OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frontera entre Nigèria i Benín

La frontera entre Nigèria i Benín és la línia fronterera en sentit nord-sud que separa l'est de Benín de l'oest de Nigèria a l'Àfrica central, separant els departaments beninesos d'Alibori, Borgou, Collines, Plateau i Ouémé dels estats nigerians de Níger, Kwara, Ogun, Oyo, Lagos i Kebbi. Té 773 km de longitud.

## Traçat

Comença a la costa del golf de Guinea, junt a Porto Novo, remunta cap al nord sobre uns 300 kilòmetres, després fira cap a l'est sobre uns 35 kilòmetres abans de prendre una direcció nord-est. El riu Beffa marca aquesta frontera sobre la seva part central fins al trifini entre Níger, Nigèria i Benín, al riu Níger.

## Història

Les fronteres entre ambdós estats es van establir quan ambdós s'independitzaren en 1960. Oficialment, els conflictes fronterers foren resolts en 2009 i la creació d'una commissió mixta beninesa-nigeriana de delimitació de fronteres. Tanmateix encara s'hi han produït incidents com els d'agost de 2013 causats per militars nigerians a Malanville. Aquesta vila al nord de Benín, tot i que fronterera amb el Níger però més pròxima a Nigèria, és un dels principals punts de trànsit entre Nigèria i Benín, principalment d'hidrocarburs (kpayo). És poblada majoritàriament per iorubes, una de les principals ètnies de Nigèria.

## Referències

* ↑ «Benín». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Nigeria». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Djibril Debourou. La société baatonnu du Nord-Bénin. Son passé, son dynamisme, ses conflits et ses innovations. L'Harmattan, p. 610 (études africaines).
* 1 2 3 «Annexion nigériane au Bénin». Carto, 20, novembre-décembre 2013, pàg. 7.
# Francisco Javier Carratalá Utrilla

Francisco Javier Carratalá Utrilla (Alacant, 3 de desembre de 1830 - Madrid 1871) fou un periodista i polític valencià, diputat a Corts durant el sexenni democràtic.

## Biografia

Pertanyia a una família modesta i va fer pocs estudis. Treballà com a tipògraf i esdevingué periodista polític a diaris com La Flor, Diario de Alicante i El Boletín Comercial y de Anuncios, treballant amb Carlos Navarro Rodrigo.
Durant l'epidèmia de còlera de 1854 fou ajudant del governador civil Trino González de Quijano i li fou concedida la Creu de primera classe de l'Ordre Civil de Beneficència.
Posteriorment va fundar el diari La Unión Liberal, però es decantà pel Partit Progressista, del que n'esdevindria cap a Alacant el 1865, i va fundar El Eco de ALicante, òrgan del partit a la província d'Alacant. Des del 1866 va participar en activitats conspiratives amb els exiliats, raó per la qual fou bandejat a Fernando Poo, però se n'escapolí passant a la clandestinitat. El 1867 s'establí a Madrid, on fundà el periòdic La Iberia i participà en les converses que aconseguiren que la Unió Liberal participés en la coalició política que va dirigir la Revolució de 1868, durant la qual fou membre de la Junta Revolucionària Interina.
Un cop triomfà la revolució, fou nomenat comandant del Batalló de Voluntaris de la Llibertat del districte de La Latina (Madrid) i oficial del ministeri de Governació. A les eleccions generals espanyoles de 1869 fou elegit diputat per Alacant. Fins a la seva mort fou secretari del Congrés dels Diputats i membre de les comissions d'Interior i d'Actes.

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.132. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Fàbrica de Ciment de Can Mas

La fàbrica de Ciment de Can Mas és un edifici de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'antiga fàbrica de ciment de Can Mas, avui destinada a local comercial, ha estat totalment remodelada. És una construcció de diferents estructures enllaçades, formant un edifici compacte. La façana principal té uns finestrals rectangulars, un total d'onze. Al primer pis i al segon s'hi troben els aparadors i portes que donen accés a l'edifici. Els dos cossos principals estan units per la banda de dalt per una construcció que sembla una falsa façana amb una finestra rodona al mig i que la seva funció és totalment decorativa. L'edifici situat en el cantó esquerra de dimensions considerables i que aquest arrenca de la primera planta d'aquesta construcció. Aquest pou disposa d'una escaleta de ferro en el seu exterior. A la part posterior de l'edifici sobresurt el cos més elevat de tota l'estructura de maçoneria i sense obertures. Els teulats són tots a dues vessants.

