OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zendon Hamilton

Zendon Alfonso Hamilton (Floral Park, Nova York, 29 d'abril de 1975) és un exjugador i entrenador de bàsquet nord-americà. Amb 2,11 metres d'alçada, jugava en la posició de pivot.

## Carrera esportiva

Va jugar durant quatre temporades amb els Red Storm de la Universitat de St John's. Després de no ser triat en el Draft de l'NBA del 1998, va fitxar pel Fórum Filatélico de la lliga ACB, substituint a Adrian Caldwell. La temporada següent va fitxar com a agent lliure pels Dallas Mavericks de l'NBA, però va ser tallat abans del començament de la competició, marxant llavors a la lliga grega per jugar a l'AO Dafni. L'any 2000 va fitxar pels Los Angeles Clippers, amb els que únicament va arribar a disputar 3 partits. Després va ser reclamat pels Denver Nuggets, on va jugar la temporada completa.
En 2003 va fitxar per deu dies amb els Toronto Raptors, tornant posteriorment a la lliga ACB per jugar al Joventut de Badalona, on va entrar pel lesionat Paul Shirley. Després va tornar al seu país per jugar a la CBA, però va ser reclamat poc després pels Philadelphia 76ers, amb els que va completar la temporada. La temporada següent va fitxar pels Milwaukee Bucks, els qui poc després el van traspassar al costat de Mike James als Houston Rockets, però va ser acomiadat abans del començament de la competició. Va signar llavors amb Cleveland Cavaliers. A partir d'aquest moment, va jugar en diferents equips de Polònia, Rússia, Síria i Ucraïna, fins a fitxar el 2012 pel Larre Borges de la lliga uruguaiana, on amb 37 anys el 2012 va anunciar la seva retirada.
Un any després, el 2013, s'inicià com a tècnic assistent dels Idaho Stampede, un equip depenent dels Blazers.

## Referències

* ↑ Zendon Hamilton jugador a l'ACB
* ↑ «Zendon Hamilton Basketball Profile» (en anglès). Latin Basket. [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ «Zendon Hamilton: Recambio con profesionalidad en Valladolid y Badalona» (en castellà). Endesa Basket Lover, 25-03-2016 [Consulta: 22 juny 2018].
# Čierna Voda

Čierna Voda és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 1.408 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Čierna Voda. [Consulta: 23 juny 2024].
# Čierna Lehota (Trenčín)

* No s'ha de confondre amb Čierna Lehota (Košice).
Čierna Lehota és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1484.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Obec Čierna Lehota - História obce | Články». Arxivat de l'original el 2021-12-28. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Étienne Clavier

Étienne Clavier (26 de desembre de 1762, Lió, França - 18 de novembre de 1817, París, França) fou un magistrat i hel·lenista francès, amic de l'erudit grec Adamàntios Koraís.

## Biografia

Fill d'un ric negociant, estudià llengües antigues, i estudià a París estudis de jurisprudència. Acabà el 1788 com a conseller al Grand Châtelet, però en fou revocat durant la Revolució. Entrà a la magistratura sota el Directori, i esdevingué jutge al tribunal criminal del Sena, on destacà per la seva independència de caràcter durant el procés del general Moreau. Empès per Joachim Murat, que li demanà de pronunciar la pena capital tot donant-li l'assegurança que Napoleó li faria un favor, Clavier pronuncià llavors: «I a nosaltres, qui ens el farà?». Finalment és exclòs d'aquest càrrec durant la reorganització dels tribunals el 1811.
Fou escollit membre de l'Académie des inscriptions et belles-lettres el 1809, casà la seva filla amb Paul-Louis Courier amb la condició que ell entrés també a l'Acadèmia. Esdevingué catedràtic d'història i de moral al Collège de France el 1812 i nomenat censor reial durant la Restauració.
Étienne Clavier contribuí a l'Académie des inscriptions amb diverses memòries, destacant-ne Oracles des Anciens, on sostingué que els sacerdots de l'antiguitat no havien de recórrer al frau per produir llurs miracles, els quals s'explicaven fàcilment amb la confiança i la credulitat del poble.

