OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diari La Valira

La Valira és un diari digital d'informació política, econòmica i social escrit en llengua catalana. El seu àmbit informatiu són l'Alt Pirineu i Aran i el Principat d'Andorra.
Va néixer el 9 de maig del 2017, coincidint amb el Dia d'Europa. El fundador, editor i director de La Valira és el periodista Jaume Reixach i Riba. Aquest diari forma part del Grup El Triangle, juntament amb el setmanari El Triangle, el diari El Triangle i el diari El Trapezio.
La Valira fou condemnat el 2021 per la justícia espanyola per injúries sobre el cas Crèdit Andorrà, en publicar-ne una notícia «manifestament falsa», i va haver de publicar aquest reconeixement i pagar les costes del judici.
Pel que fa a difusió, l'informe d'analítica de SimilarWeb situava a 13 de març de 2023 el seu web al lloc 930.571 a nivell mundial, 34.927 a Espanya. La meitat de les seves visites registrades eren d'Espanya, mentre que l'altra meitat eren d'Andorra.

## Referències

* ↑ Villanueva, Marc. «Lluís Marquina, ex de TV3, canvia de vida: marxa de Catalunya i troba feina». El Nacional, 01-04-2022. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Correus tanca l'oficina postal de la Seu d'Urgell per un treballador amb símptomes de coronavirus». CCMA, 26-03-2020. [Consulta: 15 març 2023].
* 1 2 «Neix LA VALIRA, per fer renéixer els Pirineus - El triangle». [Consulta: 20 abril 2021].
* 1 2 «El periodisme bel·ligerant del vilanoví Jaume Reixach amb la revista El Triangle està d’aniversari | Àudio». Vilanova Informació, 20-10-2022. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Jocs sol·licita que li sigui concedida formalment la llicència del casino per poder començar a desplegar el seu projecte». Altaveu, 31-07-2018. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ Reixach, Jaume. «LA VALIRA compleix els seus primers 5 anys de vida!». El Triangle. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Nova condemna de la Justícia espanyola a La Valira per publicar notícies falses sobre Andorra». Poble Andorrà, 15-10-2021. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «lavalira.eu Traffic Analytics and Market Share» (en anglès). Similarweb, 13-03-2023. [Consulta: 13 març 2023].

## Enllaços externs

* Diari La Valira - Lloc web oficial
# Gérard Roucariès

Gérard Roucariès (Ribesaltes, Rosselló, 13 d'agost de 1932 - 19 d'agost de 2009) fou un jugador de rugbi a 15 nord-català. Va jugar amb la Selecció de rugbi XV de França, amb l'USAP de Perpinyà i l'Stade Toulousain com a segona línia (1.85 m per 106 kg).

## Carrera de jugador
### En club

* Fins al 1955 : Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà
* Des de 1955 : Stade Toulousain

### En selecció

Va jugar un partit del Torneig de les Cinc Nacions el 14 de gener de 1956 contra Escòcia

## Palmarès

* Campió de França en 1955
* Guanyador del Challenge Yves du Manoir en 1955

## Notes i referències

* ↑ PERPIGNAN-TOULOUSE: HOMMAGE À GÉRARD ROUCARIÈS, lnr,fr, 25 d'agost de 2009
* ↑ Gerard Roucariès, D.E.P. Arxivat 2019-01-07 a Wayback Machine., bloc.lalleganya.cat

## Enllaços externs

* Gérard Roucariès a espn.co.uk
* Gerard Roucariès a ffr.fr
# Nou Camp de la Pobla

El Nou Camp de la Pobla, popularment Nou Camp de sa Pobla, és un camp de futbol de la vila de sa Pobla, al Pla de Mallorca. Fou bastit i inaugurat per la Unió Esportiva Poblera el 1977, i compta amb un aforament per uns 8.000 espectadors asseguts sense seient damunt la grada.
L'estadi fou bastit perquè l'antic Camp de la Fortalesa sempre havia estat força precari i resultava massa petit pel nombre d'espectadors que solia anar al camp. A més, el creixement del nucli urbà acabà per engolir el camp dins la vila, fet que portà l'Ajuntament a planificar un nou camp. El nou estadi fou inaugurat el 17 de gener de 1977 amb un partit contra l'Ontinyent CF que acabà en 0-0. Comptava amb una coberta a un lateral del camp, la qual hagué de ser retirada per motius de seguretat el 2013; en el seu lloc es col·locà una nova coberta molt més petita, de poc més de 10m2-

## Referències

* 1 2 «Sa Pobla – Nou Camp de sa Pobla» (en anglès). Estadios de Espana. [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ Aquest camp estava situat entre els actuals carrers dels Fadrins, del Comerç, de la Fortalesa i el passatge de la Fortalesa; aquests dos darrers deuen el nom a l'antic camp.

