OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conjunt d'Aqüeductes de Sant Josep i l'Alcúdia

El Conjunt d'Aqüeductes de Sant Josep i l'Alcúdia són dos aqüeductes que es troben a La Vall d'Uixó (Plana Baixa).

## Aqüeducte de Sant Josep

És un aqüeducte d'origen romà-àrab situat sobre el barranc d'Aigualit, que es va construir per a salvar l'obstacle del barranc, i conduir l'aigua que es prenia de la font de Sant Josep per la séquia major per a ser utilitzada per al reg de les hortes municipals fins als anys cinquanta del segle xx.
És un edifici públic que es conserva complet perquè des de la seua construcció, i al llarg del temps, s'han realitzat diverses obres de manteniment i reparació; per açò s'alternen dos arcs de mig punt (romans) amb tres arcs ogivals posteriors (àrabs).

## Aqüeducte de l'Alcúdia

És d'origen medieval. Posteriorment, en créixer els habitants de la Vall durant el període medieval, i obrir nous espais de cultiu, la séquia es va bifurcar abans d'arribar a l'aqüeducte, per a donar lloc a la séquia del Pla, i es va aprofitar el desnivell d'aquesta bifurcació per a situar en la nova séquia tres molins que aprofitaven la força de l'aigua, però també va ser menester la construcció d'un aqüeducte més xicotet (un arc de mig punt) sobre el barranc d'Aigualit.

## Referències

* 1 2 «El acueducto de Sant Josep» (en castellà). Exploravall. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2021. [Consulta: 25 març 2021].
* 1 2 «El acueducto de la Alcudia» (en castellà). Exploravall. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2021. [Consulta: 25 març 2021].

## Enllaços externs

* El acueducto de Sant Josep a Exploravall Arxivat 2021-04-12 a Wayback Machine. (castellà)
* El acueducto de la Alcudia a Exploravall Arxivat 2021-04-12 a Wayback Machine. (castellà)
# Cercle Saint-Pierre de Limoges

El Cercle Saint-Pierre de Limoges (CSP Limoges) és un club francès de basquetbol de la ciutat de Llemotges. La temporada 2019-2020 participa en la Lliga francesa de bàsquet i en l'Eurocup.

## Història

El club es fundà l'any 1929, però va viure els seus millors anys a les dècades dels vuitanta i noranta, on conquerí la majoria de títols a França i diversos títols europeus, el més important dels quals fou la Copa d'Europa de bàsquet de l'any 1993. Juga els seus partits al Palais des sports de Beublanc. L'any 2004 va perdre la màxima categoria del bàsquet francès per greus problemes econòmics i judicials.
La temporada 2014-2015 disputà l'Eurolliga.

## Palmarès

* 1 Eurolliga de bàsquet: 1993.
* 1 Recopa d'Europa de bàsquet: 1988.
* 3 Copa Korac: 1982, 1983, 2000.
* 10 Lliga francesa de bàsquet: 1983, 1984, 1985, 1988, 1989, 1990, 1993, 1994, 2000, 2014.
* 4 Copa francesa de bàsquet: 1994, 1995, 2000, 2003.
* 3 Copes de la Federació: 1982, 1983, 1985.
* 4 Copes Robert Busnel : 1994, 1995, 2000, 2003.

## Jugadors històrics

* Jim Bilba
* Gregor Beugnot
* Yann Bonato
* Richard Dacoury
* Frédéric Forté
* Jacques Monclar
* Hugues Occansey
* Stéphane Ostrowski
* Jean-Michel Sénégal
* Jimmy Vérove
* Yves-Marie Vérove
* Mike Davis
* Duško Ivanović
* Josep Antoni Montero
* Frédéric Weis
* Jurij Zdovc

## Entrenadors històrics

* André Buffière
* Michel Gomez
* Bozidar Maljkovic

## Referències

* ↑ «Valencia y Laboral Kutxa, rivales en Europa» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2018-09-15. [Consulta: 21 juliol 2014].
* ↑ «Así están el resto de ligas europeas». Arxivat de l'original el 2017-02-20. [Consulta: 21 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2021-04-18 a Wayback Machine.
# Federación Nacional de Trabajadores de la Tierra

