OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Rosés (Rubí)

Can Rosés és un edifici del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un tipus de construcció de masia catalana d'estructura clàssica. Està formada per tres cossos, un pis superior coronat per una torre escalonada on hi ha les golfes i dos pisos en el cos central. La coberta és a dos vessants.
La porta d'entrada és amb punt rodó i adovellat amb pedra. Les finestres estan rematades amb pedra i cadascuna d'elles porta una data inscrita: la de la dreta, té la data de 1581 i al mig apareix l'anagrama de Jesús i la central, té la data de 1677. A una de les façanes laterals s'obren tres balcons. La masia queda inscrita dins d'un recinte emmurallat.

## Història

Can Rosés existeix des del segle xiii i era anomenada Can Canals, nom topogràfic del lloc on està construïda. La propietat pertanyia als Togores, senyors del castell de Castellà i va passar per herència a Berenguer de Togores, canonge de l'església de Barcelona qui l'any 1159 va establir el Mas Canals.
L'any 1640 la propietat va passar a mans de Jaume de Llordat. Des del 1659 al 1666, apareixen arrendataris de la casa i l'any 1669, segons notes de l'arxiu parroquial, els Rosés van adquirir la propietat. Aquests eren procedents de Sarrià.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Rosés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Donald Johanson

Donald Carl Johanson (Chicago, 28 de juny de 1943) és un arqueòleg, paleontòleg i paleoantropòleg dels Estats Units.
El 1974 va participar en la International Afar Research Expedition, un projecte a Etiòpia que agrupava una trentena d'investigadors nord-americans, francesos i etíops que ell mateix co-dirigia com a paleontropòleg amb Maurice Taieb (geòleg) i Yves Coppens (paleontòleg). Aquesta recerca, que va compartir també amb el seu estudiant Tom Gray, els va dur a descobrir un esquelet d′Australopithecus afarensis femella de 3,2 milions d'anys. Aquest fòssil, batejat amb el nom de Lucy, Dinknesh en forma etiop, es trobava relativament complet (conservava el 40% dels ossos) i va significar una de les grans aportacions de l'arqueologia per entendre els orígens de l'evolució humana.
El 1981 Johanson va fundar l′Institute of Human Origins a la Universitat de Califòrnia (Berkeley). El 1998 Donald Johanson i l'institut es van instal·lar a la Universitat Estatal d'Arizona.

## Bibliografia

* Johanson, D.C. i Taieb, M. (1976) ««Plio-Pleistocene hominid discoveries in Hadar, Ethiopia».», Nature, vol. 260, p. 293-297.
* Johanson, D., White, T.D. i Coppens, Y. (1978) «A new species of the genus Australopithecus (Primates: Hominidae) from the Pliocene of Eastern Africa», Kirtlandia, n° 28, pp. 1-14.

## Referències

* ↑ «Donald Johanson». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia de Donald C. Johanson
# IFEMA

Ifema (acrònim d'Institución Ferial de Madrid) és una entitat que organitza fires, salons i congressos en les seves instal·lacions de Madrid.
Es tracta d'un consorci entre el Ajuntament de Madrid (31 %), la Comunitat de Madrid (31 %), la Cambra de Comerç de Madrid (31 %) i la Fundació Montemadrid.
Entre les fires que ha organitzat es troben FITUR, SIMO, ARCO o Fashion Week Madrid.

## Referències

* ↑ García Rallo, Bruno «Vender Ifema es inviable». El País, 26-02-2014.
* ↑ «La Comunidad aprueba los nuevos estatutos de Ifema». Madridiario, 12-04-2016.
# Yace

El yace és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria, als pobles d'Osina, Imbuor, Uchu, Aliforkpa, Wonyer i Maa, que formen part de la LGA de Yala, a l'estat de Cross River.
El yace és una llengua que forma part del grup lingüístic de les llengües yatye-akpa, que formen part de la família lingüística de les llengües idomoid. L'altra llengua que forma part del seu grup lingüístic és l'akpa.