## Publicacions principals

* Histoire des premiers temps de la Grèce, depuis Inachus jusqu'à la chute des Pisistratides (2 volumes, 1809)

### Traductions

* Plutarc: Œuvres, traducció de Jacques Amyot revisada i editada per Étienne Clavier (26 volums, 1801-1805)
* Pseudo-Apol·lodor: Bibliothèque d'Apollodore l'Athénien (2 volums, 1805)
* Pausànias: Description de la Grèce (7 volums, 1814-1823)
# Émile Georget

Émile Georget (Bossay-sur-Claise, 21 de setembre de 1881 - Châtellerault, 16 d'octubre de 1960) fou un ciclista francès que fou professional entre 1903 i 1914.

## Biografia

Ciclista complet, destacà en muntanya. Durant la seva carrera disputà nou edicions del Tour de França, cursa en la què guanyà nou etapes i fou el primer vencedor al coll del Galibier, el 1911. El 1910 es proclamà campió de França en ruta. També va córrer curses en pista, on destaca la victòria als Sis dies de Tolosa de 1906, junt al seu germà Léon.

## Palmarès

* 1906
** 1r de les 24 hores de Brussel·les (amb Léon Georget)
** 1r dels Sis dies de Tolosa (amb Léon Georget)
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1907
** 1r de la París-Hesdin
** Vencedor de 6 etapes del Tour de França
* 1909
** 1r de la París-La Flèche
* 1910
** Campió de França en ruta
** 1r de la Bordeus-París
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1911
** 1r de la París-Brest-París
** 1r del Circuit de Tourraine
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1912
** 1r de la Bordeus-París

### Resultats al Tour de França

* 1905. 4t de la classificació general
* 1906. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el mallot groc durant 1 etapa
* 1907. 3r de la classificació general. Vencedor de 6 etapes
* 1908. Abandona (2a etapa)
* 1910. Abandona (12a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1911. 3r de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1912. Abandona (3a etapa)
* 1913. Abandona (4a etapa)
* 1914. 6è de la classificació general

## Referències

* ↑ «GEORGET Émile». [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ «Tour de France results for Émile Georget». Amaury Sport Organisation, 13-07-2012. Arxivat de l'original el 14 May 2011. [Consulta: 13 juliol 2012].
* ↑ «Palmarès d'Emile Georget (Fra)». [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Emile GEORGET» (en italià). [Consulta: 1r setembre 2024].

## Enllaços externs

* Palamès d'Émile Georget (francès)
# Émile Guillemin

Émile Guillemin (París, 16 d'octubre del 1841 - ibid. 26 de desembre del 1907 va ser un escultor francès de la Belle Époque.
Guillemin va treballar el bronze. Va estudiar amb el seu pare, el pintor Auguste Guillemin, i amb Jean-Jules Salmson. Va mostrar treballs al Saló de París de 1870 a 1899, i el 1897 hi va rebre una menció honorífica. El 2008, la seva escultura de bronze de 1884 Femme Kabyle d'Algerie et Janissaire du Sultan Mahmoud II (dona kabil d'Algèria i genisser del sultà Mahmound II) es va vendre per 1.202.500 dòlars, més les taxes de subhasta, a Nova York a un col·leccionista privat a través de la casa de subhastes Sotheby's.

## Referències

* ↑ Acte de décès à Paris 11e, vue 11/22.
* ↑ Casa de subhastes de Sotheby'sen Sotheby's Auctions Émile Guillemin Art europeu del segle IX, inclòs l'art islàmic i orientalista, Émile-Coriolan-Hippolyte Guillemin (París, 1841-1907), Femme Kabyle d'Algerie i Jammissaire du Sultan Mahmoud II la femenina figura signada i datada Guillemin/1884, el masculí signat Ele Guillemin, bronze, plata, or i pàtina policromada amb cabuixons de pedra dura de colors, tots dos aixecats sobre un pedestal de marbre italià Rosso Levanto de alçada masculí de 36 polzades (91,5 cm), venut per 1.202.500 $, Sotheby's, Nova York, 21 d'octubre de 2008
# Þóra Arnórsdóttir

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Þóra Arnórsdóttir, també escrit ben sovint amb forma anglicitzada Thóra Arnórsdóttir (Reykjavík, 18 de febrer de 1975) és una periodista i política islandesa. Va ser candidata a les eleccions presidencials que se celebraren al juny del 2012. Tot i que els sondatges l'anunciaven com a capdavantera al principi va acabar en segona posició amb el 33,2% dels sufragis darrere Ólafur Ragnar Grímsson que obtingué el 52,5% dels vots, que així va ser reelegit per cinquena vegada President d'Islàndia.

