OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 355 aC

El 355 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Pètic i Publícola (o, més rarament, any 399 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «355 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Filomel, general dels focis, després d'iniciar la Tercera Guerra Sagrada l'any 356 aC, guerra que va durar deu anys, va aixecar els seus conciutadans contra la Lliga Amficciònica de Delfos que l'havia condemnat per llaurar un camp dedicat a Apol·lo. Va organitzar com a Estrateg autocràtor un exèrcit de mercenaris, va derrotar els locris i va ocupar l'Oracle de Delfos. Va obligar a la pítia a admetre que ell podia fer la seva voluntat, i va saquejar el temple de Delfos, enderrocant diverses columnes sagrades. Va robar els tresors del temple i totes les ofrenes més valuoses dedicades al déu i les va utilitzar per formar un cos d'exèrcit addicional de 10.000 mercenaris.
* Atenes, davant de les amenaces de l'Imperi persa i desgastada per anys de guerra, accedeix a retirar-se de l'Àsia Menor i reconeix la independència dels aliats confederats. Això va conduir a la pràctica dissolució de la Segona Lliga atenesa, l'última aliança militar i política dels grecs que els podria haver unit contra el seu nou enemic, Macedònia. Aquí va acabar la Guerra Social.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Sulpici Pètic i Marc Valeri Publícola.
* Sulpici Pètic és un dels interrex triats per l'organització dels comicis, i ell mateix és elegit. Era de classe patrícia, i també ho era el seu col·lega Marc Valeri Publícola. Amb aquesta elecció es violen les Lleis Liciniae-Sextiae, que obligaven a que hi hagués un cònsol plebeu.
* Segons alguns dels autors consultats per Titus Livi, aquest any el cònsol Gai Sulpici Pètic va saquejar el territori de Tarquínia, però d'altres expliquen que l'exèrcit estava comandat conjuntament amb el seu col·lega i que van lluitar contra els tiburtins.

## Necrològiques

* Èudox de Cnidos, matemàtic, metge i astrònom.
* Cal·lístrat d'Afidnes, orador i polític atenenc, que estava exiliat a Metone sota pena de mort, torna a Atenes, on el descobreixen. Es refugia a l'altar dels dotze déus, però el van detenir i executar.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 31-33, 36
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 7
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 9
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 12-15
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 18, 2
* ↑ «Eudoxus of Cnidus». MacTutor. Universitat de St Andrews (Escòcia). [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, VI, 4, 1
# Porjus

Porjus (Bårjås en lule sami) és una localitat de 328 habitants (segons el cens del 2010) situada al municipi de Jokkmokk, al comtat de Norrbotten, a Suècia. Geogràficament està situat a la vora del riu Lule, a una alçada de 499 metres.
Porjus és coneguda per tenir una de les centrals hidroelèctriques més antigues i grans de Suècia, la central hidroelèctrica de Porjus, construïda entre el 1910 i el 1915. La central elèctrica es va construir per subministrar electricitat a la línia de ferrocarril entre Luleå i Narvik, vital per a la indústria del ferro.
Avui dia, Porjus és un poble viu i l'antiga central hidroelèctrica és una de les atraccions turístiques de la zona. A part de Vattenfall, la companyia elèctrica propietària de la central (tant de l'antiga com de la nova), que hi ofereix visites guiades a l'estiu, també hi ha una sèrie d'empreses més petites amb seu a la localitat, com la petita companyia d'aviació Fiskflyg, que en el passat va oferir els primers vols regulars de passatgers a Suècia, entre Porjus i Suorva. També hi ha un camp de golf a l'altra banda del riu Lule, al costat d'una gran presa, un petit camp d'esquí alpí, rutes amb motos de neu, botigues i una ruta de senderisme de 50 quilòmetres fins a Gällivare, que era utilitzada pels constructors de la planta hidroelèctrica. També s'hi pot trobar una galeria fotogràfica única que té com a especialitat l'aurora boreal.
Porjus va ser la llar dels artistes en línia Lagoona del 1996 al 2004. La cantant Birgitta Svendén i l'antic director de l'empresa Ericsson, Carl-Henric Svanberg, ara president de BP, van néixer a la localitat.
Porjus també és l'última ciutat abans d'entrar a Laponia, una àrea amb quatre parcs nacionals i dues reserves naturals, declarada patrimoni de la humanitat per la UNESCO el 1996.
L'octubre de 1944, un bombarder Avro Lancaster de sobrenom "Easy Elsie" es va estavellar als aiguamolls propers de Porjus després de bombardejar el cuirassat alemany Tirpitz, durant l'operació Obviate. Després de l'aterratge accidental, la tripulació va vendre el combustible i va calar foc a l'avió amb la intenció de destruir-lo. No van tenir èxit i gran part de l'aeronau encara rau als aiguamolls.

