OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sakharnaia Golova

Sakharnaia Golova (en rus: Остров Сивучьи Камни; Ostrov Sakharnaya Golova) és una petita illa de les illes Xantar, al mar d'Okhotsk. Administrativament pertany al Krai de Khabàrovsk, al Districte Federal de l'Extrem Orient de Rússia.

## Geografia

Té una longitud d'uns 4 km i amb una amplada d'uns 2 km. La seva alçada màxima és de 266 msnm. Es troba 7,5 km a l'oest de l'illa Feklistova.

## Història

Entre 1857 i 1889 va ser freqüentada per baleners estatunidencs a la recerca de balenes de Groenlàndia. Forma part del Pac Nacional de les illes Xantar.

## Referències

* ↑ «N-53». [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Ostrov Sakharnaya Golova». Mapcarta. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ Mary Frazier, of New Bedford, June 21, 1857, Nicholson Whaling Collection (NWC); Sea Breeze, of New Bedford, Sep. 11, 1866, Old Dartmouth Historical Society (ODHS); Northern Light, of New Bedford, Sep. 19-20, 1874, ODHS; Mary and Helen II, of San Francisco, Aug. 9, 1885, Kendall Whaling Museum; E. F. Herriman, of San Francisco, August 31, September 2, September 16-17, 1889, GBWL #761.
* ↑ «Шантарские острова (национальный парк)» (en rus). [Consulta: 21 setembre 2019].
# Saint-Thonan

Saint-Thonan (en bretó Sant-Tonan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.302 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 594 | 556 | 583 | 769 | 1.083 | 1.165 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1977 | Yves Le Berre |
| 1971-1977 | Claude Labasque |
| 1977-2008 | Germain Lagadec |
| 2008- | Denis Salaun |
# Sam Kolder

Sam Kolder és un cineasta, editor i fotògraf que sobretot utilitza el seu art en temes relacionats en viatjar i països estrangers. Va ser contractat per "Beautiful Destinations" i ha guanyat fama per diferents plataformes com Instagram i Youtube on hi té més d'1.1 milions de subscriptors. L'estil cinematogràfic de Sam Kolder consisteix en una barreja de diferents efectes com el hyperlapse i transicions èpiques.
Va néixer el 3 de Febrer de 1996 a Toronto, Canada. Tot i que els seus pares aspiraven a que es convertís en un comptable Va intentar entrar a la carrera de cinema però al no ser acceptat va decidir aprendre sobre el món audiovisual pel seu compte. El seu germà Tim Kolder, que va morir en un accident de canoa, ha sigut una de les seves inspiracions més fortes a seguir la seva passió.
Un dels seus primers projectes seriosos que va cridar l'atenció de futurs clients va ser pel duo de música: Chainsmokers.

## Referències

* ↑ «personal» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2020-08-07. [Consulta: 1r febrer 2021].
# Saint-Honoré-les-Bains

Saint-Honoré-les-Bains és un municipi francès, situat a la regió de Borgonya - Franc Comtat, al departament del Nièvre.
# Saint-Hippolyte

«Saint-Hippolyte» té aquests significats:
* Saint-Hippolyte (francès) o Sant Hipòlit de la Salanca (català), municipi del Rosselló
* Saint-Hippolyte (Alt Rin), municipi al departament de l'Alt Rin (regió del Gran Est, França)
* Saint-Hippolyte (Avairon), municipi al departament d'Avairon (regió d'Occitània, França)
* Saint-Hippolyte (Cantal), municipi al departament de Cantal (regió d Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Saint-Hippolyte (Charente Marítim), municipi al departament del Charente Marítim (regió de Nova Aquitània, França)
* Saint-Hippolyte (Doubs), municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Saint-Hippolyte (Gironda), municipi al departament de la Gironda (regió de Nova Aquitània, França)
* Saint-Hippolyte (Indre i Loira), municipi al departament de l'Indre i Loira (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Saint-Hippolyte-de-Caton, municipi al departament del Gard (regió d'Occitània, França)
* Saint-Hippolyte-du-Fort, municipi al departament del Gard (Occitània)
* Saint-Hippolyte-le-Graveyron, municipi al departament de la Valclusa (regió de Provença, França)
* Saint-Hippolyte-de-Montaigu, és un municipi al departament del Gard (regió d'Occitània, França)
* Cantó de Saint-Hippolyte, cantó al districte de Montbéliard (departament del Doubs, França)
* Colonne milliaire de Saint-Hippolyte, mil·liari que servia de fita de distància de la Via Domícia romana, i que es conserva a l'església parroquial de la comuna nord-catalana de Sant Hipòlit de la Salanca (el Rosselló)
* Montaignac-Saint-Hippolyte, municipi al departament de la Corresa (regió de Nova Aquitània, França)
# Sant Agustí d'Isanta

