OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El vampiro negro (pel·lícula de 1953)

El vampiro negro és una pel·lícula en blanc i negre de l'Argentina dirigida per Román Viñoly Barreto sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb Alberto Etchebehere segons la pel·lícula M, de Fritz Lang, que es va estrenar el 14 d'octubre de 1953 i que va tenir com a protagonistes a Olga Zubarry, Roberto Escalada, Nathán Pinzón i Nelly Panizza.
En una enquesta de les 100 millors pel·lícules del cinema argentí duta a terme pel Museo del Cine Pablo Ducrós Hicken l'any 2000, la pel·lícula va aconseguir el lloc 39.

## Siinopsi

Tota una ciutat viu terroritzada per un assassí de nenes.

## Repartiment

* Olga Zubarry ... Amalia / Rita
* Roberto Escalada ... Dr. Bernar
* Nathán Pinzón ... Teodoro Ulber, 'El profesor'
* Nelly Panizza ... Cora
* Ángel Laborde
* Georges Rivière ... Presunto culpable
* Pascual Pelliciota ... Gastón
* Gloria Castilla ... Sra. Bernar
* Mariano Vidal Molina ... Lange
* Mathilde García Lange
* Enrique Fava ... El noruego
* Ricardo Argemí ... Juez
* Ariel Absalón
* Emma Bernal ... Srta. Fermina
* Lucía Besse
* Alberto Barcel ... Abogado defensor
* Nina Marqui
* Amalia Britos
* Verónica Castor
* Pepe Armil
* Pedro Garza
* Leda Zanda ... Alejandra
* Gogó
* Betty Ferraro
* Mónica Reinque
* Amanda Rasmusser
* Beatriz Mafone
* Aída Villadeamigo ... Portera
* Víctor Martucci
* Natán Solans ... Extra

## Comentaris

Noticias Gráficas va dir en la seva crònica sobre el film:
| « | ”S'interessa en primer terme per una fotografia de reeixida suggestió i per un moviment de càmera inquiet, i si el tractament de l'argument en si no arriba a plasmar-se de manera convincent, no hi ha dubtes que s'aconsegueixen bons efectes.” | » |
Per la seva part King va opinar respecte de la pel·lícula:
| « | ”Efectista…Sense ser un model del gènere, força és amitir valors en aquesta producció…Nathán Pinzón, complint….un esforç ponderable en la composició d'un personatge de res fàcil expressió” | » |
Al seu torn, Manrupe i Portela escriuen:
| « | ”Cecs que cauen per escales, nans i deformis, persecucions en les clavegueres i adulteri consentit per una dona lesionada. Visualment, entre les millors pel·lícules argentines, i oblidada gairebé sempre a l'hora de fer llistes. Viñoly Barreto va filmar perquè Buenos Aires no ho semblés i va aconseguir separar-se de Lang, aconseguint una obra maleïda, expressionista i mai igualada en el formal. En el cast sobresurten Nathán Pinzón en el paper de la seva vida i Escalada pel mal que actua.” | » |

## Notes

* ↑ «Las 100 mejores del periodo 1933-1999 del Cine Argentino». La mirada cautiva. Museo del Cine Pablo Ducrós Hicken [Buenos Aires], 3, 2000, pàg. 6–14. Arxivat de l'original el 21 de novembre de 2022 [Consulta: 21 novembre 2022].
* 1 2 3 Manrupe, 2001, p. 603.

## Referències

* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001, p. 603. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre El vampiro negro a cinenacional.com
* El vampiro negro a YouTube
# Anacroneuria antizana

Anacroneuria antizana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2001. Scopolia 46:5.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 7 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Prudenci Murillo i Domingo

Prudenci Murillo i Domingo (Lleida, 1864 - 1950) fou un escultor lleidatà. Es formà a Lleida, al taller de Ramon Borràs i, posteriorment, a Barcelona, a l'Escola de Belles Arts. Becat per la Diputació, amplià els seus estudis a Roma i també viatjà a París. Establert a Barcelona, destacà especialment pels les seves figures i bustos. Al Museu d'Art Jaume Morera es conserva obra seva.

## Referències

* ↑ Museu d'Art Jaume Morera. . Museu d'Art Jaume Morera, 2013 [Consulta: abril 2013].
# Sarcidano

Sarcidano és una regió històrica de Sardenya centre-occidental dins les províncies d'Oristany i Sardenya del Sud, que limita amb les subregions sardes de Barigadu, Marmilla, Trexenta i Barbagia di Belvì. Està delimitada pel Campidano i la Barbagia, i comprèn els llacs artificials de Mulargia i Flumendosa.
Comprèn els municipis de Genoni, Laconi, Isili, Nuragus, Nurallao, Nurri, Villanova Tulo i Orroli.

