OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Instituto Atlético Central Córdoba

* No s'ha de confondre amb Central Córdoba.
El Instituto Atlético Central Córdoba és un club esportiu, destacat en futbol, argentí de la ciutat de Córdoba.

## Història

El 8 d'agost de 1918, empleats del Ferrocarril Central Córdoba decidiren crear un institut per a fomentar l'esport entre els seus membres. L'entitat s'anomenà Insituto Ferrocarril Central Córdoba. La samarreta fou escollida vermella i blanca amb pantaló blanc en record del vell Alumni. En un principi estava reservada als membres del ferrocarril, però el normal creixement de l'entitat l'obrí a la resta de ciutadans, el que provocà el petit canvi en el nom per esdevenir Instituto Atlético Central Córdoba.

## Palmarès

* 2 Lliga argentina de segona divisió: 1998/99, 2003/04
* 8 Campionat de Córdoba de futbol: 1925, 1926, 1927, 1928, 1961, 1966, 1972, 1990
* 4 Lliga de Córdoba de segona divisió: 1919, 1920, 1941, 1946
* 6 Torneig Neder-Nicola: 1961, 1963, 1972, 1987, 1988, 1999

## Seccions esportives

* Futbol
* Basquetbol
* Voleibol
* Natació
* Natació sincronitzada
* Gimnàstica artística
* Gimnàstica rítmica
* Tennis
* Pilota a paleta
* Escacs

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2012-01-17 a Wayback Machine.
# Ignaci

Ignaci és el nom dels següents personatges:
Variant de nom, vegeu:
* Ignasi
** Ignasi d'Antioquia
** Sant Ignasi de Loiola
** Ignasi d'Antioquia, un dels pares eclesiàstics al segle I
** Ignasi de Constantinoble, arquebisbe de Nicea
** Ignasi I de Constantinoble Patriarca de Constantinoble 847- 25 de desembre del 858 i 867-23 d'octubre del 877)
** Ignasi Iconòmac, escriptor romà d'Orient
** Ignasi de Selíbria, escriptor romà d'Orient, metropolità de Selíbria
** Ignasi de Xantopuli, monjo del monestir de Xanthopuli
* Egnasi
** Egnaci o Ignaci (Egnatius), líder dels samnites a la tercera guerra samnita
** Mari Egnaci o Mari Ignaci, líders dels aliats italians a la guerra social
** Egnaci o Ignaci, militar romà
# Isaac Todhunter

Isaac Todhunter (1820-1884) va ser un matemàtic anglès.

## Vida i Obra

Fill d'un ministre de l'Església congregacional, el seu pare va morir quan tenia sis anys. La seva mare es va traslladar a Hastings on va obrir una escola de noies. Va estudiar en una escola dirigida per Mr. Austin qui el va contractar com a professor ajudant. Va compaginar les seves obligacions docents amb els estudis de matemàtiques al University College de Londres on es va graduar el 1842 i doctorar el 1844 amb honors. Entre els seus professors van estar James Joseph Sylvester i Augustus De Morgan.
El 1848 es va graduar som senior wrangler al St. John's College de la universitat de Cambridge. Durant els següents quinze anys va ser fellow i director, successivament, del St. John's. El 1864 va haver de resignar per poder casar-se amb la filla d'un almirall.
El 1865 va ser un dels primers membres de la London Mathematical Society, fundada el mateix any.
A partir de 1880, una malaltia el va anar afeblint fins a la paràlisi. Va morir el 1884.
Todhunter és recordat pels seus llibres de text de matemàtiques i de història de les matemàtiques. En estreta aliança amb l'editor MacMillan va publicar volums que van arribar a vendre prop de 700.000 exemplars com la seva Algebra for Beginners o més de 500.000 com el seu Euclid.

## Referències

* ↑ Macfarlane, pàgina 134.
* ↑ Barrow-Green, pàgina 180.
* ↑ Macfarlane, pàgina 136.
* ↑ Macfarlane, pàgina 137.
* ↑ Macfarlane, pàgina 146.
* ↑ Barrow-Green, pàgina 177.
* ↑ Nickerson, pàgina 135.

