OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeroport d'Ifrane

L'aeroport d'Ifrane (àrab: مطار إفران, maṭār Ifrān) (codi IATA: -, codi OACI: GMFU) és un aeroport que serveix a la ciutat d'Ifrane, a la regió de Fes-Meknès del Marroc.

## Aerolínies i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| Royal Air Maroc Express | estacional: Casablanca |
| Thomson Airways | estacional: Agadir, London-Gatwick (només xàrter) |

## Instal·lacions

L'aeroport es troba en una elevació de 5,459 peus (1,664 m) per sobre del nivell mitjà del mar. Té una pista d'aterratge designada 03/21 amb una superfície d'asfalt de 35 metres (6,919 ft × 115 ft).

## Referències

* 1 2 Airport information for GMFI from DAFIF (effective octubre 2006)
* ↑ Informació de l'Aeroport d'Ifrane a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).

## Enllaços externs

* Temps actual per a GMFI a NOAA/NWS
* Historial d'accidents de l'Aeroport d'Ifrane a Aviation Safety Network (anglès)
# Elisedd ap Gwylog

Elisedd ap Gwylog (? – ca 775) va ser un rei de Powys que visqué al segle viii, descendent llunyà de Brochwel Ysgithrog.
El van succeir en el tron el seu fill Brochfael, primer, i Cadell després.
El seu renét, Cyngen ap Cadell, li feu erigir una columna en honor seu a prop de l'abadia de Valle Crucis, el Pilar d'Eliseg.
# Can Quintanes (Riells del Fai)

* Per a altres significats, vegeu «Can Quintanes».
Can Quintanes és una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental. Pertany al veïnat de masies disperses del mateix nom.
Està situada a llevant de Riells del Fai, en el vessant meridional dels Cingles de Bertí i del seu contrafort sud-occidental, la Serra de Can Tabola. És al capdamunt i a ponent de la vall del torrent de Can Pagès. A ponent seu hi ha la masia de Can Berga. És la masia de més a llevant del veïnat, aturonada en un cap de carena.
Tot a l'entorn seu hi ha topònims que duen Can Quintanes en el nom: al nord de la masia, les Costes d'en Quintanes i el Bosc de Can Quintanes; a llevant, la Baga de Quintanes i el Serrat de Can Quintanes, al sud-oest, els Camps de Can Quintanes, i tot a l'entorn, el veïnat de masies disperses del mateix nom de la masia.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Alfonso García Robles

Alfonso García Robles (Zamora de Hidalgo, 20 de març de 1911 - Ciutat de Mèxic, 2 de setembre de 1991) fou un diplomàtic mexicà guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1982 juntament amb Alva Myrdal.

## Biografia

Va néixer el 20 de març de 1911 a la ciutat de Zamora, població situada a l'estat mexicà de Michoacán. Va estudiar dret a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, amb estudis de postgrau a l'Institut d'Estudis Internacionals de la Universitat de París el 1936 i de l'Acadèmia de Dret Internacional de La Haia el 1938.
Va morir el 2 de setembre de 1991 a la seva residència de Ciutat de Mèxic.

## Activitat diplomàtica

El 1945 fou el delegat mexicà en la Conferència de San Francisco que establí les Nacions Unides. Va ser director d'Assumptes Polítics i dels Servei Diplomàtica de la Secretaria de Relacions Exteriors de Mèxic (SRE), Director del Departament d'Europa, Àsia i Àfrica de l'SRE, i subsecretari de d'aquest Servei (1946-1967), aconseguint la signatura del Tractat de Tlatelolco l'any 1967, signat per 33 països, pel qual Llatinoamèrica es convertia una zona lliure d'armes nuclears.
El 1982 fou guardonat al costat de la sueca Alva Myrdal amb el Premi Nobel de la Pau pels seus treballs com a delegats de l'Assemblea General de les Nacions Unides per al Desarmament.