Sant Agustí d'Isanta és una església romànica del municipi de Lladurs, a la comarca del Solsonès. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català

## Situació

L'església es troba al nord del terme municipal, sota els potents cingles de conglomerat de l'Espluga del Feixar que tanquen el Serrat de Prat d'Estaques per l'oest. Aprofita el cap d'una carena rodejada d'antics camps de conreu, ara de pastura, dominant els fondals de la Riera de Canalda des del seu marge esquerre. Una esclarissada vegetació de roures, garrics i alzineres rodeja i amaga la capella i les ruïnes del veí castell d'Isanta. Poc més enllà, al nord, es poden veure també les runes de la masia del Martí.
A llevant de l'Hostal del Cap del Pla, a la carretera LV-4241 de Solsona a Sant Llorenç de Morunys, poc abans del km. 13 (42° 5′ 26″ N, 1° 31′ 3″ E﻿ / ﻿42.09056°N,1.51750°E﻿ / 42.09056; 1.51750), surt una pista que, en forta baixada, mena a l'indret amb poc més de mitja hora. Els últims metres es fan per un sender gens perdedor.

## Descripció

És un edifici d'una sola nau, coberta amb volta de canó i absis semicircular. La porta d'arc de mig punt adovellada s'obre al mur de migdia. Els murs s'han reforçat amb tres contraforts, dos a tramuntana i un a migjorn. Té dues finestres d'una esqueixada, una al mur sud i l'altra al frontis, coronat per un campanar d'espadanya de dues obertures. El parament és de carreus treballats a cop de maceta i en fileres.

## Referències

* ↑ Romànic Obert. «Sant Agustí d'Isanta». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 4 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Sant Agustí d'Isanta, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Sandy (Oregon)

Sandy és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2006 tenia 7.070 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandy tenia 5385 habitants, 1956 habitatges, i 1431 famílies. La densitat de població era de 790,6 habitants per km².
Dels 1956 habitatges en un 42,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.115$ i la renda mediana per família de 52.543$. Els homes tenien una renda mediana de 41.141$ mentre que les dones 25.604$. La renda per capita de la població era de 20.138$. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Sant Marc (Pobellà)

Sant Marc és una ermita dels pobles de Mont-ros i Pobellà, en el terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Mont-ros. Està davant i al sud de Mont-ros, a l'altra banda de la vall del torrent de la Solana, i al nord-oest de Pobellà.

## Descripció

És una capella moderna, abandonada. Està en molt mal estat, tot i que l'edifici sembla conservar-se prou bé. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Ermita de planta rectangular amb porta a ponent i espitllera els murs laterals. Façana de migjorn modificada amb una gran obertura. Sembla un magatzem vista des de l'exterior. La coberta és a dues vessants.

## Història

Està situada a migdia de Montros, a l'altra banda del barranc, refeta modernament

## Referències

* 1 2 «Sant Marc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Sandgate

Sandgate és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 353 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandgate tenia 353 habitants, 149 habitatges, i 98 famílies. La densitat de població era de 3,2 habitants per km².
Dels 149 habitatges en un 23,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 3,7% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 34,3% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 121,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 46.944 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.042 $ mentre que les dones 24.191 $. La renda per capita de la població era de 22.096 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandgate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandgate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sant Marc de Batlliu (nucli de població)

* Aquest article tracta sobre el nucli d'Artesa de Segre. Si cerqueu l'església homònima, vegeu «Sant Marc de Batlliu».
Sant Marc de Batlliu és una entitat de població disseminada situada al nord-est del terme municipal d'Artesa de Segre, a la comarca de la Noguera, pròxim al nucli de Montmagastre. Segons l'Idescat, el 2019 tenia 10 habitants. Del nucli, format per diferents masies, hi destaca l'església romànica homònima.

## Referències

* ↑ «Artesa de Segre». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. ICGC. Arxivat de l'original el 3 de gener 2020. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Sant Marc de Batlliu (nucli de població)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «250349 Artesa de Segre». Idescat. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Sant Marc de Batlliu». artesadesegre.net. [Consulta: 26 juliol 2020].
# Sant Marc de Finestres

Sant Marc de Finestres és una petita ermita que es troba al nucli despoblat de Finestres, municipi de Viacamp i Lliterà, a la Ribagorça.

