OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vajzat me kordele të kuqe

Vajzat me kordele të kuqe (en albanès, Noies amb llaços vermells) és una pel·lícula albanesa del 1978 dirigida per Gëzim Erebara.

## Descripció de la trama

La pel·lícula està ambientada durant la Segona Guerra Mundial. Els alumnes de l'escola de noies estan actius a la resistència i formen un grup actiu de joves antifeixistes. Durant les vacances, els professors feixistes intenten obligar els alumnes a cantar l'himne feixista. Els estudiants es neguen ostentosament, i la notícia de la seva acció es va estendre ràpidament per Tirana.

## Repartiment

* Shpresa Bërdëllima com a Gajtani
* Vangjel Heba com a director
* Marieta Ilo com a Jeta Duro
* Anisa Markarian com a Dhurata
* Drita Pelingu com a senyora Cavallero
* Tinka Kurti com a Seniorina Mancini
* Sandër pregunta com a Safet
* Zhani Ziçishti com a Resul
* Llambi Kaçani com a oficial ecònom
* Vangjel Toçe com a oficial
* Edmond Budina com a Andrea
* Marta Burda com a mare de Jeta
* Agim Shuke com a professor d'història
* Arben Imami com a Sandri
* Marika Kallamata com a Xhemilja
* Teuta Keçi com a Ela
* Rudina Kovaçi com a Bahrije
* Dhimitra Plasari
* Edita Shkreta
* Eva Pellumbi
* Vegim Xhani

## Referències

* ↑ Filmi shqiptar 1977-1987. Tirana: Shtepia Botuese 8 Nentori, 1990, p. 20-21.

## Bibliografia

* Abaz Hoxha: Enciklopedia e kinematografise shqiptare. Autore & vepra. Tirana: Toena, 2002. ISBN 99927-1-555-3.

## Enllaços externs

* Vajzat me kordele të kuqe a YouTube
# Vakhroméievo

Vakhroméievo (en rus: Вахромеево) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 150 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Valí d'Ifríqiya

Valí d'Ifríqiya (àrab: والي إفريقية, wālī Ifrīqīya) fou el càrrec de governador de la província d'Ifríqiya, que cobria gran part del Magrib, durant el califat de Damasc.
Vint-i-dos valís van dirigir la província entre el 698 i el 800, entre els quals Mussa ibn Nussayr, conqueridor d'Hispània, que va acabar la conquesta del Magrib, fins que el govern hereditari fou confiat pel califa Harun ar-Raixid el 800 a la a dinastia aglàbida.