## Referències

* 1 2 «The Nobel Peace Prize 1982» (en anglès americà). [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 3 «Alfonso García Robles | Mexican diplomat | Britannica» (en anglès). [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «The Nobel Peace Prize 1982» (en anglès americà). [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Alfonso García Robles, un nobel mexicano poco conocido» (en castellà). Los Angeles Times, 02-09-2021. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Wayback Machine», 21-06-2013. Arxivat de l'original el 2013-06-21. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Memoria Política de México». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Nace Alfonso García Robles Galardonado con el Premio Nobel de la Paz | Comisión Nacional de los Derechos Humanos - México». [Consulta: 6 març 2022].

## Enllaços externs

* «Alfonso García Robles» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Campana de Bochum

L'escultura urbana coneguda pel nom Campana de Bochum, ubicada a la plaça de la Gesta, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
Bochum és una de les ciutats més importants del Vall del Ruhr, situat a la Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya. Es tracta d'una ciutat industrial, amb gran varietat d'indústries i seu d'una universitat. Al setembre de 1979 hi va haver una iniciativa per part de l'alcalde de Bochum per realitzar l'agermanament d'aquella amb alguna ciutat espanyola a través de l'Ambaixada d'Espanya a Bonn; Ple de l'Ajuntament d'Oviedo ho va acceptar per unanimitat en la sessió del dia 26 d'octubre de 1980, sent alcalde Luis Riera Posada.
Per donar més rellevància a aquest agermanament es va fer la inauguració el 10 d'octubre de 1987, d'una important ronda de circumval·lació de la ciutat alemanya, l'Oviedo Ring, descobrint una placa amb el nom en què es puntualitza que Oviedo i Bochum són ciutats agermanades des de 1980.
Per la seva banda, l'Ajuntament d'Oviedo va inaugurar la coneguda com a Plaça Bochum, petita plaça en forma de triangle rectangle format pel Carrer Independència, que faria d'hipotenusa i la façana de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers de Mines de la Universitat d'Oviedo, que faria de catet major.
A 1990, en celebrar el desè aniversari de l'agermanament l'Ajuntament de Bochum va donar a la ciutat d'Oviedo una gran campana que pot admirar avui a la Plaça de la Gesta, al peu de la qual pot llegir-se: Campana de Bochum R.F.A.-ciudad hermana de Oviedo-cedida por el Ayuntamiento de Bochum con ocasión del X Aniversario de la hermandad entre las dos ciudades.-Fue descubierta por su Alcalde H. Eikelbeck-el cinco de septiembre de mil novecientos noventa”. El cuerpo de la campana lleva graba la siguiente leyenda: “Schütz Land und Leut und Haus +MARIA+ breit den Mantel aus” (+MARÍA+ proteja bajo su amplio manto al país, a los hogares y a la gente”.
En resposta a aquest gest, a l'agost de 1991 la Ciutat d'Oviedo va regalar a la de Bochum un relleu de la Creu dels Àngels que va quedar instal·lada a l'escala de l'Ajuntament de la ciutat alemanya.

## Referències

* ↑ «Escultura «Campana de Bochum» - Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 05-07-2018.
* ↑ «Escultura pública en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
* ↑ «Plaza Bochum - Enciclopedia de Oviedo» (en castellà). [Consulta: 4 desembre 2018].
* 1 2 3 4 5 José Ramón Tejo. Las nuevas calles de Oviedo. Edición: Corondel S.L. Zuazua & Gil. Oviedo, 2005.
# Berat

«Berat» té aquests significats:
* Berat (Alta Garona), municipi francès al departament d'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Berat (ciutat d'Albània)
* Districte de Berat, districte d'Albània
* Comtat de Berat, comtat d'Albània
* Klubi Sportiv Tomori Berat, club de futbol albanès de la ciutat de Berat
# Clímene (nereida)