## Ús i dialectologia

El yace és una llengua desenvolupada (5); està estandarditzada i gaudeix d'un ús vigorós. Té fragments de la Bíblia traduïts (1980). Segons l'ethnologue, el 2002 hi havia 50.000 parlants de yace.
Els dialectes del yace són l'alifokpa i l'ijiegu. El lèxic del yace és un 84% similar al de l'akpa.

## Població i religió

El 44% dels 69.000 ekparis (grup ètnic dels parlants de yace) són cristians; d'aquests, la meitat pertanyen a esglésies cristianes independents, el 30% són catòlics i el 20% són protestants. El 56% dels ekparis restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 ekpari al joshuaproject
* 1 2 3 yace a l'ethnologue
* ↑ llengües yatye-akpa a l'ethnologue
# La Fille prodigue

La Fille prodigue és una pel·lícula francesa dirigida per Jacques Doillon, estrenada el 1981.

## Sinopsi

Anne, una dona de 30 anys, pateix una gran depressió i ja no suporta cap contacte humà, ni tan sols el del seu marit Jean-Marie. Aleshores deixa el seu marit i torna amb els seus pares, per tal d'intentar retrobar-se amb la seva infantesa a Deauville. Anne convenç la seva mare d'unir-se a la seva germana Judy, que està embarassada. Alhora, estreny la relació amb el seu pare, de tarannà gairebé incestuós, intentant crear un buit al voltant de la seva mare. Quan la seva germana dona a llum, l'Anne pensa que també podria estar embarassada.

## Repartiment

* Jane Birkin: Anne
* Michel Piccoli: el parae d'Anne
* Natasha Parry: la mare d'Anne
* Eva Renzi: la mestressa del pare
* René Féret: Jean-Marie
* Audrey Matson : Judy

## Rodatge

El rodatge va començar el 16 de juny del 1980 a Calvados i als Alts del Sena i va acabar el 14 d'agost del 1980.

## Notes

* ↑ La fille prodigue a senscritique.com
* ↑ La fille prodigue a cinema-français.fr
* ↑ «La Fille prodigue». bifi.fr.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Broadus

Broadus és l'únic poble i seu del Comtat de Powder River dels Estats Units d'Amèrica a l'estat de Montana.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Broadus tenia 451 habitants, 199 habitatges, i 125 famílies. La densitat de població era de 527,7 habitants per km².
Dels 199 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.156 $ i la renda mediana per família de 30.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.813 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 15.938 $. Aproximadament el 13,6% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broadus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broadus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eringaïta

L'eringaïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup dels granats. Rep el nom del riu Eringa, un afluent del Vilyui.

## Característiques

L'eringaïta és un nesosilicat de fórmula química Ca₃Sc₂(SiO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009. Cristal·litza en el sistema isomètric. És el primer granat conegut amb escandi dominant, sent l'anàleg amb escandi de la grossulària, l'andradita i la uvarovita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersman, a Moscú, amb el número d'espècimen 3837/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la conca del riu Vilyui, a Sakhà, Rússia, on sol trobar-se associada a altres minerals com la vesuvianita, la kimzeyita, la grossulària i minerals del subgrup de la serpentina. A banda de la seva localitat tipus, també ha estat trobada al meteorit Allende, recollit a l'estat de Chihuahua, a Mèxic. Es tracta dels dos únics indrets on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Eringaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 juny 2018].
# Acanthoclinus rua

Acanthoclinus rua és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hardy, G. S. 1985. Revision of the Acanthoclinidae (Pisces: Perciformes), with descriptions of a new genus and five new species. N. Z. J. Zool. v. 11: 357-393.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paulin C. i C. Roberts, 1992. The rockpool fishes of New Zealand (Te ika aaria o Aotearoa). Museum of New Zealand (Te Papa Tongarewa). 177 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Rosàs

Can Rosàs és un mas del municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Davant el cos principal hi ha un pati encerclat per murs perimetrals que formen un barri tancat, amb dos portals d'accés del mateix moment, tal com ens ho indiquen les dates gravades en els portals: 1669. Juntament amb l'existència d'espitlleres de defensa són els elements característics d'una construcció de defensa. La façana és simètrica; el cantó esquerra fa com una mesa de corba. Al centre de la façana hi ha el portal dovellat amb un escut amb la inscripció IHS, que es repeteix a altres llindes. Té molts cossos annexes a la part posterior, així com edificacions de nova construcció pel bestiar.