## Enllaços externs

* Fitxa del camp a la Federació Balear de Futbol (FFIB)
# Mademoiselle (revista)

Mademoiselle és una revista femenina americana nascuda el 1935 a l'editorial americana Street and Smith que deixà de publicar-se el 2001 per problemes econòmics.

## Referències

* ↑ «La majeure partie des profits de Street & Smith proviennent de Mademoiselle.». Arxivat de l'original el 2013-06-13. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ Kuczynski, Alex «Goodbye to Mademoiselle: Condé Nast Closes Magazine». The New York Times, 02-10-2001 [Consulta: 30 juliol 2014].
# Cargol de Pascal

En matemàtiques, els cargols de Pascal, són corbes amb forma de cor. La cardioide és un cas especial, que té un punt de retrocès. Els cargols de Pascal són un cas particular d'epitrocoide en què els dos cercles emprats per generar la corba tenen el mateix radi.
En coordenades polars la seva equació és
    $r=a+b\sin \theta \$
I en coordenades cartesianes és
    $(x^{2}+y^{2})^{2}-(a^{2}+2by)(x^{2}+y^{2})+b^{2}y^{2}=0\,$.
Intercanviant les variables x i y de l'equació anterior, s'obté també un caragol de Pascal, el qual en coordenades polars és
    $r=a+b\cos \theta \$
El cargol de Pascal és una corba algebraica plana.

## Història

La recerca formal sobre aquestes corbes s'atribueix a Étienne Pascal, pare de Blaise Pascal. Però l'artista renaixentista alemany, Albrecht Dürer va investigar abans aquestes corbes. El llibre de Dürer Underweysung der Messung (Instrucció sobre les mesures) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. conté mètodes geomètrics específics per a produir cargols de Pascal.

## Vegeu també

* Cardioide
* Epicicloide
* Epitrocoide
* Lemniscata
* Espiral d'Arquimedes
* Espiral logarítmica

## Enllaços externs

* http://webs.ono.com/rpe/caragol.htm Arxivat 2008-05-12 a Wayback Machine. Programa que permet la modificació interactiva dels paràmetres que defineixen el cargol i permet visualitzar la generació mecànica de la corba.
# Gudarz

Gudarz (+1396) fou un iranià, naib i servidor del senyor de Sirjan, Sultan Abu Ishaq ibn Uways ibn Shah Shuja, que va dirigir heroicament la defensa del castell de Sirjan durant tres anys.
El 1393 Sultan Abu Ishaq ibn Uways ibn Shah Shuja va anar a presentar-se a Tamerlà i va deixar ul seu naib i servent, anomenat Gudarz, a càrrec del castell de Sirjan, Com altres emirs muzaffàrides, Sultan Abu Ishaq fou encadenat per ordre de Tamerlà. Només una setmana després, durant el primer terç de Rajab del 795 de l'hègira (del 13 al 22 de maig de 1393) es va fer un rescripte imperial emès al poble de Mahyar, ordenant la mort de tot el llinatge dels Muzaffàrides, grans i petits, ordre duta a terme sense pietat. Yazdi dona com a data del decret imperial d'empresonament el 14 de maig del 1393 i del d'execució el 30 de maig de 1393. Gudarz pensava resistir ja que Sirjan estava construida en una muntanya i era una posició forta; les tropes de Timur la van assetjar però només al cap del temps aconseguiran conquerir-la.
El 1394 Umar Xaikh va anar a Sirjan que seguia assetjada amb un numero limitat d'efectius i on Gudarz resistia ferotgement, però no va poder conquerir-la ja que al poc d'arribar allí va rebre ordre de Tamerlà d'anar al Diyar Bakr per participar en la guerra contra els mamelucs de Síria i Egipte. Va encomanar a Ideku Barles governador de Kirman, a Shah Shahan governador de Sistan i a l'amir Pirali Sulduzo Selduz, la culminació del setge de Sirjan i va marxar cap a Xiraz. Però no era tasca fàcil i encara que els assetjadors ho van intentar en successius assalts, Gudarz va resistir. Però el 1396 la fortalesa de Sirjan ja estava al límit i ja només quedaven Gudarz i sis persones mes vives i tota la resta havien mort. Finalment Gudarz es va haver de rendir i fou executat. El governador de Yadz, Temuke Kutxin, fou qui va dirigir l'ocupació que va seguir a la rendició; va deixar lloctinents al càrrec a Sirjan i se'n va anar al campament imperial.

