OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Włodzimierz Ledóchowski

Włodzimierz Ledóchowski (Loosdorf, Àustria, 7 d'octubre de 1866 - Roma, Itàlia, 13 de desembre de 1942) fou el vint-i-sisè General de la Companyia de Jesús.
Va néixer a Loosdorf, prop de Sankt Pölten (Baixa Àustria), fou fill del comte Antoni Halka Ledóchowski. Estudià al Theresianum a Viena i durant un temps fou patge de l'emperadriu. Estudià dret a la Universitat de Cracòvia i després començà estudis per al sacerdoci secular. Mentre assistia a la Universitat Gregoriana, decidí fer-se jesuïta i entrà a la Companyia el 1889. Cinc anys més tard fou ordenat sacerdot jesuïta. Al començament es dedicà a escriure, però aviat es feu Superior de la residència dels jesuïtes a Cracòvia i rector del col·legi. Es convertí en el sotsprovincial de Polònia el 1901 i provincial de Galítzia el 1902. Del 1906 al febrer del 1915 fou auxiliar dels jesuïtes a Alemanya.
Després de la mort de Franz Xaver Wernz, fou escllit el 26è General de la Companyia l'11 de febrer del 1915, a la segona volta. Malgrat la convulsió de la Primera Guerra Mundial, la Gran Depressió i la Segona Guerra Mundial, la Companyia va créixer durant el període de Ledóchowski. Convocà la 27a reunió general dels jesuïtes que tingué lloc a Alemanya per donar a conèixer la Societat amb el nou codi de dret canònic (publicat el 1917) i perquè les constitucions jesuïtes poguessin estar en consonància amb ell. L'anàlisi realitzada per Emma Fattorini dels arxius vaticans del període han mostrat el paper important que el pare Ledóchowski jugà en la redacció de l'encíclica contra el comunisme, Divini Redemptoris, però també els obstacles que posà perquè Pius XI no publiqués una altra encíclica destinada a condemnar l'antisemitisme.

## Referències

* 1 2 Slattery, Joseph A. «In Memoriam: Very Rev. Fr. Vladimir Ledochowski». Woodstock Letters. Jesuit Online Library, Vol. LXXII, Núm. 1, 01-03-1943 [Consulta: 11 febrer 2023].
# Protoeslaus

Els pobles protoeslaus o primers eslaus van ser un grup divers de societats tribals que van viure durant el període migratori i durant l'Alta edat mitjana (aproximadament entre els segles V i X) a l'Europa central i oriental, i van establir les bases de les nacions i estats eslaus durant la Plena edat mitjana. El primer ús escrit del nom "eslaus" data del segle vi, quan les tribus eslaves habitaven una gran part de l'Europa central i oriental. Aleshores, els grups ètnics iranians nòmades que vivien a l'estepa eurasiàtica (els escites, sàrmates, alans, etc.) havien estat absorbits per la població eslava de la regió. Durant els dos segles següents, els eslaus es van expandir al sud-oest cap als Balcans i els Alps i al nord-est cap al riu Volga. L'habitat original dels eslaus encara és una qüestió de controvèrsia, però els estudiosos creuen que va ser en algun lloc d'Europa de l'Est.
A partir del segle vii, els eslaus es van cristianitzar gradualment, tant per l'ortodòxia bizantina com el catolicisme romà. Al segle XII, eren la població bàsica d'una sèrie d'estats cristians medievals: eslaus orientals a la Rus de Kíev, eslaus del sud a l'Imperi Búlgar, el Principat de Sèrbia, el Regne de Croàcia i el Banat de Bòsnia i els eslaus occidentals, al Principat de Nitra, la Gran Moràvia, el Ducat de Bohèmia i el Regne de Polònia. El principat eslau més antic conegut de la història va ser Carantània, establert al segle VII pels eslaus alpins orientals, avantpassats dels eslovens actuals. L'assentament eslau dels Alps orientals comprenia l'actual Eslovènia, el Friül oriental i gran part de l'actual Àustria.

