OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bes

* Aquest article tracta sobre déu egipci. Vegeu-ne altres significats a «Bes (desambiguació)».
En la mitologia egípcia, Bes o Bisu era un déu nan horriblement lleig que protegia contra els esperits i la mala sort. Era el protector dels faraons i el deu de la mainada, de les dones enfeinades (ajudava Taweret), del plaer de la música i de la dansa, en definitiva, de les coses bones de la vida (les seves virtuts consistien a allunyar el mal).
Beset pot ser una forma tardana d'aquest déu o la seva contrapart femenina, segons les versions usades. D'altres, fins i tot, suggereixen que és una importació de Núbia, on es pot identificar amb diverses divinitats, ja que el seu nom és la paraula nubiana per designar "gat". En art, mostrava el fal·lus amb una llarga llengua, cames arquejades i algunes parts felines, trets que reforçarien aquesta hipòtesi. L'absència de temples o sacerdots específics en dificulten el seguiment.
S'han conservat màscares amb la seva efígie que es portaven als festivals. Amb ajuda d'un tambor, allunyava els animals que portaven verí. També en predominen els amulets protectors. El seu culte va passar als fenicis i es va estendre per tota la Mediterrània. Se n'han trobat amulets i terracotes a Eivissa, que podria deure el seu nom a aquesta divinitat. Filològicament i epigràfica, la llegenda ’ybs*m en caràcters púnics que apareix en algunes de les sèries monetàries ha de ser traduïda com "illes del deu Bes", denominació que incloïa les illes d'Eivissa i Formentera, com ja es va fer amb el nom grec de Pityussai, i com queda corroborat amb el nom en plural, Insulae Augustae, que apareix a les monedes púnicoromanes bilingües de la seca d'Eivissa. Una possible explicació d'aquesta associació de Bes amb Eivissa caldria cercar-la en el fet que els seus colonitzadors relacionessin l'absència d'animals verinosos amb l'acció protectora de Bes. La creença, en l'antiguitat, que la terra ebusitana posseïa propietats benefactores, quedà confirmada en diversos textos clàssics (Plini, Pomponi Mela, etc.), que afirmaven que feia fugir o matava les serps i els animals verinosos. No hi ha dubte que Bes tenia a Eivissa un culte important i que, amb tota probabilitat, hagué de tenir un temple o un santuari que fins avui encara no han estat trobats.

## Referències

* ↑ «Bes». Consell d'Eivissa. [Consulta: 17 novembre 2016].
Viccionari
# Black Diamond (Florida)

Black Diamond és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 694 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Black Diamond tenia 694 habitants, 248 habitatges, i 212 famílies. La densitat de població era de 70,9 habitants per km².
Dels 248 habitatges en un 15,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 84,7% hi vivien parelles casades, en un 0,8% dones solteres, i en un 14,5% no eren unitats familiars. En l'11,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 9,7% tenia menys de 18 anys, un 1,4% entre 18 i 24, un 10,7% entre 25 i 44, un 39% de 45 a 60 i un 39,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 62 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 107.771 $ i la renda mediana per família de 105.987 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 32.500 $. La renda per capita de la població era de 53.621 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Black Diamond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Black Diamond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Black Eagle (Montana)

Black Eagle és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 914 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Black Eagle tenia 914 habitants, 418 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 227,7 habitants per km².
Dels 418 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,8% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 43,1% no eren unitats familiars. En el 38,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.529 $ i la renda mediana per família de 31.771 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 17.321 $. La renda per capita de la població era de 18.269 $. Aproximadament el 8,1% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Black Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Black Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bleheratherina pierucciae

Bleheratherina pierucciae és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids i l'única del gènere Bleheratherina.

## Descripció

* Pot arribar a fer 4,7 cm de llargària màxima.
* Cos molt prim.
* Boca grossa.
* 40-41 vèrtebres.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima temperat (26°S-27°S, 166°E-167°E).

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Bleheratherina pierucciae» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Aarn & Ivantsoff, W., 2009.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Betty Johnson (física)

Elizabeth (Betty) Johnson (18 d'octubre de 1936 – 11 de setembre de 2003), fou una física teòrica americana, a qui li va ser atorgat l'Orde de l'Imperi Britànic el 2002 pels "pel seu compromís a integrar les dones dins la vida acadèmica en les carreres científiques, d'enginyeria i tecnologia". Johnson va participar en la Fundació Daphne Jackson Trust i una de les primeres dones a rebre una beca per retornar a la carrera professional després d'una pausa deguda a compromisos familiars.