## Història

Aquesta fàbrica de ciment sembla que fou fundada el segle xix. Sabem, però, que l'any 1860 el Sr. Martín va fundar les primeres fàbriques de ciment de la península a Sant Joan de les Abadesses. En un programa de Festa Major de l'any 1927 ve citada l'empresa "Sociedad Anònima de construcciones" com una de les més important de la vila com a fabricació de ciment ràpid i lent. Segons especifica el document del propietari d'aquest empresa és un tal Ignasi Mas. El seu funcionament va deixar d'existir pels anys seixanta del segle xx i va estar força anys que la fàbrica anava en vies d'enderrocament, fins que l'empresa Estiluz va arranjar l'edifici i actualment la seva funció és totalment comercial.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de Ciment de Can Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Fàbrica de Calders

La Fàbrica de Calders és una fàbrica de Calders (Moianès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt format per tres naus paral·leles i una de transversal que les uneix, més la casa del director. Es tracta de la típica nau fabril de tradició vuitcentista, marcada per l'obertura de vans regulars que ocupen quasi tota la façana. La nau més antiga és aquella de ponent, d'una sola planta, cosnerva l'embigat i columnes de ferro originals. Les altres dues naus són més modernes, de dues plantes, fets amb pedra i maó.

## Història

Vers l'any 1920 la família Jorba va adquirir uns terrenys propietat del mas Puig, al peu de la carretera de Vic, on es construí una nau de pedra i una casa per a la direcció. La fàbrica va començar a treballar l'any 1925. El 1935 s'hi va aixecar una nova nau, on s'instal·laren els telers de color que funcionaven a la fàbrica de Bellveí. Posteriorment s'amplià fins a quatre naus. En l'època de màxim rendiment la fàbrica comptava amb una plantilla de 131 treballadors i 175 telers. L'any 1970 s'acollia a un pla de reestructuració i va tancar. El complex passà a mans de l'empresa "Cardona i Cia", de Monistrol de Calders, fins al seu tancament definitiu l'any 1990.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de Calders». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 març 2019].
# Fredeluga gregària

La fredeluga gregària (Vanellus gregarius) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que cria a les estepes del sud de Rússia, est d'Ucraïna i Kazakhstan. Passen l'hivern a Orient Mitjà, Eritrea i Sudan i nord de l'Índia.
# Sant Julià i Santa Basilissa de Torrelles

Sant Julià i Santa Basilissa de Torrelles és l'església romànica, actualment parroquial, del poble rossellonès de Torrelles de la Salanca, a la Catalunya Nord.
Està situada al bell mig del nucli antic d'aquest poble, en el centre de l'antiga cellera.

## Història

El primer esment del lloc es remunta al 988, quan s'esmenta en una donació al monestir de Sant Miquel de Cuixà. A la segona meitat del segle xi aquesta església fou la d'una comunitat augustiniana dependent de Sant Joan de Perpinyà.