## Referències

* ↑ Barford, Paul M.; Barford, Paul M. The Early Slavs: Culture and Society in Early Medieval Eastern Europe (en anglès). Cornell University Press, 2001, p. viii. ISBN 978-0-8014-3977-3.
* ↑ Brzezinski, Richard; Mielczarek, Mariusz. The Sarmatians 600 BC–AD 450 (en anglès). Bloomsbury USA, 2002-08-19, p. 39. ISBN 978-1-84176-485-6.
* ↑ Adams, Douglas Q. Encyclopedia of Indo-European Culture (en anglès). Taylor & Francis, 1997, p. 523. ISBN 978-1-884964-98-5.
* ↑ Women in Russia. Ed. by Dorothy Atkinson, Alexander Dallin A.o (en anglès). Stanford University Press, 1977, p. 3.
* ↑ Geary, Patrick J. The myth of nations : the Medieval origins of Europe. Princeton, N.J. : Princeton University Press, 2002, p. 144. ISBN 978-0-691-09054-2.
* ↑ «Slav | History & Facts» (en anglès). britannica.com. [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ Białous, Mirosław «Religion of the Proto-Slavs» (en anglès). Elpis, 18, 01-12-2016. DOI: 10.15290/elpis.2016.18.20. ISSN: 1508-7719.
* ↑ Vlasto, A. P.; Vlasto. The Entry of the Slavs Into Christendom: An Introduction to the Medieval History of the Slavs (en anglès). CUP Archive, 1970-10-02. ISBN 978-0-521-07459-9.
* ↑ Štih, Peter. The Middle Ages between the Eastern Alps and the Northern Adriatic: Select Papers on Slovene Historiography and Medieval History (en anglès). BRILL, 2010-08-13. ISBN 978-90-04-18770-2.
# Guerra del Iemen

«Guerra del Iemen» té aquests significats:
* Guerra saudita-iemenita (1934)
* Guerra Iemenita del 1979
* Guerra Civil del Iemen del Sud (1986)
* Guerra Civil Iemenita (1994)
* Insurgència al sud del Iemen (2009-2015)
* Guerra Civil Iemenita (2015)
# Micropterix islamella

Micropterix islamella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Amsel, l'any 1935.
És una espècie endèmica de Palestina.

## Referències

* ↑ Micropterix islamella at The Global Lepidoptera Names Index.
# Merriam Woods

Merriam Woods és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.142 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Merriam Woods tenia 1.142 habitants, 468 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 312,7 habitants per km².
Dels 468 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.132 $ i la renda mediana per família de 26.359 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.554 $ mentre que les dones 19.107 $. La renda per capita de la població era de 13.528 $. Entorn del 17,5% de les famílies i el 22,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Merriam Woods». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Merriam Woods». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Rasa de la Creu de les Llaceres

La Rasa de la Creu de les Llaceres és un torrent afluent per l'esquerra del Torrent de Davins, al Bages.

## Municipis per on passa

El curs de la Rasa de la Creu de les Llaceres transcorre íntegrament pel terme municipal de Cardona.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de la Creu de les Llaceres està constituïda per 32 cursos fluvials que sumen una longitud total de 33.864 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la seva xarxa hidrogràfica transcorre íntegrament pel terme municipal de Cardona.

### Afluents destacables

* Torrent de la Llordella
* Torrent de Guals
* Rasa del Migsenyor
* Torrent de Lurdes
* Torrent de Cal Manel Barraca

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Wren (cràter)

Wren és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 204 km de diàmetre. Porta el nom de l'arquitecte anglès Christopher Wren (1632-1723), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Wren». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 12 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Vivaldi (cràter)

Vivaldi és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 213 km de diàmetre. Porta el nom del compositor italià Antonio Vivaldi (1678-1741), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
Té un anell interior prominent i gairebé continu de diàmetre d'aproximadament la meitat de l'anell exterior. A diferència d'algunes de les estructures multianul·lars lunars, no hi ha vestigis d'anells addicionals que siguin evidents al voltant d'aquest cràter. Es classifica com l'edat c3.

## Notes

* ↑ c3: La vora del cràter està modificat, format per una carena contínua però lleugerament arrodonida i suau. Generalment, el mantell d'ejeccions és menys extens que els dels cràters més joves de mida similar. Normalment els raigs es superposen al cràter; les planes llises i els materials de les planes intermèdies cobreixen el sòl de molts cràters.

## Referències

* ↑ «Vivaldi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 17 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# RFG

RFG té els següents significats:
* RFG Taube (de l'acrònim en alemany del fabricant Reise- und industrieFlug GmbH), avió monoplà utilitzat a la Primera Guerra Mundial per Alemanya
* Revue française de gestion, revista científica especialitzada en gestió publicada a França
* Revue française de go, revista especialitzada en el joc del go publicada a França
# Gerardo Miranda Concepción

Gerardo Miranda Concepción (nascut el 16 de novembre de 1956), conegut més simplement com a Gerardo, és un futbolista espanyol ja retirat, que jugava com a lateral dret.