## Carrera i recerca

Johnson va néixer a Filadèlfia i va estudiar física i matemàtiques a la Universitat de Swarthmore, Pennsilvània, graduant-se el 1958. Va completar un PhD en física de partícules elementals a la Universitat de Manchester amb el suport de les beques del Departament Estatal Fulbright entre 1958-1960 i les beques honorífiques de Woodrow Wilson company. Va continuar la seva recerca a la Universitat de Pittsburgh, Universitat de Wisconsin–Madison, Universitat London de King i la Universitat de Auckland.Johnson va treballar en diverses posicions de jornada parcial a la Universitat de Surrey, i el 1975 va ser elegida membre de l'Institut de Física.
Va treballar des de temes relacionats en teoria de partícules elementals, a dinàmica de gas i efectes dependents de l'espí en semiconductors. Es centrava principalment a entendre els aspectes de física fonamental i utilitzar-los per predir les propietats de materials reals.

## Compromís amb les dones en la ciència i l'enginyeria

Durant la seva estada a la Universitat de Surrey, Johnson va fer amistat amb Daphne Jackson, la primera dona al Regne Unit a esdevenir una professors de física. Quan Daphne Jackson va començar a atorgar beques a dones per reprendre la seva carrera científica després d'una pausa de la investigació, Johnson fou una de les primeres guardonades. El 1986, Johnson va entrar a formar part del Grup de Teoria de la Matèria Condensada a l'Imperial College London.
Johnson va ser crucial per continuar i establir la Fundació Daphne Jackson Trust després de la mort de Jackson el 1992, n'esdevingué administradora i consellera el 2002, i va formar part del consell de la Societat d'Enginyeria de les Dones. També se li va concedir l'Orde de l'Imperi Britànic (MBE) pel seu compromís a integrar les dones dins la vida acadèmica.

## Referències

* ↑ katie.perry@surrey.ac.uk, Katie Perry,. «The Daphne Jackson Trust» (en anglès). [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ MacKinnon, Angus; Pendry, John «Elizabeth Ann Johnson». Physics Today, 57, 4, 01-04-2004, pàg. 105–106. Bibcode: 2004PhT....57d.105M. DOI: 10.1063/1.1752438. ISSN: 0031-9228.
* ↑ Perry, Katie «Obituary: Betty Johnson» (en anglès). The Guardian, 09-10-2003.
* ↑ Betty Johnsonː 1936-2003 (en anglès). IOP Publishing. DOI 10.1088/2058-7058.
* ↑ Physics, Institute of. «Elizabeth Johnson Memorial Lecture». [Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ «Lives in Brief». The Times, 08-10-2003 [Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ «Reporter - In brief». [Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ «MBEs: I - M» (en en-gb). , 14-06-2002 [Consulta: 2 novembre 2017].
# Betty Harris

Betty Harris va néixer a Louisiana, i va créixer envoltada de natura. Va optar per estudis científics, i es va formar com a química.
El 1975, després del doctorat, va treballar al Laboratori Nacional de Los Álamos, on hi va ser 20 anys. Va investigar com detectar explosius, i com reparar l'impacte que causen en el medi ambient.
Aquesta investigadora és una de les poques científiques afroamericanes distingides per l'Acadèmica Nacional de les Ciències dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Palomino, Zinthia. Dones negres en la ciència. Barcelona: Wanafrica ediciones, 2020. ISBN 978-84-17150-86-0.
# Bit Shaalli

Bit Shaalli o Bit Sa'alli o Bit Saalli va ser una tribu aramea de Babilònia (una tribu caldea com eren anomenats els arameus a Babilònia) que va formar un estat que portava el seu nom. Devia estar a l'est o nord-est de Bit-Amukkani però la seva situació precisa és desconeguda. Els caldeus unes tribus semi-sedentàries i seminòmades, a la meitat del segle ix aC van fundar sis estats a l'antic país de Sumer, amb fronteres que van variar al llarg del temps, que s'estenien fins al golf Pèrsic.
Teglatfalassar III en el seu camí cap a Bit Amukkani, va enfrontar als caldeus de Bit Shilani i tot seguit va entrar a la ciutat de Zakiru, de la tribu de Sa'alli o Bit Shaalli, i va assolar el seu territori. Va capturar i executar els seus cabdills i va deportar els seus habitants, cosa que va representar un moviment d'unes 120.000 persones. Quan va caure Bit Amukkani, els altres regnes arameus es van sotmetre als assiris, especialment Bit Dakkuri i el País de la Mar, que van pagar tributs a Teglatfalassar.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del antiguo Oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 2, 44. ISBN 8432301183.