* Per a altres significats, vegeu «Clímene».
Clímene (en grec antic Κλυμένη) va ser segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. La mencionen Homer i Gai Juli Higí a les llistes que donen sobre aquests personatges. Higí diu que era la nereida de la celebritat.
Homer explica que va ser una de les trenta-dues nereides que van pujar des del fons de l'oceà per arribar a les platges de Troia i plorar, juntament amb Tetis la futura mort d'Aquil·les

## Referències

* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, prefaci, 8
* ↑ Homer. Ilíada, VIII, 38 i seg.
# Adstrat

Adstrat és l'influx entre dues llengües que després de conviure durant un temps en un mateix territori viuen separades en dos territoris veïns cadascuna amb la seva pròpia llengua.
Adstrat també és aplicat per molts lingüistes per designar l'influx mutu de dues llengües o dialectes veïns, com per exemple l'influx constant entre el català i el castellà o entre el gallec i el basc. El concepte d'adstrat és equivalent a diferents processos del contacte de llengües que no impliquen substitució.
Normalment aquesta influència és provocada per un període de convivència limitat d'aquestes llengües o dialectes en un mateix territori. Modernament, a causa del gran desenvolupament dels mitjans de comunicació, la noció d'adstrat no suposa necessàriament la contigüitat geogràfica, sinó també una contigüitat política i econòmica de països més allunyats, com és el cas de l'influx creixent de l'anglès sobre altres llengües europees.

## Referències

* 1 2 «.xml Adstrat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Junyent, M. Carme. «Adstrat». A: La diversitat lingüística: didàctica i recorregut de les llengües del món. Barcelona: Projecte GELA, 1999, pàg. 93. ISBN 84-8063-374-3.
# Elacatinus dilepis

Elacatinus dilepis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. Es troba a les Bahames, a les Illes Caiman, a algunes illes de Belize i al Golf d'Hondures. Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1904. Notes on the fishes collected in the Tortugas Archipelago. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 539-544.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.

## Bibliografia

* Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. Segona edició. University of Texas Press, Austin, Texas, Estats Units.
* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C. R. & J. E. Böhlke. 1964. Two new Bahaman gobiid fishes of the genera Lythrypnus and Garmannia. Not. Nat. (Phila.) Núm. 364: 1-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Altamont (Pennsilvània)

Altamont és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.689 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Altamont tenia 2.689 habitants, 305 habitatges, i 203 famílies. La densitat de població era de 1.104,5 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 305 habitatges en un 20,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 4,4% tenia menys de 18 anys, un 18% entre 18 i 24, un 55,2% entre 25 i 44, un 14,9% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 771,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.603 $ i la renda mediana per família de 27.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.372 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 12.151 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Altamont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Altamont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Evansville (Illinois)

Evansville és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 724 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Evansville tenia 724 habitants, 298 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 377,8 habitants/km².
Dels 298 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.292 $ i la renda mediana per família de 41.719 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 20.208 $. La renda per capita de la població era de 20.194 $. Aproximadament el 7% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Evansville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Evansville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Baronia d'Arbeca

La baronia d'Arbeca fou una jurisdicció senyorial centrada en el castell d'Arbeca, que el 1106 ja pertanyia als Tarroja. Restava integrada per Arbeca, les Borgetes de Salena i els Castellots, a la comarca catalana de les Garrigues.
L'any 1217, Agnès de Torroja enllaça amb el vescomte Ramon Folc IV de Cardona i aportava en dot 2.000 morabatins d'or alfonsins i el senyoriu d'Arbeca i de Solsona. En ordenar Agnès el seu testament l'any 1247, l'heretat universal fou per al seu fill Ramon de Cardona, passant d'aquesta forma la baronia a engrossir el patrimoni de casal vescomtal de Cardona.
En el segle següent (s.XIV), la baronia fou heretada per una branca col·lateral de la família vescomtal, passant després a mans dels casals d'Erill i després dels Cornell, senyors d'Alfajarín. El 1375, Lluís Cornell va vendre la vila i castell d'Arbeca a Jaume Roger de Pallars pel preu de 20.000 florins d'or. Posteriorment, el 1388, el mateix comte de Pallars venia la baronia al comte Hug II Folc de Cardona pel preu de 50.000 florins d'or.
A la fi del s. XVII, la baronia d'Arbeca passà, juntament amb el ducat de Cardona, a la casa ducal castellana de Medinaceli.