## Referències

* ↑ Capítol addicional del manuscrit Ta'ríkh-i-guzída; or, "Select history" de Hamdulláh Mustawfí-i-Qazwíní, compilat el 730 de l'hègira (1330) i reproduït en un facsímil d'un manuscrit datat el 857 de l'hègira (1453), pàgs 151 a 207
* ↑ Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”, III, 26
* ↑ Ibid, III, 63
# Paüls (desambiguació)

«Paüls» té aquests significats:
Les Paüls, o Paüls pot tenir diversos significats:
Llocs:
* Paüls, poble i municipi del Baix Ebre
* Paüls de Flamisell, poble del terme municipal de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà
* Les Paüls, municipi de la comarca de la Ribagorça
* Les Paüls, partida rural del poble de Toralla, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
Entitats:
# Les Serres (Llorac)

Les Serres és una serra situada entre els municipis de Llorac i Savallà del Comtat, a la comarca de la Conca de Barberà, amb una elevació màxima de 843 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dematochroma

Dematochroma és un gènere d'escarabats de la família Chrysomelidae. El gènere va ser descrit científicament per primera vegada en 1864 per Baly. El gènere inclou les següents espècies:
* Dematochroma doiana Jolivet, Verma Y Mille, 2007
* Dematochroma foaensis Jolivet, Verma Y Mille, 2007
* Dematochroma fusca Jolivet, Verma Y Mille, 2007
* Dematochroma helleri Jolivet, Verma Y Mille, 2007
* Dematochroma pilosa Jolivet, Verma Y Mille, 2007

## Referències

* ↑ Chrysomelidae in Synopsis of the described Coleoptera of the World 13 december 2008
# Nightbreed

Nightbreed és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clive Barker, estrenada el 1990.

## Argument

Boon és un home poc sociable, i és potser degut als malsons i a les visions que l'assetgen cada nit. Per cuidar el que creu ser una psicosi, Boon consulta un psiquiatre, el doctor Philip K. Decker. Però les visions es fan més intenses, somia cada nit amb Midian, una ciutat subterrània poblada de criatures mutantes, monstruoses i infernals. Internat a l'hospital i després de ser acusat de diversos homicidis, fuig i el seu destí el porta finalment a Midian...

## Repartiment

* Craig Sheffer: Aaron Boone / Cabal
* Anne Bobby: Lori Desinger
* David Cronenberg: Dr. Philip K. Decker
* Charles Haid: Capità Eigerman
* Hugh Quarshie: detectiu Joyce
* Hugh Ross: Narcisse
* Doug Bradley: Dirk Lylesberg
* Catherine Chevalier: Rachel
* Malcolm Smith: Ashberry
* Bob Sessions: Pettine
* Christine McCorkindale: Shunasassi
* Oliver Parker: Peloquin
* John Agar: víctima de Decker

## Premis

* Silver Scream al Festival de cinema fantàstic d'Amsterdam 1990.
* Premi especial del jurat al Festival internacional de cinema fantàstic d'Avoriaz 1991
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1966

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1966 es disputaren el 25 d'agost de 1966 a Nürburgring, Alemanya.