## Enllaços externs

* Sarcidano Arxivat 2010-09-05 a Wayback Machine. a sardegnaturismo.it
# Salvelinus jacuticus

Salvelinus jacuticus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja larves i pupes de quironòmids.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües temperades.

## Distribució geogràfica

És un endemisme dels petits llacs de muntanya que es troben al delta del riu Lena (Rússia).

## Referències

* ↑ Richardson J. 1836. The Fish. A Fauna Boreali-Americana; or the zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions, under the command of Sir John Franklin, R.N. Fauna Boreali-Americana Part 3. i-xv + 1-327.
* ↑ Borisov, P. G., 1935. A new species of char--Salvelinus jacuticus n. sp. Trudy Soveta Izuch. Proiz. Sil., Ser. Jakut Núm. 3: 1-46, Pl. 1.
* ↑ Berg, L.S., 1962. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 1, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Campionat d'Austràlia de Supercross

El Campionat d'Austràlia de Supercross (en anglès: Australian Supercross Championship, abreujat AUSX), regulat per la federació australiana de motociclisme (MA, Motorcycling Australia), és la màxima competició de Supercross que es disputa a Austràlia.

## Llista de guanyadors
### Primera etapa (2001-2012)

Font:
| Any | Campió | Moto |
| 2001 | Craig Anderson | ? |
| 2002 | Craig Anderson | KTM |
| 2003 | Jay Marmont | ? |
| 2004 | Troy Carroll | ? |
| 2005 | Troy Carroll | ? |
| 2006 | Dan Reardon | ? |
| 2007 | Dan Reardon | Kawasaki |
| 2008 | Chad Reed | Suzuki |
| 2009 | Chad Reed | Kawasaki |
| 2010 | Josh Hansen | ? |
| 2011 | Jay Marmont | Yamaha |
| 2012 | Jay Marmont | ? |

### Segona etapa (2013-Actualitat)

Font:
    A 15 de desembre de 2023
| Any | SX1 | SX1 | SX2 | SX2 |
| Any | Campió | Moto | Campió | Moto |
| 2013 | ? | ? | ? | ? |
| 2014 | ? | ? | ? | ? |
| 2015 | Daniel Reardon | Yamaha | Jimmy Decotis | Honda |
| 2016 | Justin Brayton | Honda | Jackson Richardson | Yamaha |
| 2017 | Justin Brayton | Honda | Jackson Richardson | Yamaha |
| 2018 | Justin Brayton | Honda | Jay Wilson | Yamaha |
| 2019 | Justin Brayton | Honda | Chris Blose | Honda |
| 2020 | No disputat (COVID-19) | No disputat (COVID-19) | No disputat (COVID-19) | No disputat (COVID-19) |
| 2021 | No disputat | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2022 | Justin Brayton | Honda | Max Anstie | Honda |
| 2023 | Dean Wilson | Honda | Max Anstie | Honda |

## Referències

* ↑ «Every Champion That Ever Was > Australian Supercross Champions (2001-2012)» (en anglès). motocrossactionmag.com. Motocross Action, 2013. Arxivat de l'original el 25 d'octubre 2010. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ «Past results» (en anglès). australiansupercross.com.au, 2021. [Consulta: 15 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial (anglès)
* El Supercross al Web de la MA (anglès)
# Garra rupecula

Garra rupecula és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Itrocolumbita-(Y)

La itrocolumbita-(Y) és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom per la seva composició química que conté itri, i per la seva similitud amb la columbita.

## Característiques

La itrocolumbita-(Y) és un òxid de fórmula química Y(U$^{4+}$,Fe$^{2+}$)Nb₂O₈. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la itrocolumbita-(Y) pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, akhtenskita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ishikawaïta, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, calciosamarskita, samarskita-(Yb), ferberita, hübnerita, sanmartinita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, titanowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

Ha estat descrita al complex alcalí d'Itatiaia, a l'estat de Rio de Janeiro (Brasil); a la vall de Malenco, a Valtellina, a la Lombardia italiana; al districte Marshall Pass, a Colorado (Estats Units); i a la també nord-americana pedrera Nathan Hall, a Connecticut.