## Biografia

Þóra Arnórsdóttir va nàixer a la capital islandesa, Reykjavík, el 1975 al si d'una família benestant. És la més jove dels cinc infants que tingueren Nína Sæunn Sveinsdóttir, empresària, i Arnór K. Hannibalsson, professor de filosofia. Es crià a Kópavogur i va estudiar a Kársnesskóli i més endavant a Þinghólsskóli.
Continuà els seus estudis a la Universitat de Menntaskólinn við Hamrahlíð on estudià llengües modernes i alhora les ciències naturals. Després se n'anà a Itàlia i estudià economia a les universitats de Gènova i Bolonya. El 1998 Arnórsdóttir tornà a Islàndia i va començar a treballar aleshores com a periodista al canal nacional islandès RÚV. Va anunciar el 4 d'abril de 2012 que es presentaria a les eleccions presidencials contra Ólafur Ragnar Grímsson, qui era aleshores president d'Islàndia i malgrat el fet que els sondatges la situaven en primera posició a l'inici de la campanya acabà perdent amb el 33,2% dels sufragis.
Viu amb Svavar Halldórsson, un periodista del mateix canal televisiu amb qui té tres fills.

## Referències

* ↑ «Web de Þóra Arnórsdóttir». Arxivat de l'original el 2012-07-02. [Consulta: 2 juliol 2012].
# (989) Schwassmannia

(989) Schwassmannia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Arnold Schwassmann en 1922 des de l'observatori d'Hamburg-Bergedorf, Alemanya.
Deu el nom a l'astrònom alemany Arnold Schwassmann (1870-1964), descobridor de 4 cometes i 22 planetes menors.
S'estima que té un diàmetre de 12,86 ± 0,8 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,00469 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 107,85 hores, amb una variació de lluentor de 11,8 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database

## Enllaços externs

* Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets
# Acer japonicum

Acer japonicum és una espècie de planta amb flors del gènere Acer dins la família de les sapindàcies (Sapindaceae) natiu del Japó, incloses les illes Kurils.

## Descripció

És un arbret caducifoli que normalment fa 5–10 m d'alt (rarament 15 m). La seva escorça és llisa en els arbres joves i esdevé rugosa en els arbres vells. Lesfulles són arrodonides, 7–15 cm de diàmetre amb 9–13 (rarament 7) lòbuls serrats; el pecíol fa 2–4 cm de llargada i és pilós. A la tardor les fulles es tornen de color taronja brillant a vermell fosc. Les flors amb un cm de diàmetre es disposen en corimbes. El fruit és una sàmara amb les llavors de 7 mm de diàmetre i les ales de 20–25 mm.
L'espècie Acer shirasawanum hi està estretament emparentada.

## Cultiu

A. japonicum sovint es cultiva com planta ornamental en regions de clima temperat de tot el món i sovint en forma arbustiva.
Les seves condicions de creixement són similars a les de l'auró Acer palmatum.
Se n'han seleccionat nombrosos cultivars, com per exemple, A. japonicum 'Vitifolium'). o 'Aconitifolium'

## Referències

* ↑ «Acer japonicum» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ Kanagawa Prefecture trees and shrubs: Acer japonicum (in Japanese; google translation). 2009-10-24.
* ↑ Japanese maples: Acer japonicum Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.(in Japanese; google translation)
* ↑ Kanon tree book: Acer japonicum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.(in Japanese; google translation)
* 1 2 3 4 van Gelderen, C. J. & van Gelderen, D. M. (1999). Maples for Gardens: A Color Encyclopedia.
* ↑ Rushforth, K. (1999). Trees of Britain and Europe. Collins ISBN 0-00-220013-9
* ↑ «RHS Plant Selector Acer japonicum 'Vitifolium' AGM / RHS Gardening». Apps.rhs.org.uk. Arxivat de l'original el 2014-03-01. [Consulta: 5 abril 2013].
* ↑ «RHS Plant Selector Acer japonicum 'Aconitifolium' AGM / RHS Gardening». Apps.rhs.org.uk. Arxivat de l'original el 2014-03-01. [Consulta: 5 abril 2013].
# Holger Tappe

Holger Tappe (Hannover, 1 de desembre de 1969) és un director i productor alemany de cinema d'animació.

