OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Vilà i Valentí

Joan Vilà i Valentí (Sallent, Bages 29 de març de 1925 - Barcelona, 23 d'agost de 2020) fou un geògraf català.
Tot i que el 1947 es llicencià en història a la Universitat de Barcelona, es decantà per la geografia i completà els seus estudis a la Societat Catalana de Geografia, a l'Institut Francès i a la universitat de Bordeus, tenint com a mestres Lluís Solé i Sabarís, Pierre Deffontaines, Salvador Llobet i Louis Papy. Inicià els seus estudis en història econòmica medieval, però influït pels seus mestres, aviat es decantà cap a la geografia regional de la península Ibèrica i d'Amèrica Llatina.
Es doctorà a Madrid el 1956 amb una tesi sobre el Bages. El 1958 obtingué la càtedra de la universitat de Múrcia, però el 1965 aconseguí la de la Universitat de Barcelona, on el 1966 hi creà el Departament de Geografia i el 1967 inicià la Revista de Geografía. Alhora, el 1966 creà els estudis nocturns i la delegació universitària a Palma, que després esdevindria Universitat de les Illes Balears.
Col·laborà en nombroses revistes especialitzades i va dirigir obres de divulgació i d'ensenyament de la geografia. Fou vicepresident de la Unió Geogràfica Internacional (1980-1988), membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans, de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i de l'Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. El 1994 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Obra

* La Península Ibérica, Ariel, 1968 (en castellà i francès)
* Campo y ciudad en la geografía española (en castellà). Salvat, 1970 amb Horacio Capel.
* El món rural a Catalunya. Barcelona,: Curial, 1973. ISBN 84-7256-018-X
* Geografía de España.2.vols. (en castellà). (Dir.) Vitoria, 1975. Ediciones Danae
* Geografía de América Latina (coordinador, 1975), (en castellà)
* Introducción al estudio teórico de la geografía (en castellà). 1a. ed. Barcelona: Ariel, 1983. ISBN 84-344-3437-7
* El conocimiento geográfico de España : geógrafos y obras geográficas (en castellà). Madrid: Editorial Síntesis, [1989]. ISBN 84-7738-045-7.
* Pau Vila i Dinarès : semblança biogràfica. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans. Secció de Filosofia i Ciències Socials, 2006. ISBN 84-7283-857-9

## Referències

* ↑ «JOAN VILà VALENTí | Mémora Servicios Funerarios». [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «Mor als 95 anys el geògraf sallentí Joan Vilà i Valentí». Regió7, 25-08-2020. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ Professor Joan Vilà Valentí : el seu mestratge en la geografia universitària.. Barcelona: Publicacions Universitat de Barcelona, DL 1999. ISBN 84-475-1967-8.
* ↑ Kumar, Pankaj. «IGU Tribute to Ex IGU Vice President- Prof. Dr. Joan Vilà i Valentí from Spain» (en anglès americà). [Consulta: 24 agost 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa sobre Joan Vilà i Valentí a la Societat Catalana de Geografia.
* Vídeo sobre Joan Vilà i Valentí a la Euskal Geografi Elkargoa - ingeba.
* Notícia necrològica, Diario de Ibiza, 26-08-2020
# Percina aurantiaca

Percina aurantiaca és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia, Carolina del Nord, Tennessee i Geòrgia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Laodice IV

Laodice (en llatí Laodice, en grec antic Λαοδίκη) va ser una princesa selèucida filla d'Antíoc III el Gran i de la reina Laodice III.
Es va casar amb el seu germà gran Antíoc, que va morir en vida del pare el 195 aC, amb el que va tenir una filla, Nice, casada amb Farnaces I rei del Pont. Es va casar després amb el seu germà petit Seleuc que després va ser Seleuc IV Filopàtor, i va ser per tant mare de Demetri I Sòter (Demetri el jove), i d'una filla també anomenada Laodice, casada amb Perseu de Macedònia. I encara es va casar després amb un altre germà, Antíoc IV, i van tenir un fill, que va ser també rei amb el nom d'Antíoc V Eupator.

## Referències

* ↑ 6.Laodice a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 719
# Kamimuria tienmushanensis

Kamimuria tienmushanensis és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1938. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 13(1):53-87.
* ↑ New Species of Kamimuria (Klapálek) (Plecoptera: Perlidae) from Thailand and Vietnam, with notes on Chinese Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:295.
* Sivec & Stark, 2008. Illiesia 4(12):137.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1977. Entomol. Basil. 2:116.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 10 octubre 2011].

