OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ivan Cankar

Ivan Cankar (Vrhnika, 10 de maig de 1876 – Ljubljana, 11 de desembre de 1918) va ser un escriptor, dramaturg, assagista, poeta i activista polític eslovè. Juntament amb Oton Župančič, Dragotin Kette, i Josip Murn, és considerat com l'introductor del modernisme en la literatura esolvena. És considerat com l'escriptor més important en l'eslovè, i se l'ha comparat a Franz Kafka i James Joyce.

## Obra

* Erotika (Eroticism, 1899)
* Jakob Ruda (1900)
* Knjiga za lahkomiselne ljudi (Un Llibre per Persones Desconsiderades, 1901)
* Tujci (Desconeguts, 1901)
* Za narodov blagor (Per la Riquesa de la Nació, 1901)
* Na klancu (En el Turó, 1902)
* Kralj na Betajnovi (El Rei de Betajnova, 1902)
* Ob zori (A Dawn, 1903)
* Križ na gori (La Creu en la Muntanya, 1904)
* Gospa Judit (Madame Judit, 1904)
* Holašun Marije Pomočmaco (El Guardià de Mary Help of Christians, 1904)
* Potepuh Marko en Kralj Matjaž (El Vagabund Marko i Kralj Matjaž 1905)
* V mesečini (A la llum de la lluna, 1905)
* Nina (1906)
* Martin Kačur (1906)
* Aleš iz razora (Aleš del Furrow, 1907)
* Hlapec Jernej En njegova pravica (El Criat Jernej i La seva Justícia, 1907)
* Krpanova kobila (Krpan Euga, 1907)
* Zgodbe iz Dolina šentflorjanske (Contes del St. Florian Vall, 1908)
* Pohujšanje v dolini Šentflorjanski (Escàndol al St. Florian Vall, 1908)
* Novo življenje (Vida nova, 1908)
* Kurent (1909)
* Za križem (Després de la Creu, 1909)
* Hlapci (El Serfs, 1910)
* Bela krizantema (El Crisantem Blanc, 1910)
* Volja moči (Desig de Poder, 1911)
* Troje povesti (Tres Històries, 1911)
* Lepa Vida (Bonica Vida, 1912)
* Milà dins Milena (Milà i Milena, 1913)
* Moje življenje (La meva Vida, 1914, publicat el 1920)
* Podobe iz sanj (Imatges de Somnis, escrit entre 1917–1918, publicat el 1920)
* Mimo življenja (Passant Vida Passada, escrit dins 1904, va publicar dins 1920)
* Romantične duše (Ànimes romàntiques, escrit dins 1897, va publicar dins 1922)

## Notes

* ↑ Pirjevec 1964

## Bibliografia

* Cankar, Ivan. Bela krizantema. DZS, 1968. .
* Doležal-Jenstrle, Alenka. Mitologizacija ženske v Cankarjevi prozi. Filozofska fakulteta Univerze v Ljubljani, 2003. .
* Dović, Marijan. Cankar kot utemeljitelj profesionalnega pisatelja – umetnika. Slavistično društvo Slovenije, 2006. .
* Gradišnik, Janez «Spomini na Dejanje». Nova revija, 269/270, 2004..
* Hribar, Spomenka «Slovenska khatarsis». Revija 2000, 174/176, 2005, p. 25–70..
* Kos, Janko. Slovenska književnost. Cankarjeva založba, 1982. .
* Kos, Janko. Pregled slovenskega slovstva. DZS, 1983. .
* Kos, Janko. Pregled slovenske književnosti. .
* Košiček, Marijan. Ženska in ljubezen v očeh Ivana Cankarja. Tangram, 2001. .
* Pirjevec, Dušan. Ivan Cankar in evropska literatura. Cankarjeva založba, 1964. .
* Puhar, Alenka. Prvotno besedilo življenja. Globus, 1982. .
* Vidmar, Josip. Drobni eseji. Obzorja, 1962. .
* Žižek, Slavoj. Jezik, ideologija, Slovenci. Delavska enotnost, 1987. .
* Zver, Milan. Sto let socialdemokracije na Slovenskem. Nova obzorja, 1996. .