## Carrera esportiva

Gerardo va néixer a Nouakchott, Àfrica Occidental Francesa. Durant la seva carrera va jugar per la UD Las Palmas i el FC Barcelona, i es retirà el 1990 al seu primer club, a la segona divisió. La seva millor temporada fou la 1984–85, quan va jugar en 28 partits i marcà 3 gols en un Barça que va guanyar la lliga.
Gerardo va jugar també 9 partits amb la selecció espanyola, tot i que mai no va ser convocat per un torneig important.

## Palmarès
### Barcelona

* Recopa d'Europa: 1981–82
* La Liga: 1984–85
* Copa del Rei: 1982–83, 1987–88; Finalista: 1983–84, 1985–86
* Supercopa d'Europa: 1983; Finalista: 1985
* Copa de la Lliga: 1982–83, 1985–86
* Copa d'Europa: Finalista 1985–86
* Supercopa d'Europa: Finalista 1982

## Referències

* ↑ Jonathan Stevenson and Chris Bevan. «When Bryan Robson tamed Barca». BBC Sport, 22-04-2008. [Consulta: 24 abril 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol
* Gerardo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Micropterix lagodechiella

Micropterix lagodechiella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Zagulajev, l'any 1987.

## Referències

* ↑ Micropterix lagodechiella Museu d'Història Natural (The Global Lepidoptera Index).
# Rasa de la Caseta

La Rasa de la Caseta és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de Madrona en el tram en què rep el nom de Barranc de Pinell, que neix al vessant sud del Serrat de Sant Miquel, entre les masies de la Caseta de la Vila (al nord-oest) i del Folc (al sud). De direcció predominant cap a les 10 del rellotge, desguassa al seu col·lector a uns 300 m. al sud-est de la masia de Finestres després d'haver fet tot el seu curs pel terme municipal de Pinell de Solsonès

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinell de Solsonès, està constituïda per nou cursos fluvials la longitud total dels quals suma 6.954 m.

### Afluents destacables

* El Barranc de Vilardaga

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de XRCC, són 41° 57′ 32.17″ N, 1° 23′ 46.83″ E﻿ / ﻿41.9589361°N,1.3963417°E﻿ / 41.9589361; 1.3963417
# Wrenshall

Wrenshall és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 308 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wrenshall tenia 308 habitants, 111 habitatges, i 88 famílies. La densitat de població era de 78,8 habitants per km².
Dels 111 habitatges en un 44,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 20,7% no eren unitats familiars. En el 14,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.643 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.438 $ mentre que les dones 19.643 $. La renda per capita de la població era de 21.510 $. Cap de les famílies i el 2,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wrenshall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wrenshall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Carena de muntanya

Una carena de muntanya o aresta en geomorfologia és, en general, la línia divisòria entre dos vessants en una serralada. Els vessants de la carena s'estenen pendent avall a partir de la part superior més estreta formada pels punts més alts de la línia.

## Tipus

Hi ha diversos tipus de carenes:
* Xarxa de drenatge: En els terrenys típics d'altiplà disseccionat, les valls de drenatge d'aigua creen carenes. Aquestes són les carenes de drenatge més comunes i normalment, però no sempre, estan formades per roques lleugerament més resistents a l'erosió. Sovint hi apareixen perquè hi hi havia més diàclasi allà on les valls es van formar. Aquest tipus de carenes té generalment una orientació una mica aleatòria, canviant de direcció freqüentment, sovint amb intervals de protuberàncies en la part superior de la carena.
* Carena estratigràfica: En llocs com a la zona Ridge-and-Valley de les Apalatxes, carenes llargues i rectes es formen a partir de les vores no-erosionades restants dels estrats més resistents dels pendents que van ser plegats lateralment. Carenes similars s'han format en llocs com els Black Hills, on formen cercles concèntrics al voltant del nucli igni. De vegades aquestes carenes són anomenades "hogback".
* Dorsal oceànica: En zones d'extensió tectònica arreu del món, com a la dorsal mesoatlàntica, l'activitat volcànica a la frontera entre noves plaques forma carenes volcàniques a la zona d'extensió. L'assentament isostàtic i l'erosió redueixen gradualment les elevacions que s'allunyen de la zona.
* Carena de cràter de meteoritː Gran col·lisions de meteorits típicament formen grans cràters d'impacte bordejats per carenes circulars.
* Carena de cràter volcànic: Grans volcans sovint deixen darrere un cràter central/caldera bordejat per carenes circulars.
* Carena de falla: Les falles sovint formen cingles. De vegades, les parts superiors d'aquests escarpaments no creen altiplans sinó que es pleguen de tal manera que les vores formen carenes.
* Carena de duna: En àrees de gran activitat de dunes, certs tipus de dunes formen carenes de sorra.
* Morrenes i eskers: L'activitat glacial pot deixar carenes en forma de morrenes i eskers. Una aresta és una carena prima de roca formada per erosió glacial.
* Carena subglacial volcànica: Molts volcans subglacials creen formacions de carenes quan la lava esclata a través d'una glacera gruixuda o d'un Indlandsis.
* Carenes d'obturador: Una carena d'obturador és una cresta que s'ha mogut al llarg d'una línia de falla, bloquejant o desviant el drenatge. Típicament, un obturador crea una vall corresponent a l'alineació de la falla que la produeix.