## Trajectòria

Holger Tappe va completar la seva formació al Col·legi de Fotografia de Berlin Lette-Verein i després va estudiar disseny per a nous mitjans a la Universitat de Ciències Aplicades de Hannover. Entre altres coses, va dirigir anuncis. Després, amb Stefan Mischke, va fundar la companyia de producció de cinema Ambient Entertainment i va produir i dirigir el primer llargmetratge CGI Back to Gaya el 2004 den ersten CGI-Spielfilm, produït a Alemanya. Des del 2018 s'ha vinculat a Mack Animation.

## Filmografia

* 2004: Back to Gaya
* 2006: Urmel aus dem Eis
* 2008: Urmel voll in Fahrt
* 2010: Konferenz der Tiere
* 2012: Das Geheimnis von Schloß Balthasar
* 2013: Tarzan
* 2015: Das Zeitkarussell
* 2017: Happy Family

## Referències

* ↑ Holger Tappe a filmin.es
* ↑ Handelsregister des AG Hannover, HRA 26060 (Ambient Entertainment GmbH & Co. KG)
* ↑ Michael Mack and Holger Tappe on the rise of Mack Animation, blooloop.com, 29 de novembre de 2019

## Enllaços externs

* Holger Tappe a Online-Filmdatenbank
# Gàlitx

Gàlitx (en rus Галич) és una ciutat de l'óblast de Kostromà (Rússia). Es troba a la riba sud del llac Galitxskoie. És un nus menor de la línia de ferrocarril del Transsiberià. El 2010 tenia 17.438 habitants.

## Història

La ciutat és citada per primer cop el 1234 en una crònica de Grad Merski. De mica en mica va esdevenir un dels centres miners de sal més grans de l'Europa de l'Est, fins i tot més important que Gàlitx (Ucraïna), de la qual va prendre el nom que té actualment. El segle xiii la ciutat fou governada per un germà petit d'Alexandre Nevski i va estar sota el seu control fins al 1363, quan els moscovites van conquerir el principat, tot derrocant la família governant i expulsant-la a Nóvgorod.
Els segles XV i xvi es consideren l'edat d'or de Gàlitx. És aleshores que la ciutat controlava la major part del comerç de sal i de pells. Dmitri Xemiaka i d'altres prínceps feien una gran pressió en la corona de Moscou, i fins i tot van prendre possessió del Kremlin durant la Gran Guerra Feudal.
Els polonesos cremaren la ciutat el 1612 i enderrocaren el kremlin de fusta de Pere el Gran, i la ciutat va perdre ja definitivament importància quan es va transferir el comerç exterior de Rússia d'Arkhànguelsk a Sant Petersburg.
# Dennis Shepherd

Dennis Shepherd (Johannesburg, 11 d'octubre de 1926 - Johannesburg, 13 de juny de 2006) va ser un boxejador sud-africà que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes ploma del programa de boxa. Va perdre en la final contra l'italià Ernesto Formenti.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Dennis Shepherd». [Consulta: 16 setembre 2021].
# Josep Maria Grau i Codina

Josep Maria Grau i Codina o Josep Grau i Codina (Ardèvol, ca 1806 - Barcelona, 3 d'octubre de 1840) fou un escriptor barceloní, de mitjans del segle xix.
Fill de Josep Grau i casals pagès natural d'Ardèvol i de Josefa Codina i Serradell de Gaià. Era advocat del col·legi de Barcelona. El 1840 compongué un Compendio de la Crónica Universal de Cataluña, de Jeroni Pujades.
Va morir el 3 d'ctubre de 1840 a l'edat de 34 anys al carrer Sant Rafael, 18-2n. Casat amb Antònia Serra era pare de un fill Francesc i dues filles, Marianna i Mercè que varen seguir publicant la seva obra.