## Enllaços externs

* Obres d'Ivan Cankar a Projecte Gutenberg
# Jack Nitzsche

Bernard Alfred «Jack» Nitzsche (Chicago, 22 d'abril de 1937 - Los Angeles, 25 d'agost de 2000) va ser un músic, arranjador, compositor i productor discogràfic estatunidenc. Va començar a destacar a principis de la dècada del 1960 com a mà dreta del productor Phil Spector, i va continuar treballant amb artistes com The Rolling Stones, Neil Young i Willy DeVille, entre d'altres.
També va compondre música per a cinema en pel·lícules com ara Move Over, Darling, L'exorcista, Algú va volar sobre el niu del cucut, Porno dur, El tall de la navalla i Starman. El 1983 va guanyar l'Oscar a la millor cançó original per «Up Where We Belong» de la pel·lícula Oficial i cavaller.

## Discografia

* The Lonely Surfer (Reprise, 1963)
* Dance to the Hits of The Beatles (Reprise, 1964)
* Chopin '66 (Reprise, 1966)
* St. Giles Cripplegate (Reprise, 1972)
* OSR Blue Collar (MCA, 1978)
* OSR The Razor's Edge (Southern Cross, 1984)
* OSR The Hot Spot (Island, 1990)
* OSR The Indian Runner amb David Lindley (Capitol, 1991)
* OSR Revenge (Silva America, 1995)
Amb Crazy Horse
* Crazy Horse (Reprise, 1971)
Amb The Rolling Stones
* The Rolling Stones No. 2 (Decca, 1965)
* Out of Our Heads (Decca, 1965)
* Aftermath (Decca, 1966)
* Between the Buttons (Decca, 1967)
* Let It Bleed [Decca (UK), London (US), 1969] (arranjador)
* Sticky Fingers (Rolling Stones, 1971)
* Emotional Rescue (Rolling Stones, 1980) (arranjador))
Amb Neil Young
* "Expecting to Fly" (de l'àlbum Buffalo Springfield Again, Atco, 1967)
* Neil Young (Reprise, 1968)
* After the Gold Rush (Reprise, 1970)
* Harvest (Reprise, 1972)
* Time Fades Away (Reprise, 1973)
* Tonight's the Night (Reprise, 1975)
* Life (Geffen, 1987)
* Harvest Moon (Reprise, 1992) (arranjador))
* Live at the Fillmore East (Reprise, 2006, gravat 1970)
* "Cinnamon Girl" (live at the Fillmore East – March 7, 1970) (Reprise, 2009, gravat el 1970)
* Tuscaloosa (Reprise, 2019, gravat el 1973)
* The Archives Vol. 1 1963–1972 (Reprise, 2009)
* Neil Young Archives Volume II: 1972–1976 (Reprise, 2020)

## Referències

* ↑ «Say How: N». National Library Service for the Blind and Print Disabled. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Colin Larkin. The Virgin Encyclopedia of Popular Music. Concise. Virgin Books, 1997, p. 906. ISBN 1-85227-745-9.
* ↑ Gómez-Pan, Pablo. «El disco perdido de Jack Nitzsche» (en castellà). [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Talevski, Nick. Knocking on Heaven's Door: Rock Obituaries. Omnibus Press, 2006, p. 465–466. ISBN 1846090911.
* ↑ Edmonds, Ben (2001) Liner notes to Cadillac Walk: The Mink DeVille Collection.
* ↑ «Prod. Terry Melcher Arr. & Cond. Jack Nitzsche Part Five – Doris Day and Gentle Soul». Spectropop.com. [Consulta: 3 març 2012].
* ↑ MacDonald, Laurence E.. The Invisible Art of Film Music: A Comprehensive History. Scarecrow Press, 1998, p. 254. ISBN 978-0810883970.
* ↑ Pareles, Jon «Jack Nitzsche, 63, Musician And Oscar-Winning Songwriter» (en anglès). The New York Times, 31-08-2000. ISSN: 0362-4331.