## Vegeu també

* Divisòria d'aigües
* Aixecament tectònic
* Serralada

## Referències

* ↑ «Carena de muntanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Norsk Geologisk Tidsskrift, Volume 69 Universitetsforlaget, 1989 page 40 https://books.google.cat/books?id=dXK7AAAAIAAJ
* Physical Geography: Introduction To Earth page 164 https://books.google.cat/books?id=dC7qhGQpBYkC
# Puigventós (Olesa de Montserrat)

El Puigventós és una muntanya que pertany als municipis d'Olesa de Montserrat (Baix Llobregat) i Vacarisses (Vallès Occidental). El seu cim és a 606 metres.
És un territori d'un alt valor patrimonial que presenta gran diversitat d'ambients naturals. Cal esmentar la presència de fins a 12 espècies diferents d'orquídies. Igualment destacable és la presència del narcís blanc (Narcissus dubius), planta endèmica de la part oriental de la península Ibèrica i la França meridional. La muntanya de Puigventós és habitada regularment per aus com el corb (Corvus corax), el duc (Bubo bubo) i altres rapinyaires entre els quals cal destacar l'àguila cuabarrada (Aquila fasciata), un dels nostres rapinyaires més amenaçats.
L'any 2000 la Fundació Territori i Paisatge (Caixa Catalunya) va adquirir aquesta muntanya i els seus vessants creant un espai de protecció de 192,68 hectàrees, que juntament amb l'entorn de Sant Salvador de les Espases (Olesa de Montserrat - Esparreguera) i les Roques Blanques (El Bruc) va ser inclòs al Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) amb el nom de "Roques Blanques, Sant Salvador de les Espases (Montserrat)".
Actualment és un espai inclòs en l'Espai d'Interès Natural de Montserrat.
Hi ha la Font de la Pastora, que data del 1628 segons els documents històrics trobats a l'Arxiu Històric Municipal d'Olesa de Montserrat.

## Referències

* ↑ http://www.gencat.cat/diari/4286s.htm#1_22500
* ↑ SOLER GIRONÈS, Joan. Guia Excursionsita d'Olesa de Montserrat i entorns. Comunitat Minera Olesana SCCL: Olesa de Montserrat, 2012

## Vegeu també

* Creu de Saba
* Puig Cendrós
* Sant Salvador de les Espases
* Sant Pere Sacama
* Icnita de Puigventós

## Enllaços externs

* Puigventós. Espai d'Interès Natural de Montserrat
* Puigventós. Espai de propietat (Caixa Catalunya) Arxivat 2009-12-11 a Wayback Machine.
* Generalitat de Catalunya. Plans especials de protecció del medi natural i del paisatge. Arxivat 2010-07-23 a Wayback Machine.
# Gerardo Naranjo