## Referències

* ↑ «Porjus powerplant» (en anglès). Vattenfall. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «Laponian Area» (en anglès). World Heritage Convention. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «Campaign Diary» (en anglès). Royal Air Force Bomber Command 60th Anniversary. UK Crown. [Consulta: 20 febrer 2008].
* ↑ «Survivor NF920».
# José Recalde Vela

José Recalde Vela f va ser un polític i militar espanyol.

## Biografia

Militar professional, pertanyia a l'arma d'infanteria. Va tenir una actuació destacada en la Guerra del Marroc, durant la qual va guanyar diverses condecoracions.
El 18 de juliol de 1936, a l'esclat de la Guerra civil, es va mantenir fidel a la República i va dirigir la resistència contra els militars revoltats. Va formar part del 2n Batalló de milícies antifeixistes de Màlaga —també conegut com a batalló «Mèxic»—, del qual arribaria a ser comandant. Es va afiliar al Partit Comunista d'Espanya (PCE). El gener de 1937 li va ser conferit el comandament de l'acabada de crear 52a Brigada Mixta, al subsector malagueny de Villanueva de Cauche. Al maig de 1937 va ser enviat al capdavant Nord, on va exercir diversos comandaments. Va ser cap de la 186a Brigada Mixta i, posteriorment, de la Divisió «B» del XIV Cos d'Exèrcit.
A la seva caiguda del front Nord va tornar a la zona centro republicana, reintegrant-se en la lluita. Assumiria el comandament de la 47a Divisió, amb la qual va intervenir en diverses operacions en Llevant i Extremadura. També va manar la 19a Divisió. Cap al final de la contesa ostentava la graduació de tinent coronel. Al març de 1939, oposat al cop de Casado, va arribar a destituir el coronel Juan Ibarrola Orueta i va assumir temporalment el comandament del XXII Cos d'Exèrcit.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 57.
* ↑ Taló, 1988, p. 916.
* ↑ Talón, 1988, p. 916.
* ↑ Martínez Bande, 1975, p. 36.
* ↑ Alpert, 2013, p. 130.
* ↑ Costa Clavell, 1975, p. 111.
* ↑ Romero, 1976, p. 279.
* ↑ VV.AA., 1990, p. 666.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Costa Clavell, Javier. Los últimos días de la República. Editorial Bruguera, 1975.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La llegada al mar. Madrid: Editorial San Martín, 1975.
* Romero, Luis. El Final de la guerra. Barcelona: Ed. Ariel, 1976.
* Talón, Vicente. Memoria de la guerra de Euzkadi de 1936. Barcelona: Plaza & Janés, 1988.
* VV.AA.. Historia general de España y América XVII. La segunda república y la guerra civil. Madrid: Ediciones Rialp, 1990.
# Cleandre (ministre)

Cleandre, de nom complet Marc Aureli Cleandre (en llatí Marcus Aurelius Cleander), era un esclau frigi que va ser comprat i portat a Roma on casualment va cridar l'atenció de l'emperador Còmmode que el va fer camarlenc i a la mort del seu ministre Perennis el va nomenar ministre principal. La seva carrera política és narrada per Cassi Dió, Herodià i la Història Augusta.

## Biografia

No se sap exactament la seva data de naixement, però el 182 ja formava part dels oficials que s'encarregaven de l'administració del palau imperial i s'havia casat amb l'amant de l'emperador, Damostratia. Amb les seves maquinacions va aconseguir que el camarlenc favorit de l'emperador, Saoter, fos executat i ell mateix va obtenir el càrrec, guanyant-se la total confiança de Còmmode.
L'any 184 va conspirar contra el prefecte del pretori Tigidius Perennis, qui de fet dirigia l'Imperi degut a la poca voluntat de Còmmode per governar. Cleandre va convèncer a una delegació de soldats de Britànnia que el denunciessin i Perennis va ser executat. Tenia tant de poder que oferia a la venda tota classe de càrrecs civils i militars a canvi de diners, i el nombre de magistrats es va haver de multiplicar per fer front a la demanda. Un any hi va arribar a haver fins a 25 cònsols (el 185 o el 189) un dels quals va ser Septimi Sever, després emperador. Les quantitats de diners importants que rebia es gastaven generalment en les peticions de l'emperador, en regals privats, en donacions als amics, i en obres públiques, en general força útils i magnifiques.
El 188 Cleandre va fer eliminar el que llavors era prefecte del pretori Atili Ebúcia, obtenint ell mateix el comandament de la Guàrdia pretoriana amb el càrrec de Pugione (portador de la daga) i amb dos prefectes del pretori subordinats a ell.
El juny de 190, però, la manca de gra va provocar disturbis a la ciutat de Roma i el prefecte de l'annona Papiri Dionisi va descarregar les culpes en Cleandre. Els disturbis es van traslladar al circ i Cleandre va enviar els pretorians per esclafar la revolta, però Pèrtinax, prefecte urbà, va ordenar a les Vigiles Urbani que s'hi oposessin. Cleandre va fugir fins a la vil·la de l'emperador perseguit per les masses, i Còmmode va preferir sacrificar al seu favorit, que va ser decapitat, així com la seva família i amics propers (vers el 190).