## Enllaços externs

* «Una tarde con Jack Nitzsche» (El sótano, Radio 3, 2021)
# Jack O'Neill

El Coronel Jonathan Jack O'Neill, de les Forces Aèries dels Estats Units (USAF), és un personatge fictici de l'univers Stargate que apareix a la sèrie i a Stargate Atlantis. Està interpretat per Richard Dean Anderson.
Està basat en el coronel O'Neil, de la pel·lícula (interpretat per Kurt Russell), i algunes de les diferències amb el personatge original són:
* O'Neill és aficionat a l'astronomia i la pesca.
* O'Neill es va divorciar de la seva esposa Sarah; O'Neil vivia amb ella.
* El fill d'O'Neill es diu Charlie; El d'O'Neil, Tyler.
* O'Neill té un curiós sentit de l'humor; O'Neil no en tenia gens.
* O'Neill s'escriu amb dues eles, diferència que ha servit com a acudit a algun episodi.

## Biografia del personatge

O'Neil era casat i tenia un fill, Charlie. En Charlie es va disparar accidentalment amb l'arma de son pare i O'Neil es va enfonsar, es va retirar a la reserva i no va deixar de parlar amb la gent, fins i tot amb la seva dona Sarah.
Quan el doctor Jackson va desxifrar el funcionament de la Porta Estel·lar, el General West, sabent la situació d'O'Neil i les seves tendències suïcides, va creure que seria el líder perfecte per a la missió d'exploració i el va reincorporar.
A l'altre costat de la porta, O'Neil i el seu equip van trobar els habitants del poble de Nagada, uns pacífics i espantats miners amb tecnologia rudimentària. Va fer amistat amb el jove Skaara, el fill del cap del poble, Kasuf.
El Coronel descobreix l'amenaça del Goa'uld Ra, un alienígena que, suplantant al déu egipci Ra, subjuga els habitants per la por a la seva tecnologia bèl·lica.
Amb l'ajuda de Jackson, el Coronel O'Neil fa que el cap nuclear que havien portat al planeta exploti a bord de la nau piramidal de Ra, acabant així amb qualsevol amenaça. Després de la seva victòria, ell i el seu equip tornen a la Terra.

## Evolució del personatge

L'esquerp Coronel O'Neil, preocupat completament per la mort del seu fill, a poc a poc anirà recuperant les ganes de viure en entrar en contacte amb les senzilles gents de Nagada convertint-se en un home més humà i càlid, tot i que sense deixar mai la seua rigorosa personalitat militar.
A la sèrie Stargate SG-1, O'Neill liderarà durant 7 anys el grup especial SG-1. Amb els altres protagonistes de la sèrie, fan missions d'exploració a través de l'Stargate. Durant aquest període la seva personalitat canvia completament, esdevenint un personatge amb una forta vitalitat i un gran sentit de l'humor.
# Joan Ruiz i Carbonell

Joan Ruiz i Carbonell, tarragoní nascut a València el 10 d'agost de 1954, membre del Congrés dels Diputats en la IX, X XI i XII legislatures.

