OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diànovka

Diànovka (en rus: Диановка) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia. Pertany al districte de Volodarski. Segons el cens del 2010 tenia 98 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Annegret Kramp-Karrenbauer

Annegret Kramp-Karrenbauer (Völklingen, 9 d'agost de 1962) és una política alemanya, presidenta de la Unió Demòcrata Cristiana (CDU) des del desembre de 2018. Va ser també primera ministra de l'estat del Saarland entre 2011 i 2018. Va ser la quarta dona a governar un estat federat alemany i la primera a governar el del Saarland.

## Formació

Kramp-Karrenbauer va créixer amb els seus cinc germans a Püttlingen, en una llar de signe conservador i catòlic. Va fer els estudis de primària a Püttlingen i, després, entre 1973 i 1982, l'educació secundària a Völklingen. Va estudiar dret i ciències polítiques a la Universitat de Trèveris i a la Universitat del Saarland fins al 1990. Es va graduar amb un màster en Ciències polítiques i en Dret públic.

## Carrera política

Als 19 anys, Kramp-Karrenbauer es va unir a la CDU i, a la dècada de 1980, va ser vicepresidenta de l'organització juvenil Junge Union en aquest estat federal. El 1998, va entrar al Bundestag (el parlament federal), i des de 1999 és membre del Parlament Regional del Saarland. El 10 d'agost de 2011, va esdevenir primera ministra del Saarland.
El 19 de febrer de 2018, Merkel va començar a organitzar la seva successió i va nominar Kramp-Karrenbauer, coneguda popularment amb l'acrònim AKK, com a nova secretària general del CDU, després de la dimissió de Peter Tauber per motius de salut.
Després que assumís la secretaria general de la CDU, Tobias Hans va rellevar-la al càrrec de ministre-president del Saarland.
El 10 de febrer de 2020 Kramp-Karrenbauer va anunciar que deixarà en el transcurs d'aquest any la presidència de la CDU i que no es presentarà a la candidatura a la cancelleria.

## Vida personal

Annegret Kramp-Karrenbauer està casada des del 1984 amb Helmut Karrenbauer, un enginyer de mines. Tenen tres fills, Tobias, Laurien i Julian. El seu marit, per afavorir la carrera política d'AKK, ha renunciat a la seva activitat professional i ha assumit les tasques de la llar.

## Referències

* ↑ «Annegret Kamp-Karrenbauer, l'escollida per substituir Merkel al capdavant de la CDU». Ara.cat. [Consulta: 7 desembre 2018].
* ↑ «Dimiteix la successora de Merkel pel pacte amb l'extrema dreta a Turíngia». Vilaweb, 10-02-2020 [Consulta: 11 juny 2021].
* ↑ «Annegret Kramp-Karrenbauer privat: So lebt die CDU-Parteivorsitzende abseits der politischen Welt» (en alemany). [Consulta: 7 desembre 2018].
* ↑ «Annegret Kramp-Karrenbauer» (en alemany). [Consulta: 7 desembre 2018].
# Babiloni

El babiloni és la denominació que rep el dialecte de l'accadi que es parlava a Babilònia des de principis del II mil·lenni aC i que fou, durant molt de temps, la llengua literària i diplomàtica per excel·lència del Pròxim Orient.
La història de la llengua babilònia es divideix en quatre grans períodes:
* paleobabiloni, parlat a la primera meitat del II mil·lenni aC.
* babiloni mitjà, a la segona meitat del II mil·lenni aC.
* neobabiloni, a la primera meitat del I mil·lenni aC.
* babiloni tardà, a la segona meitat del I mil·lenni aC.

## Bibliografia

* Michael P. Streck. «Babylonian and Assyrian». A: De Gruyter. The Semitic Languages (en anglès), 2011, p. 359-396.

## Vegeu també

* Accadi
Llengües semítiques :
Llengües semítiques occidentals i centrals :
# 362

El 362 fou un any de l'edat antiga iniciat en dimarts.

