OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estadi Ciutat d'Abovian

L'Estadi Ciutat d'Abovian (en armeni Աբովյանի Քաղաքային Մարզադաշտ) és un estadi de la ciutat d'Erevan, Armènia.

## Història

Fou construït entre els anys 1965 i 1966. Fou anomenat Estadi Kotayk fins a l'any 2006. Aquest any fou adquirit per un grup d'empresaris que el remodelaren i li canviaren el nom.
Ha estat la seu dels següents clubs Kotayk Abovian (1966-2006), King Delux (2012), FC Ararat Yerevan (2012-present) i la selecció armènia de rugbi.

## Referències

* ↑ «World Stadiums:Armenia». Arxivat de l'original el 2015-09-06. [Consulta: 13 octubre 2013].
# Agüero (Cantàbria)

* Aquest article tracta sobre un municipi de Cantàbria. Si cerqueu un municipi d'Aragó, vegeu «Agüero».
Agüero és una localitat del municipi de Marina de Cudeyo (Cantàbria, Espanya).
L'any 2008 tenia 205 habitants. La localitat es troba a 60 metres d'altitud sobre el nivell del mar, i a 4 km de la capital municipal, Rubayo.
Els barris que componen la localitat són: Ontonilla, Campo Agüero, Coterón, Campo La Sierra, Solaesa, El Puente, El Molino, Montecillo, La Muela i Trisuto.

## Patrimoni

El conjunt històric d'Agüero va ser declarat bé d'interès cultural l'any 1985.
Altres edificis d'interès són:
* Església parroquial de San Juan
* Castell d'Agüero

## Referències

* ↑ INE, 2008
# Pseudocheilinus hexataenia

Pseudocheilinus hexataenia és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), les Tuamotu i les Illes Ryukyu.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1999. Revision of the Indo-Pacific labrid fishes of the genus Pseudocheilinus, with descriptions of three new species. Indo-Pacific Fishes (28):34 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Katxkarinski

Katxkarinski (en rus: Качкаринский) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 177 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Brunettia remostyla

Brunettia remostyla és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Can Robert (passeig de la Ribera, Sitges)

Can Robert és un edifici de Sitges (Garraf) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa, dos pisos i golfes amb terrat superior. En general totes les obertures d'aquesta construcció són rectangulars. A la planta baixa hi ha tres obertures, les dues laterals emmarcades en pedra. Una tribuna ocupa el primer pis, i presenta com a element remarcable la barana de ferro i les rajoles de gust modernista. Al segon pis hi ha un balcó de dues obertures, amb motllura i una barana correguda de ferro. Les finestres de les golfes són rectangulars. El conjunt es completa amb una cornisa de coronament i la barana del terrat, calada i amb decoració geomètrica

## Història

D'acord amb la documentació conservada a l'Arxiu Històric Municipal de Sitges, el 29 de juliol del 1901, Francesc Robert va sol·licitar a l'Ajuntament permís d'obres per a la modificació de la façana de l'edifici de la seva propietat situat al passeig de la Ribera, número 16. Acompanyava la sol·licitud amb plànols signats per l'arquitecte Salvador Vinyals, datats el 27 de juny de 1901. El projecte fou aprovat el 20 de juliol del mateix any.

## Referències

* 1 2 «Can Robert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# École pour l'informatique et les techniques avancées

L'École pour l'informatique et les techniques avancées (EPITA), és una Grande école d'enginyeria de França fundada en 1984. Està situada a Le Kremlin-Bicêtre, França: Campus Groupe Ionis.
L'EPITA és un establiment públic d'ensenyament superior i recerca tècnica. L'Escola lliura
* el diploma d'enginyer d'EPITA (Màster Ingénieur EPITA)
* el diploma Màster recerca
* Executive MBA
* MOOC.

## Admissió i escolaritat

L'ingrés a l'EPITA s'efectua per
* concurs Advance (estudiants francesos)
* programa europeu ERASMUS (estudiants Europe).