## Referències

* ↑ Segons consta a la portada del Compendio de la Crónica de Pujades per ell compost. Pujades-Codina 1840
* ↑ Pujades-Grau 1840
* ↑ «Defuncions. 1840. Registres. Llibre 3 (núms 1921 al 3123). Registre núm.2258. (pdf pàg.58)». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 03-10-1840. [Consulta: 29 juny 2022].
* ↑ «Compendio de la crónica...». Diario de Barcelona: Año 1842, no. 227, 15-08-1842, pàg. 9.

## Bibliografia

* Pujades-Grau 1840 : Pujades, Gerónimo; Grau y Codina, José. Compendio de la Crónica Universal de Cataluña escrita por el Dr. D. Gerónimo Pujades y publicada el 1829. Compuesto por D. José Grau y Codina abogado del I. Colegio de Barcelona. Barcelona: Imprenta de Valentín Torras, 1840 [Consulta: 26 novembre 2015].
# Club Escacs Lleida

El Club Escacs Lleida és una entitat esportiva de Lleida. Fundat el 1934, durant els primers anys competí en l'àmbit local. El 1948 organitzà per primera vegada un Campionat d'Espanya i els anys seixanta, el Torneig Internacional de Lleida. El 1967 presidí el club Ricard Lega Arredondo, que un any després fundaria i presidiria durant vint anys la Delegació Territorial d'Escacs de Lleida de la Federació Catalana d'Escacs.
El Club Escacs Lleida va jugar a primera divisió catalana i, a vegades, a la divisió d'honor. L'abril del 2006 fou campió absolut de la Copa Catalana amb l'equip format pels GM Azer Mirzoev i Javier Campos, els MI Aurelien Dunis i Guillem Baches i el Mestre Català Omar Oussama. El 2009 ascendí a la divisió d'honor catalana i a primera divisió estatal en quedar segon classificat en el Campionat d'Espanya de clubs. Alguns dels seus jugadors destacats foren Aramis Álvarez, Sandro Pozo, Joan Trepat i David Monell.
El 2016 el primer equip tornà a jugar la màxima categoria de la Lliga Catalana després de dos anys de deixar-ho de fer.

## Referències

* ↑ «Ricard Lega Arredondo». enciclopedia.cat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ «El Club Escacs Lleida gana la Copa Catalana». http://tabladeflandes.com. Arxivat de l'original el 30 de juliol 2013. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ «Club d'Escacs Lleida». enciclopedia.cat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ «El Lleida debuta amb victòria a Divisió d'Honor». escacs.cat. [Consulta: 7 febrer 2016].
# Chamlang

El Chamlang és una muntanya de la Mahalangur Himal, una secció de la gran serralada de l'Himàlaia, al sud-oest del Makalu, al Nepal. Amb 7.319 msnm és la 80a muntanya més alta de la Terra. Té una prominència de 1.193 metres. El punt més alt és el cim oest, a l'extrem oest de la carena. Hi ha un cim central de 7.180 metres i un cim est de 7.235 metres.
La primera ascensió al Chamlang va tenir lloc 31 de maig de 1962 pel japonès Soh Anma i l'indi Sirdar Pasang Phutar III com a part de l'expedició Mount Chamlang de la Universitat d'Hokkaido. El 16 de maig de 1984, un grup d'escaladors format per Jean Afanassieff, Doug Scott i Michael Scott i el nepalès Ang Phurba van escalar per primera vegada els cims est i central. Van arribar al cim oriental a través de la paret nord i la carena nord-est. Després van seguir la carena fins al cim central.

## Referències

* 1 2 «Chamlang - Peakbagger.com». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ Seiki Nakano, Academic Alpine Club of Hokkaido «Asia, Nepal, Chamlang». Americal Alpine Journal, 13, 1963, pàg. 518–519.
* ↑ «AAC Publications - Asia, Nepal, Chamlang». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «AAC Publications - Makalu–Almost». [Consulta: 12 novembre 2020].
# Charles Bulfinch

Charles Bulfinch (Boston, 1763 — 1844) va ser un arquitecte estatunidenc.
Les seves obres de caràcter neoclàssic i romantic es destaquen com una de les primeres manifestacions d'una arquitectura nacional al seu país. Va dissenyar el capitolis de Boston, Hartford i Augusta i va dirigir durant una època les obres del Capitoli dels Estats Units a Washington DC (1817-30).