Gerardo Naranjo (Ciutat de Mèxic, 6 d'abril de 1971) és un guionista, productor i director de cinema mexicà.
Va començar la seva carrera escrivint crítica de cinema. El 1997 es va inscriure en el Màster de Direcció a l'American Film Institute de Los Angeles, on es va graduar amb el curtmetratge The Last Attack of the Beast (2002), que va guanyar el DGA Student Awards. El 2004 va dirigir el primer llargmetratge, Malachance, de la que també va escriure el guió i fins i tot hi va actuar. El següent llargmetratge, Drama/Mex (2006), que fou estrenada al Festival Internacional de Cinema de Canes. i va rebre una nominació als Premis Ariel i participà al Festival de Cinema de Tessalònica. El 2008 va estrenar Voy a explotar que va obtenir el premi FIPRESCI de la crítica en el Festival de Tessalònica i tres premis en el Festival de Guadalajara. I el seu tercer llargmetratge, Miss Bala (2011), fou nominada al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana i fou estrenada a la secció Un Certain Regard al 64è Festival Internacional de Cinema de Canes.
Durant un temps es va dedicar a dirigir episodis de sèries de televisió com Soy tu fan (tres episodis, 2010), l'episodi pilot de The Bridge (2013), tres episodis de Narcos (2016) i un de Fear the Walking Dead (2016). El 2020 va tornar a la direcció estrenant Kokoloko.

## Filmografia

* Perro negro (curtmetratge, 2001)
* The Last Attack of the Beast (2002)
* Malachance (2004)
* Drama/Mex (2006)
* Voy a explotar (2008)
* Miss Bala (2011)
* Interpol: The Rover (curtmetratge, 2018)
* Kokoloko (2020)
* Viena and the Fantomes (2020)

## Referències

* ↑ Gerardo Naranjo a avalon.me
* ↑ «Un día de mexicanos en Cannes». El Universal, 01-03-2006 [Consulta: 14 febrer 2015]. Arxivat 2015-02-15 a Wayback Machine.
* ↑ El director mexicano Gerardo Naranjo cuestiona la rebeldía con "Voy a explotar", La Vanguardia, 31 d'agost de 2008
* ↑ Voy a Explotar obtiene el Fipresci en Grecia, El Proceso, 24 de novembre de 2008
* ↑ «Festival de Cannes: Official Selection». Cannes. Arxivat de l'original el 15 maig 2011. [Consulta: 16 abril 2011].
* ↑ Gerardo Naranjo, El Director De 'Narcos' Que Creó El Nuevo Video De INTERPOL Arxivat 2020-07-12 a Wayback Machine. a quarterrockpress.com
* ↑ La odisea de una chica oaxaqueña, La Tempestad, 23 d'abril de 2002
# Mesas de Ibor

Mesas de Ibor és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Geografia física
### Localització

Limitada al nord pel riu Tajo, a l'est i sud pel riu Ibor i a l'oest per la serra de la Hache. Dista 8 km de Bohonal d'Ibor i altres 8 km de Valdecañas de Tajo, amb Madrid són 225 km] i amb Càceres 123 km.
Repartiment de la superfície, en hectàrees: Polígon 1.- 1157,7470; Polígon 2.- 424,1640; Polígon 3.- 1093,9960; Polígon 4.- 616,3720; Polígon 5.- 976,7910; Polígon 6.- 607,1060 i centre urbà.- 11,4510 '

### Hidrografia

Ibor (significa "aigua que flueix" en llengua cèltica) i Tajo. A més són diversos els rierols que drenen el terme municipal, dels quals els més importants són el rierol de la Mesa i el de la Hornilla que arriben al riu Tajo i el rierol de la Vall que arriba al riu Ibor.
# Xanthichthys caeruleolineatus

Xanthichthys caeruleolineatus és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 35 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes occidentals de l'oceà Índic fins a Indonèsia, les Tuamotu i les Ryukyu.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Vicepresident de Guinea Equatorial

El Vicepresident de Guinea Equatorial és el segon càrrec polític més alt assolible a Guinea Equatorial. Actualment hi ha nomenats dos vicepresidents, que són nomenats pel President de Guinea Equatorial.

## Vicepresidents
### Primer vicepresident

| Títol | Nom | Presa de possessió | Cessa en el càrrec | Notes |
| Primer Vicepresident | Ignacio Milam Tang | 21 de maig de 2012 | En el càrrec | Prèviament serví com a primer ministre |

### Segon Vicepresident

| Title | Name | Inaugurated | Left Office | Notes |
| Segon Vicepresident | Teodoro Nguema Obiang Mangue | 21 de maig de 2012 | En el càrrec | Fill del President Teodoro Obiang Nguema Mbasogo |

## Referències

* ↑ "Guinée équatoriale: nouveau Premier ministre et nouveau vice-président", AFP, 22 May 2012 (francès)

## Vegeu també

* Guinea Equatorial
** Política de Guinea Equatorial
** Llista de governadors colonials de Guinea Equatorial (Fernando Poo / Guinea Espanyola)
** President de Guinea Equatorial
** Primer Ministre de Guinea Equatorial