OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microsoft Security Essentials

Microsoft Security Essentials (també conegut com per les inicials MSE) és un software antivirus gratuït creat i desenvolupat per Microsoft i proporciona protecció contra virus i malware als sistemes operatius Windows, concretament a Windows XP, Windows Vista i Windows 7.
Inicialment era conegut com a Morro, llançat el novembre de l'any 2008, i va provocar la inhabilitació de Microsoft Live OneCare, un fracàs de Microsoft que només va aconseguir un 2% de quota de mercat. A diferència de MS Live OneCare, Morro tenia un gran avantatge, era gratuït. El setembre de 2009 es va publicar la primera versió, la 1.0.1611. L'ultima_versio és la 4.10.0209.0
Un dels avantatges de MSE respecte altres antivirus és la seva completa integració amb els sistemes operatius Windows XP, Vista i 7 i el seu baix consum de recursos.

## Referències

* ↑ Softonic-MSE Arxivat 2014-03-29 a Wayback Machine., www.softonic.es [consulta:27-03-2014]
* ↑ Análisis Microsoft Security Essentials, www.neoteo.com [consulta:27-03-2014]
* ↑ «Download Microsoft Security Essentials» (en castellà). [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Microsoft Security Essentials-Análisis Arxivat 2014-03-29 a Wayback Machine., www.seguridadparatodos.es [consulta:27-03-2014]
* ↑ Análisis completo Microsoft Security Essentials Arxivat 2014-03-29 a Wayback Machine., www.tecnologiabit.com [consulta:27-03-2014]

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de MSE
# Matthias Castrén

Matthias Alexander Castrén (Tervola, Lapònia finlandesa, 2 de desembre de 1813 - 7 de maig de 1853) fou un filòleg finlandès, especialista en llengües uralianes. Era fill d'un pastor protestant de Rovaniemi i el 1828 estudià grec i hebreu a la Universitat de Hèlsinki, però aviat s'interessà per la mitologia dels pobles ugrofinesos.
El 1828 es va unir a una expedició mèdica a Lapònia, però més tard viatjà per Carèlia i els Urals, on va recollir costums i va elaborar gramàtiques per als maris i komis, mercès a les quals es desenvoluparien les literatures komi i mari. Va publicar l'edició sueca del clàssic d'Elias Lönnrot, el Kalevala.
Un cop es va recuperar d'una malaltia, va viatjar a Sibèria per encàrrec de l'Acadèmia Russa de Ciències, on va estudiar els costums i idiomes de khantis i mansis. Quan va tornar el 1851 fou nomenat catedràtic de llengua finesa a la Universitat de Hèlsinki, però va morir al cap de poc temps sense poder acabar una gramàtica de la llengua nenets que estava preparant.

## Obres

* Elementa grammaticae syrjaenae (1844)
* Elementa grammatices Tscheremissae (1844)
* Versuch einer ostjatischen Sprachlehre (1849)
* De affixis personalibus linguarum Altaicarum (1850)
* Grammatik der samojedischen Sprachen (1854)
* Wörterverzeichnis aus den samojedischen Sprachen (1855)

## Referències

* ↑ Hartwig, G. (Georg). «The polar world : a popular description of man and nature in the Arctic and Antarctic regions of the globe». Longmans, Green and Co; Chapter XIII, page 168. [Consulta: 1r novembre 2016].
* ↑ Chisholm, 1911.
* ↑ Kaisa Häkkinen. «Matthias Alexander Castrén suomen kielen tutkijana». Universitat de Turku, 12-02-2012. [Consulta: 1r novembre 2016].
* ↑ Tapani Salminen. «Castrén, Matthias Alexander (1813 - 1852)». kansallisbiografia. [Consulta: 1r novembre 2016].