La Federación Nacional de Trebajadores de la Tierra (FNTT) és una federació adscrita a la Unió General de Treballadors (UGT), constituïda en congrés l'1 de juny de 1930. Era el resultat de la implantació del sindicalisme socialista en el mitjà rural espanyol. Al Congrés inaugural es van adherir 46.639 camperols amb 275 seccions. L'adveniment de la Segona República va propiciar la seva expansió, convertint-se en la més important organització espanyola de camperols.
En diverses ocasions al llarg de la República propulsà ocupacions de terres en diferents territoris, que sovint acabaren reprimits per la guàrdia civil, com els fets de Castilblanco.
En aconseguir el poder la coalició de centredreta en 1933, porten a l'executiva ugetista, dirigida per Largo Caballero, a una radicalització política, convocant en el sector camperol a una vaga general, al juny de 1934, dies abans de la recol·lecció. El moviment vaguista, que en general va ser un fracàs, es va estendre a més de 1.500 municipis espanyols. Això va portar a nombroses detencions i al desmantellament de la Federació. El dia 6 de juny a Torreperogil (província de Jaén) el falangista José Hurtado García, un camperol, és mort d'un tret al cap.
Després del triomf del Front Popular es va produir una reorganització de la FNTT. Després de la Guerra Civil Espanyola, la Federació es dissol orgànicament. A la mort de Francisco Franco, es tornà a reconstituir.

## Enllaços externs

* Enciclopedia aragonesa. Entrada FNTT Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
# Lo Camp (Serradell)

Lo Camp és un paratge format per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat al sud de Serradell, al sud-est del Bancal Llarg, al sud-oest de Terrancolom, al nord-est de la Casquere i al nord-oest de Camparriu. Queda a la dreta de la llau de la Cadolla i a l'esquerra del barranc de Rastanyó.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# August Guillem de Prússia

* Aquest article tracta sobre el noble del segle XX. Si cerqueu el governant del segle XVIII, vegeu «August Guillem de Prússia (1722-1758)».
August Guillem de Prússia, príncep de Prússia (Potsdam, 29 de gener de 1887 - Stuttgart, 25 de març de 1949) fou príncep de Prússia i d'Alemanya amb el tractament d'altesa reial i imperial. Fou un destacat integrant de la Wehrmacht i un dels molts prínceps alemanys nacionalsocialistes. Va afiliar-se el 1930 al Partit Nacional Socialista dels Treballadors Alemanys (NSDAP) i esdevenir SA-Obergruppenführer. Va funcionar com a figura emblemàtica per a fer acceptable el nazisme a les esferes conservadores.

## Bibliografia

Era fill del kàiser Guillem II de Prússia i de la princesa Augusta Victòria de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg. August Guillem era net per via paterna del kàiser Frederic III de Prússia i de la princesa reial Victòria del Regne Unit. Per via materna era net del príncep Frederic de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg i de la princesa Adelaida de Hohenlohe-Lagenburg.
El dia 22 d'octubre de l'any 1908 contragué matrimoni a Berlín amb la princesa Alexandra Victòria de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Glücksburg amb qui tingué un únic fill SAIR el príncep Alexandre de Prússia (1912, Berlín - 1985, Wiesbaden) que es casà el 1938 a Dresden amb Armgard Weygand.
August Guillem i la princesa Alexandra Victòria es divorciaren l'any 1920, un cop caigut l'Imperi Alemanya després de la Gran Guerra.
Durant la Primera Guerra Mundial lluità en el si de l'exèrcit alemany. Acabat el conflicte, el kàiser Guillem II de Prússia s'exilià als Països Baixos i Alemanya es convertí en una república. Descontent amb aquesta nova situació, August Guillem s'afilia al grup militar de tradició ultraconservadora Stahlhelm.
L'any 1930, en contra de la voluntat del kàiser que veia amb mals ulls l'ascens del nacionalsocialisme, August Guillem s'afilià al NSDAP d'Adolf Hitler. L'any 1933 esdevingué membre de les SA i membre del partit al Reichstag. Sense cap mena de dubte, August Guillem fou un dels fills de l'antic kàiser més compromesos amb el nacionalsocialisme.
L'any 1939 fou elevat al rang de SA-Obergruppenführer. Ara bé, certes discrepàncies amb Goebbels l'any 1942 feren que August Guillem perdés el favor de Hitler. Acabada la guerra, les tropes estatunidenques el feren presoner i un tribunal de desnazificació el condemnà a tres anys de presó. L'any 1948 abandonà la presó i el 1949 morí sobtadament a la ciutat de Stuttgart a l'edat de seixanta-sis anys.

