OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vol 1492 d'Aeroflot

El vol 1492 d'Aeroflot és un vol regular de passatgers des de l'aeroport Xeremétievo de Moscou fins a Múrmansk, al nord-oest de Rússia. El 5 de maig de 2019, el Sukhoi Superjet 100 va tornar a l'Aeroport Internacional de Moscou-Xeremétievo poc després de l'enlairament. Les ales i el fuselatge posterior es van incendiar després d'un dur accident. Es va informar que 41 persones que viatjaven a bord havien mort.

## Accident

El vol 1492 va sortir cap a l'aeroport Internacional de Moscou-Xeremétievo de Múrmansk a les 18:02 hora local (15:02 UTC). Va deixar d'enlairar-se en el nivell de vol 090 (aproximadament 2,7 km) i va tornar, fent un aterratge d'emergència, 30 minuts després de l'enlairament, es va desviar de la pista i es va incendiar. L'avió es va cremar completament, deixant només el fuselatge de la part davantera. Els informes dels passatgers supervivents suggerien que podria haver-se produït l'impacte d'un llamp poc després de l'enlairament, i els membres de la tripulació van dir que els llamps havien fet perdre la comunicació amb el control del trànsit aeri. A causa d'aquesta pèrdua de comunicació, la tripulació va decidir que era massa perillós descarregar combustible sobre Moscou abans de l'aterratge d'emergència.
El Comitè d'Investigació de Rússia va anunciar que entre els cinc tripulants i els 73 passatgers, 37 persones havien sobreviscut al desastre i que els altres 41, incloent dos menors i un membre de la tripulació, havien mort.

## Avió

L'avió de l'accident va ser un Sukhoi Superjet 100 de fabricació russa amb el registre RA-89098 i MSN (número de sèrie del fabricant) 95135, que va volar per primera vegada el 2017.

## Investigació

El Comitè d'Aviació Interstate, responsable d'investigar els accidents d'aviació civil a Rússia, va obrir una investigació de l'accident.

## Referències

* ↑ Hradecky, Simon. «Accident: Aeroflot SU95 at Moscow on May 5th 2019, aircraft bursts into flames during rollout and burns down» (en anglès). Aviation Herald. [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ «Aeroflot indicates Superjet engines caught fire on landing» (en anglès). Flight Global. [Consulta: 6 maig 2019].
* 1 2 Noëth, Bart. «Aeroflot Sukhoi Superjet makes emergency landing at Moscow Sheremetyevo after a fire on board» (en anglès). Aviation24. [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ «Russia crash jet 'struck by lightning'» (en anglès). , 06-05-2019.
* ↑ «41 morts en un aterratge d'emergència d'un avió en flames a Moscou». 3/24, 05-05-2019 [Consulta: 6 maig 2019].
* ↑ «RA-89098 accident description» (en anglès). Aviation Safety Network. [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ «Russian Aeroflot plane makes emergency landing in Moscow» (en anglès). BBC News Online. [Consulta: 5 maig 2019].
# TRS-80 Pocket Computer

El TRS-80 Pocket Computer va ser un ordinador de butxaca comercialitzat per Tandy i manufacturat per Sharp Corporation (era, en la veritat, un model Sharp PC-1211 reanomenat). El nom TRS-80 prové de la sèrie de microordinadors TRS-80 de Tandy. El dispositiu mesurava 175 × 70 x 15 mm i pesava 170 g, i tenia una pantalla alfanumèrica LCD d'1 línia x 24 caràcters.
El TRS-80 Pocket Computer era programable en BASIC, amb una capacitat de 1424 «passos de programa». Aquesta memòria era compartida amb emmagatzematge variable de fins a 178 localitzacions, a més de les 26 posicions fixades anomenades d'A a Z.
Els programes i dades es podien emmagatzemar en una cinta de casset a través d'una unitat opcional externa d'interface de cinta magnètica. Estava també disponible una interface d'impressora/casset, que usava una cinta tintada sobre paper normal.

## Models

Encara que no va estar marcat com tal, posteriorment es va tornar conegut com a PC-1, a mesura que models posteriors van ser denominats de PC-2 a PC-8. Alguns models van ser fets per Sharp i altres per Casio (del PC-4 al PC-7). El PC-2 tenia 4 bolígrafs de colors i podia imprimir o dibuixar en paper normal. Tots els altres van usar paper tèrmic. El PC-3 i el PC-8 van usar la mateixa impressora, el PC-4, PC-5 i PC-6 usant una altra impressora, i el PC-7 no tenia cap interface d'impressora o casset.