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Daniel Regalado Aznar

Daniel Regalado Aznar (Ferrol, 21 d'abril de 1938) és un químic i polític gallec, governador civil i procurador en Corts durant els darrers anys del franquisme. Era fill de l'almirall Francisco Regalado Rodríguez, ministre de Franco. Llicenciat en química per la Universitat Complutense de Madrid, de setembre a novembre de 1964 fou cap del Sindicato Español Universitario (SEU) i procurador en Corts. Després fou director del departament de participació de la Delegació Nacional de la Joventut i secretari del Consell Nacional de la Joventut. El 1968 fou delegat del Ministeri d'Informació i Turisme a la província de Toledo. El febrer de 1972 fou nomenat governador Civil d'Ourense, càrrec que va deixar el novembre de 1974 quan fou nomenat governador Civil de Girona. Va deixar el càrrec el febrer de 1976 quan fou nomenat president president del Sindicato Nacional de Enseñanza i novament procurador a Corts. Deixà el càrrec l'abril de 1977 per tal de poder presentar-se a les eleccions generals espanyoles de 1977 com a candidat al Senat per Reforma Social Espanyola per la província d'Ourense.

## Referències

* ↑ Hace 50 años: LA IMPLOSIÓN DEL S.E.U.
* ↑ Daniel Regalado Aznar, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Delegados provinciales de Información y Turismo, ABC, 10 d'octubre de 1968
* ↑ Daniel Regalado Aznar, gobernador civil de Orense, ABC, 19 de febrer de 1972
* ↑ Decreto 3062/1974, de 8 de noviembre, por el que se nombra Gobernador civil y Jefe provincial de Gerona a don Daniel Regalado Aznar
* ↑ Decreto 152/1976, de 6 de febrero, por el que se dispone el cese de don Daniel Regalado Aznar como Gobernador civil y Jefe provincial de Gerona
* ↑ Daniel Regalado Aznar Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Aumentan las dimisiones de cargos no elegibles, El País, 20 d'abril de 1977
* ↑ Todas las candidaturas del proceso electoral, Arxiu Linz
# Districte de Mittlerer Erzgebirgskreis

El Districte de Mittlerer Erzgebirgskreis (en català, "Districte de les Muntanyes Metal·líferes Centrals") va ser, entre 1994 i 2008, un Landkreis (districte) situat al sud-oest del land (estat federat) de Saxònia, a (Alemanya. Limitava al nord amb el districte de Freiberg, al sud amb la República Txeca (Regió de Karlovy Vary), al sud-oest i oest amb el districte d'Annaberg, a l'est amb el districte de Stollberg i al nord-oest amb la ciutat de Chemnitz. La capital es trobava a la ciutat de Marienberg.

## Història

El Mittlerer Erzgebirgskreis es va formar l'1 d'agost del 1994 amb els extints districtes de Marienberg i Zschopau, i va subsistir fins a l'1 d'agost de 2008, data en la qual, en el marc d'una nova reforma de l'administració territorial de Saxònia, va quedar integrat en el nou districte de les Muntanyes Metal·líferes.

## Composició del districte

(Habitants a 30 de Setembre 2006)
| Ciutats Marienberg (14.229) Zschopau, Großi Kreisstadt (11.568) Olbernhau (10.952) Lengefeld (4.842) Wolkenstein (4.325) Zöblitz (3.072) | Municipis Amtsberg (4.293) Pockau (4.267) Gornau/Erzgeb. (4.062) Großrückerswalde (3.968) Drebach (3.613) Großolbersdorf (3.174) Pfaffroda (3.086) Seiffen/Erzgeb., Kurort (2.677) Venusberg (2.370) Pobershau (2.079) Borstendorf (1.471) Grünhainichen (1.374) Waldkirchen/Erzgeb. (1.200) Deutschneudorf (1.177) Börnichen/Erzgeb. (1.101) Heidersdorf (945) |

## Referències

* ↑ Gesetz zur Neugliederung des Gebietes der Landkreise des Freistaates Sachsen (Sächsisches Kreisgebietsneugliederungsgesetz - SächsKrGebNG).
# Das blaue Licht

Das blaue Licht (literalment, "La llum blava") és una pel·lícula alemanya de 1932 escrita i dirigida per Leni Riefenstahl, Béla Balázs i Carl Mayer. La història s'inspira en la novel·la de l'escriptor suís Gustav Renker Bergkristall. El conte Das Blaue Licht dels Germans Grimm comparteix títol amb aquesta pel·lícula, però no té res a veure argumentalment amb la història descrita per la pel·lícula. El rodatge va fer-se a les Dolomites i a Sarntal (Itàlia) i al Tessin (Suïssa).