## Laboratoris d'investigació

* Laboratori d'Investigació i Desenvolupament
* Institut d'Innovació Informàtica
* Laboratori de seguretat i sistemes

## Referències

* ↑ Epita (francès)
* ↑ EPITA (francès)

## Enllaços externs

* École pour l'informatique et les techniques avancées - Lloc web oficial
# Estació de Bufalà

Mapa Metro Línia 1 :
Bufalà és un projecte d'estació de metro de la línia 1 del metro de Barcelona. Actualment està en estudi, i estarà equipada amb ascensors i escales mecàniques.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| El Prat Estació | Lloreda | Sant Crist | Badalona Pompeu Fabra | Badalona Estació |
| Font perllongament: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ «MAPA: De Fondo fins al mar, així serà el Metro de Badalona». El Nacional.cat, 09-10-2017.
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Informació de l'ampliació de la L1. Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine.
# Estadi Ciudad de Lanús – Néstor Díaz Pérez

L'Estadi Ciudad de Lanús-Néstor Díaz Pérez, també conegut com La Fortaleza, és un estadi de futbol de la ciutat de Lanús, a l'Argentina. El nom del club fa referència a un antic president, promotor de la construcció de l'estadi.
És la seu del Club Atlético Lanús. Té una capacitat per a 47.027 espectadors i fou inaugurat el 24 de febrer de 1929.

## Referències

* ↑ Lanús es una fortaleza, Clarín, 8 Apr 2013 by Waldemar Iglesias
* ↑ Lanús venue on Soccerway
* ↑ Estadio Ciudad de Lanús on Copa Argentina
* ↑ La Fortaleza Cumple 91 Años by Bruno Russo, 24 Feb 2020
* ↑ "Estadio Lanús" history on Viejos Estadios (blogsite)
# Aiyim Abdildina

Aiyim Abdildina—Айым Абдильдинаen kazakh— (Província d'Akmolà, 23 de desembre de 1989) és una lluitadora kazakh de lluita lliure que competí en quatre campionats mundials, i es classificà en cinquena posició el 2010. Va guanyar la medalla de bronze als Jocs Asiàtics de 2010; setena posició en 2014. Va aconseguir sis medalles en Campionats Asiàtics, de plata en 2016 i de bronze en 2009, 2011, 2012, 2014 i 2015. Va representar el seu país dues vegades a la Copa del Món, en 2011 classificant-se en la novena posició, i aconseguint l'onzè lloc en 2012.

## Referències

* ↑ «Results». foeldeak.com. [Consulta: 14 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a la pàgina confederation.kz Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine. (en kazakh)
# Pseudocheilinus ocellatus

Pseudocheilinus ocellatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest del Pacífic central.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1999. Revision of the Indo-Pacific labrid fishes of the genus Pseudocheilinus, with descriptions of three new species. Indo-Pacific Fishes (28):34 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Katy Marchant

Katy Marchant (Leeds, 15 de setembre de 1993) és una ciclista anglesa especialista en el ciclisme en pista. Ha guanyat una medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio en la prova de Velocitat.

## Palmarès

* 2015
** Campiona d'Europa sub-23 en Keirin
** Campiona del Regne Unit en Velocitat
** Campiona del Regne Unit en Keirin
** Campiona del Regne Unit en 500 metres
** Campiona del Regne Unit en Velocitat per equips (amb Jessica Varnish)
* 2016
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Cal Ferrer Pagès (Vilobí d'Onyar)

Cal Ferrer Pagès és una obra del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) que es troba a tocar del nucli de Vilobí, en una zona en procés d'urbanització. Aquest mas ha sofert múltiples intervencions al llarg del temps, però les parts més antigues daten possiblement del segle xvi. És un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de tres plantes, amb vessants a laterals però amb la teulada a diferents nivells. La façana principal té un portal adovellat i a la planta noble es conserven tres finestres amb impostes, dues d'elles amb espitllera sota l'ampit i la tercera amb arc conopial. Al pis superior hi ha una obertura de datació molt posterior, formada per cinc arcs de mig punt amb barana de gelosia de rajols. La resta d'obertures són simples i, al costat esquerre, hi ha un balcó amb barana de ferro forjat.
La façana de l'esquerra presenta tres contraforts de rajol. Al darrere es troben les antigues dependències de servei que s'organitzen al voltant d'un pati tancat que allotja un gran forn semicircular. En els sectors on no hi ha revestiment i el parament queda vist s'aprecia la utilització de la pedra volcànica provinent del volcà de la Crosa que hi ha en el mateix terme municipal de Vilobí.
La planta baixa ha estat habilitada com a restaurant. A l'entrada trobem les escales de pedra que menen al primer pis on hi ha un habitatge. Tots els forjats de la planta baixa són d'embigat de fusta. A l'exterior hi ha una pedra reciclada en jardinera que porta la inscripció «JUAN FARRE PAJES ME FECIT 1883», que correspon a alguna de les reformes fetes.