## Resultats

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Masculines |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Rudi Altig RFA | 7h 21' 10" | Jacques Anquetil França | m. t. | Raymond Poulidor França | m. t. |
| Cursa en línia masculina amateur | Evert Dolman Països Baixos | 4h 59' 43" | Leslie West Regne Unit | - | Willy Skibby Dinamarca | - |
| Contrarellotge per equips masculins | Dinamarca Werner Blaudzun Jørgen Hansen Ole Hojlund Flemming Wisborg | 2h 09' 03" | Països Baixos Eddy Beugels Tiemen Groen Harry Steevens Rini Wagtmans | + 24" | Itàlia Attilio Benfatto Luciano Dalla Bona Mino Denti Pietro Guerra | + 1' 02" |
| Femenines |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Yvonne Reynders Bèlgica | 1h 27' 21" | Keetie Hage Països Baixos | m. t. | Aino Pourenen Unió Soviètica | m. t. |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 2 | Dinamarca | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | RFA | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Bèlgica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1966 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 21 setembre 2013].
* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1966 - Femmes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 21 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 21 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, 100 km Contrarreloj por Equipos, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 21 setembre 2013].
# Gudak Cam

Gudak Cam és una aplicació mòbil que permet convertir el dispositiu en una càmera d'un sol ús. Aquesta app ha estat desenvolupada per l'empresa coreana SCREW BAR i recrea l'experiència d'ús de les antigues Kodak amb només un número en concret de fotografies per fer. Només està disponible a ITunes Store, amb un cost de $0,99. Es va llençar al mercat al juny de 2017. Segons els creadors, el nom de Gudak prové de la paraula Gudagdali, que en antic coreà significa antiquat.
En obrir l'aplicació, la pantalla mostra una cinta amb capacitat per 24 fotografies. El visor és igual de petit com el de les antigues càmeres. No es pot fer una ullada a cap vista prèvia, no és possible visualitzar-les correctament o editar-les. Les imatges s'emmagatzemen durant tres dies, i un cop són "processades", són enviades a la galeria de fotos del dispositiu. Tal com passava amb les càmeres d'un sol ús, és necessari ser selectiu a l'hora de fer les fotografies perquè no és possible utilitzar una nova cinta fins al cap de 12 hores. A més a més hi ha diversos filtres de llums disponibles.

## Referències

* 1 2 «Gudak Lets You Use Your iPhone Like a Kodak Disposable Camera» (en anglès). PetaPixel, 13-07-2017.
* ↑ «Gudak is a charming analog camera app that makes you wait three days for a photo». The Verge.
* ↑ «Gudak turns your iPhone into a $1 Kodak-like disposable camera» (en anglès). Engadget.com, 14-07-2017.
# Personatge fantasma

Un personatge fantasma és un personatge que apareix en una obra literària i que fa avançar la trama però que no actua en ella, bé perquè es queda estàtic, com certes figures teatrals, o perquè se'l menciona en boca d'altres però no surt directament a l'acció principal. Un dels personatges fantasma més cèlebres és Godot, de l'obra Tot esperant Godot, de Samuel Beckett; és un personatge que tot i donar títol a la peça i motivar el diàleg dels protagonistes, mai no arriba a veure's.

## Referències

* ↑ Bennett, Michael Y.. «The Parable of Estragon's Struggle with the Boot in Samuel Beckett's Waiting for Godot». A: Reassessing the Theatre of the Absurd: Camus, Beckett, Ionesco, Genet, and Pinter (en anglès). Palgrave Macmillan, 2011, p. 27. DOI 10.1057/9780230118829. ISBN 9780230118829 [Consulta: 4 febrer 2018].
# Dembos

Dembos és un municipi d'Angola que forma part de la província de Bengo. Té una superfície de 1.170 km² i una població de 28.202 habitants. Limita al nord amb els municipis de Nambuangongo i Quitexe, a l'est amb el de Bula Atumba, al sud amb el de Pango-Aluquém i a l'oeste amb el de Dande. La seu és a la vila de Quibaxe i es troba a 180 kilómetres al nord de Caxito.

## Subdivisions

És format per les comunes de:
* Paredes
* Piri
* Quibaxe
* São José das Matas (antiga Quoxe)

## Política

El municipi formà part de la província de Kwanza-Nord abans de la independència d'Angola l'11 de novembre de 1975. Hi va romandre agregada a aquesta província fins 1983, quan fou integrat en la província de Bengo. Fou elevat a la categoria de vila en 1921, per la Portaria nº57.
El 28 de juliol de 2016 la ciutat va celebrar els seus 95 anys. El punt més alt de les celebracions va ser l'obertura d'un sistema de recollida, tractament i distribució d'aigua a la seu municipal de Dembos, en benefici de la població de la localitat de Quibaxe i els seus voltants. També es diposità una corona i es va dur a terme un ritual tradicional a la font del riu Sengue. També hi va haver visites a l'hospital regional, al servei de neteja del poble, al culte ecumènic, una fira de diversos productes, proves d'atletisme, una conferència sobre A história da região dos Dembos, brou de Dembos i una nit cultural amb llençament de focs artificials.