## Argument

Junta (Leni Riefenstahl) és italiana i viu fora de la ciutat. És considerada com una maga i viu amb un pastor (Mathias Wieman). Un pintor (Beni Führer) descobreix la seva existència i la seva passió pels vidres blaus.

## Notes

* ↑ Segons la historiadora del cinema Eva Hohenberger, a la primera projecció de la pel·lícula hi constava com a únic director Béla Balázs. En Béla Balázs era jueu hongarès. Després de la presa del poder (Machtergreifung) pels nacionalsocialistes l'any 1933, la Leni Riefenstahl es va fer posar com a directora única en els crèdits inicials de la pel·lícula. Amb l'ajut d'en Julius Streicher, editor del setmanari virulentament antisemita "Der Stürmer", també va privar aquest jueu hongarès dels honoraris que li pertocaven per la direcció de la pel·lícula (So weit es rekonstruierbar ist, so die Filmwissenschaftlerin Eva Hohenberger, war bei der ersten Aufführung des Films „unter Regie ausschließlich Béla Balázs verzeichnet“. Nach der NS-Machtergreifung im Jahr 1933 ließ Riefenstahl sich im Vorspann als alleinige Regisseurin eintragen. Mithilfe von Julius Streicher, Herausgeber des antisemitischen Hetzblattes „Der Stürmer“, brachte sie den ungarischen Juden Balázs um sein zurückgestelltes Honorar) Cf. Manfred Riepe 1920.
* ↑ Arnold Fanck i Leni Riefenstahl ja havien adaptat al cinema el 1926 una altra novel·la d'aquest mateix escriptor, Heilige Berge, amb el títol Der heilige Berg.

## Bibliografia

* Grimm, Lluís Jacob i Guillem Carles: Contes d'Infants i de la Llar. Segona Sèrie. Traducció de Carles Riba Bracons. Barcelona: Editorial Catalana, 1921 (Biblioteca Literària, vol. nº 28). La llum blava: pàgines 81-87.
* Grimm, Jacob i Wilhelm: Rondalles de Grimm. Il·lustrades per Arthur Rackham. Traducció de Carles Riba Bracons. Barcelona, Editorial Joventut, abril de 1935. La llum blava: pàgines 97-102.
* Renker, Gustav: Bergkristall. Basel: F. Reinhardt Verlag, 1930.

## Referències

* ↑ Es tracta del conte KHM 116 (KHM 1815 30). Fou traduït pel Carles Riba al català amb el nom La llum blava el 1921 i el 1935 (vulgueu veure referència bibliogràfica).

## Enllaços externs

* Das blaue Licht. Stills of Walter Riml, photographer of the film
* Article sobre La llum blava Arxivat 2021-03-23 a Wayback Machine. (anglès)
* Manfred Riepe: «Arte-Doku zu Leni Riefenstahl Alles nur geklaut?», article publicat el Der Tagespiegel de 17/11/2020 (alemany)
# Diàmetre esfèric equivalent

En ciència, el diàmetre esfèric equivalent (o ESD) d'un objecte de forma irregular és el diàmetre d'una esfera de volum equivalent.
D'acord amb la definició de la IUPAC, el diàmetre equivalent d'una partícula no esfèrica és igual a un diàmetre d'una partícula esfèrica que té propietats idèntiques (per exemple, aerodinàmiques, hidrodinàmiques, òptiques, elèctriques...) a les investigades en la partícula no esfèrica. Per partícules en un moviment no turbulent, el diàmetre equivalent és idèntic al diàmetre trobat en la llei de Stokes.

## Referències

* ↑ Jennings, B. R. and Parslow, K. (1988) Particle Size Measurement: The Equivalent Spherical Diameter. Proceedings of the Royal Society of London. Series A 419, 137-149
* ↑ «Definition of equivalent diameter in the IUPAC goldbook». Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 12 gener 2013].
# Diguetia albolineata

Diguetia albolineata és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels diguètids (Diguetidae). És troba als Estats Units i Mèxic.