## Referències

* ↑ «Yttrocolumbite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 desembre 2017].
# Trance (desambiguació)

«Trance» té aquests significats:
* Música Trance, gènere de música electrònica i variants, com ara:
** Trance balear
** Goa trance
** Dream trance
** Eurotrance
* Trance (pel·lícula de 1998)
* Trance (pel·lícula de 2013)
* Trance (grup de música), grup de punk rock de Palma
* In Trance, àlbum d'estudi del grup Scorpions
* A State of Trance, programa de ràdio d'Armin van Buuren
* Trance també significa, en diversos idiomes, estat de trànsit o estat alterat de consciència
# Antig Engineering

Antig Engineering és una empresa britànica fabricant de motocicletes amb seu a Gloucester. Fundada per l'antic pilot de speedway Tig Perry el 1966, l'empresa produeix especialment motocicletes de speedway i grasstrack equipades amb motors de diverses marques, tant de dos temps com de quatre.
Antig va començar construint kits de bastidors per a motocicletes de grasstrack i, més tard, va passar a fabricar motocicletes completes amb una gamma de motors que variaven des dels Bultaco fins als JAP. El 1985, Tig Perry va absorbir l'empresa fabricant de motors Weslake i els va començar a muntar en bastidors RTS (una empresa que havia fundat el 1982 el seu germà Sylwyn conjuntament amb R. Taylor). Aquestes motocicletes es van conèixer com a Antig-Weslake i Antig-Rts. Antig va adquirir també el negoci de construcció de bastidors d'Alf Hagon.
Tig Perry es va morir el 2001. L'empresa la dirigeix actualment el seu fill David.

## Referències

* 1 2 3 «Antig» (en anglès). gracesguide.co.uk. [Consulta: 10 febrer 2023].
* 1 2 3 «Antig (UK)» (en castellà). ottw.es. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Antig Speedway Bikes» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 10 febrer 2023].
# Covinus

Covinus era una espècie de carro que portava les rodes armades amb una mena de falçs llargues i s'utilitzaven a manera dels carros escites pels gals belgues i els britons.
Els romans van aplicar el nom a un carro cobert pels dos costats i al fons però descobert per la banda de davant i conduït per una sola persona que anava asseguda dins. Se suposa que tenia semblança amb el carro belga, protegit per totes les bandes i conduït per un sol home, ja que li va traspassar el nom.
El conductor es deia covinarius, un nom que només menciona Tàcit, que afegeix que era el nom també d'una part diferenciada de l'exèrcit romà de Britànnia, probablement derivat d'aquest carro.

## Referències

* ↑ "Covinus".(anglès)
* ↑ Smith, William (ed.). «Covinus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 19 febrer 2023].
# Sant Pau Inferior

El jaciment arqueològic de Sant Pau Inferior se situa en una cronologia des de l'Epipaleolític al Bronze Final. Es troba entre els municipis de Pacs del Penedès i Vilafranca del Penedès, a la comarca de l'Alt Penedès.
El jaciment es localitza a la banda meridional del turó de Sant Pau. S'hi ha trobat restes pertanyents a dues èpoques:

## Epipaleolític

Durant unes prospeccions fetes entre els any 1976 i 1978, es van trobar diversos elements lítics. D'entre les troballes destaquen una destral polida de basalt, un fragment de molí, gratadors, lamines, perforadors i nuclis.

## Bronze final

En una excavació d'urgència feta en el 1998, s'hi va trobar una sitja, que pertanyia a un moment entre el bronze final i primera edat del ferro. Dins s'hi va trobar diversos fragments de ceràmica, fauna i carbons.

## Referències

* ↑ «Inventari de Patrimoni Cultural i Immoble». [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ Orri Terrado, Eva «Memòria de l'excavació d'urgència de la sitja de Sant Pau Inferior. Vilafranca del Penedès (Alt Penedès)». Memòries intervenció arqueològica Generalitat de Catalunya, 1998.
# Resolució 2273 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2273 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de març de 2016. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de Suport de les Nacions Unides a Líbia (UNSMIL) durant tres mesos fins al 14 de juny de 2016.