## Referències

* 1 2 «Baronia d'Arbeca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Galera i Pedrosa, Andreu «La Hisenda de la Casa Ducal de Cardona i els seus estats a mitjan segle XVII». Dovella, Núm. 69, 2000, p.44 [Consulta: 10 febrer 2015].
# Coordinadora de Mitjans

Coordinadora de Mitjans, també coneguda com a Comit, fou una societat limitada constituïda el juny del 2001 pel Diari d'Andorra, Diari de Balears, El 9 Nou, El Punt, El 3 de vuit, L'Hora del Garraf, Regió 7, Segre i el diari electrònic VilaWeb. A l'any de la seva fundació era el primer grup de la premsa en català i el tercer en informació general de Catalunya quant a nombre de lectors.
Entre les seves iniciatives cal esmentar la creació d'El 9 Esportiu i el rellançament de les revistes Dossier Econòmic i el setmanari Presència. El director general fou Joan Vall i Clara.

## Referències

* ↑ Tarragona i Castells, Josep. Generació Cat: de fills del pujolisme a mossos d'esquadra. Pagès Editors, 2014, p. 74. ISBN 9788497796309.
* ↑ anuaris.cat.
# Agalychnis annae

Agalychnis annae és una espècie de granota que viu a Costa Rica.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pounds et al (2004). Agalychnis annae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 de gener de 2008 (en anglès).
# Agaluk

Un agaluk (turc: ağalık) era una unitat feudal de l'Imperi Otomà governada per un agha, o senyor.
A la història de Bòsnia, un agaluk pot referir-se sovint a la terra propietat d'un agha .

## Referències

* ↑ Dyneley Prince, John. Surviving Turkish Elements In Serbo-Croatian. American Oriental Society, 1931.
* ↑ Frucht, Riichard C. Eastern Europe: an introduction to the people, lands, and culture. ABC-CLIO, 2005, p. 636. ISBN 978-1-57607-800-6.
* ↑ Malcolm, Noel. Bosnia: A Short History. Macmillan, 1994, p. 317. ISBN 0-330-41244-2.

## Vegeu també

* Kadiluk / Kadılık
* Organització territorial de l'Imperi Otomà
* Paixalik
* Sandjak
# Adelino William Gonsalves

Adelino William Gonsalves (Portsmouth, 10 d'agost de 1908 - Kearny, 17 de juliol de 1977), conegut com a Billy Gonsalves, fou un futbolista estatunidenc de la dècada de 1930.
Provenia d'una família d'immigrants portuguesos començant a jugar al Lusitania Recreation Club. De vegades fou descrit com el "Babe Ruth del futbol-soccer americà". Jugà a diversos clubs americans com Boston Soccer Club o Fall River FC. Fou 6 cops internacional amb la selecció dels Estats Units, amb la qual participà en els Mundials de 1930 i 1934.

## Referències

* ↑ «Gonsalves a sovet.net». Arxivat de l'original el 2018-08-16. [Consulta: 2 abril 2019].
* ↑ Bob Corbett's soccer career Arxivat 2007-10-26 a Wayback Machine.
* ↑ "Meet The Babe Ruth of American Soccer" by American soccer historian Steve Holroyd
* ↑ The National Soccer Hall of Fame player profile
* ↑ 1930 World Cup
* ↑ Personal memories of watching Gonsalves play
# Afuega'l Pitu

Afuega'l Pitu és un formatge gras, que pot ser fresc o madurat, elaborat amb llet pasteuritzada de vaca (si el temps de maduració és de 60 dies, no és requisit imprescindible que la llet estiga pasteuritzada). El seu color és blanc o bé ataronjat rogenc si se li afegeix pebre vermell. La seua forma és troncocònica o de carabasseta. S'elabora als municipis asturians de Morcín, Riosa, Santo Adriano, Grau, Salas, Pravia, Tinéu, Belmonte, Cuideiru, Candamu, Les Regueres, Muros i Sotu'l Barcu. Les races de les vaques són frisona i asturiana de les Valls.
Des de 1981, al municipi de Morcín se celebra el certamen de formatge Afuega'l Pitu, al qual acudeixen tots els productors de la zona.
Des de l'any 2008 gaudeix del reconeixement de la Unió Europea com a Denominació d'Origen Protegida (DOP).