## Valís d'Ifríqiya

* Muàwiya ibn Hudayj as-Sakuní 665-670
* Uqba ibn Nafi al-Fihrí 670-675
* Abu-l-Muhàjir Dinar al-Makhzumí 675-681
* Uqba ibn Nafi al-Fihrí 681-682 (segona vegada)
* Zuhayr ibn Qays al-Balawí 682-688
* Hassan ibn an-Numan al-Ghassaní 688-698
* Mussa ibn Nussayr al-Lakhmí 698-713
* Abd-Al·lah ibn Mussa ibn Nussayr al-Lakhmí 713-715
* Muhàmmad ibn Yazid al-Quraixí 715-718
* Ismaïl ibn Ubayd-Al·lah ibn Abi-l-Muhàjir al-Makhzumí 718-719
* Yazid ibn Abi-Múslim ath-Thaqafí 719-720
* Muhàmmad ibn Aws al-Ansarí 720
* Bixr ibn Safwan al-Kalbí 720-728
* Ubayda ibn Abd-ar-Rahman as-Salamí 728-732
* Ubayd-Al·lah ibn al-Habhab as-Salulí 734-741
* Kulthum ibn Iyad al-Quxayrí 741-742
* Hàndhala ibn Safwan al-Kalbí 742-747
* Abd-ar-Rahman ibn Habib al-Fihrí 747-755
* Ilyàs ibn Habib al-Fihrí 755
* Habib ibn Abd-ar-Rahman ibn Habib al-Fihrí 755-757
* Àssim ibn Jamil al-Warfajumí 757-758
* Abd-al-Màlik ibn Abi-l-Jad al-Waranjumí 758
* Abu-l-Khattab Abd-al-Ala ibn as-Samh al-Maafirí 758-760
* Abd-ar-Rahman ibn Rustum al-Farissí 760-762 (ibadita)
* Muhàmmad ibn al-Àixath al-Khuzaí (Muhammad ibn al-Ashath al-Khuzai) 762-765 (vers 759-760 governador d'Egipte)
* Issa ibn Yússuf al-Khurassaní 765
* Al-Àghlab ibn Sàlim at-Tamimí 765-766
* Al-Hàssan ibn Harb al-Kindí 766-767
* Al-Mikhàriq ibn Ghuffar 767-768
* Úmar ibn Hafs al-Muhal·labí 768-771
* Habib ibn Habib al-Muhal·labí 771
* Úmar ibn Hafs al-Muhal·labí 771 (segona vegada)
* Abu-Hàtim Yaqub ibn Labib al-Kharijí 771-772
* Yazid ibn Hàtim al-Muhal·labí 772-787
* Dàwud ibn Yazid ibn Hàtim al-Muhal·labí 787
* Rawh ibn Hàtim al-Muhal·labí 787-791
* Habib ibn Nasr al-Muhal·labí 791-793
* Al-Fadl ibn Rawh ibn Hàtim al-Muhal·labí 793-795
* Harthama ibn Ayan 795-797
* Muhàmmad ibn Muqàtil al-Akkí 797-799
* Tammam ibn Tamim at-Tamimí 799-800
* Muhàmmad ibn Muqàtil al-Akkí 800 (segona vegada)
* els aglàbides 800
# Vector nul

* No s'ha de confondre amb Element nul.
En un espai vectorial el vector nul és el vector unívocament determinat per ser l'element neutre per a l'operació interna (suma de vectors). Per exemple, si E és un espai vectorial i + és la seva operació interna, aleshores el vector nul 0 ∈ E (o també $0_{E}$ o ${\vec {0}}$ quan pot ser confós amb el zero escalar del cos) queda determinat perquè compleix que $\forall v\in E$, v + 0 = 0 + v = v. (Nota: a la suma no s'ha usat la també possible notació equivalent $v+0_{E}=0_{E}+v=v$ ja que pel fet d'estar sumant, en aquest cas 0 és evident que no pot pas ser un escalar i queda perfectament clar que 0 està actuant com a vector).
El vector zero és únic, perquè si a i b són elements neutres de la suma vectorial aleshores a = a + b = b. L'antiimatge del vector zero per qualsevol aplicació lineal f s'anomena kernel o nucli de f.

## Propietats

Si $a$ és un escalar qualsevol, i $v$ és un vector qualsevol, llavors:
* $0{\vec {v}}={\vec {0}}$
* $a{\vec {0}}={\vec {0}}$
* $av={\vec {0}}\Rightarrow a=0{\text{ o bé }}v={\vec {0}}$

## Bibliografia

* Castellet, Manuel; Llerena, Irene. Álgebra Lineal y Geometría. Editorial Reverté, p. 68. ISBN 84-291-5009-9.
* Strang, Gilbert. Lineare Algebra. Berlín: Springer, 2003. ISBN 3-540-43949-8.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Zero vector» a MathWorld (en anglès).
# Vectors en teràpia gènica

La teràpia gènica utilitza pel lliurament d'ADN a les cèl·lules diversos mètodes, resumits a continuació. Les dues grans classes de mètodes són els que utilitzen virus recombinants (de vegades anomenats nanopartícules biològiques o vectors virals) i els que utilitzen sols l'ADN o complexos d'ADN (mètodes no virals).