## Enllaços externs

* Matthias Castrén in 375 humanists 01.03.2015, Faculty of Arts, University of Helsinki
* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* Web de la Societat M. A. Castrén
# Miscellanea Barcinonensia

Miscellanea Barcionensia va ser una publicació periòdica autodefinida com a "revista d'investigació i alta cultura" que va ser editada per la delegació de serveis de cultura de l'Ajuntament de Barcelona.
El primer numero va aparèixer l'any 1962 i l'últim, el 49, l'any 1978. Tenia periodicitat quadrimestral (tres números l'any). Es va deixar de publicar arran del canvi democràtic.
Figurava com a director Frederic Udina i Martorell. La redacció es trobava a les dependències del Museu d'Història de Barcelona.
Els continguts de la revista eren en castellà i només esporàdicament (sobretot a partir de 1975) va publicar alguns articles en català
Entre els autors que hi van publicar articles es compten Martí de Riquer, Agustí Duran i Sanpere, Josep Lamaña, Octavi Saltor, Josep Romeu i Figueras, Joaquima Sol, Anna Maria Adroer, Jaume Riera i Sans, Agustí Pumarola, J.E Ruiz Domènec, J. Balcells, etc.
Però la cosa més destacada entre els seus continguts és la detallada crònica de la vida cultural barcelonina (amb contribucions regulars de Josep Maria Garrut, Oriol Martorell, J. Palau, i altres, força atents a la modernitat) i també la crònica dels actes oficials duts a terme a la ciutat (a càrrec de José Tarín Iglesias) on es posa de manifest el tarannà del govern municipal franquista, sobretot durant l'etapa Porcioles.
El número 24 (1970) va publicar un índex complet dels 20 primers números de la revista.

## Referències

* ↑ «Pàgina de detalls de l'ítem per a Miscellanea barcinonensia.». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ Miscellanea Barcinonensia: revista de investigación y altacultura. Barcelona: Ayuntamento de Barcelona. Delegación de Servicios de Cultura, 1962. Arxivat 2021-06-02 a Wayback Machine.
# Misawa (Aomori)

Misawa (三沢市; Misawa-shi) és una ciutat del Japó situada a la prefectura d'Aomori. El 2019 tenia 38.877 habitants.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès). www.citypopulation.de. [Consulta: 15 juny 2019].
# Monstre de Spiegelman

El Monstre de Spiegelman és una cadena d'ARN de només 220 nucleòtids amb capacitat per autoreproduir-se. Va ser creada per Sol Spiegelman de l'University of Illinois at Urbana-Champaign, que va introduir ARN d'un virus (Qβ) en una solució que contenia l'enzim replicador d'ARN replicasa de l'ARN Replicasa Q-Beta del virus Qβ, nucleòtids lliures i algunes sals. En aquest ambient l'ARN es va començar a autoreplicar. Després d'un temps l'Spiegelman va prendre una mostra de l'ARN i el va posar en un tub amb una solució fresca. Aquest procés es va anar repetint.
Les cadenes més curtes d'ARN produïdes per mutació varen esdevenir capaces de replicar-se més de pressa, de manera que varen anar evolucionant per ser cada cop més i més petites. Després de 74 generacions la cadena original, amb 4.500 nucleòtids, va acabar sent un genoma nan de només 220 bases. En aquestes condicions no naturals ha demostrat que una cadena molt curta d'ADN és capaç de replicar-se a molta velocitat.
El 1997 Eigen i Oehlenschlager varen demostrar que el Monstre de Spiegelman encara podia esdevenir més petit, contenint només 48 o 54 nucleòtids.

## Vegeu també

* ASA - January 2000: almost life Arxivat 2007-05-31 a Wayback Machine.
* Not-so-Final Answers - The origin of life
* Subcellular Life Forms

## Referències

* ↑ Spiegelman, Sol; D. L. Kacian, D. R. Mills, F. R. Kramer «A Replicating RNA Molecule Suitable for a Detailed Analysis of Extracellular Evolution and Replication». Proceedings of the National Academy of Sciences, octubre 1972. PMID: 4507621.
* ↑ Oehlenschläger, Frank; Manfred Eigen «30 Years Later – a New Approach to Sol Spiegelman's and Leslie Orgel's in vitro EVOLUTIONARY STUDIES Dedicated to Leslie Orgel on the occasion of his 70th birthday». Origins of Life and Evolution of Biospheres, Dec 1997. DOI: 10.1023/A:1006501326129.
# Miquel Subirats i Torras

Miquel Subirats i Torras (Vic, 11 de gener del 1953) és músic, instrumentista de flabiol i compositor.