## Bibliografia

* Barrow-Green, June. «The advantage of proceeding from an author of some scientific reputation: Isaac Todhunter and his Mathematics textbooks». A: Jonathan Smith, Christopher Stray (eds.). Teaching and Learning in Nineteenth-century Cambridge (en (anglès)). Boydell Press, 2001, p. 177-193. ISBN 0-85115-783-1.
* Johnson, W «Isaac Todhunter (1820–1884): Textbook writer, scholar, coach and historian of science» (en (anglès)). International Journal of Mechanical Sciences, Vol. 38, Num. 11, 1996, pàg. 1231-1270. DOI: 10.1016/0020-7403(95)00099-2. ISSN: 0020-7403.
* Macfarlane, Alexander. Lectures on ten British mathematicians of the nineteenth century (en (anglès)). John Wiley & Sons, 1916, p. 134-146. ISBN 1-4297-0310-5.
* Nickerson, Sylvia Marie. «Mathematics for the World: Publishing Mathematics and the International Book Trade, MacMillan and Co.». A: Maria Zack, Elaine Landry (eds.). Research in History and Philosophy of Mathematics: The CSHPM 2014 Annual Meeting (en (anglès)). Birkäuser, 2015, p. 121-138. ISBN 978-3-319-22257-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Isaac Todhunter» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Baron, Margaret E. «Todhunter, Isaac». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 5 febrer 2017].
# Infermeria espacial

La infermeria espacial és l'especialitat d'infermeria que estudia com els impactes dels viatges espacials afecten els patrons de resposta humana. Igual que en la medicina espacial, l'especialitat també contribueix al coneixement sobre les cures d'infermeria dels pacients terrestres.

## Història

Des del començament de l'aviació comercial a la dècada de 1920, les infermeres han estat part de l'aviació i el vol. El 1958 el president Eisenhower va signar la Llei Nacional d'Aeronàutica i de l'Espai per formar la NASA. Part d'aquesta llei era reclutar infermeres per a treballar en estreta col·laboració amb els equips mèdics i així determinar l'aptitud dels astronautes per a l'exploració espacial. Les infermeres van ajudar a observar els efectes del vol espacial en els astronautes al seu retorn de les missions.
Les tinents Delores O'Hara i Shirley Sineath van ser les primers infermeres assignades a treballar amb els primers set astronautes del Projecte Mercury. Van treballar per desenvolupar equips d'emergència d'hospitals per als astronautes. Aquestes infermeres havien d'assegurar-se que els astronautes podrien gestionar les baixes, el pla per al control de desastres, i proporcionar els primers auxilis en cas d'una emergència.
El 1962 la NASA va anunciar el Programa d'Infermeria de l'Espai, en el qual calia que els sol·licitants tinguessin un títol previ de llicenciatura en infermeria.
El 1991 la Space Nursing Society va ser fundada per Linda Plush amb l'ajuda de la Dra. Martha Rogers. Es basava en la teoria de Rogers, la ciència dels éssers humans unitaris.

## Vegeu també

* Medicina espacial

## Referències

* ↑ «Space Nursing Society». Arxivat de l'original el 28 de març 2013. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ Perrin, MM «Space nursing. A professional challenge». Nurs Clin North Am, 20, 3, 01-09-1985, pàg. 497–503. PMID: 3851391 [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ Lay, F «Next stop--outer space». Am J Nurs, 1959, pàg. 59971-973.
* ↑ Rogers, Martha «Nursing science and the space age». Nurs Sci Q, 5, 1, 1992. DOI: 10.1177/089431849200500108. PMID: 1538852.
# Infermeria minera