## Tipus

* Virus
** Retrovirus
** Adenovirus
** Pseudotipat de les proteïnes de la coberta de vectors virals
** Vectors competents per a la replicació
** Elements d'acció cis i trans
** Virus de l'herpes simple
* Mètodes no virals
** Injecció de sols l'ADN
** Mètodes físics per millorar el lliurament
*** Electroporació
*** Pistola gènica
*** Sonoporació
*** Magnetofecció
*** Lliurament hidrodinàmic
** Mètodes químics per millorar el lliurament
*** Oligonucleòtids
*** Lipoplexos
*** Polimersomes
*** Poliplexos
*** Dendrímers
*** Nanopartícules inorgàniques
*** Pèptids penetrants de les cèl·lules
* Mètodes híbrids
# Vector normal

En geometria, un vector normal a una entitat geomètrica (línia, corba, superfície, etc.) és un vector d'un espai de producte escalar que conté tant a l'entitat geomètrica com al vector normal, que té la propietat de ser ortogonal a tots els vectors tangents a l'entitat geomètrica.
Un vector normal no necessàriament és un vector normalitzat o unitari.

## Exemples

* En $\scriptstyle \mathbb {R} ^{n}$ el vector normal $\scriptstyle \mathbf {n}$ en un punt a una entitat geomètrica té la propietat que per a tot vector del espai tangent de l'entitat en aquest punt satisfà la relació $\scriptstyle \mathbf {n} \cdot \mathbf {t} =0$

## Vegeu també

* Ortogonalitat

## Referències

Weisstein, Eric W. "Normal Vector." From MathWorld - A Wolfram Web Resource. http://mathworld.wolfram.com/NormalVector.html
# Venzolasca

Venzolasca (en cors A Venzulà) és un municipi cors, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 1.333 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 776 | 863 | 924 | 1.032 | 1.162 | 1.333 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Poli Sylvestre | | |
| 2008 | Balthazar Federici | | |
# Venàfrum

Venàfrum (en llatí: Venafrum, en grec antic: Οὐέναφρον) va ser una ciutat de Campània situada a la vall del Volturnus, dalt d'un turó a la part dreta d'aquest riu, segons Estrabó, i a la via Llatina, a uns 30 km de Casinum i de Teanum, segons l'Itinerari d'Antoní. Era la darrera ciutat de Campània pel nord. Casinum a l'oest ja formava part del Latium i Aesernia al nord-est era part del Samni.
No és esmentada abans de la conquesta romana i no se sap a quin poble va pertànyer però es pensa que el més probable és que fos una ciutat samnita. Va ser un municipi romà amb un territori prou fèrtil i segons Valeri Cató s'hi fabricaven espases, terrissa i cordes. Més tard va ser coneguda pel seu oli, considerat el millor d'Itàlia i del que se servien les taules dels emperadors i els principals ciutadans de Roma, segons els poetes Horaci, Marcial i Juvenal, i també en parlen Estrabó, Plini el Vell i Varró.
Durant la guerra social, l'any 88 aC, va caure en mans del cabdill samnita Mari Egnaci i les dues cohorts romanes que la defensaven van morir passats per l'espasa. Ciceró diu que els seus terrenys eren molt fèrtils i que va ser un dels territoris que el tribú de la plebs Publi Servili Rul·lus va proposar l'any 63 aC, amb la llei Servilia agraria que es repartissin entre els ciutadans més pobres. Aquesta iniciativa va fracassar, però en temps d'August es va establir a la ciutat una colònia romana i des de llavors va portar aquest títol.
Va subsistir tota l'edat mitjana i va arribar fins a l'actualitat amb el nom de Venafro. De l'antiga ciutat només resta una construcció en mal estat que probablement era l'amfiteatre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Venafrum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 juny 2023].
# Vesthimmerland

El municipi de Vesthimmerland és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis d'Aalestrup, Farsø, Løgstør i Aars. El municipi és situat al nord de la península de Jutlàndia, a la Regió de Nordjylland, i abasta una superfície de 771,8 km².
L'oest del municipi limita amb el Limfjord i aquesta part costanera és una destinació turística tradicional gràcies a les seves platges i ports.
La ciutat més important i capital del municipi és Aars (7.893 habitants el 2009). Altres poblacions són:
* Løgstør: 4485 habitants
* Farsø: 3230 habitants
* Aalestrup: 2809 habitants
* Ranum: 1127 habitants
* Hornum: 971 habitants
* Gedsted: 960 habitants
* Hvalpsund: 674 habitants
* Overlade: 548 habitants
* Vester Hornum: 534 habitants