## Biografia

De jove va ser dansaire de colla al Grup Sardanista Riallera i Montseny. Posteriorment estudià a l'Escola de Música de Vic, i amplià la seva formació amb mestres com Fèlix Martínez i Comín, Pere Bañon i Castells i Manuel Oltra. Com a instrumentista, Miquel Subirats ha tocat la tenora, el flabiol i el saxòfon en diversos conjunts osonencs, com la Cobla Manlleuenca, Banda Gran Ter de Manlleu, la Lluïsos, la Genisenca, la Cobla Bofills (flabiolaire del 1980 al 1984, i tenora del 1985 al 1993) i la Cobla Osona fundada a finals del 2007(flabiolaire, 2009).
Ha compost diverses peces per a cobla com galops, cercaviles i altres balls i especialment, sardanes. És empresari tintorer.

## Obres

* L'Àliga en diverses variants: toc de processó, marxa, ball curt i ball llarg
* Ball de Gegants de Vic (1997), a ritme de vals i vals-jota
* Ball de l'Àliga de Vic (2002), enregistrat per la cobla Sant Jordi en el DC Sardanes i danses de la ciutat de Vic (Barcelona: Àudiovisuals de Sarrià, 2003 ref. AVS 5.1829)
* Brots i Arrels (1990), galop dedicat a la colla de bastoners del mateix nom
* El nostre dia (1985), pasdoble-marxa de cercavila
* Riallera i Montseny (1997), galop dedicat a dues colles sardanistes vigatanes

### Sardanes

* Amb la tenora al cor (1984)
* El cant d'un somni (1984)
* 111è aniversari (1991), dedicada a la cobla Bofills, fundada el 1880
* Dansaires inquiets (1985), dedicada a quatre colles sardanistes de Vic (Atlàntida, Ausetana, Montseny i Riallera)
* Des de Vic amb amor (1984), 3r premi del concurs musical del 25è aniversari de la Unió de Colles Sardanistes
* Feliç aniversari, companys (2000), dedicada a la cobla Genisenca pel seu 50è aniversari, enregistrada per aquesta cobla en el DC Disc d'or: 1950-2000 Barcelona: Àudiovisuals de Sarrià, 1999 ref. AVS 51691)
* Manlleu, Ciutat Pubilla (1999), enregistrada per la cobla Sant Jordi en el DC Manlleu Ciutat Pubilla (Barcelona: Àudiovisuals de Sarrià, 1999 ref. AVS 51671)
* Mercat del Ram (2008), amb lletra de Font Sellabona
* Mirant des del cim (1986), dedicada a l'expedició catalana que conquerí l'Everest el 1985
* Notes rialleres (1998), dedicada a la colla Riallera en el seu 50è aniversari
* Per tu Lídia (1989), dedicada a la seva esposa i enregistrada per la cobla Sant Jordi en el DC 9è. Sardanes al Vent (Sabadell: Picap, 1996 ref. 30200702)
* Petita i juganera (1983)
* Sardanejant a Rubí (2001), dedicada al Foment de la Sardana de Rubí en el 75è aniversari i enregistrada per la cobla Ciutat de Girona en el DC Sardanes dedicades a Rubí 4 (Barcelona: Àudiovisuals de Sarrià, 2001 ref. AVS 51763)
* Sempre Repica, dedicada a la colla sardanista manlleuenca "Repicatalons"
* Vic Sardanista (1996), dedicada a l'Agrupació Sardanista de Vic i enregistrada per la cobla Sant Jordi en el DC 9è. Sardanes al Vent
* Xàfec i boira (1989)

## Notes

* ↑ o Miquel dels Sants Subirats i Torras

## Enllaços externs

* Biografia i fotografia
* Llista de sardanes
# Molí dels Bessons

El Molí dels Bessons és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia formada per planta baixa, pis i golfes, amb teulada a dues vessants i terrat superior incorporat posteriorment a una d'elles amb torratxa i balustrades. Presenta un portal d'arc de mig punt adovellat amb la inscripció: "Ave Maria".
A l'interior es conserven grans arcs de punt d'ametlla, de carreus de pedra tallada al celler, on el sostre està format per voltes de maó de pla entre ells, i al pis principal. A la façana lateral n'hi ha un altre on estava col·locada una roda de molí, al costat d'una gran bassa (desapareguda) que recollia les aigües de la riera de Pontons. Baluard i edificis agrícoles annexos.

## Història

Segons testimoni verbal dels propietaris, es pot assegurar que és anterior al segle xviii i que segurament va pertànyer als monjos de Marmellar. L'any 1866, amb la crisi de la fil·loxera, el propietari va fundar un molí fariner aprofitant l'aigua de la riera de Pontons. L'edifici ha sofert reformes en diferents èpoques.