## Especificacions tècniques

| Parts | Especificacions |
| UCP | SC43177 o SC43178 a 256 kHz |
| RAM | 1,5 KiB |
| ROM | 11 KiB (7 KiB per BASIC i 4 KiB per programa monitor) |
| Teclat | «xiclet», 57 tecles |
| Monitor | pantalla alfanumèrica LCD d'1 línia x 24 caràcters |
| So | altaveu piezoelèctric («buzzer») |
| Ports | port d'expansió |
| Emmagatzematge | Minisette-9 Recorder |

## Referències

* ↑ Radio Shack TRS-80 Pocket Computer(anglès)
* ↑ TRS-80 PC(anglès)

## Enllaços externs

* Imatges i detalls sobre els models TRS-80 Pocket Computer(anglès)
* Models Pocket Computer Arxivat 2009-07-09 a Wayback Machine.(anglès)
# Abdullah Khan I

Sayyid Abdullah Khan fou un efímer kan de Khiva el 1855. Era fill d'Ibadullah, al seu torn fill de Kutlugh Murad, el germà del fundador de la dinastia Iltazar Khan. Va succeir a Muhammad Amin Bahadur Khan.
En arribar a Khivà després de la derrota a Sarakhs, Sayyid Mahmud Tureh, germà d'Allah Kuli Bahadur Khan, que tenia drets superiors al tron, en presència de tots els notables i clergat, el va intentar matar, però no ho va aconseguir i fou detingut.
Els yomuds van donar suport a altres dos prínceps, un aparentment anomenat Ata Murad i l'altra no s'esmenta. La rebel·lió fou sufocada i els dos joves prínceps estrangulats; el kan, al front d'uns milers de guerrers, va marxar per castigar els yomuds turcmans i altres que els havien donat suport; els rebels es van penedir i van enviar als aksakals a demanar perdó que fou obtingut però dos mesos després es van tronar a revoltar i van reunir un exèrcit de 15.000 homes. El kan va marxar contra ells i els va lliurar batalla, però fou derrotat. Abdullah va estar entre els morts al combat i enterrat en una rasa comuna amb molts altres.
Se li coneix una moneda on s'anomena Sayyid Abdullah Khan. El va succeir el seu germà Kutlugh Muhammad Murad Bahadur Khan de 18 anys.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Free and Open Source Silicon Foundation

La Free and Open Source Silicon Foundation (amb acrònim anglès FOSSi) és una fundació sense ànim de lucre amb la missió de promoure i ajudar els dissenys de maquinari digital lliure i obert i els seus ecosistemes relacionats. Va ser creat per l'equip principal de desenvolupament d'OpenRISC en resposta a la disminució del suport dels propietaris comercials del lloc web opencores.org. El patrocinador principal de la Fundació FOSSi és Google i els patrocinadors anteriors inclouen Cadence Design Systems i Embecosm. La Fundació FOSSi no s'ha de confondre amb la Free Silicon Foundation.
La Fundació FOSSi funciona com un grup obert, inclusiu i independent dels venedors. Identifica la seva missió com les activitats següents:
* donar suport i promoure el desenvolupament d'estàndards oberts i el seu ús;
* donar suport a esdeveniments comunitaris i organitzar esdeveniments regulars;
* fomentar la participació de la indústria en el disseny IP de codi obert;
* ajudar els aficionats i les institucions acadèmiques a obrir la seva feina al públic; i
* donar suport al desenvolupament i manteniment d'un lloc web, amb l'objectiu de proporcionar una plataforma de silici lliure i de codi obert.

## Referències

* ↑ «Free and Open Source Silicon Foundation». [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Google Summer of Code» (en anglès). summerofcode.withgoogle.com. [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Sponsors» (en anglès). Arxivat de l'original el 23 de febrer 2022. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «FOSSi Foundation» (en anglès). Linkedin. [Consulta: 14 agost 2022].
# Būtingė

Būtingė (en alemany: Butendiekshof o Budendiekshof, en letó: Būtinciems) és un petit al nord de Lituània al costat de la costa de la mar Bàltica, en la frontera amb Letònia. Pertany al municipi de Palanga, i està situat a 17 km al nord d'aquesta ciutat. El poble va pertànyer per molt de temps a Livònia. Va formar part de Lituània des de 1921.
La terminal petroliera Būtingė, és una part d'«ORLEN Lietuva», que ha estat operant des de 1999. La terminal causa polèmica pel temor dels vessaments de petroli que s'han produït. Des de juliol de 2006, la terminal petroliera Būtingė és l'únic medi de subministrar per part d'«ORLEN Lietuva» (ex «MAZEIKIU Nafta»), ja que el seu soci de l'estat rus que controla «Lukoil corporation» ha tallat el subministrament a través de l'oleoducte Druzhba des de «Rússia».