## Referències

* ↑ «Web del govern de Bengo». Arxivat de l'original el 2017-03-22. [Consulta: 21 març 2017].
* ↑ «Censo 2014 do INE de Angola», 2014. Arxivat de l'original el 2017-07-11. [Consulta: 21 març 2017].
* 1 2 3 ANGOP: Bengo: Município dos Dembos completa hoje 95 anos - Sociedade - Angola Press - ANGOP Arxivat 2017-03-04 a Wayback Machine., accessdate: March 4, 2017
# Harvest Moon DS

Harvest Moon DS (牧場物語 コロボックルステーション, Bokujou Monogatari: Colobocle Station) és el primer videojoc per a Nintendo DS de la saga de Harvest Moon.
En el joc el protagonista és un granger. L'objectiu del joc és sembrar tota mena de cultius, ocupar-se del bestiar, ampliar la seva llar i fins i tot trobar esposa per a buscar la felicitat rural.
El més essencial és guanyar diners aprofitant al màxim l'agricultura, la ramaderia, la mineria i la pesca. En el decurs de la partida es van desbloquejant follets per a recuperar la deessa de la collita. Quan s'aconsegueix la deessa de la collita el protagonista pot casar-se i ampliar les seves habilitats. El joc no té un objectiu concret, sinó que es va progressant en la vida del personatge triant els objectius desitjats.

## Desenvolupament

El protagonista del joc és Pete, un jove granger que viu a la vall imaginària de Vall No-M'Oblidis, el mateix escenari de Harvest Moon: A Wonderful Life. El seu objectiu serà gestionar una granja a través de les activitats habituals: collita, munyiment, plantar llavors, excavar en mines, criar animals, vendre productes i construir millores per guanyar més diners. Entre mitjanes, el granger podrà entaular amistat amb els veïns de la vall i fins i tot buscar una pretendent amb la qual contreure matrimoni.
En aquest joc es desenvolupa al seu torn una història paral·lela, explicada amb una cinemàtica abans de jugar. La Princesa Bruixota ha enviat a la Deessa de la Collita a una altra dimensió per equivocació, de manera que ordena la seva recerca als 101 follets de la collita que li acompanyaven. El protagonista haurà de recuperar al major nombre de follets possible, els quals li atorgaran ajudes per millorar la granja.

### Harvest Moon DS Cute

Existeix una versió femenina trucada «Harvest Moon DS Cute» que va sortir a la venda el 8 de desembre de 2005. L'única diferència és que es controla un personatge femení, a triar entre la rossa Claire (de Harvest Moon for Girls) i la bruna Pony (Another Wonderful Life). A més de les opcions habituals, el jugador pot personalitzar la seva casa, afegir vestits i triar pretendents masculins.

## Vegeu també

* Harvest Moon

## Referències

* ↑ «Harvest Moon DS» (en anglès). GameSpot. [Consulta: 26 maig 2017].
* ↑ «RPGFan Reviews - Harvest Moon DS» (en anglès). www.rpgfan.com. Arxivat de l'original el 2017-05-20. [Consulta: 26 maig 2017].
* ↑ «Ushi No Tane x6 - Harvest Moon DS Cute - HMDS For Girl» (en anglès). fogu.com. [Consulta: 26 maig 2017].

## Enllaços externs

* Natsume
* Harvest Moon DS a Curlie
# Ana Cecilia Carrillo

Ana Cecilia Carrillo (5 de novembre de 1955) és una ex-jugadora de voleibol del Perú internacional amb la Selecció femenina de voleibol del Perú. Va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 a Mont-real i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 a Moscou. Va formar part de la selecció del Perú que va guanyar la medalla de plata en els Jocs Panamericans de 1975 i 1979. També va guanyar la medalla de plata en el Campionat del Món de voleibol femení disputat al Perú en 1982, i va participar en el de Guadalajara (Mèxic) en 1974.