## Biografia

Professor d'EGB i Llicenciat en Geografia i Història, ha treballat com a professor d'ensenyament primari i secundari. Ha estat cap de gabinet de l'alcalde de Tarragona, Josep Maria Recasens i Comes, el 1984-1989, del Governador Civil de Tarragona entre 1990 i 1996 i assessor del Grup Socialista de la Diputació de Barcelona.
Afiliat al Partit Socialista de Catalunya-Congrés el 1976, va participar en el Congrés d'Unificació Socialista el 1978 que donà lloc a l'actual Partit dels Socialistes de Catalunya, del que és membre de la Comissió Executiva de la Federació del Camp de Tarragona.
Fou elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions generals de 2008. Com a membre de la IX Legislatura del Congrés dels Diputats formà part, com a Vocal, de les Comissions d'Administracions Públiques, Foment i de Seguiment dels Pactes de Toledo, així com a Secretari de la Mesa d'Habitatge. Es pot consultar la seva activitat a Ficha de Joan Ruiz i Carbonell IX-Legislatura
Va continuar com a diputat a les eleccions generals de 2011 En aquesta X Legislatura fou vocal de les comissions de Seguiment dels Pactes de Toledo, Polítiques per la Discapacitat i de Foment, de la qual formà part de la Mesa com a Secretari. La seva actividad parlamentària està recollida a la Ficha de Joan Ruiz i Carbonell X-Legislatura
A les eleccions generals de 2015 va tornar a ser elegit. En aquesta Legislatura, la XI, que només har durar uns mesos per la impossibilitat de formar govern, fou vocal de la comissió de seguiment dels Pactes de Toledo, de Foment, de la de Polítiques per la Discapacitat, de la que ha estat Portaveu del Grup Socialista i de la d'Ocupació i Seguretat Social de la qual formà part de la Mesa com a Secretari. La seva activitat parlamentària es pot consultar a la pàgina del congrés Ficha de Joan Ruiz i Carbonell XI-Legislatura
A les eleccions generals de 2016 tornà a ser elegit, com a diputat. A la XII Legislatura continua essent Portaveu Socialista de la Comissió de Polítiques per a la Discapacitat, així com a vocal de les de Foment i de la de Energia, Turisme i Agenda Digital. La seva activitat es pot seguir a Ficha de Joan Ruiz i Carbonell XII-Legislatura

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats
* El Bloc del Joan Ruiz. De Viatge cap a Ítaca Arxivat 2008-05-22 a Wayback Machine.
# Jan Wolkers

Jan Hendrik Wolkers (Oegstgeest, 26 d'octubre de 1925 - Westermient, 19 d'octubre de 2007) fou un escriptor, pintor i escultor neerlandès. Wolkers és considerat un dels millors escriptors de la literatura neerlandesa de postguerra.
# Jan Willem van Borselen

Jan Willem van Borselen (Gouda, 20 de setembre de 1825 - la Haia, 24 de setembre de 1892) va ser un pintor neerlandès del segle xix. És conegut pels seus paisatges fets a aquarel·la. Jan Willem van Borselen a ser un alumne del seu pare Pieter van Borselen i d'Andreas Schelfhout. L'any 1861 va rebre una medalla honorífica a l'exposició de la Haia i l'any 1873 va guanyar la medalla d'or de la mostra mundial celebrada a Viena. Va ser membre del Pulchri Studio i del Hollandsche Teekenmaatschappij. Va tenir com a alumnes Louise Marie Françoise van der Beek, Théophile de Bock, i Timotheus Wilhelmus Ouwerkerk.

## Referències

* 1 2 3 4 Jan Willem van Borselen a l'RKD

## Enllaços externs

* Jan Willem van Borselen a artnet
# Javier Llabrés Expósito

Javier " Javi " Llabrés Expósito (nascut l'11 de setembre de 2002) és un futbolista balear que juga principalment d'extrem esquerre al club de la Lliga RCD Mallorca.