## Referències

* ↑ «Būtingė Terminal Serviced 1,000th Tanker». ORLEN Lietuva. [Consulta: 17 octubre 2013].
# Colonia Jefferies

Colonia Jefferies és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al sud del departament de Treinta y Tres. Forma part de l'àrea metropolitana de la ciutat de Treinta y Tres, amb un nucli de població d'uns 13.000 habitants, segons dades del cens del 2004.
Es troba a 20 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Teetet (poeta romà d'Orient)

Teetet (en llatí Theaetetus, en grec Θεαίτητος) fou un poeta epigramatista romà d'Orient del temps de Justinià I que als seus epigrames fa referència a Domní, prefecte de la ciutat sota Justí I. Va rebre el nom d'Escolàstic. Algunes vegades s'ha confós amb Teetet, un poeta que va florir l'any 316 aC.
L'obra περὶ ἀττικῶν ὀνομάτων consta sota el nom de Teetet Escolàstic i es considera que li pertany. Suides cita una obra de proverbis (περὶ παροιμιῶν) de la que diu que l'autor era Teetet, però no se sap si parla del mateix personatge.

## Referències

* ↑ 4.Theaetetus Scholasticus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1021
# Friederike Bethmann-Unzelmann

Friederike Bethmann-Unzelmann (1760-1815) era una actriu i cantatriu alemanya. Va rebre la seva formació musical pel seu padrastre Gustav Friedrich Wilhelm Großmann (1760-1815) i estrenar l'escena al teatre municipal de Magúncia el 1777. Va cantar principalment òperes i es va fer una reputació amb els seus papers en les obres de Wolfgang Amadeus Mozart.

## Deixebles

* Louise Rogée (1800-1825)

## Referències

* ↑ Förster, August. «Bethmann-Unzelmann, Friederike Auguste Konradine». A: Allgemeine Deutsche Biographie (en alemany). tom 2. Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, 1875, p. 573.
# Forat de conjunció

* No s'ha de confondre amb Forat vertebral.
El forat de conjunció o forat intervertebral és un forat entre dues vèrtebres consecutives. Les vèrtebres cervicals, dorsals i lumbars tenen forats intervertebrals. Cada parell de vèrtebres en aquestes zones delimiten un parell d'aquests forats.
Cada forat intervertebral està delimitat per l'osca inferior de la vèrtebra superior, l'osca superior de la vèrtebra inferior, l'articulació intervertebral i el disc intervertebral.
A través dels forats passen diverses estructures. Aquestes són l'arrel de cada nervi espinal, l'artèria espinal de l'artèria segmentària, les venes comunicants entre els plexes intern i extern, els nervis meningis recurrents (sinovertebrals) i els lligaments transforaminals.
Quan les vèrtebres estan articulades entre si, els cossos formen un pilar fort que sosté el cap i el tronc, i el forat vertebral constitueix un canal per a la protecció de la medul·la espinal.
La mida dels forats és variable a causa de la col·locació, la patologia, la càrrega espinal i la postura.
Els forats es poden ocluir per canvis degeneratius artròsics i lesions que ocupen l'espai com tumors, metàstasis i hèrnies discals.
# Francisco Pascual Garrigues Amador

Francisco Pascual Garrigues Amador fou un terratinent i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
El 1872 era un dels principals contribuents i propietaris de la província de València, i el 1874 fou nomenat membre de la Diputació de València pel governador civil. Posteriorment fou novament diputat provincial pel districte Alberic-Alzira el 1882 i el 1886, així com alcalde de Carcaixent en 1882. També fou elegit diputat pel Partit Liberal Fusionista pel districte d'Alzira a les eleccions generals espanyoles de 1893.