## Descripció

Una desafortunada intervenció feta el 1912 desfigurà del tot aquest temple romànic. Les tres naus originals es reduïren a una, i se'n suprimiren els pilars i les voltes. Els tres absis quedaren amagats dins dels edificis adjacents. Caldria una intervenció important perquè l'església recuperés, almenys en part, l'aspecte original.
Segons Jean-Auguste Brutails, l'església tenia tres naus, amb una amplada de 4,20 m la central i 2,20 les col·laterals. Els pilars tenien forma de creu, amb un gruix d'1,68 m. La volta central era de mig punt, amb una alçada de 10 m i arcs torals de ferradura peraltada, alts de 9 m, mentre que els laterals eren de quart d'esfera, amb una alçada de 6,60; els arcs torals eren de ferradura. Les arcades que unien les tres naus tenien una alçària de 5,8 m. La llum hi penetrava per unes finestres situades a les filades inferiors de la volta. Tot fa pensar que en un origen la coberta fos de fusta sobre arcs de diafragma. Cal fer notar que a la catedral d'Elna i a l'abadia d'Arles s'ha observat exactament el mateix.
L'absis central sobresortia quasi dos metres dels dos laterals, una part dels quals es va conservar a l'interior de les cases adjacents, fins que foren alliberats fa pocs anys, i ara es poden veure a l'exterior.
L'església tenia motllures esculpides, una ara esculpida i una pica baptismal, tot romànic, conservat en part a diversos llocs de l'església actual, en part integrat en les parets refetes el 1912.

## Bibliografia

* Brutails, Jean-Auguste. Notes sobre l'art religiós en el Rosselló. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1901.
* Gavín, Josep M. «301. Sant Julià i Santa Basilissa de Torrelles». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Torrelles de la Salanca: Sant Julià i Santa Basilissa de Torrelles de la Salanca». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «La cellera de Torrelles, en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2015-12-26. [Consulta: 25 desembre 2015].
* ↑ Brutails 1901.
* ↑ Ponsich 1993.
# Fiord de Hagen

El fiord de Hagen és un fiord, banyat pel mar de Wandel, que es troba a l'extrem septentrional de Groenlàndia, dins el Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia. Deu el seu nom a Niels Peter Høeg Hagen, cartògraf en cap de l'expedició danesa de 1906 a 1908.
Es tracta d'un fiord que té uns 90 quilòmetres de llargada per 19 d'amplada, que s'obre a la riba sud del fiord Independence, entre la Terra de JC Christensen, a l'oest, i la Terra de Mylius-Erichsen, a l'est. És on arriba a mar la glacera de Hagen.

## Referències

* ↑ «Prinsesse Thyra Ø». Mapcarta. [Consulta: 25 març 2019].
# Finlàndia del Sud

La Província de Finlàndia del Sud fou una província de Finlàndia. Feia frontera amb les províncies de Finlàndia Occidental i Finlàndia Oriental, el golf de Finlàndia i Rússia.

## Províncies històriques

El 1997 es redissenyà la divisió administrativa finlandesa, i es va reduir el nombre de províncies de 12 a 6, tot incorporant part de les d'Uusimaa, Kymi i parts meridionals de Häme a la nova província de Finlàndia del Sud.
Totes les províncies de Finlàndia es van abolir l'1 de gener de 2010.

## Regions

Finlàndia del Sud es dividia en 6 regions:
* Carèlia del Sud (Etelä-Karjala / Södra Karelen)
* Päijät-Häme (Päijät-Häme / Päijänne Tavastland)
* Tavastia Pròpia (Kanta-Häme / Egentliga Tavastland)
* Uusimaa (Uusimaa / Nyland)
* Uusimaa de l'Est (Itä-Uusimaa / Östra Nyland)
* Vall de Kymi (Kymenlaakso / Kymmenedalen)
Finlàndia del Sud es dividia en 88 municipis.

## Referències

* ↑ «New regional administration model abolishes provinces in 2010». Helsingin Sanomat International Edition. Sanoma Corporation, 31-12-2009. Arxivat de l'original el 2011-12-13. [Consulta: 1 gener 2010 -->].
# Finlàndia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La YLE ha decidit canviar el seu habitual sistema de preselecció anomenat Euroviisut per un nou tipus de talent show, anomenat UMK, obert a tot tipus d'artistes.

## Organització

El període per inscriure's a l'UMK va comprendre del 15 d'agost al 30 de setembre de 2011. El total de propostes rebudes va ser de 540. El concurs compta amb cinc rondes prèvies entre el 27 de gener i el 24 de febrer de 2012. La final està prevista pel 25 de febrer de 2011. Dels 40 temes escollits en primera fase, un jurat, tenint en compte el vot dels internautes, en triarà 12 per a la fase televisada. El jurat de l'UMK es compon de: Wallu Valpio, Anna Laine, Tomi Saarinen i Jorma Hietamäki.