## Esdeveniments

* L'emperador Julià l'Apòstata accepta totes les religions als seus dominis

## Naixements

* Emperador Xiaowu de Jin

## Referències

* ↑ Benjamin Gras, La destruction du Paganisme dans l'Empire Romain : De Constantin a Charlemagne, Éditions Publibook
# William Gallas

William Gallas (Asnières-sur-Seine, França, 17 d'agost del 1977) és un exfutbolista professional francès. Era un dels pocs jugadors que es podia ocupar en diverses funcions de la defensa, podia ser central o lateral per l'esquerra i dreta. Va debutar el 1995 amb el SM Caen, el 1997 va ser fitxat per l'Olympique de Marseille, club amb el qual va jugar fins a 2001, quan va ser transferit al Chelsea FC, on hi va jugar fins al 2006, quan va ser traspassat l'Arsenal FC. Des del 2010 jugà a les files del Tottenham de la Premier League anglesa.

## Referències

* ↑ «Player Profile». FIFA.com. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2010. [Consulta: 12 maig 2013].
* ↑ Hugman, Barry J. The PFA Premier & Football League Players' Records 1946–2005. Queen Anne Press, 2005, p. 226. ISBN 1-85291-665-6.
* ↑ «Poyet heads for Chelsea exit». BBC Sport, 21-05-2001 [Consulta: 23 març 2012].
* ↑ «Robin van Persie ‘to transfer Arsenal squad shirt number’ for new season». Metro.co.uk, 07-07-2010 [Consulta: 6 gener 2013].
* ↑ Riach, James «Redknapp confirms Gallas deal». Sky Sports, 20-08-2010 [Consulta: 20 agost 2010].

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2009-08-28 a Wayback Machine. (alemany)
William Gallas amb França - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa Confederacions 2003
1 Landreau •
2 Mexès •
3 Lizarazu •
4 Boumsong •
5 Gallas •
6 Dacourt •
7 Pirès •
8 Desailly •
9 Cissé •
10 Giuly •
11 Wiltord •
12 Henry •
13 Silvestre •
14 Rothen •
15 Thuram •
16 Barthez •
17 Kapo •
18 Pedretti •
19 Sagnol •
20 Marlet •
21 Dabo •
22 Govou •
23 Coupet •
Seleccionador: Santini
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2004
1 Landreau •
2 Boumsong •
3 Lizarazu •
4 Vieira •
5 Gallas •
6 Makélélé •
7 Pirès •
8 Desailly •
9 Saha •
10 Zidane •
11 Wiltord •
12 Henry •
13 Silvestre •
14 Rothen •
15 Thuram •
16 Barthez •
17 Dacourt •
18 Pedretti •
19 Sagnol •
20 Trézéguet •
21 Marlet •
22 Govou •
23 Coupet •
Seleccionador: Santini
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2006
1 Landreau •
2 Boumsong •
3 Abidal •
4 Vieira •
5 Gallas •
6 Makélélé •
7 Malouda •
8 Dhorasoo •
9 Govou •
10 Zidane •
11 Wiltord •
12 Henry •
13 Silvestre •
14 Saha •
15 Thuram •
16 Barthez •
17 Givet •
18 Diarra •
19 Sagnol •
20 Trézéguet •
21 Chimbonda •
22 Ribéry •
23 Coupet •
Entrenador: Domenech
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2008
1 Mandanda •
2 Boumsong •
3 Abidal •
4 Vieira •
5 Gallas •
6 Makélélé •
7 Malouda •
8 Anelka •
9 Benzema •
10 Govou •
11 Nasri •
12 Henry •
13 Evra •
14 Clerc •
15 Thuram •
16 Frey •
17 Squillaci •
18 Gomis •
19 Sagnol •
20 Toulalan •
21 Diarra •
22 Ribéry •
23 Coupet •
Entrenador: Domenech
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2010
1 Lloris •
2 Sagna •
3 Abidal •
4 Réveillère •
5 Gallas •
6 Planus •
7 Ribéry •
8 Gourcuff •
9 Cissé •
10 Govou •
11 Gignac •
12 Henry •
13 Evra (c) •
14 Toulalan •
15 Malouda •
16 Mandanda •
17 Squillaci •
18 Diarra •
19 Diaby •
20 Valbuena •
21 Anelka •
22 Clichy •
23 Carrasso •
Entrenador: Domenech :
# Babiker al-Nur Osman