## Bibliografia

* Robert William Rogers A History of Babylonia and Assyria
# Bernat Margarit

Bernat Margarit (Girona, segle xv - Catània, juny de 1486) fou monjo i cambrer del monestir d'Amer. Al cap dels anys, fou nomenat abat de Sant Pere de Rodes en el 1462. Va participar en les corts a Girona entre els anys 1473 i 1478. Era cosí de Joan Margarit i Pau, bisbe d'Elna i Girona.

## Enllaços externs

* http://www.raco.cat/index.php/AnnalsGironins/article/viewFile/54040/64755
# Bragasellus bragai

Bragasellus bragai és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Espanya.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 1r juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J.P. & Magniez, G., 1988. Isopodes aselloides wstygobies d'Espagne recoltes par J. Notenboom et I. Meijers II - le genre Bragasellus et description de sept nouvelles especes. Stygologia 4 (4): 332–362.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)
* ↑ M. Esteban i B. Sanchiz, 1997. Descripción de nuevas especies animales de la península Ibérica e islas Baleares (1978-1994): Tendencias taxonómicas y listado sistemático. Graellsia, 53: 111-175.«PDF». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 1r juliol 2012].

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Bragairac

Bragairac (oficial Bragayrac) és un municipi occità de Comenge al Savès, a Gascunya, situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bibiro Ali Taher

Bibiro Ali Taher (N'Djamena, 24 d'abril de 1988) és una atleta txadina, corredora de llarga distància. Es va traslladar des del Txad cap a França als cinc anys i va començar practicar l'atletisme als set anys. Va competir als 5.000 metres en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2016, però no va acabar la seva carrera.
Va ser portadora de la bandera del Txad en la cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics.

## Joventut

Bibiro Ali Taher es va traslladar amb els seus pares del Txad a Hérouville-Saint-Clair, Normandia, França, quan tenia set anys. Quan tenia 20 anys, va començar a practicar atletisme, primer en un col·legi de Saint-Michel i després es va traslladar a Sotteville-lès-Rouen, on se li va oferir una beca esportiva. Mentre seguia la seva carrera d'atletisme, Taher es va convertir en auxiliar de vol d'Air France.

## Carrera esportiva

Ella va cridar l'atenció dels funcionaris esportius txadians, que van disposar a Taher de visitar les instal·lacions d'entrenament a Kenya una vegada a l'any durant els següents sis anys. Això significava que podia entrenar junt amb els corredors de distància mitjana de Kenya.
Taher va ser el portadora de la bandera de l'equip txadià als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016, amb l'equip format per ella i Bachir Mahamat. El 16 d'agost va participar en els 5.000 metres, però un error li va significar que no acabés la carrera; Taher va sentir la campana que indicava a les atletes que començaven la última volta, però Taher va creure que la campana indicava el final de la carrera i es va aturar 400 metres abans d'arribar a la meta i, per tant, no va acabar la carrera. Després va dir en una entrevista: «Vaig donar tot el que vaig poder. Vaig entrenar com una boja durant els últims dotze mesos. No em penedeixo, però tinc llàgrimes als ulls perquè volia deixar Rio amb una nou rècord».

## Referències

* ↑ Letondeur, Boris «Bibiro Ali Taher, la Normande porte-drapeau du Tchad aux JO de Rio» (en francès). France Bleu, 05-08-2016.
* ↑ Achache, Farid «JO 2016/Athlétisme: une hôtesse de l'air tchadienne sur les pistes» (en francès). RFI, 17-08-2016.
* 1 2 «Women's 5000m – Standings» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-21. [Consulta: 8 juliol 2020].
* 1 2 Achache, Farid. «JO 2016/Athlétisme: une hôtesse de l'air tchadienne sur les pistes» (en francès). RFI, 17-08-2016.
# Bruttia (cràter)

Bruttia és un cràter amb coordenades planetocèntriques de longitud 242.08 ° (E) i latitud 66.13 ° nord sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 20.68 km de diàmetre. El nom fa referència a Brúcia Crispina, consort de l'emperador Còmmmode, i va ser adoptat com a oficial per la UAI el 5 de febrer de 2014.