## Referències

* 1 2 3 «Molí dels Bessons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Montroseïta

La montroseïta és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup del diàspor. Rep el nom del comtat de Montrose, als Estats Units, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La montroseïta és un hidròxid de fórmula química (V$^{3+}$,Fe$^{3+}$)O(OH). Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1951. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la montroseïta pertany a «04.FD: Hidròxids amb OH, sense H₂O; cadenes d'octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: spertiniïta, bracewel·lita, diàspor, goethita, groutita, guyanaïta, tsumgallita, manganita, yttrotungstita-(Y), yttrotungstita-(Ce), frankhawthorneïta, khinita i parakhinita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Bitter Creek, situada al districte miner d'Uravan, al comtat de Montrose (Colorado, Estats Units). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka, a la localitat lleidatana de Castell-estaó, al Pallars Jussà.

## Referències

* ↑ «Montroseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 març 2021].
# Moixons

«Moixons» té aquests significats:
* Moixons (Molló), entitat de població del municipi de Molló
* Plural de moixó
Viccionari
# Moixé Castel

Moixé Castel (en hebreu, משה קסטל, Jerusalem, 1909 – Tel-Aviv, 1991) fou un pintor israelià. Nascut dins una família sefardita, estudià a l'Acadèmia d'Art Bessalel de Jerusalem, l'Académie Julian i l'École du Louvre de París, ciutat on visqué 15 anys.
Va estudiar amb Isaac Frenkel Frenel (un pintor de l'Ecole de Paris).
Les seves obres murals es troben en molts edificis emblemàtics d'Israel: Binyané ha-Ummà (1958), la Kenésset (1966) o la residència dels Presidents d'Israel (1970).

## Referències

* ↑ «Yitzhak Frenkel-Frenel - Artists - Beloosesky Gallery» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ «Yitzhak Frenkel-Frenel - Biography» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2023].

## Enllaços externs

* Informació Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.
# Miquel Brunet (organista)
## Biografia

Miquel Brunet (? - Girona, 14 d'octubre de 1757) fou un organista i membre de la capella de música de la Catedral de Girona, entre els anys 1715 i 1758, any de la seva defunció.
Va succeir a Joan Bosch i Verdalet, i la seva trajectòria com a membre de la capella de música és paral·lela a la de Tomàs Milans. Aquest últim va ser el mestre de capella justament des de 1714, any en què acabà la Guerra de Successió, tot i que ambdós van començar a exercir de facto el mateix any.
Miquel Brunet, a part de ser un membre de la plantilla musical de la capella, també es va encarregar de la mà de Tomàs Milans i Emmanuel Gònima de l'admissió de nous cantors per a aquesta, tot fent de jurat de les audicions dels instrumentistes, com ara les de violí i les d'arpa.Sembla que va romandre a la mateixa Catedral fins al final dels seus anys ja que no va ser fins a l'any del seu traspàs que es van convocar oposicions per a succeir-lo.

## Referències

* ↑ «CAT ADG 3/133 1 4 1 O4 Llibre de Òbits de la Seu de Gerona (1752 - 1800) pàg.15». Arxiu Diocesà de Girona. Parròquia de la Catedral, Mare de Déu del Carme.
* 1 2 Gregori i Cifré, Josep Maria. Inventari dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la Catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona - Institut d'Estudis Catalans, 2019, p. XIII-LXXI.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Mª «Brunet, Miquel». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, 2, 2002, pàg. 741-742.
# Miranda Cosgrove

Miranda Taylor Cosgrove (Los Angeles, 14 de maig de 1993) és una actriu i cantautora estatunidenca. Va debutar en el cinema com a Summer Hathaway a School of Rock el 2003. Cosgrove va interpretar diversos papers menors en sèries de televisió abans d'interpretar un personatge més important a la sèrie de Nickelodeon Drake & Josh. Anys més tard, Cosgrove assumí el personatge principal de Carly a la sèrie iCarly. Va ser l'actriu jove més ben pagada de 2012 per iCarly segons l'edició del Guinness World Records.
Després de l'èxit d'iCarly s'edità el juny de 2008 la banda sonora de la sèrie en la qual interpretava quatre cançons. Sparks Fly, el seu disc-debut propi, es va publicar el 27 d'abril de 2010.
Actualment Cosgrove cursa estudis a la Universitat del Sud de Califòrnia. The album was released in April 2010, [38]