## Referències

* ↑ Finestres a Enciclopèdia.cat
# Sant Pere de Boí

L'església de Sant Pere de Boí era una capella romànica del poble Boí, pertanyent al terme municipal de la Vall de Boí, i dins de l'antic terme de Barruera. No pertany al grup d'esglésies romàniques de la Vall de Boí declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO pel fet que es tracta tan sols d'unes ruïnes.
Està situada al nord del nucli del poble de Boí, en el lloc encara anomenat Sant Pere, a uns 300 metres de distància. S'hi va per un camí rural que marxa de l'extrem nord del poble cap al nord-nord-est, i s'enfila fins al lloc on hi ha un pedró modern.
Actualment només se'n pot veure un angle de la construcció, amb unes quantes filades regulars de carreus petits i mitjans, ben escairats. Es devia tractar d'una església d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant, coberta amb embigat de fusta. Devia ser del segle xii.
El Museu Nacional d'Art de Catalunya conserva un frontal d'altar dedicat a sant Pere, procedent d'aquesta església.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert [et al.]. "Sant Pere de Boí", a Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Pere de Carreu dels Prats

L'església de Sant Pere de Carreu dels Prats, també anomenada Sant Pere de Carreu o de la Molina de Carreu, fou una església del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, situada a la vall de Carreu. Era sufragània de Sant Joan de Montanissell.
Les ruïnes són a l'antic poble de Carreu, tot i que es fa difícil actualment de reconèixer que es tracta d'una església.

## Etimologia

Es tracta de l'església advocada a sant Pere de l'antic poble de Carreu.

## Enllaços externs

* Sant Pere de Carreu dels Prats en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Salamandra vermella

La salamandra vermella (Pseudotriton ruber) és una espècie d'amfibi urodel de la família Plethodontidae. És endèmica dels Estats Units. Es distribueix en el costat atlàntica del país, encara que aquesta absent en gran part de la costa.
Els seus hàbitats naturals són els boscos, muntanyes de matolls, rius i deus d'aigua dolça. Es troben sempre prop de l'aigua, en la fullaraca o sota roques. Pon els seus ous enganxats a roques en l'aigua.

## Referències

* ↑ Folt, Brian; Garrison, Nicole; Guyer, Craig; Rodriguez, Juanita; Bond, Jason E. «Phylogeography and evolution of the Red Salamander (Pseudotriton ruber)». Molecular Phylogenetics and Evolution, 98, 01-05-2016, pàg. 97–110. DOI: 10.1016/j.ympev.2016.01.016. ISSN: 1055-7903.
* ↑ Bishop, Sherman C. Handbook of Salamanders: The Salamanders of the United States, of Canada, and of Lower California (en anglès). Cornell University Press, 2018-07-05. ISBN 978-1-5017-2101-4.
* ↑ «Pseudotriton ruber. Red Salamander». NatureServe Explorer 2.0. [Consulta: 11 agost 2024].
# Sara van de Geer

Sara Anna van de Geer (7 de maig de 1958, Leiden) és una estadista i matemàtica neerlandesa que treballa com a professora al Departament de Matemàtiques de l'escola tècnica superior Eidgenössische Technische Hochschule (ETH Zuric) a Zuric. Entre 2015 i 2017, va ser presidenta de la Societat Bernoulli d'Estadística Matemàtica i Probabilitats.
Van de Geer és filla del psicòleg John P. van de Geer i de ?. L'any 1982, va obtenir un màster; i, l'any 1987, un doctorat en matemàtica, per la Universitat de Leiden. La seva dissertació de doctorat, titulada Regression Analysis and Empirical Processes, va ser supervisada, en conjunt, per Willem Rutger van Zwet i Richard D. Gill.
Entre 1987 a 1988, va ensenyar a la Universitat de Bristol; de 1989 a 1990, a la Universitat de Utrecht; de 1990 a 1997 a la Universitat de Leiden, i també de 1999 a 2005. De 1997 a 1999, a la Universitat Paul Sabatier de Tolosa de Llenguadoc, França, abans de mudar-se a l'Escola Politècnica Zuric l'any 2005.

## Honors i premis

* 2010: oradora convidada al Congrés Internacional de Matemàtics.

### Membre de

* l'Acadèmia Alemanya de Ciències Leopoldina
* International Statistical Institute,
* Reial Acadèmia d'Arts i Ciències dels Països Baixos,
* Institut d'Estadística Matemàtica.

## Referències

* ↑ «S.A. van de Geer at "Leiden Faculty since 1575"» (en anglès). [Consulta: 17 març 2016].
* 1 2 3 4 «Curriculum vitae: Sara van de Geer» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ «Who is Who in the Bernoulli Society». [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ «Mathematics Genealogy Project» (en anglès). Math Genealogy id 68860.
* ↑ «ICM Plenary and Invited Speakers since 1897» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ «List of Members: Prof. Dr. Sara Anna van de Geer» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ «Geer, Prof. dr. S. A. van de» (en neerlandès). Correspondenten. [Consulta: 2 octubre 2017].
# San Pedro de Tejada

San Pedro de Tejada és una església construïda al segon terç del segle xii en estil romànic, situada a la localitat de Puente-Aremas, a la província de Burgos. És l'única part que resta del monestir que s'hi havia fundat l'any 850. Té una sola nau, una àbsida semicircular i una torre que s'alça sobre la cúpula del creuer. Als costat de la portalada principal i de les nombroses finestres hi ha molts grups escultòrics entre els quals destaquen els que representen l'Ascensió i el Sant Sopar. També hi ha un repertori iconogràfic molt variat als permòdols que sostenen la cornisa de l'àbsida i les façanes; hi destaquen els temes lúdics i eròtics.
Al Museu Marès de Barcelona es conserva un Calvari provinent d'aquesta església.