## Història

La primera referència coneguda d'un membre Rosàs és a través d'uns capítols matrimonials de l'any 1280. Al llarg del segle xv apareix sovint, per exemple, en un plet entre dos veïns l'any 1410 i també en un censal de mort del 1466 apareix Joan Rosàs com a cap de casa. Apareix també al llarg dels segles xvi i xvii, en el fogatge de 1553; és l'època de construcció de la casa segons la llinda amb la data de 1571. El barri tancat possiblement és del segle xvii (portals amb la data de 1669). En aquest moment apareixen documentats dos germans al consell de la Baronia de Montbui, com a perseguidors de bandolers. A partir del segle xviii va haver Vidal-Rosàs i Rosàs-Vidal.

## Referències

* 1 2 «Can Rosàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Dudu Aouate

David "Dudu" Aouate (Haifa, 17 d'octubre del 1977) és un futbolista israelià ja retirat, que va jugar com a professional a Israel i a Espanya, jugant també com a internacional amb la selecció israeliana.

## Referències

* ↑ «Ficha de Dudu Aouate» (en castellà). CanalDeportivo. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2007. [Consulta: 27 octubre 2015].

## Enllaços externs

* «Estadístiques de Dudu Aouate». transfermarkt.de.
# IF Elfsborg

L'IF Elfsborg és un club de futbol suec de la ciutat de Borås.

## Història

El club va ser format el 26 de juny de 1904 amb el nom de Borås Fotbollslag. El seu estadi actual és el Borås Arena, construït el 2005. Anteriorment havia jugat a l'estadi Ryavallen.

## Palmarès

* Campionat suec de futbol (5): 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006
* Allsvenskan (5): 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006
* Svenska Cupen (2): 2001, 2003
* Supercupen (1): 2007

## Jugadors destacats

* Thomas Ahlström
* Kristoffer Arvhage
* Hasse Berggren
* Fredrik Berglund
* Ove Grahn
* Samuel Holmén
* Sven Jonasson
* Jon Jönsson
* Andreas Klarström
* Tobias Linderoth
* Lasse Nilsson
* Anders Svensson
* Mathias Svensson

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de seguidors
* Web de seguidors
* Història i estadístiques
* Forum
# Ànser

* Per a altres significats, vegeu «Ànser (desambiguació)».
Ànser (llatí: Anser, 'oca') fou un poeta i crític de l'obra de Virgili, qui al seu torn el cita. que visqué al segle i aC. Per Eli Donat sabem que no va prendre partit en les faccions romanes, però era amic del triumvir Marc Antoni, a qui va compondre un poema. Ovidi l'anomena cinna procacior ('descarat', 'llicenciós').
Alguns erudits han suggerit que Ànser és el mateix home que en altres llocs es coneix com Lycidas, i que Anser és el seu pseudònim quan escriu una obra poc seriosa, però altres suggereixen que era una manera genèrica d'anomenar un mal poeta, car anser en llatí és 'oca', en comparació a olores, el cigne. El gramàtic Servi Maure Honorat(segle iv) afirma que Ànser fou una persona específica amb aquest nom, però és l'única font que fa aquesta afirmació sense ambigüitats, diversos segles després que hagués mort.

## Notes

* ↑ Nam neque adhuc Vario videor, nec dicere Cinna Digna, sed argutos inter strepere anser olores.