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 4586 | 22,8 |
| Det Radikale Venstre | 1972 | 9,8 |
| Det Konservative Folkeparti | 6715 | 33,4 |
| Socialistisk Folkeparti | 1596 | 7,9 |
| Dansk Folkeparti | 909 | 4,5 |
| Kommunistisk Parti | 72 | 0,3 |
| For Kommunens økonomiske genopret | 163 | 0,8 |
| Venstre | 4048 | 20,2 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Jens Lauritzen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Venstre |
| Knud Kristensen | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Det Konservative Folkeparti |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats de les eleccions municipals al municipi de Vesthimmerland
# Vila (Melgaço)

Vila és una freguesia portuguesa del concelho de Melgaço, amb 1,76 km² de superfície i 1.274 habitants (2001). La seva densitat de població és de 723,9 hab/km².
# Vassili Dokutxàiev

Vassili Dokutxàiev (Milyukova, 17 de febrer de 1846 $^{(Julià)}$ - Sant Petersburg, 26 d'octubre de 1903 $^{(Julià)}$), nom complet amb patronímic, Vassili Vassílievitx Dokutxàiev, rus: Васи́лий Васи́льевич Докуча́ев, fou un geògraf rus, un dels primers científics que van realitzar un extens estudis dels tipus de sòls: és considerat com el pare de l'edafologia, de l'agrologia científica i també com el primer conreador de la pedologia.
Dokutxàiev va observar les desastroses conseqüències de les sequeres dels anys 1873 i 1875 en les collites de Rússia. Va analitzar els sòls i adonar-se que és un sistema viu, influenciat pel clima, la roca mare, el relleu, el temps i els agents biològics. A Occident, en aquella època es creia que la roca mare era el gran factor originador dels sòls.
A l'Exposició Universal de París de 1900 presentà en el pavelló rus un bloc de sòl del tipus txernoziom d'un metre cúbic.

## Bibliografia

* Boulaine J., 1989. Histoire des pédologues et de la science des Sols, éditions INRA, 285 p.
* Legros J.P., 2006. Mapping of the Soil - Science Publishers, 411 p.
* Dokutxaiev, V.V. 1879. Short Historical Description and Critical Analysis of the More Important Soil Classifications. Trav. Soc. Nat. Saint-Pétersbourg 10: 64-67. (En Russe)
* Dokutxaiev, V.V. 1879. Tchernozeme (terre noire) de la Russie d‘Europe (Chernozem of European Russia). Société Impériale Libre Economique. Imprimerie Trenke & Fusnot, Saint-Pétersbourg.
* Dokutxaiev, V.V. 1883. Russian Chernozem. In Selected Works of V.V. Dokuchaev, Vol. 1, p. 14–419. Moscow, 1948. Israel Program for Scientific Translations Ltd. (for USDA-NSF), S. Monson, Jersalem, 1967. (Translated from Russian into English by N. Kaner).
* Dokutxaiev, V.V. 1893. The Russian Steppes: Study of the Soil in Russia, Its Past and Present. Saint-Pétersbourg, Russie: Department of Agriculture Ministry of Crown Domains for the World's Columbian Exposition at Chicago.
* Dokutxaiev, V.V., N.M. Sibirtsev. 1893. Short Scientific Review of Professor Dokuchaev's and His Pupil's Collection of Soils Exposed in Chicago in the Year 1893. Saint-Pétersbourg : Department of Agriculture Ministry of Crown Domains for the World's Columbian Exposition at Chicago.

## Referències

* ↑ «Vassili Dokutxàiev». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Veľké Revištia

Veľké Revištia és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1335.
# Veľké Trakany

Veľké Trakany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1329.
# Veľké Rovné

Veľké Rovné és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2022 tenia 3.621 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 15-04-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Reposapeus