## Referències

* ↑ Ernst Klee, «Preußen, August Wilhelm Prinz von, », Das Personenlexikon zum Dritten Reich: Wer war was vor und nach 1945, Frankfurt del Main, Fischer Taschenbuch Verlag, 2005 (4a edició 2013), pàgina 472, ISBN 978-3-596-16048-8 (en català: El lèxic de les persones del Tercer Reich: qui era què abans i després del 1945) (alemany)
# Antoine Gallimard

Antoine Gallimard (París, 1947) és un empresari editor francès.

## Biografia

Antoine Gallimard és un dels quatre fills de Claude Gallimard i Simone Gallimard, fill i filla del fundador de la nissaga el 1915, Gaston Gallimard. Claude havia succeït el seu pare el 1975. Té quatre filles; Charlotte (nascuda el 1980) fou nomenada directora general de Casterman el novembre de 2012.
Antoine Gallimard fou encarregat el 1988 pel seu pare Claude de prendre les regnes del grup editorial, ja que el germà gran, Christian, va marxar per desacords profunds amb el seu pare en 1984. Malgrat la seva joventut i falta d'experiència, Antoine (qui havia pensat a convertir-se en professor de filosofia i el seu pare havia dirigit per força a la Facultat de Dret d'Assas) s'imposà i va aconseguir treure Gallimard dels conflictes familiars que gairebé l'havien enfonsat.
El 5 de gener de 2003, Antoine Gallimard va anunciar que ell i els seus familiars, socis de l'empresa Madrigall, tenien el 98% de participació en el negoci familiar, aconseguint el reemborsament de participacions d'accionistes tercers (BNP, Natexis...). En una entrevista a Télérama explica l'estat de la casa Gallimard, cent anys després de la seva creació:
| « | Des de l'any 2000 ens trobem efectivament. Això és un respir. El motor, per mi ... és que Gallimard segueixi sent una casa que sàpiga com atraure els autors, convèncer-los de venir, una casa que rep premis literaris, però també és capaç de prescindir-ne. Podem conèixer de la mateixa manera els temps difícils, i jo mateix m'hi preparo constantment. No es pot predir, sinó per fer el contrari del seu ofici. Reconèixer, per exemple: com, en aquest moment, són els vampirs que caminen, llavors vaig encarregar una sèrie a tal autor ..." | » |
Ha estat president del Syndicat national de l'édition. És president de l'Association pour le développement de la librairie de création (ADELC). El 24 de gener de 2001 fou nomenat cavaller de la Legió d'Honor i el 12 d'abril de 2009 fou promogut al grau d'oficial.
Des del seu grup ha impulsat la traducció al francès de diversos autors catalans. El Govern de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi el 2013.

## Bibliografia

* Cerisier, Alban. Gallimard, un éditeur à l'œuvre. Paris: Gallimard, 2011. 176 p. (Découvertes Gallimard; 569). ISBN 9782070441693.
* "Le Roman du XXe siècle". Nouvelle revue française, no. 596 (février 2011), 268 p.

## Referències

* 1 2 Comment Antoine règne chez Gallimard a L'Express, 1 de desembre de 2010.
* ↑ http://referentiel.nouvelobs.com/archives_pdf/OBS1283_19890608/OBS1283_19890608_072.pdf
* ↑ Gallimard, un éditeur à l'œuvre,Découvertes, número 569, p.134
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 25 personalitats i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 30-04-2013. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 2 abril 2014].