## Referències

* ↑ Cassi Dió, Història de Roma, Llibre XXIII, 12
* ↑ Cassi Dió, Història de Roma, Llibre XXIII, 9
* ↑ Història Augusta, Vida de Còmmode, 6.12
* ↑ Cassi Dió, Història de Roma, Llibre XXIII, 13
# Canonical

Canonical Ltd. és una empresa privada fundada i finançada pel sud-africà Mark Shuttleworth per a la promoció dels projectes sobre programari lliure. Canonical està registrada a l'Illa de Man i la plantilla de treballadors està distribuïda a per tot el món, encara que les seves principals oficines estan a Londres i una oficina de suport a Montreal.

## Projectes esponsoritzats per Canonical

Canonical Ltd ha creat i continua desenvolupant diversos projectes que ella mateixa, com a empresa ha creat. Principalment són de Programari lliure/Codi obert programari o eines dissenyades per millorar la col·laboració entre els desenvolupadors de programari lliure i els seus contribuïdors.

### Programari de codi obert

* La família d'Ubuntu de les distribucions GNU/Linux:
** Ubuntu, una distribució de Linux basada en Debian amb l'escriptori GNOME.
** Kubuntu, l'escriptori KDE damunt el nucli d'Ubuntu.
** Xubuntu, l'escriptori Xfce damunt el nucli d'Ubuntu.
** Edubuntu, el nucli d'Ubuntu millorat específicament per entorns educacionals.
** Gobuntu, una variant d'Ubuntu que està feta només amb programari lliure.
* Bazaar, un sistema descentralitzat de Control de versions.
* TheOpenCD, una col·lecció de programari lliure de gran qualitat dissenyat especialment per a usuaris de Microsoft Windows.

## Notes

* ↑ Anteriorment "M R S Virtual Development Ltd".

## Referències

* ↑ The Isle of Man Companies Registry, Annual Return 2005 for Company no. 110334C (non-distributable, available for a fee of £1.00)

## Enllaços externs

* Canonical - Lloc web oficial
* Lloc web del projecte Ubuntu (anglès)
# Pedro Aguado Moreno

Pedro Aguado Moreno (Madrid, 2 d'abril de 1974) és un exfutbolista madrileny, que ocupà la posició de migcampista organitzador.

## Trajectòria

Es va formar a les categories inferiors del Rayo Vallecano. Debuta amb el primer equip jugant tres partits de la temporada 93/94 en la màxima categoria, tot i que el gros de la temporada el passaria al Talavera CF. A l'any següent marxa a la UD San Sebastián de los Reyes, on és titular dos anys a la Segona B.
L'estiu de 1997 fitxa pel CF Fuenlabrada i a la campanya següent pel Córdoba CF. Amb l'equip andalús aconseguiria l'ascens a Segona Divisió el 1999. La 99/00 la juga a la categoria d'argent, sumant 38 partits i 4 gols.
La temporada 00/01 recala a la SD Compostela. En tres anys que roman a l'equip gallec, viu un descens i un ascens de categoria, tot jugant més d'un centenar de partits. La temporada 03/04 la inicia a les files del CD Leganés, però la comença al Burgos CF. A l'equip castellanolleonès també hi és titular, disputant 35 partits.
Després de dues temporades a l'AD Alcorcón, a l'estiu del 2006 fitxa pel CD Móstoles de la Tercera madrilenya. A l'any següent s'incorpora a l'AD Villaviciosa de Odón, del mateix nivell.

