proyecto Anthos. [Consulta: 26 novembre 2009].
* ↑ Aeonium hierrense a PlantList

## Bibliografia

* Bailey, L. H. & E. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
# Objectiu normal

Un objectiu normal és un objectiu d'una càmera de fotos o de cinema que mostra una perspectiva semblant a la de l'ull humà. Per convenció s'ha determinat que sigui la diagonal del negatiu que es fa servir.
Així, en el format de 35mm (24 × 36mm), conegut com pas universal, un objectiu normal té una distància focal propera a 50mm.
Un objectiu normal, per a un mateix nombre f, té més profunditat de camp que un teleobjectiu i menys que un gran angular.

## Enllaços externs

* 50/50 project Arxivat 2013-05-03 a Wayback Machine. projecte fotogràfic on només s'utilitza un objectiu de 50mm (anglès)
# Alincourt

Alincourt és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Alincourt era de 114 persones. Hi havia 37 famílies de les quals 7 eren unipersonals (7 homes vivint sols), 13 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 44 eren cases i 1 era un apartament. Dels 41 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Alincourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 12 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 53 eren actives i 10 eren inactives. De les 53 persones actives 45 estaven ocupades (27 homes i 18 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 10 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Alincourt hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 696 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Alincourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Alincourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Societat de les Quatre Mares

La Societat de les Quatre Mares és una organització religiosa, política i tradicionalista dels creeks, cherokees, choctaws i chickasaws, així com els natchez registrats en aquestes tribus, a Oklahoma. Es va formar com un moviment d'oposició a les polítiques d'assignació de la Comissió Dawes i diverses lleis del Congrés dels Estats Units a la dècada de 1890. La societat és de naturalesa religiosa i s'oposà a la parcel·lació perquè en dividir les terres tribals trencaven les comunitats tribals i perquè les terres «sobrants» eren confiscades i posades a disposició dels no nadius.

## Antecedents

Amb l'aprovació de la Llei de Curtis el 1898 i la Llei de Dawes, la parcel·lació va esdevenir la política oficial i els diferents governs de les tribus es van veure obligats a parcel·lar la terra. El fet que els governs existents trencaren la terra va ser considerat un ultratge per molts dels membres de les Societats de les Quatre Mares. Chitto Harjo va establir un nou govern creek a Henryetta, que va ser reconegut com a govern legítim per molts dels creeks. El 1900 es va celebrar una reunió als monticles cerimonials Hickory on es va declarar que Pleasant Porter i el seu govern havien violat la Constitució Creek de 1867. Van declarar el govern de Porter no vàlid i declararen Harjo nou cap principal.
A més d'oposar-se obertament a la parcel·lació, les Societats de les Quatre Mares mantenen grups cerimonials per a stomp dance, jocs de stickball, festes, trobades, i cerimònies. A la fi de la dècada de 1980 hi havia almenys un camp de dansa entre els chickasaws i un altre entre els cherokees. Avui hi ha nombroses Societats de les Quatre Mares arreu de l'est d'Oklahoma.

## Referències

* ↑ Thomas E. Malis. The Cherokee people: the story of the Cherokees from earliest origins to contemporary times. Council Oak Books, 1992. p. 308

## Bibliografia

* Holm, Tom. The Great Confusion in Indian Affairs: Native Americans and Whites in the Progressive Era. Austin: University of Texas Press, 2005: 25-27.