## Enllaços externs

* Le tenant des titres a Libération del 12 de maig 1997
* Entrevista amb Antoine Gallimard a Télérama
* Web oficial de Gallimard Arxivat 2019-04-10 a Wayback Machine.
* Entrevista amb Antoine Gallimard a Enviedecrire.com
# Catedral d'Espira

La catedral d'Espira (en alemany: Speyerer Dom) és una catedral situada a la ciutat alemanya d'Espira, al land de Renània-Palatinat sota advocació conjunta de la nostra Senyora de l'Assumpció i sant Esteve. És una enorme i imponent basílica de gres vermell i un dels més destacats exemples d'arquitectura romànica existents al món. Juntament amb les properes catedrals romàniques de Magúncia i Worms, constitueix una de les anomenades Kaiserdome ('catedrals imperials') de la regió alemanya de Renània-Palatinat. Des de la destrucció de l'abadia de Cluny durant la Revolució francesa, la catedral d'Espira és l'edifici romànic en peus més gran del món.
Un element distintiu i característic d'aquesta catedral és la galeria de columnes que voreja tot el perímetre de l'edifici, just sota la línia de la teulada.

## Història

La construcció va començar-ne el 1030 durant el regnat de l'emperador Conrat II, va prosseguir durant el regnat del seu successor Enric III el Negre i va finalitzar el 1061, durant la minoria d'edat d'Enric IV. Un dels punts més dramàtics de la història de la catedral va tenir lloc el 1689, quan els soldats del rei francès Lluís XIV la van cremar gairebé totalment, destruint part de la seva estructura i profanant les tombes dels emperadors alemanys allí enterrats.
Va ser restaurada entre 1772 i 1784, sent afegits un vestíbul i una façana, i va tornar a ser profanada pels francesos el 1794. Entre 1846 i 1856, va ser restaurada per última vegada a fons, i l'interior fou adornat amb frescs. Aquesta última restauració va ser sufragada pel rei Lluís I de Baviera.
El 1981, la catedral va ser afegida a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Speyer Cathedral» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].

## Enllaços externs

* Catedral d'Espira - Lloc web oficial
* Kaiserdom Speyer Virtuell - 360° imatges panoràmiques (alemany)
# Fibra óptica

Fibra óptica és una pel·lícula mexicana del 1998 escrita i dirigida per Francisco Athié.

## Sinopsi

Marco Antonio Gutiérrez, col·laborador en una secció cultural d'un diari de Ciutat de Mèxic, rep una trucada telefònica convidant-lo a escriure sobre l'assassinat d'un destacat líder sindical mexicà a mans de la seva. Alhora, un advocat mediocre és contractat mitjançant una trucada telefònica per defensar-ne la presumpta assassina. Des d'aleshores, i guiats per la misteriosa veu del telèfon, ambdós formen part d'un joc arriscat i perillós.

## Repartiment

* Roberto Sosa - Marco Antonio Gutiérrez
* Lumi Cavazos - María Ponce
* Angélica Aragón - Doña Carmen
* Alberto Estrella - Jove executiu
* Eduardo Ocaña - Licenciado Magaña
* Mónica Ribeiro - Claudia Jiménez
* Jorge Galván - Informador
* Christianne Gout - Rebeca
* Guillermo Huesca - Missatger
* Emilio Guerrero -Doctor

## Premis i nominacions

Als XLI edició dels Premis Ariel va rebre sis nominacions i va guanyar dos premis: al millor argument original i al millor so.

## Referències

* ↑ Fibra óptica a la Cineteca Nacional
* ↑ Fibra óptica a retinalatina.org
# Fresnoy

«Fresnoy» té aquests significats:
* Fresnoy (Pas de Calais), municipi francès al departament del Pas de Calais
* Fresnoy-Andainville, municipi francès al departament del Somme
* Fresnoy-au-Val, municipi francès al departament del Somme
* Fresnoy-en-Chaussée, municipi francès al departament del Somme
* Fresnoy-en-Gohelle, municipi francès al departament del Pas de Calais
* Fresnoy-en-Thelle, municipi francès al departament de l'Oise
* Fresnoy-Folny, municipi francès al departament del Sena Marítim
* Fresnoy-la-Rivière, municipi francès al departament de l'Oise
* Fresnoy-le-Luat, municipi francès al departament de l'Oise
* Fresnoy-le-Château, municipi francès al departament de l'Aube
* Fresnoy-le-Grand, municipi francès del departament de l'Aisne (Picardia)
* Fresnoy-lès-Roye, municipi francès al departament del Somme
* Boissy-Fresnoy, municipi francès al departament de l'Oise
# Lluerna