## Referències

* ↑ «Calvari (sala 7)». Web. Museu Marès. [Consulta: 7 agost 2013].
# Scott Township (Comtat d'Allegheny)

Scott Township és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units d'Amèrica al Comtat d'Allegheny (Pennsilvània). Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 17.288 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scott Township tenia 17.288 habitants, 7.835 habitatges, i 4.583 famílies. La densitat de població era de 1.681,3 habitants/km².
Dels 7.835 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.434 $ i la renda mediana per família de 54.716 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.095 $ mentre que les dones 31.499 $. La renda per capita de la població era de 24.439 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scott Township». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scott Township». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Serra da Chela

La Serra da Chela és una serralada al centre-sud d'Angola. Les muntanyes, que arriben a 2.306 metres sobre les planes costaneres, es troben entre les més altes del país. Forma part del Gran Escarp d'Àfrica del Sud separant l'altiplà de Huíla de l'interior del costaner desert del Namib. A l'oest hi ha alguns inselbergs, restes de l'altiplà d'una època en què era més extensa. Intransitable en molts llocs, l'escarp és accessible per la carretera que va a l'est de Capangombe a Humpata a l'altiplà.
La serralada es va formar fa aproximadament 200 milions d'anys, quan el es va trencar el supercontinent Pangea. El que ara és Serra da Chela estava a la vora d'una de les plaques tectòniques en les que l'Àfrica connectava a Amèrica del Sud, i es va aixecar lentament cap amunt amb l'oceà Atlàntic, format entre les plaques de separació.

## Referències

* ↑ «ANGOLA general data of the country». Populstat. Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 19 desembre 2010].
* ↑ Alvin W. Urquhart. Patterns of settlement and subsistence in southwestern Angola. National Academies, 1963, p. 2ff.
* ↑ Earl of Mayo «A Journey from Mossamedes to the River Cunene, W.W. Africa». Proceedings of the Royal Record of Geography - Vol. V, 11-06-1883 [Consulta: 19 desembre 2010].
* 1 2 Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 98. ISBN 0-89577-087-3.
# Serra d'en Mena

La Serra d'en Mena o serra de Sistrells és un seguit de turons en el límit de Badalona amb Santa Coloma de Gramenet. Els turons d'aquesta serra són, de llevant a ponent:
* Turó d'en Carig (74 m), l'únic no urbanitzat i el de més renom
* Puigfred (81 m), el més alt de tots, que dona nom al barri de Puigfred, situat a la falda nord del turó
* Turó de Llefià (79 m), a la cruïlla dels carrers d'Urà i de la Democràcia
* Turó de la Plaça de la Pipa (64 m)
* Turó del Sanatori (64 m), extrem de la serra i mirador natural al Pla de Barcelona
La serra està pràcticament coberta d'edificacions. A Badalona s'hi enfilen els barris de Sant Antoni i Sant Joan de Llefià, la Pau i la Salut i a Santa Coloma de Gramenet els barris de Santa Rosa, Raval, El Fondo i Safaretjos. En conjunt aquests barris estan habitats per uns 88.000 veïns.

## Referències

* ↑ «Les muntanyes de Badalona tenen nom propi». Revista de Badalona, 16-04-2021 [Consulta: 27 abril 2021].

## Enllaços externs

* Barcelonès Nord - Serra d'en Mena Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Projecte de millora "Serra d'en Mena" Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Plànol de barris de Badalona Arxivat 2007-05-02 a Wayback Machine.
# Schweighouse-Thann

Schweighouse-Thann (en alsacià Schwaighüse-Thànn) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2008 tenia 680 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 457 | 509 | 601 | 601 | 658 | 693 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Imhoff | |
# Serra de la Rovireta

La Serra de la Rovireta és una serra del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. És la continuïtat cap al sud-oest del Serrat de la Codina, que és el seu extrem nord-est. Pel costat sud-oest, s'allargassa fins damunt de les masies de Can Torrents i del Cerdà, a llevant del poble de Sant Quirze Safaja.

## Vegeu també

* Roques Codines

## Referències

* ↑ La Serra de la Rovireta a l'Institut Cartogràfic de Catalunya