Un reposapeus és un moble, el propòsit del qual és proporcionar comoditat a una persona assentada, per exemple, en una cadira o sofà. És típicament un tamboret curt, ample, de quatre ànegues amb una tapa entapissada en tela, cuir o llana i embuatada. Permet que la persona asseguda descansi els peus sobre ell, recolzant les seves cames en un nivell horitzontal, donant així lloc a l'ús del terme reposapeus.
Una forma més curta de tamboret es pot utilitzar com ajuda quan els peus d'una persona (generalment, un nen) no assoleixen el pis mentre estan assentats. En aquest cas, les cames més curtes de la persona no es col·loquen horitzontalment: el tamboret simplement es col·loca sota els seus peus.
Generalment, qualsevol objecte d'una altura convenient es pot emprar com a reposapeus eventual: un altre seient, un escriptori, o una taula poden servir a aquest efecte. Aquestes opcions generalment es consideren inapropiades, ja que les sabates (per la seva naturalesa) tendeixen a acumular molta brutícia.

## Vegeu també

* Puf
* Faldistori
* Sgabello

## Referències

* ↑ «Reposapeus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Decoració
# Leopoldo de Almeida

Leopoldo de Almeida (18 d'octubre de 1898 - 28 d'abril de 1975) va ser un escultor portuguès.
Va néixer a Lisboa i va estudiar a l'Escola Superior de Belles Arts de la ciutat, convertint-se posteriorment en professor de disseny i escultura de la mateixa. Va estar residint durant un temps a França i Itàlia amb la finalitat de completar els seus estudis.
Al llarg de la seva trajectòria professional va participar en diverses exposicions, destacant la realitzada en l'Exposició del món portuguès de 1940 amb l'obra Monument als Descobriments que es va executar posteriorment a Belem i que ha esdevingut un dels reclams turístics de la ciutat.
Altres obres destacables són:
* Estàtua eqüestre de Nuno Álvares Pereira davant del Monestir de Batalha, realitzada el 1966.
* Estàtua eqüestre de Joan I de Portugal a la plaça da Figueira de Lisboa.
* Estàtua de Marcelino Mesquita a Cartaxo, realitzada el 1956.
* Estàtua de Ramalho Ortigão a Porto, realitzada el 1954.
* Estàtua de Eça de Queiroz a Póvoa de Varzim, realitzada en 1952.
* Estàtua de Sancho I de Portugal en Castelo de Silves, realitzada el 1946.

## Enllaços externs

* Reseña biográfica. (en inglés)
# Montrose (Pennsilvània)

Montrose és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2007 tenia 1.843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montrose tenia 1.664 habitants, 734 habitatges, i 405 famílies. La densitat de població era de 498 habitants/km².
Dels 734 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 44,7% no eren unitats familiars. En el 40,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.200 $ i la renda mediana per família de 46.607 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.845 $ mentre que les dones 22.107 $. La renda per capita de la població era de 19.662 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antoni Carbonell i Rovira

Antoni Carbonell i Rovira (Figueres, 11 de juny de 1945) és un exfutbolista català de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Començà la seva carrera a la UE Figueres, passant al CF Badalona la temporada 1965-1966, cedit per l'Espanyol. L'any 1966 passà a formar part del primer equip del RCD Espanyol, però hagué de realitzar el servei militar. La temporada 1966-67 fou cedit al CE Mataró i la temporada 1967-68 fou cedit al CE Europa i del 1969 al 1971 a la UE Sant Andreu. Amb l'Espanyol jugà un total de 75 partits de lliga, en els quals marcà 5 gols, 12 de copa i un de Copa de la UEFA. Acabà la seva carrera a l'Hèrcules CF entre 1974 i 1976. Jugà un partit enfront del País Basc a San Mamés el 21 de febrer de 1971 en homenatge a Juan Gardeazábal. El partit acabà 1 a 2.

## Referències

* ↑ «GOLEADORES». Mundo Deportivo, 29-11-1963. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Olot 3 Figueras 3». Mundo Deportivo, 28-06-1965. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «La hora españolista». Mundo Deportivo, 02-09-1966. [Consulta: 1r desembre 2014].
* 1 2 3 «Fitxa de Carbonell». BDFutbol. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «AYER, PRIMERA PIEDRA DE LA TEMPORADA, EN SARRIA». La Vanguardia, 03-08-1966. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «RCD Español». Mundo Deportivo, 17-09-1967. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Fitxa de Carbonell». Periquito.cat. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Fitxa de Carbonell». Herculanos.com. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «La selección catalana superó a la vasca en un interesante partido». Mundo Deportivo, 22-02-1971. [Consulta: 20 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Pàgina a Facebook
# Singimari