## Història

Aquest mas apareix esmentat en un capbreu de 1338, tot i que l'edifici actual data del segle xvi. Des de fa moltes generacions pertany a la mateixa família. La planta baixa del mas i els annexes des de fa deu anys funcionen com a restaurant en règim de lloguer, mentre que els pisos superiors són la segona residència de la propietària.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Ferrer Pagès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Can Robacols

Can Robacols és una obra de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de cases de rengle molt típiques dels habitatges d'obrers o pagesos assalariats. A cada casa hi viu una família diferent però formen un sol bloc. Consten de planta baixa i un pis, i totes les cases tenen sortida al passatge d'en Robacols, que els serveix d'eixida, ja que és per ús exclusiu dels veïns.

## Història

Construïdes al segle xix per allotjar els pagesos que treballaven les terres i els obrers de les fàbriques de Sant Andreu i Sant Martí, que tingueren un gran apogeu a principis de segle xx.

## Referències

* 1 2 «Can Robacols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].

## Enllaços externs

* «Can Robacols». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Óscar Aparicio Peláez

Óscar Aparicio Peláez (Madrid, 6 de maig de 1981) és un futbolista madrileny, que juga de porter.

## Trajectòria

Format al planter del Rayo Vallecano, debuta amb el primer equip la temporada 02/03, tot jugant un encontre. Eixe ha estat l'únic partit del porter en les grans categories, ja que la seua carrera ha prosseguit per equips regionals madrilenys. Deixa el Rayo B el 2003, per fitxar per l'Atlético Pinto, on ha romàs fins d'aleshores, tret d'una campanya al San Sebastián de los Reyes (04/05).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Estació de Caffiers

L'estació de Caffiers és una estació ferroviària situada al municipi francès de Caffiers (al departament del Pas de Calais).
És servida pels trens del TER Nord-Pas-de-Calais (de Boulogne-Ville a Lille-Flandres i de Calais-Ville a Amiens).
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Calais-Ville | Pihen | TER Nord-Pas-de-Calais | Le Haut-Banc | Amiens |
| Boulogne-Ville | Le Haut-Banc | TER Nord-Pas-de-Calais | Pihen | Lille-Flandres (via Calais-Ville) |
# Estronciomelana

L'estronciomelana és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la coronadita. Rep el nom pel seu contingut en estronci i pel seu color negre, μελανός en grec.

## Característiques

L'estronciomelana és un òxid de fórmula química Sr(Mn4+ 6Mn3+ 2)O$_{16}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4 i 4,5. És una espècie isostructural amb la coronadita, la criptomelana, la ferrihol·landita, l'hol·landita i la manjiroïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'estronciomelana pertany a «04.DK: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); estructures de túnel» juntament amb els següents minerals: akaganeïta, coronadita, criptomelana, hol·landita, manjiroïta, mannardita, priderita, redledgeïta, henrymeyerita, romanechita i todorokita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Prabornaz, a la localitat de Saint-Marcel, a la vall d'Aosta (Itàlia). Només ha estat descrita en altres dues localitats a tot el planeta: a la mina Le Coreux, a Salmchâteau (Província de Luxemburg, Bèlgica), i a la mina Tone, a la ciutat de Nagasaki (Kyūshū, Japó).

## Referències

* ↑ «Strontiomelane» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 26 febrer 2018].
# Al-Jaish SC Bagdad

L'Al-Jaish SC Bagdad (àrab: نادي الجيش الرياضي العراقي, Nadi Al-Jaish Al-Riyadhi Al-Iraqi, literalment 'Club Esportiu de l'Exèrcit Iraquià') és un club de futbol iraquià de la ciutat de Bagdad. Al-Jaish significa Exèrcit. El club va ser fundat l'any 1974. Aquest mateix any se li uní el Salah-Al-Deen, que fins al 1973 s'anomenà Fareeka Al-Thalatha (Tercer Batalló). Es proclamà campió de l'Iraq l'any 1984. Els seus colors són el blanc i el vermell.