## Carrera de club

Nascut a Inca, Mallorca, Illes Balears, Llabrés es va formar com a juvenil al RCD Mallorca. El març del 2019, quan encara era juvenil, va signar un contracte de cinc anys amb el club.
Llabrés va debutar amb el filial el 29 de novembre de 2020, entrant com a substitut a la segona part en un empat 0-0 a casa contra el CF Sant Rafel de Tercera Divisió. Va marcar el seu primer gol el 19 de desembre, marcant el segon de l'equip B en una golejada per 6-0 contra el Club Santa Catalina Atlético i posteriorment va esdevenir un titular habitual de l'equip B.
Llabrés va debutar amb el primer equip amb els mallorquinistes l'1 de desembre de 2021, començant com a titular en una victòria fora de casa per 2-0 davant la Gimnástica Segoviana CF a la Copa del Rei de la temporada. Va marcar el seu primer gol amb l'equip el 16 de desembre, el cinquè del seu equip en una golejada per 6-0 contra la UD Llanera també a la Copa estatal.
Llabrés va debutar professionalment i a la Lliga el 2 de gener de 2022, substituint Lee Kang-in en una derrota a casa per 0-1 davant el FC Barcelona. Tres dies després, va donar dues assistències en la victòria per 2-1 a l'SD Eibar que va classificar el Mallorca per als vuitens de final de la Copa del Rei.
El 18 de gener de 2023, després de només 16 minuts d'acció durant la primera meitat de la temporada, Llabrés va ser cedit al CD Mirandés de Segona Divisió fins al juny. Va marcar el seu primer gol professional el 17 d'abril, marcant el de la victòria en un 2-1 a casa seva davant el Levante UD.

## Referències

* ↑ «Samu renueva hasta 2023» (en castellà). RCD Mallorca, 06-03-2019. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Crónica 3ª Div.: RCD Mallorca «B» 0 – 0 San Rafael del I.e.» (en castellà). Fútbol Balear, 29-11-2020. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Crónica 3ª Div.: RCD Mallorca «B» 6 – 0 Santa Catalina Atº» (en castellà). Fútbol Balear, 19-12-2020. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Una buena oportunidad para Javi Llabrés» (en castellà). Tribuna Sol, 22-04-2021. Arxivat de l'original el 6 de gener 2022. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Match Report: Gimnástica Segoviana 0-2 RCD Mallorca». RCD Mallorca, 02-12-2021. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Un doblete de Ángel elimina a la Gimnástica Segoviana de la Copa» (en castellà). Diari AS, 01-12-2021. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Javi Llabrés, estreno goleador: «Ha sido increíble»» (en castellà). Tribuna Sol, 17-12-2021. Arxivat de l'original el 6 de gener 2022. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Javi Llabrés, debut en primera entre la indiferencia» (en castellà). Cadena COPE, 04-01-2022. [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Javi Llabrés lleva al Mallorca a octavos» (en castellà). Marca, 05-01-2022. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Javier Llabrés, versatilidad para el ataque rojillo» (en castellà). CD Mirandés, 18-01-2023. [Consulta: 18 gener 2023].

## Enllaços externs

* Javier Llabrés Expósito a BDFutbol
* Javier Llabrés Expósito, Fitxa a Soccerway
# Jean-Jacques Dordain

Jean-Jacques Dordain (Estrun, 14 d'abril de 1946) és l'actual Director General de l'Agència Espacial Europea i manté la seva posició des del 2003.
Es va graduar a l'École Centrale de Paris en el 1968, Dordain va començar la seva carrera científica en la French Aerospace Research Agency (ONERA) i més tard va treballar com a professor a la National Higher School of Aeronautics and Aerospace en la dècada de 1970 i 1980. Va conduir una investigació extensiva en motors de coet i experiments de microgravetat. També va ser un candidat astronauta europeu.
En el 1998, va ser Secretari Executiu a l'Agència Espacial Japonesa (llavors NASDA, ara JAXA) i més tard com a Director Tècnic a l'ESA on es va convertir en Director General el juliol de 2003.
També té la funció d'honor en Canceller de la International Space University.

## Enllaços externs

* Spacefacts biography of Jean-Jacques Dordain
# Jochen Rindt

Karl Jochen Rindt (18 d'abril del 1942, Magúncia, Alemanya - 5 de setembre del 1970) va ser un pilot de curses automobilístiques austríac que va guanyar un campionat del món de Fórmula 1 la Temporada 1970 de Fórmula 1 de forma pòstuma l'única ocasió de la història, ja que va morir en un accident disputant el Gran Premi d'Itàlia del 1970 al circuit de Circuit de Monza.

