OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hazel Stiebeling

Hazel Katherine Stiebeling (1896–1989) fou una nutricionista americana pionera en el desenvolupament dels programes del USDA per a la nutrició i en la investigació sobre les quantitats adequades de nutrients essencials que calia incloure en les dietes diàries. Stiebling va néixer a Haskins, Ohio, en una granja, on es creu que es va desenvolupar el seu interès per l'alimentació i la nutrició.

## Estudis

Després de l'educació secundària, Stiebeling es va inscriure en un programa de dos anys en la ciència domèstica al Skidmore College (Saratoga Springs, Nova York). Es diu que va trobar el llibre del Dr. Henry Sherman, The Chemistry of Food and Nutrition, a la biblioteca i que fou la seva inspiració.
Després de graduar-se en Skidmore, Stiebeling va fer durant tres anys de mestra d'escola i després va entrar al Col·legi de Professors de la Universitat de Colúmbia, on va ser assistent de la professora Mary Swartz Rose. Es va graduar amb una llicenciatura el 1919, i després va completar un mestratge en nutrició el 1924.
En obtenir el mestratge, Stiebeling va entrar com a investigadora amb el Dr. Henry Sherman a l'Escola de Graduats de la Universitat de Colúmbia. Hi va fer recerca sobre el metabolisme basal de les dones, la influència de la vitamina D en la fixació del calci en els ossos, el valor nutritiu de les proteïnes en humans, etc. Se li va concedir el doctorat en química el 1928 amb una tesi sobre la metodologia per determinar el contingut de les vitamines A i D en els teixits.
El 1930, després de l'obtenció del grau de doctora, va ser contractada com a cap de la nova Secció d'Economia d'Aliments de l'Oficina de l'USDA d'economia domèstica. Allà, va iniciar una extensa investigació sobre el valor nutricional de les dietes dels Estats Units que ha continuat fins a l'actualitat (2005).

## Resultats de la seva recerca

En una publicació de Stiebeling per a l'USDA de 1933 apareix per primer cop el terme dietary allowances ('ingesta recomanada'). Va ser el primer estàndard de la dieta nacional per a les quantitats de calci, fòsfor, ferro i vitamines A i C. Els valors per cada nutrient, els va basar en la seva recerca al laboratori de Sherman.
El 1939 Stiebeling va treballar amb Esther Phipard per incloure les ingestes recomanades de tiamina i riboflavina. També va fer una proposta per al reconeixement d'una certa variació entre els individus que estan dins de la normalitat. Aquesta tècnica ha estat l'estàndard per al desenvolupament de planificacions dietètiques per part d'organitzacions internacionals com la FAO i l'OMS.

## Bibliografia

* Alfred E. Harper. Contributions of Women Scientists in the U.S. to the Development of Recommended Dietary Allowances. The American Society for Nutritional Sciences, J. Nutr. 133:3698-3702, novembre 2003.
* Yost, Edna. (1943.) American Women of Science. Frederick A. Stokes Company, Philadelphia / New York.
# Hedwig Sofia de Brandenburg

Hedwig Sofia de Brandenburg (en alemany Hedwig Sophie von Brandenburg) va néixer a Berlín el 14 de juliol de 1623 i va morir a Smalkalda el 26 de juny de 1683. Era una noble alemanya, filla de l'elector Jordi Guillem de Brandenburg (1595-1640) i d'Elisabet Carlota de Wittelsbach (1597-1660).
Després de la primerenca mort del seu marit el 1663 es va fer càrrec de la regència de Hessen-Kassel, primer en nom del seu fill gran, Guillem VII, i en morir aquest el 1670 en nom del seu germà Carles. Va procurar mantenir una prudent política exterior i evitar aliances que poguessin ser conflictives. Fins al 1673 va poder mantenir la neutralitat. Però finalment va haver de fer front a l'expansionisme francès, participant en una aliança amb el seu germà l'elector Frederic Guillem de Brandenburg contra França.
Al final del seu regnat, va intentar retardar el màxim la data en què el seu fill Carles s'havia de fer càrrec del govern. Això va portar a una considerable tensió entre tots dos, fins que li va cedir les regnes del govern el 8 d'agost de 1677.