Singimari és un riu de Bengala Occidental que arriba procedent del nord (del districte de Jalpaiguri i la frontera de Sikkim) amb el nom de Jaldhaka i al districte de Koch Behar forma el principal riu; es dirigeix llavors al sud-est pels pobles de Giladanga, Panigram, Dhaibanga, Khaterbari i Matabhanga. A la meitat del seu curs és anomenat Manshahi, i més avall Singimari. Té diverses comunicacions amb el Dharla o Torsha, al que finalment s'uneix a sud prop de Durgapur i Gitaldaha. Els seus afluents principals entre els quals el Mujnai, Satanga, Duduya, Dolang i Dalkhoa. L'antiga capital del principat de Koch Behar, Kamatpur, estava situada a la riba del Singimari prop de Gosainimarai, on queden nombroses ruïnes de temples i edificis.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Universitat Rutgers

Rutgers, la Universitat Estatal de Nova Jersey (normalment coneguda com la Universitat Rutgers), és la institució més gran d'educació superior a Nova Jersey (Estats Units), amb seu a New Brunswick.
El Consell va ser constituït originalment com el Queen's College en 1766 i és la vuitena universitat més antiga en els Estats Units. Rutgers va ser originalment una universitat privada afiliada a l'Església Reformada neerlandesa que admetia només estudiants homes; posteriorment va evolucionar i actualment és una universitat pública no sectària, mixta i de recerca que no manté exigències religioses sobre els seus alumnes. Rutgers és una de les dues úniques universitats colonials que després es van reconvertir en les universitats públiques (l'altra és el College of William and Mary). El seu nom ret homenatge al coronel Henry Rutgers.
Rutgers va ser designada la Universitat Estatal de Nova Jersey per actes de la legislatura de Nova Jersey el 1945 i 1956. Els tres campus de Rutgers estan a New Brunswick i Piscataway, Newark i Camden. El campus de Newark era anteriorment la Universitat de Newark, que es va fusionar amb Rutgers el 1946, i el campus de Camden va ser creat el 1950 pel Col·legi de South Jersey. Rutgers és la universitat més gran en el sistema educatiu universitari de l'estat de Nova Jersey, i va ocupar el lloc número 54 en una enquesta de 2008 realitzada per l'Institut d'Educació Superior de la Universitat Jiao Tong de Xangai entre el món acadèmic. La universitat ofereix més de 100 llicenciatures diferents, cent màsters i vuitanta programes de doctorat i professionals a través de 175 departaments acadèmics i 29 escoles i col·legis, 16 dels quals ofereixen programes d'estudis de postgrau.

## Referències

* ↑ Rutgers, The State University of New Jersey. Numbers, Statistics & Stories to Tell: Facts & Figures Arxivat 20 August 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. Retrieved September 7, 2013.
# Vega-Valdavia

Vega-Valdavia és una comarca o subcomarca de Páramos-valles situada al nord-oest de la província de Palència, el municipi més important és Saldaña.

## Municipis

* San Andrés de la Regla
* San Llorente del Páramo
* San Martín del Valle
* Villambroz
* Villapún
* Villarrabé
* Villarrobejo
* Villota del Páramo
* Albalá de la Vega
* Barrios de la Vega
* Bustillo de la Vega
* Celadilla del Río
* Fresno del Río
* Gañinas
* Lagunilla de la Vega
* Lobera de la Vega
* Moslares de la Vega
* Pedrosa de la Vega
* Pino del Río
* Poza de la Vega
* Quintanadíez de la Vega
* Renedo de la Vega
* Saldaña
* San Martín del Obispo
* Santa Olaja de la Vega
* Santervás de la Vega
* Santillán de la Vega
* Villamoronta
* Villaluenga de la Vega
* Villarrodrigo de la Vega
* Villosilla de la Vega

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Vegavaldavia.com Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine. (castellà)
* Congosto de Valdavia, Valdàvia i voltants (castellà)