La Infermeria minera és una obra del municipi d'Ogassa (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici rectangular amb murs de paredat lliure i cantonades de carreus de pedra treballada. La façana principal té tres portes amb llindes amb forma d'arc rebaixat format per una doble filada de totxos en sardinell. Al damunt de la porta central i sota el carener, s'obre un petit ull de bou.
A la façana lateral s'obren finestres bífores en arcs de mig punt, fets amb obra vista de totxos, i un arc de descàrrega superior del mateix material. En el pis de sobre corresponent a les finestres inferiors, s'obren uns ulls de bou. La coberta és a dues aigües amb encavallades de fusta, deuria estar coberta amb teula plana com la resta d'edificis. Avui, la coberta és desapareguda, i això ha estat la causa que l'edifici estigui tant malmès.

## Referències

* 1 2 3 «Infermeria minera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Iumagúzino

Iumagúzino (en rus: Юмагузино) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 155 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Iniistius bimaculatus

Iniistius bimaculatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig, el Golf Pèrsic, Índia i l'est de Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Gomon, M.F. i J.E. Randall, 1984. Labridae. In W. Fischer and G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean fishing area 51. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Iniesta (Conca)

Iniesta és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa, que està situat a la zona sud-oest de la província, a 105 km de la ciutat de Conca. Limita al nord amb Castillejo de Iniesta i Graja de Iniesta, a l'est amb Villalpardo, Villarta i El Herrumblar, al sud amb Villamalea i Ledaña i a l'oest amb Villanueva de la Jara i El Peral, tots ells municipis de la província de Conca, a excepció de Villamalea, pertanyent a la província d'Albacete.
En el cens de 2005, Iniesta tenia 4412 habitants en una superfície de 232,30 km², una de les més grans extensions de terreny de tota la província. Dins els seus termes s'inclouen les pedanies d’Alcahozo i de Casas de Juan Fernández i els paratges de Consolación i de Vadocañas. Pertany al partit judicial de Motilla del Palancar. El terme municipal d'Iniesta és bàsicament una planícia, com correspon a l'orografia manxega, tot i que hi ha certes elevacions del terreny que li confereixen personalitat pròpia.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Ajuntament d'Iniesta
* Web amb informació sobre Iniesta
# Indianoinocellia

Indianoinocellia és un gènere dels rafidiòpters de la família Inocelliidae. Va ser descrita científicament per primera vegada per H. Aspöck i U. Aspöck el 1970.

## Taxonomia

El gènere Indianoinocellia inclou les següents espècies:
* Indianoinocellia mayana U. Aspöck et al., 1992
* Indianoinocellia pilicornis (Carpenter, 1959)

## Referències

* ↑ «Indianoinocellia» (en anglès). Catalogue of Life - 2011 Annual Checklist. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Rezente Südgrenzen der Ordnung Raphidioptera in Amerika (Insecta: Neuropteroidea).». Entomologia Generalis, 17, 1992, pàg. 169-184.
* ↑ Monserrat, Víctor J.; Papenberg, David «Los rafidiópteros de la Península Ibérica (Insecta, Neuropterida: Raphidioptera)». Graellsia, 71, 1, 30-06-2015, pàg. e024. DOI: 10.3989/graellsia.2015.v71.116. ISSN: 1989-953X.
# Indianapolis Speedway (pel·lícula)

Indianapolis Speedway és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1939 dirigida per Lloyd Bacon i escrita per Sig Herzig i Wally Kline. La pel·lícula és protagonitzada per Ann Sheridan, Pat O'Brien i John Payne. Es va estrenar per la Warner Bros. el 5 d'agost de 1939.
Aquesta pel·lícula és un remake de The Crowd Roars de 1932, protagonitzada per James Cagney. Frank McHugh repeteix el seu paper de la pel·lícula anterior.

## Argument

Dos germans pilots de carreres d'automòbils es tornen rivals al circuit quan el germà gran intenta evitar que el seu germà petit abandoni l'escola i es converteixi també en pilot. El tossut germà petit acaba de posar-se al volant del cotxe d'una altra persona quan la carrera ha començat. Durant la cursa, el millor amic del germà gran mor, provocant el començament del final per al conductor més gran.