## Referències

* ↑ O. Pickard-Cambridge, 1895 : Arachnida. Araneida. Biologia Centrali-Americana, Zoology. London, vol.1, p.145-160 (text íntegre).
* ↑ «Diguetia albolineata Report». [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ «Diguetia albolineata species details». [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ «Diguetia albolineata». [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ «Diguetia albolineata Species Information». [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ «NMBE World Spider Catalog, Diguetia albolineata». [Consulta: 2 maig 2018].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Diguetia albolineata O. P.-Cambridge, 1895 en la família Diguetidae +base de dades
# Dihidroartemisinina

Dihidroartemisinina (també conegut com a dihydroqinghaosu, artenimol o DHA) és un fàrmac utilitzat per tractar la malària. Dihidroartemisinina és el metabòlit actiu de tots els compostos artemisinin (artemisinin, artesunate, artemether, etc.) i és també utilitzat com a droga en si. És un semi-derivat sintètic d'artemisinina i és àmpliament utilitzat com un intermedi en la preparació d'altres derivats d'artemisinin com a fàrmacs antimalaria. És venut comercialment amb combinació del piperaquine i ha estat demostrat per ser l'equivalent a artemether/lumefantrine.

## Referències

* ↑ Woo, Soon Hyung; Parker, Michael H.; Ploypradith, Poonsakdi; Northrop, John; Posner, Gary H. «Direct conversion of pyranose anomeric OH→F→R in the artemisinin family of antimalarial trioxanes». Tetrahedron Letters, 39, 12, 1998, pàg. 1533–6. DOI: 10.1016/S0040-4039(98)00132-4.
* ↑ Arinaitwe, Emmanuel; Sandison, Taylor G.; Wanzira, Humphrey; Kakuru, Abel; Homsy, Jaco; Kalamya, Julius; Kamya, Moses R.; Vora, Neil; Greenhouse, Bryan «Artemether‐Lumefantrine versus Dihydroartemisinin‐Piperaquine for Falciparum Malaria: A Longitudinal, Randomized Trial in Young Ugandan Children». Clinical Infectious Diseases, 49, 11, 2009, pàg. 1629–37. DOI: 10.1086/647946. PMID: 19877969.
# Descàrrega amb barrera dielèctrica

Una descàrrega amb barrera dielèctrica és aquella que té lloc entre dos elèctrodes separats per un material aïllant elèctric (dielèctric). També és coneguda com a descàrrega silenciosa, parcial o de producció d'ozó. El primer a escriure sobre aquest fenomen fou Ernst Werner von Siemens l'any 1857.

## Fonament físic

Quan a un medi dielèctric se li aplica un camp elèctric, les càrregues es redistribueixen dins els seus àtoms o molècules. Aquesta redistribució altera la forma del camp aplicat tant dins el material dielèctric com en el seu entorn. Quan dues càrregues elèctriques es desplacen per un medi dielèctric, les forces d'interacció entre elles dues es redueixen, fet que dota aquest tipus de descàrrega amb una singularitat. Mitjançant la barrera dielèctrica es poden obtenir plasmes difosos i estables, on hi tenen lloc una multitud de micro-descàrregues, en comptes de generar-se un arc elèctric, millorant la seva utilitat en determinats processos. Per altra banda, aquest mètode aconsegueix minimitzar l'escalfament del càtode.

## Referències

* ↑ Dhali, S.K. and I. Sardja. Dielectric-barrier discharge for the removal of SO2 fromflue gas
* ↑ Kogelschatz, Ulrich, Baldur Eliasson, and Walter Egli. From ozone generators to flat television screens: history and future potential of dielectric-barrier discharges. Pure Applied Chemistry, Vol. 71, No. 10, pp. 1819-1828, 1999.
* ↑ WEST, ANTHONY R. Basic solid state chemistry. 2nd ed. Chichester : Wiley, cop. 1999
* ↑ J. M. CABALLERO. Control de flujos compresibles con actuadores EHD. Tesis doctoral, Universidad de Buenos Aires, 2004
# Descàrrega de fons

S'anomena descàrrega de fons una estructura hidràulica, associada a les preses hidràuliques. La seva funció pot ser:
* garantir el cabal ecològic immediatament aigües avall d'una presa;
* permetre el buidatge de l'embassament per a efectuar operacions de manteniment a la presa;
* reduir el volum de material sòlid dipositat en proximitat de la presa.
Atès que l'aigua surt de la presa amb una pressió considerable, si el raig no és controlat adequadament pot provocar erosions localitzades perilloses per a l'estabilitat de la mateixa presa. Per aquest motiu les descàrregues de fons sempre estan equipades amb dissipadors d'energia.