## Referències

* ↑ «Semana Santa de Carcaixent». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.240. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Frank Wild

John Robert Francis Wild (Skelton, North Yorkshire, 10 d'abril de 1873 - Klerksdorp, Sud-àfrica, 19 d'agost de 1939), conegut com a Frank Wild , va ser un explorador participant a diverses expedicions a l'Antàrtida incloent-hi:
* El 1901 va ser membre de la tripulació de Robert Falcon Scott com a mariner del "Discovery", junt amb Ernest Shackleton que llavors era un Sub-lloctinent.
* Va viatjar amb Shackleton a l'expedició Nimrod (1908-1909) i va ser un dels membres de l'equip que va creuar la barrera de gel de Ross i glacera Beardmore en una latitud rècord de 88° 23′ S.
* El 1911 es va unir a l'expedició de Douglas Mawson amb l'Aurora i estava al càrrec de la base occidental a la plataforma de gel Shackleton.
* Va servir com a segon comandant de Shackleton a l'expedició Endurance (1914-1916).
Com a segon comandant, Wild es va quedar al càrrec dels 21 homes que varen restar a la desolada illa Elephant quan Shackleton i un equip de 5 persones varen fer la seva èpica missió de rescat a Geòrgia del Sud a dalt d'un bot salvavides. Del 24 d'abril al 30 d'agost de 1916 Wild i el seu equip van esperar a illa Elephant, sobrevivint amb un règim de carn de foca, pingüí i algues. Finalment, varen ser rescatats per Shackleton dalt del vaixell xilè Yelcho. Point Wild a l'illa Elephant pren el seu nom en honor de Frank Wild. Allà es troba un monument dedicat al capità xilè Luis Pardo que va rescatar a ell i els seus homes.
Frank Wild va ser distingit amb la Medalla polar.

## Bibliografia

* Leif Mills, Frank Wild, Caedmon of Whitby, 1999, 350 pag.
* Endurance, Shackleton's Incredible Voyage d'Alfred Lansing
* F.A. Worsley, Shackleton's Boat Journey

## Enllaços externs

* Necrologia de Frank Wild Arxivat 2007-05-25 a Wayback Machine.
# Aketza Peña Iza

Aketza Peña Iza (Zalla, 4 de març de 1981) és un ciclista basc, que fou professional del 2004 al 2007 i posteriorment al 2010. Posteriorment practicà el ciclocròs.
Durant la disputa del Giro d'Itàlia de 2007 es va anunciar que havia donat positiu en un control per nandrolona al Giro del Trentino d'aquell mateix any. El corredor va ser retirat de la cursa i posteriorment expulsat de l'equip. L'any següent, el TAS el va declarar innocent i va anul·lar-li la sanció de dos anys que tenia.

## Palmarès en ruta
### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 96è de la classificació general
* 2006. 52è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. Abandona

## Palmarès en ciclocròs

* 2013-2014
** 1r al Trofeu San Andrés

## Referències

* ↑ «Aketza Peña, positivo en el Trentino». elmundo.es, 29-05-2007 [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «Aketza Peña, declarado inocente por el TAS». 20minutos.es, 31-07-2008 [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «El tribunal da la razón a Aketza Peña y anula su sanción de dos años por dopaje». elcorreo.com, 31-07-2008 [Consulta: 14 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Col·legi de Cirurgia

«Col·legi de Cirurgia» té aquests significats:
* Reial Col·legi de Cirurgia de Barcelona, creat el 1760, antiga institució educativa a la ciutat de Barcelona, la seva seu era en un edifici al Raval declarat
* Reial Col·legi de Cirurgia de l'Armada, creat el 1748 a Cadis per Pere Virgili a partir del Col·legi de Practicants de Juan Lacomba
* Col·legi de Cirurgia de San Carlos, institució dedicada a l'ensenyança de la cirurgia i la medicina fundada a Madrid l'any 1771
# Bžany

Bžany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1372.
# Takao Kobayashi

Takao Kobayashi (japonès: 小林 隆男, Kobayashi Takao) (Japó, 1961) és un astrònom afeccionat i professor japonès que actualment treballa a l'Observatori d'Ōizumi.
Ha descobert més de dos mil asteroides per mitjà de la tecnologia CCD, incloent-hi els asteroides Amor 7358 Oze, (23714) 1998 EC₃, (48603) 1995 BC₂ i uns nou asteroides troians. Va descobrir el cometa periòdic P/1997 B1 (Kobayashi), que originalment va descriure com un asteroide.
L'asteroide 3500 Kobayashi deu el seu nom a aquest astrònom.
# Courcelles-sur-Aire

Courcelles-sur-Aire és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 40 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Courcelles-sur-Aire era de 40 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 24 habitatges eren cases. Tots els 18 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 1 tenia una cambra, 1 en tenia tres, 5 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Courcelles-sur-Aire el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 20 eren actives i 5 eren inactives. De les 20 persones actives 19 estaven ocupades (11 homes i 8 dones) i 1 aturada (1 home). De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric.
L'any 2000 a Courcelles-sur-Aire hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Courcelles-sur-Aire a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Courcelles-sur-Aire a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Freya von Moltke