## Referències

* ↑ «Ana Cecilia Carrillo Bio, Stats, and Results» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ Krastev, Todor. «Women Volleyball IX World Championship 1982 Peru - 13-25.09 Winner China». [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ Krastev, Todor. «Women Volleyball VII World Championship 1974 Guadalajara (MEX) 12-27.10 Winner Japan». [Consulta: 10 desembre 2017].
# Manel Rodríguez i Suñé

Manel Rodríguez i Suñé (Sant Julià de Vilatorta, 11 d'octubre de 1924 - Sant Julià de Vilatorta 2 d'abril de 1990) fou un instrumentista de contrabaix i compositor català.
Va estudiar solfeig i teoria al Conservatori del Liceu de Barcelona i posteriorment amb els mestres Moreno Volpini, E. Roncal, M. Palanca i M. Ramírez. Fou intèrpret a les cobles Creació (Seu d'Urgell), Angelets (Sant Hipòlit de Voltregà), Els Font (Manlleu) i Catalònia (Granollers) principalment amb el contrabaix i a vegades amb el tible o la tenora. Va estar vinculat a la Caramelles del Roser de Sant Julià de Vilatorta dirigint la Coral fins a l'any 1984 i component diverses peces per a l'agrupació.

## Obra
### Ballables

* Andaleta (1988) (Galop-pasdoble)
* Caricato (1989) (Xarleston)
* Cercavila (1984) (Galop-pasdoble)
* La Passejada (Galop-pasdoble)
* Tontina (1989) (Polca)

### Sardanes

* Les alzines de l'Avençó (1985)
* Pensant en tu
* Som

### Peces vinculades a les Caramelles del Roser de Sant Julià de Vilatorta

* Quatre-cents anys (1989-1990) (Sardana a 3 veus) (Lletra: Núria Dalmases)
* Terra endins (1989) (Havanera a 3 veus amb acordió) (Lletra: Anton Carrera i Busquets)
* Cecília (1985) (Sardana a 2 veus amb cobla) (Lletra: Manel Rodríguez Suñé)
* Vals de caramelles (1980) (Vals a 1 veu) (Lletra: J.Boixeda i Tohà)
* Dolçament (1979) (Sardana a 1 veu amb cobla) (Lletra: J.Boixeda i Tohà)

### Altres

* Ball de gegants d'Aiguafreda

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Rodriguez i Suñé, Manuel». Músics per la Cobla. [Consulta: 6 juliol 2015].
* 1 2 3 «Persones (Compositors, Lletristes, Músics, Escriptors)». Boig per la sardana. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Repertori». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 6 juliol 2014].
* ↑ «18- Quatre-cents anys». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «16-Terra endins». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «12-Cecília». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 6 juliol 2014].
* ↑ «08-Vals de caramelles». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «07-Dolçament». Caramelles del Roser. Sant Julià de Vilatorta. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 juliol 2014].
# Robert Henrotin de Santarés

Robert Henrotin de Santarés (nascut a tombants del segle xix al XX), fou un diplomàtic francès i agent secret del règim de Vichy o un estafador que va fer passar-se per un diplomàtic francès i agent secret. Fins i tot el nom veritable del diplomàtic, o de l'estafador, és controvertit: «als actes de la policia apareix com a Robert de la Mar(c)k, si bé apareix en preferència com a Robert Henrotin de Santarès i posseïa targetes de visita com «Príncep de Borbó-Parma». Segons Mercedes Terra, el seu nom veritable era Robert Henrotin de Santarès, sense cap títol de noblesa. Després de la Segona Guerra Mundial visqué exiliat a l'Uruguai d'on el 1950 va ser deportat després de saber-se la seva veritable identitat. Embarcà al vapor Kerguelen en direcció de Bordeus el 7 d'agost de 1950.

## Referències

* 1 2 Sudamerika: Und die vierzig Räuber, Der Spiegel, Hamburg, 27 de setembre de 1950, (en català, Amèrica del Sud: i els quaranta lladres) (alemany)
* ↑ Mercedes Terra, Roberto de la Marck, un espía de fuste, Montevideo, Universitat de la República Uruguay, departament de Historia Americana, Facultat de Humanitats i ciències de l'Educació, 2010, pàgina 2 (castellà)
* ↑ Vegeu la informació apareguda el 8 d'agost de 1950 al diari xilè Mercurio.