## Enllaços externs

* Fitxa de Pedro Aguado
# Torre d'en Pega

La torre d'en Pega o castell de Riells és una casa forta medieval les restes de la qual es troben al límit del terme de Riells a l'extrem dels camps del mas can Pega, dins d'un bosc d'alzines. Es bastí com a fortalesa menor a 3 km del Castell de Montsoriu per a defensa de la vall de Breda i Riells. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Història

La Torre d'en Pega formava part del sistema defensiu del castell de Montsoriu, juntament amb la Torre de les Bruixes, la Torre de la Mora, la Torre de Grions, la Torre de Vilarmau i la Torre de Montfort. L'any 1038 en un escrit de donacions de terres i alous que Guerau I de Cabrera i Ermessenda de Montsoriu atorguen per la fundació del monestir de Sant Salvador de Breda se cita l'alou de Busquets, («alodium quod habemus vel tenemus in Busqueths...») que és l'actual Torre d'en Pega.
L'any 1334 es ven un terreny que és part de les propietats de la casa forta de Busquets. El venedor i signant del document és el vescomte de Cabrera, Bernat II. És esmentada en documents de l'any 1358 en què es parla del senyor de Busquets com a cavaller que sustenta també el càrrec de sots-castellà del castell de Montsoriu. El 1419 pertanyia als vescomtes de Cabrera segons consta en la documentació del vescomtat de Cabrera.
En època baix medieval, moltes d'aquestes cases fortes que foren residència de cavallers es transformaren en masies i perderen la seva funció militar i de control del territori. Aquest fou el principi de la seva fi i així devia succeir també amb la Torre d'en Pega o de Busquets que desapareix de la documentació del vescomtat de Cabrera del segle xvi. Segurament seria abandonada de forma paral·lela al tancament del castell de Montsoriu, entre finals del segle xvi i mitjans del XVII.

## Arquitectura

Actualment es poden observar bastants fragments dels murs de tramuntana i llevant. Era una torre de base quadrada d'uns 20 metres de costat. La superfície edificada era d'uns 400 m². Els murs feien uns 105 cm de gruix. A la planta nord s'observa que hi havia una planta baixa, un primer pis i a damunt encara un segon pis. S'observen en els dos pisos inferiors un seguit d'espitlleres que a la planta baixa tenen unes mides de 80 x 40 cm, separades entre si poc més d'1 metre. Al mur de tramuntana n'hi ha nou a nivell inferior. Al mur oriental n'hi ha unes set en cada un dels pisos. Els murs són formats per carreus poc treballats però formant filades ordenades units amb argamassa.
La torre d'en Pega, on devia viure un cavaller, a l'edat mitjana restava integrada en el seu entorn agrícola i tenia una posició evidentment dominant. Es pot datar del segle xii o XIII.

## Referències

* ↑ «Torre d'en Pega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
* 1 2 Belda i Moreno, Manuel; Piquer i Ferrer, Esperança. «Torre d'en Pega». A: El Gironès La Selva El Pla de l'Estany. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991, p. 184 (Catalunya romànica, V). ISBN 84-7739-262-5.

## Enllaços externs

* Generalitat de Catalunya. Patrimoni
# Municipi de Silkeborg

El municipi de Silkeborg és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Gjern, Kjellerup i Them amb el de Silkeborg. El municipi és situat al centre de la península de Jutlàndia, a la Regió de Midtjylland i abasta una superfície de 864 km² i forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia (Byregion Østjylland) que comprèn 17 municipis i una població de més d'1,2 milions de persones, el que representa al voltant del 23% de la població del país.
La ciutat més important i seu administrativa del municipi és Silkeborg (41.979 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi:
* Alderslyst
* Ans
* Balle Sogn
* Bryrup
* Demstrup
* Fårvang
* Funder
* Gjern
* Gjessø
* Gødvad
* Grauballe
* Hjøllund
* Hvinningdal
* Kjellerup
* Kragelund
* Laven
* Linå
* Resenbro
* Salten
* Sejs-Svejbæk
* Sjørslev
* Skægkær
* Sorring
* Svejbæk
* Them
* Thorning
* Vinderslev
* Virklund
* Voel

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 12909 | 28,7 |
| Det Radikale Venstre | 1058 | 2,4 |
| Det Konservative Folkeparti | 4733 | 10,5 |
| Socialistisk Folkeparti | 7402 | 16,5 |
| Silkeborg Borgerliste | 593 | 1,3 |
| Liberal Alliance | 243 | 0,5 |
| Kristendemokraterne | 350 | 0,8 |
| Dansk Folkeparti | 3335 | 7,4 |
| Venstre | 13392 | 29,8 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 916 | 2,0 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Jens Erik Jørgensen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Det Konservative Folkeparti |
| Hanne Bæk Olsen | 1-1-2010 a ---- | Socialdemokratiet |