## Matrimoni i fills

El 1649 es va casar amb Guillem VI de Hessen-Kassel (1629-1663), fill del landgravi Guillem V (1602-1637) i d'Amàlia Elisabet de Hanau-Münzenberg (1602-1651). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Carlota Amàlia (1650-1714), reina consort de Dinamarca, pel seu casament amb Cristià V de Dinamarca (1646-1699).
* Guillem (1651-1670).
* Carles (1654-1730), casat amb Amàlia Kettler de Curlàndia (1653-1711).
* Felip (1655-1721), casat amb Caterina Amàlia de Solms-Laubach (1654-1736).
* Elisabet Enriqueta (1661-1683), reina consort de Prússia, pel seu casament amb Frederic I de Prússia (1657-1713).

## Bibliografia

Hans Philippi, Die Landgrafschaft Hessen-Kassel 1648 – 1806 = Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Hessen 46 = Kleine Schriften 8, Marburg 2007.
# Hemigrammocapoeta kemali

Hemigrammocapoeta kemali és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Pellegrin J. 1927. Description d'un cyprinidé nouveau d'Asie Mineure. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 52 (for 1927). 34-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemigrammocapoeta elegans

Hemigrammocapoeta elegans és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a les conques dels rius Tigris i Eufrates.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Coad, B.W., 1996. Zoogeography of the fishes of the Tigris-Euphrates basin. Zoology in the Middle East 13:51-70.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemigrammocapoeta nana

Hemigrammocapoeta nana és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Jordà.

## Referències

* ↑ Pellegrin J. 1927. Description d'un cyprinidé nouveau d'Asie Mineure. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 52 (for 1927). 34-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Goren, M., 1974. The freshwater fishes of Israel. Isr. J. Zool. 23:67-118.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Krupp, F. i W. Schneider, 1989. The fishes of the Jordan River drainage basin and Azraq Oasis. p. 347-416. A Fauna of Saudi Arabia. vol. 10.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Harpa

Harpa és una de la sala de concerts i conferències a Reykjavík, Islàndia. El concert d'obertura es va dur a terme el 4 de maig del 2011.
Harpa va ser dissenyat per la firma danesa Henning Larsen Architects en col·laboració amb l'artista danès-islandès Olafur Eliasson, que van guanyar el Premi d'Arquitectura Contemporània Mies van der Rohe de 2013. L'estructura consta d'un marc d'acer revestit amb panells de vidre en forma geomètriques de diferents colors. L'edifici va ser originalment part d'una reordenació de la zona Austurhöfn anomenat World Trade Center Reykjavík, que va ser abandonat parcialment a causa de la crisi financera. El projecte pretenia incloure un hotel de 400 habitacions, apartaments de luxe, locals comercials, restaurants, un aparcament i la nova seu del banc islandès Landsbanki.

## Galeria

* Inici de la construcció de l'edifici.
* Panoràmica de l'edifici dins el barri.

## Referències

* ↑ «Mies van der Rohe Awards 2013» (en anglès). Arquitectura Viva, 31-05-2013. [Consulta: 28 abril 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial (islandès)
* Web oficial Arxivat 2016-05-02 a Wayback Machine. (anglès)
* Harpa Concert Hall in arkitekturbilleder.dk
* Picture Gallery from islandsmyndir.is
* Rowan Moore, "Harpa Concert Hall - in pictures: A stunning new concert Hall in Reykjavik is the result of a collaboration between Henning Larsen Architects and the artist Olafur Eliasson", The Guardian 28 August 2011.
# Heinrich Mann

Heinrich Johann Luiz Mann (Lübeck, 27 de març de 1871 – Santa Monica (Califòrnia), 12 de març de 1950) va ser un escriptor alemany i un opositor al règim nacionalsocialista.