## Contingut

El Consell va reconèixer que el govern sorgit de l'acord nacional era l'únic govern legítim de Líbia. La formació d'aquest govern temporal es va acordar en l'acord polític celebrat el 17 de desembre de 2015 a Skhirat (Marroc). Aquest govern havia de prendre mesures de seguretat temporals per estabilitzar el país.
Es va acordar una breu extensió de la UNSMIL per tal de donar suport a l'actual consell presidencial mitjançant l'aplicació de l'acord i la creació d'un nou govern.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UNSMIL until 15 june», 15-03-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Garra regressus

Garra regressus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Etiòpia.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Stiassny, M.L.J. i A. Getahun, 2007. An overview of labeonin relationships and the phylogenetic placement of the Afro-Asian genus Garra Hamilton, 1822 (Teleostei: Cyprinidae), with the description of five new species of Garra from Ethiopia, and a key to all African species. Zool. J. Linn. Soc. 150:41-83.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Itrotungstita-(Nd)

La itrotungstita-(Nd) és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La itrotungstita-(Nd) és un hidròxid de fórmula química NdW₂O₇(OH)·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’octubre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'equivalent amb neodimi de l'itrotungstita-(Ce) i l'itrotungstita-(Y).
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Nacional d'Història Natural de Luxemburg, amb el número de catàleg WPA504, i al laboratori de mineralogia de la Universitat de Lieja, amb el número de catàleg ULG 21981.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Nyakabingo, un dipòsit de tungstè que es troba uns 10 km al nord-oest de Kigali, a la província del Nord, a Ruanda, sent la primera espècie descoberta en aquest indret. Aquesta mina és l'únic lloc a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral, tot i que podria també haver estat trobada a la mina Clara, a Oberwolfach (Baden-Württemberg, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Yttrotungstite-(Nd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 76». European Journal of Mineralogy, 35, 6, 04-12-2023, pàg. 1073–1078. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-1073-2023 [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «Nyakabingo Mine, Northern Province, Rwanda». Mindat. [Consulta: 18 desembre 2023].
# Ebonita

Ebonita és un nom comercial que designa un polímer molt dur que va obtenir Charles Goodyear a través de la vulcanització de la goma durant molt de temps. Té al voltant del 30% al 40% de sofre.
El seu nom prové de la fusta de banús (ebony en anglès), a la qual pretenia substituir. Antigament també es designava amb el nom de vulcanita (en anglès vulcanite).

## Aplicacions

Es fa servir per a boles de bitlles, endolls elèctrics, pipes de fumar, instruments musicals (clarinets, saxofons), etc. En les classes de física es fa servir per demostrar l'electricitat estàtica. Abans de l'aparició de la baquelita també es feia servir com a material aïllant elèctric.

## Propietats

És un material trencadís i en les bateries elèctriques donava problemes de fugues d'àcids, per tant ja no s'usa per a aquesta finalitat.

## Referències

* ↑ Merriam-Webster. vulcanite. Springfield, Massachusetts, USA: Merriam-Webster, 2002.
# Anatoli Olizarenko

Anatoli Vladímirovitx Olizarenko (en rus Анатолий Владимирович Олизаренко) (Sant Petersburg, 25 de setembre de 1936 - Shikotan, 30 de gener de 1984) va ser un ciclista soviètic d'origen rus, que va córrer durant els anys 50 i 60 del segle xx.

## Palmarès

* 1958
** 1r a la Volta a Egipte i vencedor d'una etapa
* 1962
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tunísia
* 1963
** Campió de la Unió Soviètica en Contrarellotge per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Bosquerola frontgroga

La bosquerola frontgroga (Myioborus ornatus) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes, a l'oest, centre i nord-est de Colòmbia, sud-oest de Veneçuela i nord de l'Equador.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que la població meridional pertany a una espècie diferent:
* Myioborus chrysops (Salvin, 1878) - bosquerola frontdaurada.

## Referències

* ↑ bosquerola frontgroga«Bosquerola frontgroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ bosquerola frontdaurada«Bosquerola frontgroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Sierra de las Nieves

La Sierra de las Nieves és una comarca que es troba a l'est de la província de Màlaga, que limita a l'est amb la de Valle del Guadalhorce, al nord amb la de Guadalteba i al sud amb la de Costa del Sol Occidental. En 1995 la UNESCO va catalogar aquesta àrea Reserva de la Biosfera.

## Municipis

Els municipis que formen la comarca són:
* Alozaina
* Casarabonela
* El Burgo
* Guaro
* Istán
* Monda
* Ojén
* Tolox
* Yunquera

## Vegeu també

* Comarques d'Andalusia

## Referències

* ↑ «Sierra de las Nieves». Ayuntamiento de Alzoaina. [Consulta: 4 juliol 2021].
* ↑ «Sierra de las Nieves. Reserva de la Biosfera». Mancomunidad de Municipios Sierra de las Nieves. [Consulta: 4 juliol 2021].
* ↑ «Comarca de Sierra de las Nieves». Andalucía.com. [Consulta: 4 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Web de la Reserva de la Biosfera Sierra de las Nieves
* Diputació de Màlaga Arxivat 2008-03-13 a Wayback Machine.