## Repartiment

* Ann Sheridan com 'Frankie' Merrick
* Pat O'Brien com Joe Greer
* John Payne com Eddie Greer
* Gale Page com Lee Mason
* Frank McHugh com 'Spud' Connors
* Grace Stafford com Martha Connors
* Granville Bates com Mr. Greer
* John Ridgely com Ted Horn
* Regis Toomey com Dick Wilbur
* John Harron com Red
* William B. Davidson com Duncan Martin
* Edward McWade com Tom Dugan
* Irving Bacon com Fred Haskill
* Robert Middlemass com Edward Hart
* Charles Halton com alcalde

## Referències

* ↑ «Indianapolis Speedway (1939) - Overview». TCM.com, 22-03-2012. [Consulta: 4 setembre 2015].
* ↑ Nugent, Frank S. «Movie Review - Indianapolis Speedway - THE SCREEN; The Warners Present a Slow Charged Racing Melodrama in 'Indianapolis Speedway,' at the Strand». The New York Times, 15-07-1939. [Consulta: 4 setembre 2015].
* ↑ «Indianapolis Speedway (1939) - Lloyd Bacon | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related».
# Indaleci d'Urci

Indaleci és venerat com a sant patró d'Almeria (Andalusia). La tradició el fa primer bisbe de la ciutat i un dels Set barons apostòlics de la Bètica. D'existència incerta, al voltant seu hi ha diverses llegendes i tradicions.

## Llegenda

No sabem res sobre la vida d'aquest bisbe. Segons la tradició, va néixer a Casp i marxà a evangelitzar la ciutat d'Urci (avui Villaricos o, segons la tradició antiga, Pechina), prop d'Almeria, on va ser el primer bisbe. Hi hauria mort màrtir.
Segons aquesta tradició, Indaleci va ésser un dels Set barons apostòlics, missioners que havien estat ordenats a Roma i enviats pels sants Pere apòstol i Pau de Tars a evangelitzar la Bètica al segle i, repartint-se en diferents ciutats i essent martiritzats tots ells.

## Historicitat

* Article principal: Set barons apostòlics
Les fonts més antigues que citen els barons daten del segle X i podrien remuntar-se als segles VIII o IX; semblen, però, obres hagiogràfiques on, sense fonament històric, s'enaltia l'església andalusa, llavors sota el domini musulmà. En fonts anteriors, tant històriques com litúrgiques, i fins i tot a la mateixa zona, no s'esmenten mai aquests sants. Segurament es tracta d'una llegenda pietosa de l'època visigoda, elaborada amb la intenció de reforçar els vincles de l'Església local amb Roma, fent que l'evangelització hispànica fos directament obra de la predicació de deixebles de l'apòstol Pere.
La llegenda tingué molt èxit, especialment a partir de la seva difusió en els falsos cronicons dels segles xvi i xvii i, particularment, de la falsa crònica de Dextre, que oferia molts detalls sobre els sants i la seva activitat en la Bètica, tots ells obra del falsificador jesuïta Jerónimo Román de la Higuera.

## Veneració

En 1084, els emissaris de Sanç Ramires, rei d'Aragó i Pamplona, van traslladar les suposades relíquies d'Indaleci al monestir de San Juan de la Peña, prop de Jaca, tot i l'oposició dels cristians d'Almeria. Avui es veneren en una urna de l'altar major de la Catedral de Jaca.
Una part d'aquestes relíquies va ésser portada, al final del segle xx, a Almeria, instal·lant-se a l'altar de la Catedral d'Almeria i al Seminario Conciliar de San Indalecio d'Almeria.
A Almeria se celebra el 15 de maig, o el diumenge més proper a aquesta data.