## Biografia

Heinrich Mann neix l'any de la unificació alemanya conseqüència de la guerra francoprussiana. El seu pare era un comerciant a l'engròs i la seva mare, Julia da Silva-Bruhns, era d'origen brasiler però d'ascendència alemanya. Heinrich era el germà gran de Thomas Mann.
El 1889 interromp prematurament els estudis, aquest fet influirà fortament la seva formació que tindrà sempre un caràcter poc sistemàtic.
La seva poesia està influïda per Heinrich Heine. En morir el seu pare rep una petita renda mensual que li permet seguir la carrera literària. Viatjà a París, Itàlia i Àustria, viu uns dos anys a Roma on publica articles de caràcter antisemita i monàrquic.
Gràcies a la seva mare es publica el 1894 la seva primera novel·la: In einer Familie i el 1900 apareix Im Schlaraffenland, i el Professor Unrat en la que es va basar la pel·lícula Der blaue Engel de 1930. i comença a recollir dades per Der Untertan, possiblement la novel·la seva més representativa.
En començar l'època nazi a Alemanya, ell ja havia evolucionat políticament cap a la democràcia i és nomenat president de l'Acadèmia de les Arts de Berlín, l'organisme cultural més rellevant del país, i fins i tot és proposat candidat a la presidència de la República de Weimar que guanyà finalment Paul von Hindenburg. El 1933 signa juntament amb Albert Einstein una crida per a afavorir la unió dels partits d'esquerra, SPD i KPD, contra el nazisme. Quan Hitler arriba al poder s'exilia primer a Praga (adoptant la nacionalitat txecoslovaca) i anys després, quan comença la guerra, s'exilia definitivament passant per França, Espanya i Portugal cap als Estats Units
A l'exili es retroba amb el seu germà Thomas Mann i també amb Brecht i Einstein) però la seva situació econòmica empitjora molt. Escriu les seves memòries, aparegudes el 1945. Quan acaba la segona guerra mundial la Universitat de Berlín el fa "doctor honoris causa" però per dificultats burocràtiques no pot participar en la cerimònia. Va morir quan esperava completar els tràmits per tornar a Alemanya (a la República Democràtica d'Alemanya). Les seves despulles foren traslladades a la RDA, Berlin Est, el 1961.

## Vegeu també

* Thomas Mann

## Enllaços externs

* Katharineum Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine.
# Heinrich Mark

Heinrich Mark va néixer l'1 d'octubre de 1911 a Krootuse, Parròquia de Kõlleste, actualment el Comtat de Põlva, Estònia. Va morir el 2 d'agost de 2004 a Estocolm, Suècia.
Va ser Primer Ministre en funcions del president de la República d'Estònia, a partir de l'1 de març de 1990 fins al 6 d'octubre de 1992, va ser l'últim cap d'Estat d'Estònia a l'exili, abans que la independència d'Estònia fos restaurada el 1991.
Durant tota la seva etapa política va ocupar diversos càrrecs. Va ser Secretari d'Estat (1953-1971), Primer Ministre interí (1971-1990), Ministre de Guerra (1971-1973) i ministre del govern estonià a l'exili (1971-1990).
Va estudiar a Võru, es va graduar del Seminari de Professors de Tartu. El 1933-1938 va estudiar al departament jurídic de la Universitat de Tartu.
Entre 1938 i 1940 va ser mestre d'escola primària. El 1940, l'advocat assessor jurídic de P. Joseph de Tartu, el 1941-1943, un advocat a Tallinn. El 1940, després de l'ocupació d'Estònia va ser secretari de la Universitat de Tartu durant un curt període, a l'esquerra en la recomanació del rector Hans Kruus. El 1940, posi a una candidatura per a les eleccions Riigivolikogu com a candidat alternatiu a la Unió Popular d'Estònia de Treball, es va eliminar de la llista de candidats. Més tard es va amagar a Estònia, va escapar a Finlàndia el 1943, va ser un dels organitzadors de l'Oficina d'Estònia (una organització exili estonià) i assistent de l'editor en cap de les "Malevlane" (diari dels estonians de l'Exèrcit finlandès).
El 1944 es va traslladar a Suècia, on va ser assistent en el Comitè Nacional d'Estrangers. Entre 1945 i 1956, va ser president del grup de treball d'educació del Comitè estonià, des de 1954 fins a 1975 Director de l'Oficina i el president adjunt del Comitè estonià, entre 1975 i 1982 President del Comitè estonià, des de 1982 President Honorari del Comitè estonià i Secretari General del Consell Nacional d'Estònia entre 1951 i 1979.
# Heliades (ètnia)