## Palmarès

* Lliga iraquiana de futbol:
** 1983–84
* Copa iraquiana de futbol:
** 1979–80, 1982–83
* Lliga de la Federació Central de futbol:
** 1965–66
* Copa de la Federació Central de futbol:
** 1963, 1966

## Referències

* ↑ Informació del club, kooora.com
* ↑ Informació del club, kooora.com
* 1 2 «Iraq - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 «Iraq - List of Cup Winners». RSSSF.
# Pseudocheilinus tetrataenia

Pseudocheilinus tetrataenia és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó fins a les Hawaii i les Tuamotu.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1999. Revision of the Indo-Pacific labrid fishes of the genus Pseudocheilinus, with descriptions of three new species. Indo-Pacific Fishes (28):34 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Costa (Toralla)

La Costa és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Toralla.
Està situada a llevant de Toralla, al costat mateix de lo Castell, el cim on hi ha el Castell de Toralla. És a ponent de Comellans i al sud-oest del cim del Saviner, al nord de la Carretera de Toralla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cal Ferrer de Viladelleva

Cal Ferrer de Viladelleva és un edifici del municipi de Callús (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Cal Ferrer fou construïda en moltes fases, a la façana de ponent hi veiem la juntura de dues edificacions. A la part de migjorn trobem un portal amb reixa de ferro que dona al gran pati de la masia. El material constructiu és la pedra, els sostres són de bigues de fusta i peces de ceràmica. La coberta és de teula antiga. A uns 15 metres de la casa, a sobre el camí de Viladelleva hi ha un forn de calç molt antic.

## Història

La casa de cal Ferrer de Viladellava és documentada des del s. XI. L'any 1025 es produeix la venda de terres a la família Montcada i l'any 1033 hi ha una donació d'un alou amb l'església de Santa Maria de Lleva, entre els germans Montcada. Es tracta de la propietat més gran del terme de Callús.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Ferrer de Viladelleva». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Cantó de Saint-Clair-sur-l'Elle

El cantó de Saint-Clair-sur-l'Elle és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Saint-Lô. Té 14 municipis i el cap es Saint-Clair-sur-l'Elle.

## Municipis

* Airel
* Bérigny
* Cerisy-la-Forêt
* Couvains
* La Meauffe
* Moon-sur-Elle
* Notre-Dame-d'Elle
* Saint-André-de-l'Épine
* Saint-Clair-sur-l'Elle
* Saint-Georges-d'Elle
* Saint-Germain-d'Elle
* Saint-Jean-de-Savigny
* Saint-Pierre-de-Semilly
* Villiers-Fossard

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1947 | Edmond Lavieille | |
| 1947-1982 | Gustave Le Provost de la Moissonnière | Divers droite |
| 1982-1988 | André David | Divers droite |
| 1988-1994 | Jean Letourneur | Divers droite |
| 1994-2008 | Denis Lesage | Divers droite |
| 2008- | Jean-Claude Braud | Sense etiqueta |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.810 | 6.480 | 6.242 | 6.908 | 7.053 | 7.060 | 7.651 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Δ-Decalactona

La δ-decalactona és un compost químic, classificat com a lactona, que es troba de manera natural en fruites i productes lactis a nivell de traces. Es pot obtenir tant de fonts químiques com biològiques. Químicament, es produeix a partir de l'oxidació de Baeyer-Villiger de la delfona. A partir de la biomassa, es pot produir mitjançant la hidrogenació de 6-amil-α-pirona. La δ-decalactona té aplicacions a les indústries alimentàries, de polímers i agrícoles per formular productes importants.
L'enantiòmer S fa bona olor. L'enantiòmer R és el component principal de la pudor d'advertència del porc espí nord-americà.