Babiker al-Nur Osman (1935 - Khartum, 22 de juliol de 1971) fou un militar sudanès, d'ideologia comunista.
Era coronel quan va participar en el cop d'estat de Gaafar el-Numeiry i fou un dels deu membres del Consell de Comandament Revolucionari i viceprimer ministre, però les discrepàncies amb el-Numeiry va fer que el novembre de 1970 fos separat d'aquest organisme junt al comandant Hashim al-Atta i un altre oficial, Faruk Osman Hamadallah, més nacionalista. El 19 de juliol de 1971 Hashim al-Atta, van donar un cop d'estat i va derrocar el-Numeriry al que van arrestar. Al-Atta va establir un Consell Revolucionari de set membres sota la presidència de Babiker al-Nur, el qual en aquell moment era a Londres (per tractament mèdic) junt amb Osman Hamadallah que l'havia acompanyat. Nominalment va ocupar la posició durant tres dies del 19 de juliol de 1971 al 22 de juliol de 1971. Babiker i Osman tornaven de Londres cap a Khartum quan foren interceptats per avions libis i obligats a aterrar; Egipte va fer intervenir a les tropes que tenia estacionades al sud de Khartum i els fidels d'el-Numeiry davant això van iniciar un contracop i el-Numeiry va poder fugir, i després de cruents combats van recuperar el control. Líbia va entregar el mateix dia a Babiker al-Nur i a Osman Hamadallah i aquestos oficials junt amb al-Atta i altres implicats en el cop foren jutjats per una cort marcial en uns minuts i afusellats; tres comunistes civils (el secretari general del partit Comunista del Sudan Abdel Khaliq Mahgoub, Shafie Ahmad al-Shaykh, secretari general del sindicat comunista, i Joseph U. Garang, ministre d'estat per afers del sud del govern d'el-Numeiry) foren penjats.

## Referències

* The Southern Sudan: the problem of national integration, per Dunstan M. Wai
* Assassination in Khartoum, per David A. Korn
# Casa al carrer Major (Berrós Jussà)

La Casa al carrer Major és una obra de la Guingueta d'Àneu (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de pedra amb façana arrebossada, situada a la paret mestra perpendicular al cavall que suporta el llosat. Té planta baixa i tres pisos, el darrer de mansarda. A la planta baixa s'obre la porta i una petita finestra per a ventilació dels estables. Al primer pis, una balconada de fusta ocupar tota la façana, amb balustres i faldó perfilats i calats amb motius d'estrelles o rosetes en el balustre central més ample. Al segon pis s'obre un altre balcó amb balustres calats i una finestra. En el pis superior sota l'ample ràfec de la coberta hi ha dues petites finestres.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Diccionari català de l'Alguer

El Diccionari català de l'Alguer de Josep Sanna es va editar el 1988. És el primer intent seriós d'ordenar sistemàticament les formes lèxiques del dialecte català que es parla a la ciutat de l'Alguer, a l'illa de Sardenya.
La importància i el valor d'aquest diccionari té dos vessants. D'una banda, és un recull alfabetitzat del lèxic alguerès fet per l'autor directament de la gent del camp, de la marina, dels oficis, etc., amb inclusió de formes tradicionalment emprades en alguerès que no pertanyen al tronc català, sinó que provenen del sard o bé, en camps semàntics concrets, de l'italià o fins i tot del castellà. El diccionari consta, en total, de 25.000 paraules. De l'altra, és la fixació ortogràfica dels mots algueresos segons la normativa estàndard.
L'autor, per tal de poder salvar la diferència que es pot trobar entre la normativa i la pronúncia real, incorpora en el diccionari dues transcripcions fonètiques. Una d'aquestes transcripcions és segons els signes gràfics italians, i l'altra és segons l'Alfabet Fonètic Internacional.
En el diccionari també podem trobar juntament amb la definició l'equivalència de la paraula en el català comú i alguns exemples d'ús.