## Referències

* ↑ "Bruttia (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Boatwright, Mary T.. Princeton University Press. Hadrian and the Cities of the Roman Empire, 2000.
# Brutidi Níger

Brutidi Níger (en llatí Brutidius Niger) va ser un magistrat romà.
Va ser edil l'any 22 i un dels acusador de Dècim Silà. És segurament el mateix Brutidius del que parla Juvenal en el seu relat sobre la caiguda de Sejà i potser el mateix Brutidi Níger que menciona Sèneca, que va preservar dos passatges dels seus escrits relatius a la mort de Ciceró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1201.
# Dynekilen

Dynekilen és un petit fiord a Bohuslän a Suècia, una mica al nord de Strömstad, a la frontera noruega.
El fiord de Dynekilen és conegut per la victòria de Peter Tordenskjold en una batalla naval el 8 de juliol del 1716 durant la Gran Guerra Nòrdica, en la qual es va destruir una flota de subministrament sueca, la qual cosa va contribuir en gran manera perquè el rei suec, Carles XII, hagués de renunciar al seu intent de conquerir Noruega.

## Referències

* ↑ Bjerke, A. E. Karl XII i Norge 1716 — Det glömda fälttåget (en suec), 2003. ISBN 91-7203-553-6.
# Excedència laboral

Es denomina excedència laboral o permís individual sense sou, la decisió que pren un treballador de cessar la seva relació amb una empresa durant un període en el qual es dedicarà a altres tasques, fins i tot podrà treballar en una altra empresa si ho desitja.

## Tipus d'excedències

Excedència voluntària:
* Cura de fills. L'excedència voluntària es concedeix per a la cura de fills en els casos de naixement, adopció o acolliment d'un menor. La durada màxima de l'excedència és de tres anys. Aquesta excedència computa a efectes d'antiguitat, cotitzacions i assistència a cursos de formació. El reingrés està garantit durant el primer any en el mateix lloc de treball, i després en un altre de categoria equivalent. Alguns convenis milloren les condicions i preveuen la reincorporació automàtica en els tres primers anys.
* Cura de familiars. Es concedeix excedència per a la cura de familiars en els casos d'incapacitat o malaltia greu de familiar fins a segon grau. La durada màxima és de dos anys i el període computa a efectes d'antiguitat i assistència a cursos de formació. Durant el primer any existeix reservació del seu lloc de treball; més endavant, la reservació es refereix a un lloc similar.
* Per interessos particulars. Es concedeix amb almenys un any d'antiguitat, i si no s'ha gaudit d'una altra excedència en els quatre anys previs. La durada de l'excedència és per un mínim de quatre mesos i un màxim de cinc anys. Aquest tipus d'excedència no computa en efectes d'antiguitat, cotitzacions o prestacions socials. En cas de vacant d'igual o similar categoria, el treballador excedent té un dret preferencial a ocupar-ho.
Excedència forçosa:
* Per a l'exercici de càrrecs públics i sindicals. Aquesta excedència es concedeix per a poder exercir funcions sindicals de domini provincial o superior, o ser nomenat o triat per a un càrrec públic que impossibiliti d'assistir al treball. La durada de l'excedència és mentre duri l'exercici del càrrec. Es manté el lloc de treball i computa a l'efecte d'antiguitat.
Excedències pactades:
* Suspensió per mutu acord. Aquesta excedència es produeix quan l'empresari i treballador poden pactar, signant el contracte o després, la suspensió temporal d'aquest en les condicions i terminis que decideixin. La durada de l'excedència està subjecta a l'acord entre les parts. El període d'excedència no computa a l'efecte de cotitzacions; la resta de condicions, incloent-hi el reingrés automàtic o no, depenen del pacte.

## Legislació laboral de les excedències

A l'Estat Espanyol, l'article 46 de l'Estatut dels treballadors regula la concessió de les excedències laborals en els termes següents:

## Vegeu també

* Conveni col·lectiu

## Enllaços externs

* Prestacions no econòmiques de la Seguretat Social
# Fétigny (Jura)

Fétigny és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fétigny era de 92 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 58 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 55 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 35 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 3 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Fétigny el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 35 eren actives i 16 eren inactives. De les 35 persones actives 33 estaven ocupades (20 homes i 13 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 16 persones inactives 3 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fétigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fétigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.