## Enllaços externs

* Patron Saints. "Indaletius" Arxivat 2008-09-08 a Wayback Machine.
* Indaletius von Urci

## Referències

* ↑ Una altra llegenda els fa companys de Sant Jaume el Major durant el seu viatge a Hispània. Els altres barons van ser els sants: Hesiqui de Carcere (Cazorla o Cieza), Cecili d'Elvira, Ctesifon de Bergi (Berja), Torquat d'Acci (Guadix), Eufrasi d'Iliturgi (Andújar o Cuevas de Lituergo) i Segon d'Abula (a Almeria).
* ↑ «San Indalecio y el Monasterio de Santa María de Ballarán.». Arxivat de l'original el 2011-10-04. [Consulta: 29 març 2010].
# Irkabtum

Irkabtum va ser rei de Iamkhad a mitjans del segle xvii aC. Va succeir el seu pare Niqmi-Epuh.
El que es coneix d'ell, que és poc, se sap per les tauletes trobades a Alalakh que donen fórmules commemoratives de diversos anys del seu regnat: "Any en què Irkabtum va ser rei", "Any en què Irkabtum, el rei, va tornar de Naštarbe", segurament referida a una campanya militar d'aquest rei a la riba de l'Eufrates, contra unes forces hostils hurrites. Una tauleta indica un període de després d'una guerra: "Any en què Irkabtum, el rei, va fer la pau amb Semuba i els habiru", encara que aquesta tauleta és difícil d'interpretar.
Hi ha dubtes sobre qui va ser rei després d'Irkabtum, perquè les fonts disponibles són ambigües o fragmentàries. Provisionalment s'accepta que després d'ell van regnar Hammurabi II i Yarim-Lim III, en aquest ordre.

## Referències

* ↑ Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Siria-Palestina I: el Bronce antiguo y medio. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 483. ISBN 9788446019497.
# Intenció directa de vot

La intenció de vot és la voluntat de vot expressada en les enquestes sense cap correcció per part d'un centre d'estudis sociològic. En les enquestes d'intenció directa de vot no es tenen en compte aspectes clau de la demoscòpia, com el vot ocult o l'abstenció, cosa que fa que algunes opcions quedin infrarepresentades, o viceversa. Un exemple d'enquesta d'intenció directa de vot en són algunes del Centre d'Estudis d'Opinió (CEO).

## Referències

* ↑ «Per què els resultats del CEO són diferents dels de la resta d'enquestes?». Ara [Barcelona], 26-10-2012 [Consulta: 28 octubre 2012].
# István Cziráki

István Cziráki (Nagykanizsa, 21 de juny de 1986) és un ciclista hongarès que va ser professional del 2007 al 2011. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta de 2009.

## Palmarès

* 2009
** Campionat d'Hongria en ruta
* 2011
** Campionat d'Hongria en escalada

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Izu Ojukwu

Izu Ojukwu és un director de cinema nigerià que ha dirigit 24 pel·lícules. El 2007 va guanyar el Premi a Millor Director per la pel·lícula Sitanda en les tercers Premis de l'Acadèmia Africana de Cinema. Aquesta va rebre nou nominacions i cinc premis en aquest festival, incloent el de Millor Pel·lícula i el de Millor Pel·lícula Nigeriana.
Entre la seva cinematografia destaquen les pel·lícules: White Waters, Cindy's Note, Laviva, Sitanda, Across the Niger, Moving Train, Battle of Love, Desperadoes, Eleventh Hour i Love Boat, entre d'altres. Izu Ojukwu és conegut sobretot per a realitzar pel·lícules d'acció.