## Vegeu també

* γ-Decalactona

## Referències

* ↑ Tamura, Hirotoshi; Appel, Markus; Richling, Elke; Schreier, Peter «Authenticity Assessment of γ- and δ-Decalactone from Prunus Fruits by Gas Chromatography Combustion/Pyrolysis Isotope Ratio Mass Spectrometry (GC-C/P-IRMS)». Journal of Agricultural and Food Chemistry, 53, 13, 01-06-2005, pàg. 5397–5401. DOI: 10.1021/jf0503964.
# Estrobilurina

Les estrobilurines, en anglès: Strobilurins, són un grup de compostos químics usats en agricultura com fungicides. Formen part d'un grup més gran d'inhibidors de QoI, els quals actuen inhibint la cadena respiratòria al nivell del Complex III.
Algunes estrobilurines són azoxistrobina, kresoxim-metil, picoxistrobina, fluoxastrobina, orizastrobina, dimoxistrobina, piraclostrobina i trifloxistrobina.
Les estrobilurines representen un gran desenvolupament en els fungicides basats en els fongs Van ser extrets del bolet Strobilurus tenacellus. Tenen un efecte supresor en altres fongs, en la competició pelsr nutrients; inhibeixen la transferència electrònica en els mitocondris, interrompent el metabolisme i evitant-ne el creixement.
Les estrobilurines són principalment fungicides per contacte s'absorbeixen dins la cutícula i no es transporten més enllà.

## Galeria d'estructures d'estrobilurines

* Strobilurin A
* Strobilurin B
* Strobilurin C
* Strobilurin D
* Strobilurin E
* Strobilurin F
* Strobilurin G
* Strobilurin H
* Azoxystrobin
* Trifloxystrobin
* Kresoxim methyl

## Enllaços externs

* Septoria tritici resistance to strobilurins in the UK
* Resistance to strobilurins in the southern USA Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
# Espai regular

Un espai topològic X és un espai regular o $T_{3}$ quan, donats un tancat F de la topologia i un punt x que no pertany a F, hi ha un entorn U de x i un entorn V de F que no es tallen, $U\cap V=\emptyset$.
En altres paraules, un punt i un tancat sempre poden ser separats per entorns disjunts.
La propietat de ser regular és un dels axiomes de separació.

## Bibliografia

* Munkres, James (2000). «The separation axioms». Topology (2ª ed.). Prentice Hall. pp. 195-197. ISBN 0-13-181629-2. (anglès)
# Akis Agiomamitis

Akis Agiomamitis (Limassol, 26 de gener de 1957) és un exfutbolista xipriota de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 1 cop internacional amb la selecció xipriota.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de OFI Creta.
Trajectòria com a entrenador:
* 2006: Bloemfontein Celtic
* 2008–2009: Aris Limassol
* 2009–2010: Black Aces
* 2014–2015: Aris Limassol

## Referències

* ↑ Cazal, Jean-Michel. «International Matches 1987 - Intercontinental». RSSSF, 02-02-2005.
* ↑ Mastrogiannopoulos, Alexander. «Greece 1979/80». RSSSF, 24-04-2003.
* ↑ Mastrogiannopoulos, Alexander. «Foreign Players in Greece since 1959/60». RSSSF, 24-04-2003. Arxivat de l'original el 10 desembre 2008.
* ↑ Akis Agiomamitis a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «el:Ο Αγιομαμίτης στο τιμόνι του Αρη Λεμεσού» (en greek). sport.gr, 07-04-2008. Arxivat de l'original el 3 octubre 2011.
* ↑ Christofi, Christoforos. «ΠΡΟΚΛΗΣΗ ΓΙΑ ΤΟΝ ΚΥΠΡΙΟ ΠΡΟΠΟΝΗΤΗ: Ο Αγιομαμίτης στους Black Aces!» (en greek). politis-sports.com, 11-11-2009. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2011. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «Aces look to end losing streak». absapremiership.co.za, 13-10-2010. Arxivat de l'original el 7 octubre 2011.
# Puigventós (Castellar del Riu)

Puigventós és una masia del segle xvi del municipi de Castellar del Riu, situada a 1.500 m d'altitud. Les 115 hectàrees de la finca es troben en part dins de l'Espai d'interès natural de la Serra d'Ensija-Rasos de Peguera. Actualment l'edifici es destina a allotjament de turisme rural.

## Referències

* ↑ «Turisme rural a l'alt Berguedà, Prepirineu». Masies Puigventós. [Consulta: 4 març 2016].