## Carrera automobilística

Jochen Rindt va debutar a la setena cursa de la Temporada 1964 de Fórmula 1 (la quinzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 23 d'agost el Gran Premi d'Àustria del 1964 al Circuit de Zeltweg.
Va participar en un total de seixanta-dues proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en set temporades consecutives (1964-1970) aconseguint tretze podis (sis victòries) i assolí cent tres punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Posició | Punts |
| 1964 | Rob Walker Racing Team | Brabham | BRM | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | AUT Ret | ITA | USA | MEX | | | | - | 0 |
| 1965 | Cooper Car Company | Cooper | Climax | SUD Ret | | | | | | | | | | | | | 13è | 4 |
| 1965 | Cooper Car Company | Cooper | Climax | | MON NVQ | BEL 11 | FRA Ret | GBR 14 | HOL Ret | ALE 4 | ITA 8 | USA 6 | MEX Ret | | | | 13è | 4 |
| 1966 | Cooper Car Company | Cooper | Maserati | MON Ret | BEL 2 | FRA 4 | GBR 5 | HOL Ret | ALE 3 | ITA 4 | USA 2 | MEX Ret | | | | | 3r | 22 (24) |
| 1967 | Cooper Car Company | Cooper | Maserati | SUD Ret | MON Ret | | | | | | CAN Ret | | | | | | 13è | 6 |
| 1967 | Cooper Car Company | Cooper | Maserati | | | HOL Ret | BEL 4 | FRA Ret | | | | | USA Ret | MEX | | | 13è | 6 |
| 1967 | Cooper Car Company | Cooper | Maserati | | | | | | GBR Ret | ALE Ret | | ITA 4 | | | | | 13è | 6 |
| 1968 | Brabham Racing Organisation | Brabham | Repco | SUD 3 | ESP Ret | MON Ret | | | | | | | | | | | 12è | 8 |
| 1968 | Brabham Racing Organisation | Brabham | Repco | | | | BEL Ret | HOL Ret | FRA Ret | GBR Ret | ALE 3 | ITA Ret | CAN Ret | USA Ret | MEX Ret | | 12è | 8 |
| 1969 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Ford | SUD Ret | ESP Ret | MON | HOL Ret | FRA Ret | GBR 4 | ALE Ret | ITA 2 | CAN 3 | USA 1 | MEX Ret | | | 4t | 22 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Ford | SUD 13 | | MON 1 | BEL Ret | | | | | | | | | | 1r | 45 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Ford | | ESP Ret | | | | | | | | | | | | 1r | 45 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Ford | | | | | HOL 1 | FRA 1 | GBR 1 | ALE 1 | AUT Ret | ITA MORT | CAN | USA | MEX | 1r | 45 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 62 | 6 | 13 | 10 | 3 | 107 |

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Jochen RINDT • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ F1, STATS. «Jochen RINDT • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
# John Crow Mountains

Les Muntanyes de John Crow o John Crow Mountains són una cadena de muntanyes que es troben a Jamaica. S'estenen paral·lelament a la costa est del nord de l'illa, limitat a l'oest per la ribera del Riu Gran, i s'uneix amb l'extrem oriental de les Blue Mountains en el sud-est. El punt més alt aconsegueix una alçada d'una mica més d'1.140 metres.
Aquest lloc abasta una regió muntanyenca del sud-est de Jamaica, summament accidentada i boscosa, on es van refugiar primer els nadius tains que fugien de l'esclavitud i més tard els negres cimarrons. En aquesta regió, els cimarrons van resistir al sistema esclavista colonial europeu creant tot un seguit de senderes, refugis i assentaments que formen avui dia l'anomenada Ruta del Patrimoni de Nanny Town. Els boscos de la regió oferien als esclaus en fugida tot el que necessitaven per a la seva supervivència. Dels estrets vincles espirituals que es van forjar entre els cimarrons i les muntanyes que els van donar acolliment queden encara vestigis en diverses expressions culturals dels nostres dies: ritus religiosos, pràctiques de medicina tradicional, danses, etc. La regió és també una de les zones de biodiversitat vegetal més importants de les Antilles, amb un alt índex d'endemisme de les seves espècies vegetals, especialment pel que fa als líquens, molses i flors.
El nom de John Crow, és el nom donat a Jamaica a la cornella negra, el nom va ser el primer registrat a la dècada de 1820. L'any 1890 el llavors governador Sir Henry Blake va decretar canviar el nom per les muntanyes de Blake, però això no va ser acceptat.
Al juliol de 2015 van ser declarades patrimoni de la Humanitat per la UNESCO dins del conjunt «Muntanyes Blaves i de John Crow» (Blue Mountains and John Crow).