## Candidats

Els 40 participants escollits en primera fase són:
* Martina: "Checkmate"
* Jari & Taika: "Aamuyön ikuisuus"
* KaksKaks & Alisa: "Anna aikaa"
* Malin Kojola: "Home"
* Alchemy Road: "Burning"
* DCX: "Erase You"
* The Spyro: "Teleport My Heart"
* Lasmatic: "Yksin yhdessä"
* Iconcrash: "We Are The Night"
* Stig: "Laululeija"
* Pernilla Karlsson: "När jag blundar"
* 1Love: "International Love Song"
* Raita Ilomäki: "Usko rakkauteen"
* Arto: "Roudassa"
* Moobs: "Johnny"
* Boys Hate Silence: "Miracle"
* Jessica Wolff: "Better"
* Ville Eetvartti: "Lasikaupunki"
* Fatima Koroma: "Different Coloured Socks"
* Selja Sini: "Pack Up"
* Leola: "Rytmit rikkoutuu"
* Kirahvi nimeltä Tuike: "Sinisulkien viimeinen"
* Freeman & Uusi Fantasia: "Noitanainen"
* Petra: "Janis Joplin"
* Hans on the bass: "Only 7 Days"
* Lassi, Tuukka & Jyrki: "Huominen ei ole koskaan nyt"
* Judy: "Kisscollector"
* Seamus: "Like Soldiers Go"
* Pauliina Salonen: "Want My Life Back"
* Aili: "Mun taivas"
* Mica Ikonen: "Antaa mennä"
* Noora: "Every Day In The Sunshine"
* Captor: "Hooked On Wii"
* Apila: "Joenvarren tyttö"
* Anna Inginmaa: "Meikin alta"
* Aura Pineda: "Kunpa vois"
* Kaisa Vala: "Habits Of Human Beings"
* Tom Morgan: "Melt"
* Rita Lovely & the Soultwisters: "November's Touch"
* Eveliina Määttä: "Perfect"

## Resultats

* Gala 1: 27 de gener de 2012.
Els dotze finalistes directes escollits pel jurat són:
* Aili - Mun taivas
* Aura Pineda - Kunpa vois
* Freeman & Uusi Fantasia - Noitanainen
* Iconcrash - We are the night
* Jari & Taika - Aamuyön salaisuus
* Kaisa Vala - Habits of human beings
* Kirahvi nimeltä Tuike - Sinisulkien viimeinen
* Leola - Rytmit rikkoutuu
* Mica Ikonen - Antaa mennä
* Pernilla Karlsson - När jag blundar
* Stig - Laululeija
* Ville Eetvartti – Lasikaupunki

## Referències

* ↑ Juha Repo:Finland: New music contest to select Eurovision entry www.esctoday.com (anglès)
* ↑ Repo, Juha. «Finland: Record number of submissions for UMK, many newcomers». Esctoday.com, 03-10-2011. [Consulta: 3 octubre 2011].
* ↑ Repo, Juha. «Finland: UMK final will take place in Helsinki Ice Hall». Esctoday.com, 24-10-2011. [Consulta: 24 octubre 2011].
* ↑ Busa, Alexandru. «Finland: Selection format revamped». Esctoday.com, 16-05-2011. [Consulta: 20 juny 2011].

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Francis Castaing

Francis Castaing (Bordeus, 22 d'abril de 1959) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1981 i 1988. Durant la seva carrera professional destaca la victòria en una etapa del Tour de França de 1985, així com el GP Ouest France-Plouay de 1982.