## Filmografia

* School of Rock (2003), com a Summer Hathaway
* Teus, meus i nostres (Yours, Mine and Ours) (2005) com a Joni North
* Keeping Up with the Steins (2005) com a Steins Karen Sussman
* Despicable Me (2010) com a Margo

### Sèries de televisió

| Any | Títol | Personatge | Notes |
| 2001 | Smallville | Lana Lang jove | "Pilot" (Temporada 1, episodi 1) |
| 2004 | Grounded for Life | Jessica | "You Better You Bet" (Temporada 5, episodi 5) |
| 2004 | What's New, Scooby-Doo? | Miranda Wright | Veu |
| 2004–07 | Drake & Josh | Megan Parker | |
| 2005 | Lilo & Stitch: The Series | Sarah | 2 episodis – Shush: Experiment (Temporada 2, episodi 34) Morpholomew: Experiment (Temporada 3, episodi 16) |
| 2007 | Zoey 101 | Paige Howard | "Paige at PCA" (Temporada 3, episodi 13) |
| 2007 | Just Jordan | Lindsey Chandler | "Piano Stressin" (Temporada 1, episodi 13) |
| 2007 | Unfabulous | Cosmina | "The Talent Show" (Temporada 3, episodi 1) |
| 2007–2012 | iCarly | Carly Shay | Protagonista |
| 2008 | The Naked Brothers Band | Ella mateixa | "Mystery Girl" (Temporada 3, episodi 1) |
| 2010 | 7 Secrets with Miranda Cosgrove | Ella mateixa | Especial Nickelodeon |
| 2010 | The Good Wife | Sloan Burchfield | Bad Girls (Temporada 2, episodi 7) |
| 2010 | Big Time Rush | Ella mateixa | Episodi: "Big Time Christmas" |

## Referències

* ↑ «California Birth Index, 1905–1995». California Department of Health Services. [Consulta: 19 octubre 2009].
* ↑ Erenza, Jen. «Justin Bieber, Miranda Cosgrove, & Lady Gaga Are Welcomed Into 2012 Guinness World Records». RyanSeacrest.com, 14-09-2011. [Consulta: 16 setembre 2011].
* ↑ Martin, Denise. «TCA Press Tour: 'iCarly' meets 'Victorious'? Nickelodeon says it will happen». Latimesblogs.latimes.com, 15-01-2010. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Miranda Cosgrove Is 'Excited' to Meet New People in College This Fall». People. Arxivat de l'original el 2012-07-07. [Consulta: 25 setembre 2012].
* ↑ «Miranda Cosgrove: From 'iCarly' Starlet To USC Student». MTV. Arxivat de l'original el 2012-07-26. [Consulta: 25 setembre 2012].
* 1 2 Miranda Cosgrove – IMDb
* ↑ iCarly series finale
* ↑ Listings – GOOD WIFE, THE on CBS | TheFutonCritic.com

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2021-06-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Municipi de Pagėgiai

El municipi de Pagėgiai (en lituà: Pagėgių savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Tauragė, i que forma part de la regió de Lituània Menor. La capital del municipi és la ciutat homònima.

## Seniūnijos

* Lumpėnų seniūnija (Lumpėnai)
* Natkiškių seniūnija (Natkiškiai)
* Pagėgių seniūnija (Pagėgiai)
* Stoniškių seniūnija (Stoniškiai)
* Vilkyškių seniūnija (Vilkyškiai)

## Enllaços externs

* Municipalité de Pagėgiai Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Municipi de Novi Sad

El Municipi Urbà de Novi Sad (en serbi:Градска општина Нови Сад /Gradska opština Novi Sad) és un dels dos municipis que formen la ciutat de Novi Sad, a la Voivodina, Sèrbia. Té una població de 307.760 habitants, que el converteixen en el municipi més poblat de Sèrbia (cal recordar que les grans ciutats de Sèrbia estan dividides en municipis, i que per tant aquest és el municipi més gran sense que això vulgui dir que és la ciutat més gran).

## Noms

El municipi s'anomena en serbi Градска општина Нови Сад / Gradska opština Novi Sad; en hongarès Újvidék városi község; en eslovac Obec Novi Sad; i en rutè Муніципалітет Нови Сад.