## Referències

* ↑ Smith, William. A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and co., 1867, p. 181.
* ↑ Bullions, P. A Copious and Critical Latin-English Dictionary: Abridged and Re-arranged. Sheldon, 1866, p. 72.
* ↑ Thompson, Henry. History of Roman Literature: With an Introductory Dissertation on the Sources and Formation of the Latin Language (en anglès). J. J. Griffin, 1852, p. 98.
* ↑ Anser a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 181
* ↑ Peirano, Irene. The Rhetoric of the Roman Fake: Latin Pseudepigrapha in Context. Cambridge University Press, 2012, p. 110. ISBN 9781139560382.
* ↑ Servi, Comentari a Virgili, vii. 21.
# Broadview-Pompano Park

Broadview-Pompano Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.314 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broadview-Pompano Park tenia 5.314 habitants, 1.558 habitatges, i 1.240 famílies. La densitat de població era de 3.477,5 habitants per km².
Dels 1.558 habitatges en un 48,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.867 $ i la renda mediana per família de 33.413 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.335 $ mentre que les dones 24.153 $. La renda per capita de la població era de 12.252 $. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broadview-Pompano Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broadview-Pompano Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Enveloppe Soleau

Un enveloppe Soleau, del nom de son inventor, és un document legal francès per provar que una invenció havia estat desenvolupada amb anterioritat i on figura la data de dita invenció, o bé d'una idea o d'una obra. El document s'ha de dipositar a l'Institut national de la propriété industrielle (INPI). Les modalitats de funcionament del sobre estan definides pel decret del 9 de maig de 1986, aparegut al diari oficial francès del 6 de juny de 1986. Només té valor al territori francès. El seu objectiu és datar una obra o un concepte i no protegir-los.
Aquest document té dues parts: l'interessat ha d'incloure una descripció de la idea en qüestió en cada part. Després de certificar amb làser la data, l'INPI envia una còpia al dipositari. Aquest ha de guardar tancada la seua part, que no s'obrirà només que en cas de litigi. La sol·licitud es pot efectuar tant per correu com físicament a les delegacions regionals de la institució. L'enveloppe Soleau es conserva durant un període de cinc anys, durada que pot ser perllongada cinc anys més. El seu preu és de 15 euros.
A diferència d'una patent el propietari de l'enveloppe no té el dret exclusiu d'explotació de la invenció o del model. En cas que es tracta d'una invenció, el dipositari podria explotar-la demostrant que la coneixia abans que es fera la patent. La possibilitat d'explotació a títol personal està bastant restringida en la pràctica i no es pot cedir.

## Referències

* ↑ Sémaphore, Gestionnaire national. «INPI - Enveloppe SOLEAU - Les-aides.fr». [Consulta: 22 juliol 2018].
* ↑ «La solution de l'enveloppe Soleau» (en francès). INPI.fr, 22-12-2015.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'INPI sobre l'enveloppe Soleau Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine.
# 39è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 39è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre el 22 i el 29 de juny de 2017. El Jordi d'Or fou atorgat a la pel·lícula xinesa Yuang Shang de Liang Qiao, mentre que el Jordi de Plata al Millor director fou atorgat al turc Fikret Reyhan per Sari sicak.

## Jurat

* Reza Mirkarimi, director ( Iran)
* Ornella Muti, actriu ( Itàlia)
* Jörn Donner, director ( Finlàndia)
* Albert Serra i Juanola, director ( Catalunya)
* Aleksandr Adabashyan, actor ( Rússia)
* Brigitta Manthey ( Alemanya)