«Lluerna» té aquests significats:
* Lluerna o claraboia, obertura feta al sostre o a la part alta d'una paret per on entra la llum.
* Lluerna (peix), peixos de la família dels tríglids ara
** Lluerna fosca (Chelidonichthys obscurus), espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids
** Lluerna roja, lluerna pogona o lluerna pogosa (Aspitrigla cuculus), espècie de peix de la família dels tríglids
** Lluerna vera o lluerna rossa
* Lluerna o lampírid, larves i femelles dels coleòpters de la família dels lampírids
Viccionari
# Kom-rem

Els kom-rem són un poble de Manipur que viu a la part central de l'est del país. Som d'origen tibetano-birmà i parlen una llengua pròpia.
La seva organització representativa és la Convenció Popular Kom Rem.

## Referències

* Ethnologue report (anglès)
* Informació general (anglès)
# Convent del Carme

Convent del Carme és el nom dels següents llocs:
* Convent del Carme (Barcelona)
* Convent del Carme (Borges Blanques)
* Convent del Carme (Camprodon)
* Convent del Carme (Girona)
* Convent del Carme (Lleida)
* Convent del Carme (Manresa)
* Convent del Carme (Olot)
* Convent del Carme de Peralada
* Convent del Carme de Perpinyà
* Convent del Carme (Reus)
* Convent del Carme (Terrassa)
* Convent del Carme (València), seu del Centre del Carme
* Convent del Carme (Vic)
* Convent del Carme (Vilafranca del Penedès)
# Pankov

Pankov - Панков (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 42 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Catedral d'Ertatsminda

La catedral d'Ertatsminda (en georgià, ერთაწმინდის ტაძარი) és una catedral de l'Església ortodoxa georgiana del municipi de Kaspi, Geòrgia. Es troba al centre del poble d'Ertatsminda. El nom "Ertazminda" deriva de la paraula "Estatezminda" (en georgià ესტატეწმინდა), el significat de la qual és 'sant Eustaqui'.

## Història

Va ser construïda en el segle xiii i és estilísticament similar a altres edificis d'estil georgià de l'època medieval, com l'església d'Ikorta, l'església de Tsughrughasheni, el monestir de Pitareti, el monestir de Betània i Kvatakhevi. És feta de pedra tallada i la seva gran cúpula descansa sobre dos pilars independents. L'absis està flanquejada per dues cambres contigües de dos pisos. La catedral està decorada amb pintura mural. L'edifici és particularment conegut per la seva rica façana amb una creu ornamentada.
Al segle xvii va ser confiada a l'administració de la família Tarkhan-Mouravi. Entre d'altres, Paata, el fill de Giorgi Saakadze assassinat per Abbas I el Gran, hi va ser enterrat. Va ser dedicada a Eustaqui de Mtskheta, un sant assassinat pels perses l'any 550 per haver negat el zoroastrisme.
* Façana
* Campanar
* Tomba
* Pintura mural a l'església

## Referències

* 1 2 «† orthodoxy.ge † ეკლესიები და მონასტრები - ერთაწმინდა». [Consulta: 9 juliol 2019].
# Fibrat

En geometria, un fibrat o feix fibrat és una funció contínua suprajectiva π, d'un espai topològic V a un altre espai topològic B, que satisfà una altra condició que ho fa d'una manera particularment simple localment. Introduint un altre espai topològic F, utilitzem la funció de projecció de B × F → B com a model. Per exemple en el cas d'un fibrat vectorial, F és un espai vectorial sobre els nombres reals. Un dels usos primaris dels fibrats és a la teoria de gauge.

## Definició

Un fibrat consisteix en una quaterna $(E,B,\pi ,F)$, on E, B i F són varietats i $\pi :E\longrightarrow B$ és una aplicació contínua i suprajectiva, de manera que s'ha de complir que qualsevol element $\alpha \in B$ té un entorn $U_{\alpha }$ dins de B, tal que $\pi ^{-1}(U_{\alpha })$ és homeomorf a $U_{\alpha }\times F$, d'una manera que $\pi$ transporta a la projecció sobre el primer factor (és a dir, si $p:U_{\alpha }\times F\longrightarrow U_{\alpha }$ satisfà $p(i,f)=i$ qualsevol que siguin $i\in U_{\alpha }$ i $f\in F$). A més s'exigeix que $\phi _{\alpha }:\pi ^{-1}(U_{\alpha })\longrightarrow U_{\alpha }\times F$ sigui un homeomorfisme. Així $\pi =p\circ \phi _{\alpha }$.
La varietat B es denomina espai de base del fibrat, E es diu espai total, per a tota $x\in B$ el conjunt $\pi ^{-1}(x)$ es diu la fibra en x i la funció $\pi$ s'anomena la funció de projecció.