## Palmarès

* 1979
** 1r al Tour de Gironde-Sud
* 1980
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1981
** Campió de França de velocitat (pista)
** 1r a la París-Bourges i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mediterrani
** Vencedor d'una etapa del Tour de Còrsega
** Vencedor d'una etapa del Tour del Tarn
** Vencedor d'una etapa de l'Etoile des Espoirs
* 1982
** Campió de França de puntuació (pista)
** 1r al GP Ouest France-Plouay
** 1r al Gran Premi d'Aix-en-Provence
** 1r al GP de Peymeinade
** 1r al Circuit del Sud-Est
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Indre-et-Loire
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Lorena
* 1983
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Midi-Pyrénées
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Amèrica
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
** Vencedor de 3 etapes de l'Etoile des Espoirs
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
** Vencedor d'una etapa de l'Etoile des Espoirs
* 1985
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 1986
** 1r al Tour de Vendée
** 1r a la Ronde d'Aix-en-Provence
** Vencedor d'una etapa del Tour de Midi-Pyrénées
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre

### Resultats al Tour de França

* 1984. 105è de la classificació general
* 1985. 132è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1986. 130è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1985. 101è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Francis Castaing a sitiodeciclismo.net
# Fitor

Fitor és el nom dels següents llocs:
* Fitor (Forallac), poble del municipi de Forallac, al Baix Empordà, conegut pel seu dolmen.
* Comarca de Fitor, comarca vitícola del Narbonès, antiga regió del Llenguadoc.
* Fitor (Narbonès) (en grafia francesa, Fitou), municipi francès, situat a la comarca de Fitor, departament de l'Aude i regió de Llenguadoc-Rosselló.
# Fitopatogen

Un fitopatogen és un organisme, en general un microorganisme, que causa malalties a les plantes mitjançant l'alteració del seu metabolisme cel·lular causat per la secreció d'enzims, toxines, fitohormones i altres substàncies i, a més per l'absorció de nutrients de la cèl·lula per al seu propi creixement. Alguns fitopatogens poden causar també malalties per tal com creixen i es multipliquen al xilema i al floema de la planta i per bloquejar el transport d'aigua i nutrients des de l'arrel cap a les fulles o el flux de saba des de les fulles a la resta de la planta. Els organismes fitopatogens acostumen a ser nematodes, bacteris, virus de les plantes, protozous, mol·luscs i fongs.

## Bibliografia

* Agrios, G.G. 1997. Plant Pathology. Academic Press. ISBN 0-12-044564-6
# Anento

Anento és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca del Camp de Daroca, ciutat de la qual dista 20 km.
# Fredeluga petita

La fredeluga petita (Hoploxypterus cayanus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) i única espècie del gènere Hoploxypterus, si bé és sovint inclòs a Vanellus. Habita vores de rius i llacs a les planures de l'est dels Andes des de l'est de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana cap al sud fins a l'est del Perú, nord i est de Bolívia, el Paraguai i el Brasil.
# An Fhairche

An Fhairche (en anglès Clonbur) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de Conamara, al comtat de Galway, a la província de Connacht. Un 20% de la població parla irlandès de manera quotidiana.
La vila es troba entre Lough Corrib i Lough Mask i a dos kilòmetres hi ha el Mount Gable on segons les llegendes les hordes dels Firbolg pujaren als cims després de ser derrotats pels Tuatha Dé Danann a la batalla de Moytura. En temps més recents aquest istme ha esdevingut una coneguda zona de pas entre els països de Joyce i Flaherty.
A terres d'An Fhairche hi ha les ruïnes del mas Petersburgh, seu de la família Lynch, un membre de la qual, John Lynch, fou un dels signataris de la Declaració d'Independència dels Estats Units d'Amèrica.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Fitor (Aude)

Fitor (en francès Fitou) és un municipi francès, situat a la comarca de Fitor, departament de l'Aude i regió d'Occitània.
Als seus habitants se'ls coneix en idioma francès pel gentilici Fitounais.