En la mitologia grega, els helíades (en grec antic: Ήλίαδαι, llatí: Heliadae) eren els fills d'Hèlios i Rode que van substituir els telquines com a pobladors de l'illa de Rodes.
Tradicionalment hom els considerava experts en astronomia, navegació i altres ciències, i se'ls atribuïa la divisió de l'any en dies i hores. Durant el seu domini de Rodes tota l'illa va ser dedicada al culte al sol el qual, suposadament, corresponia a la veneració que li tributaven, i era estrany que hi hagués un dia sense sol a l'illa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mithology. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. Vol. II, p. 372.
# Herba de Sant Gerard

L'herba de Sant Gerard (Aegopodium podagraria), és una espècie de planta apiàcia perenne que creix en llocs a l'ombra. És l'espècie tipus del gènere Aegopodium. És planta nativa d'Euràsia i ha estat introduïda arreu del món com planta ornamental, de vegades es considera planta invasora exòtica.
També es troba en els Països Catalans.

## Descripció

A. podagraria arriba a fer 100 cm d'alt i té rizomes. Les seves flors són blanques i disposades en umbel·la terminal.

## Ús ornamental

La forma variegada és cultiva com planta ornamental.

## Ús alimentari i medicinal

Les fulles tendres són comestibles.
Com medicinal s'ha usat contra la gota i artritis. Ingerides, les fulles són laxants i lleugerament sedants, el seu ús medicinal està en declivi. Aquesta planta es troba asilvestrada en els voltants de molts monestirs antics i Hildegard von Bingen l'anomenava Physica.

## Referències

* ↑ «Aegopodium podagraria». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 7 març 2022].
* ↑ «Plant Conservation Alliance, Alien Plant Working Group: Goutweed».
* ↑ Webb, D.A., Parnell, J. and Doogue, D. 1996. An Irish Flora. Dundalgan Press Ltd, Dundalk. ISBN 0-85221-131-7
* ↑ «Ground Elder - Bishops Weed (Aegopodium podagraria)». Edible Plants, 2009. Arxivat de l'original el 2011-07-10. [Consulta: 15 febrer 2010].
# Herba de Sant Antoni

«Herba de Sant Antoni» té aquests significats:
* Herba de Sant Antoni o herba de la sang (Agrimonia eupatoria)
* Herba de Sant Antoni o herba de la feridura (Sideritis hirsuta)
* Herba de Sant Antoni o salicària (Lythrum salicaria)
* Herba de Sant Antoni o botja peluda (Dorycnium hirsutum )
* Herba de Sant Antoni o adsabra (Sideritis angustifolia )
* Herba de Sant Antoni o Sideritis
* Herba de Sant Antoni o segura (planta) (Tanacetum parthenium)
Viccionari
# Huecas

Huecas és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Fuensalida, Villamiel de Toledo, Rielves, Barcience i Novés.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 381 | 416 | 435 | 474 | 492 | 497 | 411 | 519 | 524 | 506 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Adrián Rodríguez Gómez | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Leandro Lorente Sánchez | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | José Luis Díaz Carrasco | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | José Luis Díaz Carrasco | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Miguel Ángel Lorente del Álamo | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Julio Sánchez Ramos | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Julio Sánchez Ramos | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Julio Sánchez Ramos | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Hot Files

Hot Files (títol original en japonès: さ~ち) és un manga hentai creat el 2008 per USI. Fou publicat a França per Soleil el 2010 i el 2014 en una edició composta per dos volums.