Freya von Moltke (Colònia, 29 de març de 1911 - Vermont, Estats Units, 1 de gener de 2010) fou una aristòcrata i activista alemanya membre del grup de resistència antinazi Cercle de Kreisau, cofundat amb el seu marit, el comte Helmuth James Graf von Moltke durant la Segona Guerra Mundial.
Freya von Moltke, advocada de formació i nascuda a Colònia al si d'una família de banquers, era viuda del militant de la resistència contra els nazis, Helmuth James Graf von Moltke, executat pel règim nacionalsocialista per traïció, amb qui s'havia casat el 1931. L'any 1940 fundaren el Cercle de Kreisau, grup format per aristòcrates, clergues, diplomàtics i noms vinculats al món de l'economia favorables a la caiguda d'Adolf Hitler. Alguns dels seus membres donaren suport a l'atemptat fallit contra Adolf Hitler el 1944. Helmuth von Moltke va ser executat el 1945 per alta traïció per haver treballat en favor de víctimes del règim nazi.
Freya von Moltke va organitzar reunions secretes durant la guerra per debatre el futur d'Alemanya un cop caigués el règim de Hitler. Després que el seu marit fos executat, es va traslladar a Polònia amb els seus dos fills i posteriorment a Sud-àfrica, on es va dedicar a explicar la lluita de la resistència en conferències i en diversos llibres.
L'any 1960 va emigrar a Vermont per viure amb Eugen Rosenstock-Huessy, un acadèmic que havia fugit d'Alemanya amb l'arribada dels nazis al poder. Eugen morí l'any 1973 i ella continuà la seva activitat divulgativa. Freya von Moltke publicà diversos llibres sobre la resistència contra el nazisme.
Va morir el gener de 2010 per una infecció vírica i els seus funerals es feren a l'església de Norwich (Vermont) amb presència del seu fill, Helmuth von Moltke.
La casa que els Von Moltke tenien a Silèsia, situada ara a Polònia, és un centre de serveis per a joves i per promoure la reconciliació d'alemanys i polonesos i la promoció de la integració europea.

## Referències

* ↑ «Freya Gräfin von Moltke» (en alemany). German Resistance Memorial Center. [Consulta: 27 gener 2021].
* ↑ Mor als 98 anys l'activista antinazi Freya von Moltke, Avui 05/01/2010.

## Bibliografia

* Für und wider, Entscheidungen in Deutschland 1918–1945, 1961 (amb Annedore Leber)
* Erinnerungen an Kreisau 1930–1945, C. H. Beck, München 2003, ISBN 3-406-51064-7
* Briefe an Freya 1933–1945 (Briefe ihres Mannes), C. H. Beck, München 2005, ISBN 3-406-35279-0
* Die Verteidigung Europäischer Menschlichkeit, in: Beilage zur Wochenzeitung Das Parlament 28 de juny 2004, Aus Politik und Zeitgeschichte, B 27/2004, Bonn 2004

## Enllaços externs

* Freya von Moltke Foundation Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.
* Kreisau-Initiative Berlin e.V.
* Kreisau Foundation
* Biografia a FemBiography
* Entrevista a Freya von Moltke, Junge Freiheit
# Ca la Carme del Bep

Ca la Carme del Bep és una casa d'Albatàrrec (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici en cantonera de planta baixa, pis i golfes i construïda en tàpia. A la planta baixa hi havia dues grans obertures rectangulars a les dues façanes però una d'elles està tapiada. A la primera planta hi ha grans portes rectangulars que donen a un petit balcó; hi ha tres en una façana i una a l'altre. La separació del primer pis a les golfes està marcada per una cornisa decorada amb petites mènsules que aguanten el ràfec superior d'aquesta. A les golfes, on hi ha un canvi en el parament, s'obre una galeria d'arcs rebaixats amb una balustrada.

## Referències

* ↑ «Ca la Carme del Bep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Cantó de Varzy

El cantó de Varzy és un cantó francès del departament del Nièvre, situat al districte de Clamecy. Té 12 municipis i el cap és Varzy.

## Municipis

* La Chapelle-Saint-André
* Corvol-l'Orgueilleux
* Courcelles
* Cuncy-lès-Varzy
* Entrains-sur-Nohain
* Marcy
* Menou
* Oudan
* Parigny-la-Rose
* Saint-Pierre-du-Mont
* Varzy
* Villiers-le-Sec

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Pierre Savignat | RGR, després divers droite |
| 1973-2004 | Michel Noël | divers droite |
| 2004- | Lucien Larivé | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 5.706 | 6.053 | 5.400 | 4.980 | 4.739 | 4.388 | 4.437 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||