## Referències

* ↑ Befolkningsforhold i Østjylland Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Planlægning over grundvand (Agència de planificació), Miljøministeriet (Ministeri de Medi ambient)
* ↑ (danès) Resultats de les eleccions municipals al municipi de Silkeborg
# Porkkala

Porkkala (en suec:Porkala) és una península situada al Golf de Finlàndia a Kirkkonummi (Kyrkslätt) al sud de Finlàndia.
Des del final de la Segona Guerra Mundial fins a 1956 va ser ocupada per la Unió Soviètica. Té valor estratègic militar perquè l'artilleria de la costa pot arribar a la meitat de la superfície del Golf de Finlàndia i si es controla la costa d'Estònia pot bloquejar l'accés naval de Sant Petersburg a la mar Bàltica. Es troba a 30 km de Hèlsinki.
Molt propera a Porkkala està la principal base naval militar de Finlàndia, situada a Upinniemi.

## Enllaços externs

* Details about Hanko and Porkkala leased bases, maps
* WorldStatesmen- Finland- Hanko and Porkkala
# Kalanchoe olivacea

Kalanchoe olivacea és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una herba que forma matoll, erecta a decumbent, perenne, suculenta, de color verd a oliva (castanyer) a la maduresa.
Les tiges són de 15 a 60 cm d'alçada, articulades, glabres, entrenusos i nusos definits.
Les fulles són caduques (cauen en la fase de fructificació), decussades, les fulles proximals subsèssils, les distals sèssils; làmina ovada a lanceolada o oblanceolada, d'1 a 10 cm de llarg i de 0,5 a 4 cm d'ample, suculenta, reduplicada o sovint conduplicada, glabra, de color oliva a caqui o préssec a terracota, base cuneada a atenuada, marges generalment crenats, fulles distals crenades a dentades a senceres, àpex agut a obtús.
La inflorescència terminal o supra-axil·lar de 3 a 6 cims compostos; cimes de 2 a 4 flors, de 4 a 5 cm de llarg; peduncles de 0,2 a 1,5 cm de llargada, amb pèls glandulars, de color oliva a vinós, amb bràctees carnoses, supra-axil·lars, lanceolades a falcades, de 0,2 × 0,5 cm, de color vinós, amb pèls glandulars; bractèoles similars a les bràctees, ocasionalment subulades, adherides de tant en tant a petites flors poc desenvolupades.
Flors erectes, pedicel·lades. Lòbuls de calze lliures, lanceolats, iguals, de 0,6 × 0,2 cm, àpex acuminat, generalment corbat exteriorment, densament glandular pelut, de color rosat a beix o oliva. Corol·la d'1,7 a 2 cm de llargada, tub amb forma de pera invertida, d'1,2-1,5 cm de llargada, estriat angularment, amb ratlles de color verd, rosa i blanc. Lòbuls blancs, estesos, lanceolats, de 0,5 × 0,3 cm, acuminats a caudats. Estams 8, de 2 fileres, lleugerament obdiplostèmons, l'antipètal més llarg, d'1,2 a 1,6 cm de llargada, inclòs en el tub de la corol·la, el més curt entre els lòbuls, de 0,8 a 1,2 cm de llargada; filaments adherits al tub de la corol·la, lliures a 1/3 part, filiformes, de 0,3 a 0,5 cm; anteres el·lipsoides, fixades a la base, color llimona, discretament bilobulades.

## Distribució

Planta endèmica de l'Índia, als Ghats occidentals: Maharashtra, Karnataka, Kerala i Tamil Nadu.
Creix a les escletxes de les roques i al llarg de les vores de penya-segats verticals d'altiplans rocosos de basalt totalment exposats al sol; també es troba en terrenys rocosos en vessants muntanyosos; entre 700 i 1200 m d'altitud.

## Taxonomia

Kalanchoe olivacea va ser descrita per Nicol Alexander Dalzell (Dalzell) i publicada a The Bombay Flora ... 313. 1861.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
olivacea: epítet llatí que significa 'color oliva'.

## Referències

* ↑ «Taxonomy and typiﬁcation of Kalanchoe olivacea and K. bhidei (Crassulaceae)». Rheedea.
* ↑ «Kalanchoe olivacea Dalzell». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.