## Referències

* ↑ Devís, Empar «"Ús i norma del català a l'Alguer"». Normes i identitats = Normen und Identitäten, 2005.
* ↑ Sanna, Josep. Diccionari català de l'Alguer. Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana, 1988. ISBN 84-7129-391-9.
* 1 2 «El 'Diccionari català de l'Alguer', de Josep Sanna». Joan Calsapeu, 07-10-2010. [Consulta: 19 octubre 2015].
# Discos en català publicats el 2007

Aquestos són els discos i treballs musicals en català publicats al llarg de l'any 2007, classificats per ordre alfabètic.
| Disc | Grup o cantant | Discogràfica | Comentari |
| Aquella estranya mania de creure en la vida | El fill del mestre | Quadrant Records | |
| A ritme d'illa | Miquel Mariano | Les tres taronges | |
| Bàsic | Berta | Discmedi | |
| Cròniques colonials | Mesclat | Música Global | Publicat al novembre de 2007 |
| En/doll | Guillamino | Bankrobber | |
| La música de la calma | Oliva trencada | Fonart | |
| Política de verbena | Gertrudis | Mass Records | Cançons en català i en castellà |
| Primer primera | Filippo Landini | Gorvijac Music | Presentat al mes de novembre de 2007 |
| Verges 2007 | Lluis Llach | | Enregistrat en directe el 24 de març de 2007, en el concert d'acomiadament d'en Llach |

## Referències

* ↑ http://paper.avui.cat/article/cultura/98582/instantanies/fill/mestre.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.diariodemallorca.es/actual/1535/miquel-mariano-pone-musica-poemas-menorca-ritme-dilla/263804.html
* ↑ http://www.apecat.com/v1/news.php?nID=496%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.mass-records.com/disc.php?dID=12 Arxivat 2009-04-09 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.eldau.cat/?p=626 Arxivat 2010-10-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.torroellaestartit.com/lluis_llach_verges_2007_ultim_concert_adeu.php Arxivat 2010-07-27 a Wayback Machine.
# Anne de Noailles

* Per a altres significats, vegeu «Anne Jules de Noailles».
Anne de Noailles (1613 - París, 15 de febrer de 1678) era un noble francès, marquès de Montclar, comte d'Ayen, duc de Noailles, marquès de Mouchy, baró de Chambres i de Malemort. Fou cavaller de l'Orde del Sant-Esperit el 1661. El desembre de 1663 se li va concedir el títol de duc de Noailles i el de Par de França.
Protegit del Cardenal Mazzarino, va tenir un paper important en la guerra de la Fronda i durant els primers anys del regnat de Lluís XIV de França. Va fer una brillant carrera militar, essent nomenat mariscal de camp el 1643, primer capità de la Guàrdia de Corps el 1648, lloctinent general el 1650, i finalment governador de la província del Rosselló el 1660.

## Família

Era fill de Francesc de Noailles (1584-1645) i de Rosa de Roquelaure (1590- ?). En primer lloc es casà, abans de 1640, amb Camille de Pestel Polminhac, amb qui no va tenir fills. Poc després, Camille ingressà al convent benedictí de Vic-sur-Cère i el 1647 va ser nomenada priora.
El 13 de desembre de 1645 es casà a París amb Lluïsa Boyer (1632-1697), filla d'Antoni Boyer (1580-1641), senyor de Sainte-Geneviève-des-Bois i de Francesca de Wignacourt (1605- ?). Lluïsa era dama d'honor de Maria Teresa d'Austria, consort del rei Lluís XIV. El matrimoni va tenir sis fills:
* Anne Jules de Noailles, Duc de Noailles (1650-1708), casat amb Maria Francesca de Bournonville (1656-1748).
* Lluís Antoni de Noailles, "Cardinal de Noailles" (1651-1729).
* Jacques de Noailles (1653-1712).
* Joan Francesco de Noailles (1658-1696) amb Marguerite Thérèse Rouillé.
* Lluïsa Anna de Noailles (1662- ?), casada amb Henri de Beaumanoir.
* Joan Baptista de Noailles (1669-1720).