## Referències

* ↑ «Charles Bulfinch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Claudi Omar i Barrera

Claudi Omar i Barrera (Barcelona, 26 d'octubre de 1861 - Barcelona, 25 d'abril de 1931) va ser un escriptor, poeta i periodista català.

## Biografia

Va néixer al carrer de la Canuda de Barcelona, fill del pastisser mallorquí Arnald Omar i de la barcelonina Francesca Barrera.
En premsa, va dirigir la Revista Moderna de Administración Local, va ostentar el càrrec de redactor en cap de Las Notícias i va participar com a col·laborador a La Veu de Catalunya.
Per la seva tasca de poeta va ser guardonat amb diversos premis ordinaris i accèssits en edicions dels Jocs Florals de Barcelona. Es caracteritzava per ser un poeta floralesc que l'ajudaren a ser premiat en diversos certàmens de Catalunya. Va publicar diversos recopilatoris de poesia com Poesies (1890) i Nupcials (1894), com també diversos contes i creacions. Destaca també la seva obra Justificació del Regionalisme editada a Perpinyà en la llibreria de Joseph Payret l'any 1901.
Segons Antoni Ollé i Bertran, a la seva Antologia d'autors catalans, Omar era un escriptor perfecte i un "pulcre poeta" que es caracteritzava per un estil senzill i impecable.

## Poesies presentades als Jocs Florals de Barcelona

* Patria (1901) (Premi de l'Englantina d'or)
* Jan, Agutzil (1917)
* Cobles de l'amor inefable (1917) (1r accèssit a la Flor Natural)
* Cants de l'home qui ama (1917)
* La nena del violí (1918) (1r accèssit a la Flor Natural)
* Llegenda de la monja inquieta (1918) (2n accèssit a la Flor Natural)
* El cant misteriós (1919)
* Glosa d'una cançó popular (1919)
* Miraculosa solitud (1919)
* La lliçó del senyor mestre (1919)
* L'Amor malalta (1919)
* La dançarina (1919)
* La gran diada (1919)
* De la gentil creixença (1920)
* L'Amor esquerpa (1920)
* Mort del soldat (1920)
* Isolina (1920)
* A una vella tomba (1920 i 1921)
* Els ulls de la dona amada (1920 i 1921)
* L'amic i l'amant o L'amic i l'amat (1920 i 1921)
* Cistelló de fruites (1921) (2n accèssit a la Flor Natural)
* L'escolanet de Sant Just (1921)
* Conte de la petita col·legiala (1922)
* El polsim d'or (1922)
* Cercant el camí de l'amor (1922)
* L'oració de cada dia (1923)
* Del bosch que té l'amor a dins (1923)
* Esperança a qui glateix (1923)
* Eva triomfant (1924)
* Claror celestial (1924)
* Diada de la càndida fadrina (1924)
* Als Doctors de la Llei (1924)
* La nova música (1924)
* Eva (1930)
* L'home de la cornamusa (1930)

## Referències

* ↑ «Claudi Omar i Barrera». La Publicitat, 29-04-1931, pàg. 4.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1861, llibre 4t, foli 252, número de registre 4850.
* ↑ «Claudi Omar i Barrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Ollé i Bertran, Antoni. «Claudi Omar i Barrera». A: Antologia d'autors catalans. Barcelona: Tiffon, 1921-1924, p. 147 [Consulta: 18 octubre 2010].
* ↑ Justificació del Regionalisme (1901) - Omar y Barrera, Claudi. Catàleg Col·lectiu de les Biblioteques del CIDA i dels Arxius Estatals
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals
# Centre Olímpic d'Ano Liosia

El Centre Olímpic d'Ano Liosia és un pavelló poliesportiu situat a Ano Liosia, un suburbi situat al nord-est de la ciutat d'Atenes (Grècia).
El pavelló fou construït amb motiu de la celebració dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 amb l'objectiu d'acollir les proves de judo i lluita. Té una capacitat de 9.327 espectadors, si bé durant la realització dels Jocs només foren posades a la venda 6.200 entrades.

## Enllaços externs

* (anglès) Postolympic Development Arxivat 2007-08-13 a Wayback Machine.