## Filmografia
### Direcció

Izu Ojukwu ha dirigit les pel·lícules:
* 2013 - '76
* 2011 - Alero's Symphony
* 2009 - Nnenda
* 2007 - White Waters
* 2007 - Laviva
* 2007 - Minority Tension (Vídeo)
* 2007 - Who Will Tell the President (Vídeo)
* 2007 - Who Will Tell the President 2 (Vídeo)
* 2006 - Shut In (Vídeo)
* 2006 - Shut In 2 (Vídeo)
* 2006 - Sitanda
* 2006 - The Broken Shield (Vídeo)
* 2006 - The Broken Shield 2 (Vídeo)
* 2005 - Gl2 (Vídeo)
* 2005 - Gl2 2 (Vídeo)
* 2004 - Across the Niger (Vídeo)
* 2004 - No One But You (Vídeo)
* 2004 - Otondo (Vídeo)
* 2003 - Shackles and the Rugged Cross (Vídeo)
* 2003 - Moving Train (Vídeo)
* 2001 - Desperadoes (Vídeo)
* 2001 - Desperadoes 2 (Vídeo)
* 2001 - Love Boat (Vídeo)
* 1993 - Iva (Vídeo)

### Actor

Izu Ojukwu va actuar en la pel·lícula Perfect Temptation (2008) en el paper de Gateman.

## Referències

* 1 2 3 «Izu Ojukwu a imdb». [Consulta: 3 abril 2014].
* 1 2 «Ojukwu a nollywoodone.com». Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ «Ojukwu a yatedo.com». [Consulta: 3 abril 2014].

## Vegeu també

* Nollywood
* Llista de directors de cinema nigerians
# Jaume Bartrolí i Mas

Jaume Bartrolí i Mas (Barcelona, 23 de gener de 1918 - Barcelona, 20 de juliol de 1989) fou un tennista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Fou campió de Catalunya de tennis. També fou quinze vegades campió d'Espanya, vuit en dobles masculins, els anys 1942, 1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949 i 1952, formant parella amb Lluís Carles, Pere Castellà, Pere Masip i Emilio Martínez. També fou finalista en categoria individual el 1942. Participà en l'equip de Copa Davis diversos cops entre 1946 i 1954, i a divuit als campionats de Wimbledon.
Fou capità de l'equip espanyol de Copa Davis entre els anys 1956-58 i 1963-75, en els quals l'equip espanyol arribà a dues finals.

## Referències

* 1 2 3 «Jaume Bartrolí i Mas». Gran Enciclopèdia Catalana, 22-02-2012. [Consulta: 17 febrer 2016].
* 1 2 «Falleció Jaime Bartrolí». Mundo Deportivo, 21-07-1989. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ «Cuadro de Honor». RFET. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Perfil a daviscup.com». daviscup.com. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Jean Van Houtte

Jean Marie Joseph, baró Van Houtte (Gant, 17 de març de 1907-Brussel·les, 23 de maig de 1991) va ser un polític belga.
Doctor en dret, Van Houtte va ensenyar a la Universitat de Gant i a la Universitat de Lieja. Va ser director de l'Institut Belga de les Finances Públiques i senador pel PSC-CVP des de 1949 fins a 1968.
Ministre de les Finances durant els governs de Jean Duvieusart i Joseph Pholien, Van Houtte va ser Primer ministre des del 15 de gener de 1952 fins al 23 d'abril de 1954. El seu govern va ser marcat per la recessió econòmica i pel debat sobre la conscripció (particularment durant el període de servei militar).

## Referències

* ↑ «Behind the Name Jean Van Houtte» (en anglès). [Consulta: 24 maig 2015].
# Ixtapa

Ixtapa o Ixtapa-Zihuatanejo és un centre turístic de Mèxic situat al municipi de Zihuatanejo de Azueta a la costa pacífica de la regió occidental de l'estat de Guerrero, a 240 km al nord-oest d'Acapulco. Ixtapa va ser desenvolupat pel govern mexicà la dècada de 1970, amb el finançament del Banc de Mèxic i el Banc Mundial i construït sobre el que era una plantació de cocos i l'estuari d'un pantà de mangle. En l'actualitat és una de les destinacions turístiques més importants de l'estat de Guerrero. El 2005, el municipi de Zihuatanejo de Azueta tenia 62.367 habitants, 6.406 dels quals eren residents d'Ixtapa.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Zihuatanejo Arxivat 2018-05-12 a Wayback Machine., en castellà