## Referències

* ↑ UK Directorate of Overseas Surveys 1:50,000 map of Jamaica sheet N, 1967.
* ↑ Informació sobre les John Crow a la web de la Unesco
* 1 2 Higman, B W; Hudson. Jamaican Place Names. B J. 1st. Mona, Jamaica: University of the West Indies Press, 2009, p. 89-90. ISBN 978-976-640-217-4.
* ↑ «Montagnes bleues et monts John Crow». UNESCO. [Consulta: 10 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Web de les John Crow Mountains (anglès)
* Info a visitjamaica.com Arxivat 2016-10-29 a Wayback Machine. (en anglès)
# Joan I d'Alvèrnia

Joan I (? - 24 de març de 1386) fou comte d'Alvèrnia i comte de Boulogne (1361-1386); va succeir en ambdós feus al seu besnebot Felip de Rouvres o de Rouvre (Felip I de Borgonya 1346-1361 comte de 1360 a 1361. Fou també comte titular de Montfort, però els drets a aquest comtat els va cedir a Joan III de Montfort i IV de Bretanya quan va heretar Alvèrnia i Boulogne. Abans de ser comte fou senyor de Montgascon. Era un bon guerrer i hàbil polític.
Era fill de Robert VII el Gran (vers 1282-1325), comte d'Alvèrnia, nascut de la seva segona esposa Maria de Dampierre. Fou per tant germanastre de Guillem XIII d'Alvèrnia i oncle patern de Joana I d'Alvèrnia. El rei Joan II de França el va nomenar ministre d'estat, posició que va mantenir amb el nou rei Carles V de França. El juny de 1365 va participar en la ratificació del tractat entre França i Navarra del 6 de març de 1364. El desembre de 1366 el rei va aplicar a la corona l'homenatge feudal de la terre de Briot prop de Péronne (a Vermandois), que abans el comte havia de retre a Saint-Quentin.
Va testar el 22 de març de 1386 i va morir dos dies després al castell de Remin prop de Compiegne. El va succeir el seu fill Joan II.

## Matrimoni i fills

El 1328 el futur Joan I es va casar amb Joana (+ 1383), dama de Saint-Just, filla de Joan de Clermont (+1316), comte del Charolais. D'aquest matrimoni van néixer:
* Joana, casada el 1371 amb Berald II, delfí d'Alvèrnia
* Maria d'Alvènia-Boulogne casada el 1375 amb Ramon VIII, vescomte de Turena
* Joan II (mort el 1404), comte d'Alvèrnia i de Boulogne (1386-1404)

## Bibliografia

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Joan I Visconti de Gallura

Joan I Visconti de Gallura fou fill d'Ubald Visconti, el germà de Lambert Visconti de Gallura. Va succeir el 1238 el seu cosí Ubald I Visconti de Gallura. Va rebre també un terç de Càller (Ogliastra, Quirra, Sarrabus i Colostrai). Va participar en Itàlia a les lluites entre güelfs i gibel·lins al costat de Pisa. Va tornar a l'illa el 1274 però el 1275 va anar a Pisa, on va morir. Es va casar amb Dominicata, filla d'Aldobrandino Gualandi-Cortevecchia, que va morir vers 1259, i es va casar en segones noces amb una filla d'Ugolino della Gherardesca comte de Donoratico; d'aquesta darrera va tenir el seu successor Huguet Visconti de Gallura, conegut per Nino.