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# A taula

A taula (títol original en alemany, Zu Tisch) és una sèrie de televisió documental d'aproximadament mitja hora de ZDF per al canal francoalemany Arte, rodada a diversos llocs del món. El títol francès és Cuisines des terroirs. S'ha doblat al català per al canal 33.

## Concepte

L'equip de gravació visita persones de diferents regions i els acompanya en la seva vida quotidiana. A més de l'elaboració de diversos plats típics regionals, també es mostra la producció o adquisició dels ingredients. El programa pretén fer possible l'experiència del que significa la cuina per a la gent d'aquestes contrades. Les receptes també es publicaran al web de del programa.

## Emissió

Els episodis es va emetre per primera vegada a Arte, i es van reemetre a Arte, 3sat, ServusTV, Phoenix, ZDFinfo, BonGusto, Planet, ORF 2, ORF 3, SRF zwei i S1.
La sèrie es va estrenar el 7 de gener de 2001 amb l'episodi dedicat a la Sardenya. A finals del 2022, s'havien estrenat 276 episodis, la majoria de regions europees.

## Referències

* ↑ Zu Tisch … fernsehserien.de
* ↑ Zu Tisch in... imdb.com
* ↑ Zu Tisch in … ard.de
* ↑ TV3. «"A taula" ens porta al sud d'Itàlia i a Alemanya», 15-07-2015. [Consulta: 15 agost 2023].
* ↑ Zu Tisch in … Sendungsseite bei Arte.
* ↑ Zu Tisch in … – Rezepte. Sendungsseite bei Arte.
* ↑ Zu Tisch ... – Episodenliste. Wunschliste.de, abgerufen am 29. November 2017.
# Xantofil·la

Les xantofil·les (del grec, xanthós 'groc' i phyllon 'fulla') són un grup de compostos químics pertanyents al grup dels carotenoides. que contenen un o més àtoms d'oxigen a la seva estructura. Són pigments fotosintètics que es troben a la natura, juntament amb els carotens; de fet, deriven dels carotens per oxigenació. També es poden obtenir per síntesi química. Són més resistents a l'oxidació que les clorofil·les i proporcionen tons groguencs a les fulles seques.
Les xantofil·les van ser descobertes per Vladimir Nikolaevich Lubimenko en algues l'any 1927. Com la resta de carotenoides, tenen dues funcions principals: actuar com a pigments antena i també com a fotoprotectors, no únicament en organismes fotosintètics, sinó també en teixits animals.
Una de les aplicacions de les xantofil·les és el seu ús com a additius alimentaris. S'obtenen per extracció. El seu codi genèric dins la Unió Europea és E161 i els de les diverses xantofil·les autoritzades com a additius són: Flavoxantina (E161a), luteïna (E161b) criptoxantina (E161c), rubixantina (E161d), violaxantina (E161e), rodoxantina (E161f), cantaxantina (E161g), zeaxantina (E161h) i astaxantina (E161).

## Referències

* 1 2 «Xantofil·la». Cercaterm | TERMCAT. [Consulta: 16 gener 2022].
* 1 2 3 Mallorquí Fernández, Noemí. Estudi dels carotenoides en espècies marrons de bacteris verds del sofre: diversitat, ecofisiologia i regulació (pdf) (tesi). Girona: Universitat de Girona, setembre 2003. ISBN 84-688-5455-7 [Consulta: 16 gener 2022].
* 1 2 «E161 - Xantófilas» (en castellà). Aditivos alimentarios. [Consulta: 16 gener 2022].
# Casino 2000

El Casino 2000 és un complex de casinos de joc i d'entreteniment situat a Mondorf-les-Bains, al sud de Luxemburg. Alberga les úniques instal·lacions de joc del país. Inaugurat l'abril de 1983, el complex del Casino 2000 reuneix a les seves instal·lacions jocs d'atzar, menjador, allotjament i espectacles que atreuen a gairebé mig milió de visitants a l'any. A més de les seves moltes màquines escurabutxaques, el casino compta amb taules de ruleta i blackjack. Els freqüents espectacles compten amb estrelles i bandes de renom.