## Rebuda

L'edició francesa de Soleil va ser ressenyada.
El tom 1 va ser criticat negativament a Manga Sanctuary donant-li una puntuació d'un 3 sobre 10. A PlaneteBD no fou criticat tan negativament donant-li un 2 sobre 4.
El tom 2 va ser considerat millor que el primer a Manga Sanctuary, donant-li un 5 sobre 10. A PlaneteDB fou considerat de menys qualitat que el primer tom.

## Referències

* 1 2 «Hot Files». Manga Sanctuary. [Consulta: 28 juliol 2017].
* 1 2 Lillaz, Faustine. «Hot Files T1». PlaneteBD.
* ↑ «L'été sera chaud avec Soleil !!». Manga-News, 03-03-2010 [Consulta: 28 juliol 2017].
* 1 2 Lillaz, Faustine «Hot Files T2». PlaneteBD [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ «Les éditions et les tomes de Hot Files» (en francès). Manga Sanctuary. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ «Critique Hot Files T.1». Manga Sanctuary. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ «Critique Hot Files T.2». Manga Sanctuary. [Consulta: 28 juliol 2017].
# Hosťová

Hosťová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 402 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1232 amb el nom en hongarès de Guesta. El 1644 els turcs destruïren la vila. El 1715 ja hi havia 10 famílies. El 1787 hi vivien 290 persones i hi havia 49 cases. El 1828 hi havia 319 persones i 45 cases. El llibre de geografia nacional de 1796 catalogà la vila com un poble de primera classe. El 1849, a causa del còlera, moriren 26 persones. Segons el cens del 1910 hi havia 390 persones (la majoria hongaresos). Fins al Tractat del Trianon la vila va pertànyer al Regne d'Hongria, després passà a formar part de la nova Txecoslovàquia. Després de la Segona Guerra Mundial, els hongaresos perderen els seus drets segons els Decrets de Beneš. Finalment el 1993 passà a formar part de l'actual Eslovàquia.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «HISTÓRIA OBCE - Oficiálné stránky obce Hosťová». [Consulta: 7 agost 2022].
# Huntsville (Missouri)

Huntsville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Huntsville tenia 1.553 habitants, 595 habitatges, i 402 famílies. La densitat de població era de 253 habitants per km².
Dels 595 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.524 $ i la renda mediana per família de 38.043 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 19.423 $. La renda per capita de la població era de 13.939 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Huntsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Huntsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Hunyadi László

Hunyadi László és una òpera en tres actes amb música de Ferenc Erkel i llibret en hongarès de Béni Egressy, basat en una obra de Lörinc Tóth. Es va estrenar al Teatre Nacional de Budapest el 27 de gener de 1844. Hunyadi László és considerada la primera òpera hongaresa important i l'estil musical d'Erkel beu d'influències folklòriques, en particular la dansa coneguda com el verbunkos.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 27 de gener de 1844 |
| László V rei d'Hongria | tenor | Mihály Havi |
| Erzsébet Szilágyi vídua de János Hunyadi | soprano | Rozália Klein Schodel |
| László Hunyadi el seu fill | tenor | Adolf Pecz |
| Mátyás Hunyadi germà de László | mezzosoprano | Rosa Csillag |
| Miklós Gara el comte palatí | baix | Miklós Udvarhelyi |
| Mária la seva filla | soprano | Leopoldina Molnár |
| Ulrik Cilley el regent | baríton | Mihály Füredy |
| Rozgonyi un oficial de l'exèrcit | baríton |

## Referències

* The Viking Opera Guide ed. Holden (Viking, 1993)
* Del Teatre (in Italian)
* Amadeus Online
* The Oxford Illustrated History of Opera ed. Parker (OUP, 1994)