## Exemples

Cada funció de projecció natural p: B × F → B és un fibrat. Els fibrats com aquests es diuen els fibrats trivials. Un exemple estàndard, localment trivial però no (globalment) trivial és la banda de Möbius com L, en la qual B es pot prendre com un cercle i F un segment de línia. La torçada de la cinta és evident només globalment, mentre que localment l'estructura de la cinta defineix la topologia. Cada fibrat vectorial és un fibrat; aquí F és un espai vectorial sobre els nombres reals. Per qualificar com fibrat vectorial, les transicions que relacionen els entorns localment trivials hauran de ser lineals també. Cada espai recobridor) és un fibrat, aquí l'espai fibra F és discret.
Cada fibrat π: L → B és una funció oberta, ja que les projeccions de productes cartesians són funcions obertes.

## Seccions

Una secció d'un fibrat és una funció contínua, f : B → E tal que π(f(x)) = x, per a tot element x de B. Com que els fibrats en general no tenen seccions, un dels propòsits de la teoria és explicar la seva existència. Això condueix a la teoria de les classes característiques a topologia algebraica.

## Vegeu també

* Fibrat de Seifert

## Enllaços externs

* PlanetMath: Fiber Bundle Arxivat 2004-08-08 a Wayback Machine.
* MathWorld: Fiber Bundle
# Ató d'Oña

* Per a altres significats, vegeu «Ató de Pistoia».
Ató d'Oña o Adó, en llatí Atto o Attus i en castellà Atón (Aragó o Catalunya, segona meitat del s. X - Oña, Burgos, ca. 1044) va ser un bisbe aragonès, retirat com a eremita al monestir de San Salvador d'Oña. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Havia nascut a Aragó o Catalunya, on era bisbe; en altres documents figura com a bisbe de Valpuesta i Oca cap a 1039-1044: Atto Aucensis episcopus. En tenir notícia de la santedat d'Énnec d'Oña, abat del monestir de San Salvador de Oña (província de Burgos, llavors domini del Regne de Navarra), volgué prendre'n exemple i renuncià als seus càrrecs i fortuna, i marxà a Oña per viure amb Énnec. Fou rebut per Énnec, amb qui feu amistat i de qui fou deixeble espiritual; es retirà a un lloc proper al monestir, Aldenal (avui La Aldea del Portillo del Busto), i hi morí poc després, cap al 1044, essent sebollit pel mateix Énnec d'Oña.

## Veneració

Les seves relíquies es veneren en una arqueta d'argent a l'església d'Oña, juntament amb les d'Énnec.

## Referències

* ↑ de Argaiz, 1675, p. 625.
* 1 2 Aparicio, Javier Iglesia. «San Atto o Atón, obispo de Oca y Valpuesta» (en castellà), 13-03-2017. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ Flórez, 1771, p. 105-111.
* ↑ «Las reliquias de San Íñigo salen por primera vez de Oña destino a Calatayud» (en castellà), 28-05-2017. [Consulta: 3 abril 2022].

### Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: tomo XXVI : contiene el estado antiguo de las iglesias de Auca, de Valpuesta, y de Burgos, justificado con instrumentos legítimos y memorias inéditas. Madrid: en la oficina de Pedro Marin, 1771 [Consulta: 3 abril 2022].
* de Argaiz, Gregorio. La soledad laureada por San Benito y sus hijos, en las Iglesias de España y Teatro monastico de la provincia Cartaginense. Madrid: Gabriel de León; Bernardo de Herbada, 1675 [Consulta: 3 abril 2022].
# Kolómenske (Crimea)

Kolómenske - Коломенське (ucraïnès) - és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 197 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].