## Nota

* ↑ Tennessee Valley Authority. Technical report - Tennessee Valley Authority. Tennessee Valley Authority, 1950, p. 608– [Consulta: 14 febrer 2011].
# Les Roques (Erinyà)

Les Roques és una formació muntanyosa del terme de Conca de Dalt, dins de l'antic municipi de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà.
Estan situades al nord-oest del poble d'Erinyà, al vessant meridional de l'extrem oriental del Serrat del Ban.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ja pots matar la núvia

Ja pots matar la núvia (originalment en anglès, You May Now Kill the Bride) és una pel·lícula dramàtica dels Estats Units estrenada el 2016 a la xarxa Lifetime. Entre el repartiment, compta amb Tammin Sursok, Ashley Newbrough, Rocky Myers i Carlton Bluford. El 22 de gener de 2022 es va estrenar el doblatge en català a TV3.

## Sinopsi

El dia que la Nicole fa 30 anys, la seva parella, el Mark, davant de la família i els amics, li proposa de casar-se. Ella accepta molt contenta i comencen a fer plans pel casament. Com que es volen casar en un lloc que tanca al cap de tres setmanes, ho han d'organitzar tot de pressa i corrents, i la germanastra del Mark s'ofereix a ajudar la Nicole a fer els preparatius, però la convivència amb ella no és fàcil i la cosa es comença a torçar.

## Referències

* ↑ Serrano, Patrick. «You May Now Kill the Bride (2016 Lifetime)» (en anglès americà). Lifetime Uncorked, 15-10-2017. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Pel·lícules». CCMA. [Consulta: 18 gener 2022].
# Jimmy Bryan

Jimmy Bryan és un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 28 de gener del 1926 a Phoenix, Arizona.
Jimmy Bryan va córrer a la Champ Car a les temporades 1952-1960 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis dels tots aquests anys. Va guanyar la prova de l'any 1958.
Bryan va morir el 19 de juny del 1960 a Langhorne, Pennsilvània en un accident disputant la cursa.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. Líder | Retirat |
| 1952 | 77 | 21 | 134.142 | 27 | 6 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1953 | 8 | 31 | 135.506 | 29 | 14 | 183 | 0 | a 17 voltes |
| 1954 | 9 | 3 | 139.665 | 4 | 2 | 200 | 46 | Va acabar |
| 1955 | 1 | 11 | 140.160 | 7 | 24 | 90 | 31 | Bomba del combustible |
| 1956 | 2 | 19 | 143.741 | 9 | 19 | 185 | 0 | + 15 Voltes |
| 1957 | 1 | 15 | 141.188 | 17 | 3 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1958 | 1 | 7 | 144.185 | 8 | 1 | 200 | 139 | GUANYADOR |
| 1959 | 6 | 20 | 142.118 | 24 | 33 | 1 | 0 | Embragatge |
| 1960 | 10 | 10 | 144.532 | 13 | 19 | 152 | 0 | Bomba del combustible |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 1411 | 216 | |
| Sortides | 9 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 216 |
| Victòries | 1 |
| Top 5 | 3 |
| Top 10 | 4 |
| Retirat | 3 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitzats pel campionat de la F1.
Jimmy Bryan va participar en 9 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1950. Va aconseguir la victòria al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1958.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 9
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 1
* Podiums: 3
* Punts vàlids per la F1: 18
# Glen Rock (Pennsilvània)

Glen Rock és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.809 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Rock tenia 1.809 habitants, 708 habitatges, i 506 famílies. La densitat de població era de 907,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 708 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.188 $ i la renda mediana per família de 50.865 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.571 $ mentre que les dones 27.067 $. La renda per capita de la població era de 19.076 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Piet van der Kuil

Piet van der Kuil (Velsen, 10 de febrer de 1933) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb els Països Baixos, participant en els Jocs Olímpics de 1952. A nivell de clubs destacà a AFC Ajax i PSV.

## Palmarès
### Ajax

* Eredivisie: 1956-57

### PSV

* Eredivisie: 1962-63

## Referències

* ↑ International career a voetbalstats.nl
* ↑ Piet van der Kuil a National-Football-Teams.com (anglès)