## Referències

* ↑ Registre a la base de dades DOOR, Comissió Europea.

## Enllaços externs

* Afuega'l Pitu - Lloc web oficial
# Alexander Domínguez

Alexander Domínguez (Esmeraldas, 5 de juny de 1987) és un futbolista equatorià.
Fou internacional amb la selecció de l'Equador amb la qual participà en el Mundial de 2014.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de LDU Quito, CF Monterrey i Vélez Sarsfield.

## Referències

* 1 2 «Còpia arxivada». FIFA.com. Arxivat de l'original el 21 de juny 2014. [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «World Cup 2014: Antonio Valencia is named in Ecuador squad». BBC, 12-06-2014 [Consulta: 20 juny 2014].
* ↑ Domínguez's FEF player card Arxivat 2017-09-01 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ «Alexander Domínguez, nuevo arquero de Vélez». Vélez Sarsfield. [Consulta: 18 juliol 2018].
# Adromischus humilis

Adromischus humilis és una espècie de planta suculenta del gènere Adromischus, pertanyent a la família Crassulaceae.

## Taxonomia

Adromischus humilis (Marloth) Poelln. va ser descrita per Karl von Poellnitz i publicada a Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 48: 91 (1940).

## Referències

* ↑ «Adromischus humilis». International Plant Name Index.

## Bibliografia

* Pilbeam, John; Rodgerson, Chris; Tribble, Derek. Adromischus. The cactus file handbook 3 (en anglès). Christchurch, Dorset: Cirio Publishing Services Ltd, 01-05-1998, p. 107. ISBN 0 9520382 3 X.
# Agripina Montes del Valle

Agripina Montes del Valle (Salamina, Caldas, 1844 - 1915) va ser una catedràtica universitària i escriptora colombiana. Durant l'edició del concurs internacional de poesia de Santiago de Xile de l'any 1872, va ser premiada per la seva obra "Ala América del Sur". L'escriptor colombià, Rafael Pombo, en la seva obra "Todo en ella" menciona el que, ell considerava, la qualitat de les seves obres:
| « | Tot en ella la fa elevar a la primera fila de la lírica castellana | » |
| — Rafael Pombo, |||
L'escriptora es va dedicar a la docència a Bogotà, mentre col·laborava amb les seves poesies en diferents publicacions. Va emprar, seguint el costum de l'època, pseudònims com Porcia i Azucena del Valle.
Un concurs a nivell nacional a Colòmbia sobre poesia porta el seu nom. Montes del Valle va morir a Anolaima (Cundinamarca) l'any 1915.

## Referències

* ↑ «Obras completas Agripina Montes del Valle» (en castellà). Escritoras Latinoamericanas del Diecinueve. Laura Jaramillo Salazar. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ «Agripina Montes del Valle - Pàgina 10» (en castellà). El Nuevo Liberal, 21-01-2017. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ Aristizábal Patricia. Editorial Universidad del Cauca. Entre escritoras. Seis ensayos sobre escritoras colombianas (en español). Editorial Universidad del Cauca, 2019. ISBN 978-958-732-374-0.
* ↑ «II CONCURSO DE POESÍA AGRIPINA MONTES DEL VALLE» (en castellà). La Patria.com. Luis Fernando Rodríguez. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ «Montes del Valle, Agripina» (en español). Banco de la República de Colombia. [Consulta: 5 abril 2013].