## Política

Des del 2002, quan va entrar en vigor el nou estatut de la ciutat de Novi Sad, la ciutat està dividida en dos municipis urbans, Petrovaradin i Novi Sad. Des del 1989 fins al 2002, el terme Municipi de Novi Sad feia referència a tot el territori de la present Ciutat de Novi Sad.
Encara avui el municipi no disposa de les seves pròpies oficines. Els dos municipis urbans van ser establerts l'any 2002 per la sola raó que, segons les lleis de l'època, la subdivisió en municipis era un requisit per aconseguir l'estatus de ciutat. Segons la nova Constitució de Sèrbia (del novembre de 2006), una ciutat no ha d'estar dividida en municipis per tenir l'estatus de ciutat. Segons l'estatut de la ciutat aprovat el 2002, els dos municipis urbans no tenen cap autoritat real al seu territori, ja que de facto és el govern de la ciutat de Novi Sad qui gestiona tota la ciutat.

## Geografia

La ciutat de Novi Sad es troba a la part meridional de la regió de Bačka, i cobreix uns 699 km², un 80% dels quals corresponen al municipi urbà. El municipi es troba en una de les parts més baixes de la plana Pannònica. Una gran part del municipi s'assenta sobre una terrassa al·luvial, amb una elevació d'uns 80-83 m.

## Entitats de població

El municipi urbà inclou 11 entitats de població:
* Novi Sad pròpiament dit (part pertanyent a Bačka de l'àrea urbana de Novi Sad)
* Begeč
* Futog
* Veternik
* Rumenka
* Kisač
* Stepanovićevo
* Čenej
* Kać
* Budisava
* Kovilj

## Composició ètnica

Segons el cens de 2011, la població total del municipi de Novi Sad era de 307.760 habitants, dels quals 241.789 (78,56%) eren serbis.

## Patrimoni cultural

Al municipi s'hi pot trobar el monestir ortodox serbi de Kovilj. Es troba a la vora del poble del mateix nom. El monestir va ser reconstruït entre 1705 i 1707, i segons la llegenda, va ser fundat pel primer arquebisbe serbi, Sant Sava el segle xiii.
# Missió Làser

Missió Làser (títol original: Laser mission) és una pel·lícula d'acció protagonitzada per Brandon Lee i Ernest Borgnine. Ha estat doblada al català.
La pel·lícula es va estrenar als Estats Units en VHS, quatre anys abans de la pel·lícula de Brandon Lee El Cuervo. Després de la mort prematura de Brandon Lee, Missió Làser va tenir un augment considerable en les vendes.

## Argument

La pel·lícula tracta d'un mercenari anomenat Michael Gold (Brandon Lee), que és enviat per segrestar al Dr. Braun (Ernest Borgnine), un cubà especialista en làsers i antic agent de la CIA, abans que el capturi el KGB. Fa poc ha estat robat un gran diamant, que Braun, gràcies als seus coneixements, podria utilitzar per construir un canó làser que li permetria tenir un gran poder sobre el món Però el Dr. Braun és capturat pel KGB i Michael ha de rescatar-ho i recuperar el diamant. Michael sol·licita l'ajuda de la filla del Dr. Braun, Alissa (Debi Monahan), de qui s'enamora. La parella s'enfronta al coronel Kalishnakov (Graham Clarke), que maten atropellant-lo amb un camió, al final, en el punt culminant d'aquesta història.
Malgrat el nom de la pel·lícula, no hi ha moltes escenes que representin làsers: solament un parell d'elles, com quan Michael Gold engega un detector de moviment basat en làsers.

## Repartiment

* Brandon Lee: Michael Gold
* Debi A. Monahan: Alissa
* Ernest Borgnine: Prof. Braun
* Graham Clarke: Coronel Kalishnakov

## Referències

* ↑ «Missió Làser». esadir.cat.
* ↑ «A Resurgence of Interest in Films of Brandon Lee».
* ↑ «Laser mission». IMDb.
* ↑ ««Big Names Look For Bright Lights In Videoland».». Arxivat de l'original el 2012-08-07. [Consulta: 11 novembre 2016].
# Montopoli in Val d'Arno

Montopoli in Val d'Arno és un municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Montopoli in Val d'Arno limita amb els municipis de Castelfranco di Sotto, Palaia, Pontedera, San Miniato i Santa Maria a Monte.

## Galeria

* Vista del municipi
* Vista aèria
* Torre de S. Mateo
* Església de S.Marta
* Localització del municipi a la prov. de Pisa