## Cultura i productes

És una comuna amb grans extensions dedicades al cultiu de ceps i vinyés, és centre d'una denominació d'origen vinícola:
* Vins de pays, equivalent a la categoria espanyola de "vins de la terra" de la denominació d'origen Vin de pays des Coteaux du Littoral Audois, establerta per Decret 2000/848 de l'1 setembre de 2000.
* . Vins amb la denominació d'origen AOC Fitou

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 544 | 555 | 537 | 542 | 579 | 676 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Vegeu també

* Comarca de Fitor
# Gaseta Municipal de Barcelona

La Gaseta Municipal de Barcelona és el diari oficial de la ciutat de Barcelona. Dona informació sobre l'activitat i les decisions adoptades pels òrgans de govern de l'Ajuntament de Barcelona. Des de l'any 2000 es publica en format electrònic PDF i des del 2002 es va abandonar la versió en paper. Durant els períodes de repressió del català, el butlletí es publicava en castellà, i el títol era ''Gaceta''. Després de la transició el 1979 va recobrar el seu títol català.
Inicialment tenia el títol en castellà Gaceta Municipal de Barcelona. Des de la seva creació fins al seu centenari el 2014 ha publicat més de 120.000 pàgines. A més de les informacions administratives habituals, durant els primers anys també «s'hi recollien altres tipus d'informacions relacionades amb la vida de la ciutat que li donen un gran valor». L'Arxiu Contemporani de Barcelona conserva la col·lecció complerta i la posa a disposició dels investigadors i de la ciutadania. A l'ocasió del centenari, s'ha començat un procés de digitalització de tots els números des de l'inici i el període del 1914 als 1939 s'està incorporant en l'Arxiu de Revistes Catalanes Antigues en col·laboració amb la Biblioteca Nacional de Catalunya.

## Bibliografia

Jordà i Fernández, Antoni. Barcelona: cròniques des de l'Ajuntament : la Gaseta Municipal 1914-2014. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2014, p. 215. ISBN 9788498505993.

## Referències

* 1 2 «Gaseta Municipal de Barcelona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gaseta Municipal, web oficial
* ↑ Segura Insa, Núria «Cent anys de la ‘Gaseta' de Barcelona». El Punt Avui, 28-12-2014, pàg. 42.
* 1 2 «Gaseta municipal de Barcelona (Barcelona, 1914-1939)». Biblioteca Nacional de Catalunya, s.d.. [Consulta: 19 juliol 2015].
* ↑ Font: Arxiu revistes catalanes antigues
* 1 2 «La Gaseta Municipal de Barcelona compleix 100 anys». Ara, 03-12-2014.
# An Gàidheal Ùr

An Gàidheal Ùr fou un periòdic mensual de 12 pàgines publicat en gaèlic escocès. El nom de la publicació significa “El nou gaèlic”, en referència a una antiga revista anomenada An Gàidheal (el gaèlic). Els lectors accedien a la publicació com a suplement del West Highland Free Press o per subscripció.

## Contingut

Generalment tractava temes d'interès gaèlic o de les Terres altes d'Escòcia, com ara notícies sobre avenços en la llengua, croitearachd, serveis de ferry, esdeveniments culturals i esport. També contenia diverses columnes d'opinió i anuncis de feina relacionats amb la llengua gaèlica.

## Desaparició

L'any 2009 va desaparèixer aquesta publicació per manca de finançament. Tres entitats van retirar el finançament que atorgaven al periòdic, i aquest es va veure obligat a demanar un major esforç al seu finançador principal Bòrd na Gàidhlig. El Bòrd va anunciar que no podia posar-hi més diners, i l'agència que representa el Bòrd va notificar que ja no posaria més publicitat a An Gàidheal Ùr. En representar aquesta publicitat una terç dels ingressos, i després de llargues negociacions amb Bòrd na Gàidhlig, la publicació es va veure abocada al tancament.

## Referències

* ↑ «Bòrd blamed for the demise of An Gàidheal Ùr». Arxivat de l'original el 2009-03-29. [Consulta: 13 agost 2010].
# Formigueret de flancs blancs septentrional

El formigueret de flancs blancs septentrional (Formicivora intermedia) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació baixa àrida, cactus, sabana, zones boscoses i encara manglars de les terres baixes de Colòmbia i Veneçuela.

## Taxonomia

Considerat coespecífic amb Formicivora grisea, va passar a ser considerat una espècie diferent recentment

## Referències

* ↑ «Formigueret de flancs blancs septentrional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
* ↑ SL Hilty. 2003. Birds of Venezuela. Princeton University Press, Princeton.