## Referències

* ↑ «Información sobre el casino» (en francés). Arxivat de l'original el 2011-07-15. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ "Mondorf-les-Bains", Luxemburger Lexikon, Editions Guy Binsfeld, Luxembourg, 2006.
* ↑ "Meeting Point Luxembourg" Arxivat 2011-03-22 a Wayback Machine., Ministère des Classes moyennes et du Tourisme, 2011. Retrieved 3 March 2011.
# Daniel Riu i Periquet

Daniel Riu i Periquet (Sort, 1880 - Madrid, 5 de maig de 1961) fou un advocat i polític català, germà d'Emili Riu i Periquet i conegut com "lo Riu segon". Fou diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Llicenciat en dret, s'especialitzà en dret fiscal, i durant un temps va dirigir a Madrid les revistes Revista de Economía y Hacienda (1898) i Anuario Financiero y de Valores Mobiliarios (1916). Aquest darrer any va presentar la tesi doctoral El impuesto sobre el aumento de valor de los bienes inmuebles, on afirmava que la imposició sobre la plusvàlua dels immobles a l'augment de valor del terreny, fet que s'accentuava sobretot a les grans ciutats.
Milità en el Partit Liberal, en la facció Izquierda Liberal de Santiago Alba Bonifaz, amb la qual dominà la política local de la zona del Pallars i fou elegit diputat pel districte de Tremp a les eleccions generals espanyoles de 1916, 1918, 1919, 1920 i 1923. Fou un dels diputats catalans que participà en l'Assemblea de Parlamentaris de 1917 i el 1918 fou nomenat director general de Duanes. Durant la dictadura de Primo de Rivera fou director general de Treball, governador del Banc Exterior d'Espanya i conseller d'estat de la CAMPSA.
L'agost de 1918 Daniel Riu formava part del consell d'administració de la Sociedad Productora de Fuerzas Motrices, fundada el 1911 pel seu germà Emili.
Durant la Segona República Espanyola va restar políticament postergat. A les eleccions generals espanyoles de 1936 es va vincular al Partit Republicà Radical, però quan aquest va decidir no presentar-se dins les llistes del Front Català d'Ordre, va presentar a Lleida la seva pròpia candidatura, que no va reeixir i que provocà la seva expulsió del partit.

## Obres

* La liquidación de los presupuestos del Estado y esbozo d'un plan de política financiera (1935).

## Notes

* ↑ Boneta i Carrera, Martí. La Vall Fosca: els llacs de la llum. Tremp: Garsineu Edicions, 2011, pàgina 39. ISBN 978-84-96779-64-8.
* ↑ «Suscripción pública de 6.000 bonos al portador» (pdf) (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], 07-08-1918 [Consulta: 22 novembre 2019].

## Enllaços externs

* «Daniel Riu i Periquet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Eleccions a Lleida el 1936
* Conxita Mir Lleida (1890-1936): caciquisme polític i lluita electoral Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1985 ISBN 8472027163, 978847202716 (pp. 566-567)
# Ansermetita

L'ansermetita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom en honor de Stefan Ansermet (1964), col·leccionista de minerals i fotògraf suís.

## Característiques

L'ansermetita és un òxid de fórmula química Mn$^{2+}$(V₂O₆)·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de crostes de fins a 500μm, i també, tot i que rarament, en forma de cristalls aïllats de fins a 100μm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. Va ser aprobada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2002. Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ansermetita pertany a «04.HD - Inovanadats» juntament amb els següents minerals: rossita, metarossita, munirita, metamunirita i dickthomssenita.

## Formació i jaciments

Es troba en fractures fines prop o a través de filons de palenzonaïta. Sol trobar-se associada a altres minerals com: fianelita, saneroïta, pirobelonita, palenzonaïta, medaïta o limonita. Va ser descoberta a la mina Fianel, a Ausserferrera (Grischun, Suïssa). També se n'ha trobat a Reppia (Itàlia), i a dues localitats dels Estats Units: a La Sal (Utah) i a Mad River Rock (Califòrnia).

## Referències

* ↑ «Ansermetite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ «Ansermetite» (en anglès). Mineralogical Association of Canada. Arxivat de l'original el 27 de gener 2016. [Consulta: 27 desembre 2015].