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules foren seleccionades per la competició:
| Pel·lícula | Director | País |
| Kupi menya | Vadim Perelman | Rússia |
| Yuan Shang | Liang Qiao | R.P. de la Xina |
| Unvervender | Fenar Ahmad | Dinamarca |
| No Bed of Roses | Mostofa Sarwar Farooki | Bangladesh, Índia |
| Botongsaram | Kim Bong-han | Corea del Sud |
| Selfie | Víctor García León | Espanya |
| Kaiken se kestää | Visa Koiso-Kanttila | Finlàndia |
| Shigatsu no nagai yume | Ryûtarô Nakagawa | Japó |
| Sinfonía para Ana | Ernesto Ardito, Virna Molina | Argentina |
| Karp otmorozhennyy | Vladimir Kott | Rússia |
| Die beste aller Welten | Adrian Goiginger | Àustria, Alemanya |
| Meshok bez dna | Rustam Khamdamov | Rússia |
| Sari sicak | Fikret Reyhan | Turquia |

## Premis

* Jordi d'Or: Yuan Shang, de Liang Qiao
* Jordi d'Or al documental: L'opéra de Jean-Stéphane Bron
* Premi Especial del Jurat: Meshok bez dna, de Rustam Khamdamov
* Jordi de Plata:
** Millor Director: Fikret Reyhan per Sari sicak
** Millor Actor: Hyeon-ju Son per Botongsaram
** Millor Actriu: Verena Altenberger per Die beste aller Welten
* Premi Especial per una contribució especial al món del cinema: Franco Nero
* Premi Stanislavsky: Michele Placido
* Premi de l'Audiència: Karp otmorozhennyy de Vladimir Kott
* Premi FIPRESCI: Shigatsu no nagai yume de Ryûtarô Nakagawa
* Premi NETPAC: Botongsaram de Kim Bong-han
* Premi Kommersant Weekend: No Bed of Roses de Mostofa Sarwar Farooki

## Referències

* ↑ Hollywood Reporter. «Moscow Film Festival: China's 'Crested Ibis' Wins Best Film Prize», 29 juny 2017. [Consulta: 26 novembre 2017].
* ↑ The closing ceremony of the 39th Moscow International Film Festival has taken place at the Rossiya theatre.

## Enllaços externs

* Festival Internacional de Cinema de Moscou: 2017 a Internet Movie Database
# Can Gros (Sant Esteve Sesrovires)

Can Gros és un edifici del municipi de Sant Esteve Sesrovires (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una construcció de planta rectangular, amb un cos annex que forma un pati a la part anterior de la construcció. La coberta és de teules a un vessant. Destaca la torre mirador, de planta quadrada, amb coberta piramidal, i detalls ornamentals de caràcter historicista dins una tendència neoromànica.
Podria ser una obra popular dels segles XVII-XVIII, reformada dins la segona meitat del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Gros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Ènnia

Ènnia (llatí: Ennia) fou la dona de Macró i amant de Calígula. Macró va assassinar Tiberi per tal d'accelerar la successió de Calígula, el qual, així i tot, no va tardar a desempallegar-se de Macró i la seva dona, els quals va fer matar perquè no li agradava veure aquells a qui devia un favor, segons que explica també Tàcit.

## Referències

* ↑ Dió Cassi li dona el nom d'Ènnia Trasil·la (llatí: Ennia Trasilla) i Suetoni el d'Ènnia Nèvia (llatí: Ennia Naevia).
* ↑ Ennia a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 17
# Kōzaburō Yoshimura

Kōzaburō Yoshimura (吉村公三郎, Yoshimura Kōzaburō, 9 de setembre de 1911 - 7 de novembre de 2000) va ser un director de cinema japonès. Va dirigir 44 pel·lícules entre els anys 1939 i 1974.

## Filmografia

(incompleta)
* Genji Monogatari (1951)
* Before the Dawn (1953)
* An Osaka Story (1957)
* (女の坂 Onna no saka) (1960)
* Jokyo (1960)
# Broadview Heights

Broadview Heights és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 15.967 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broadview Heights tenia 15.967 habitants, 6.411 habitatges, i 4.378 famílies. La densitat de població era de 472 habitants/km².
Dels 6.411 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.989 $ i la renda mediana per família de 69.343 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.045 $ mentre que les dones 33.597 $. La renda per capita de la població era de 29.440 $. Aproximadament el 2,4% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broadview Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broadview Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].