OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abu Naddara Yakub ben Rafail Sanu

Abu Naddara Yakub ben Rafail Sanu (àrab: يعقوب روفائيل صنوع, Yaʿqūb Rūfāʾīl Ṣanūʿ), conegut com a James Sanua o Jacques Sanua (el Caire, 1839 - ?, 1912), fou un periodista i escriptor egipci de religió jueva.
El 1878 es va haver d'expatriar per criticar el kediv però va continuar publicant la seva revista Abu Naddara Zarla (L'home de les ulleres verdes) des de París i la va fer entrar clandestinament a Egipte. Els seus escrits van influir en la revolta egípcia d'Urabi Paixà (1882). Després del fracàs de la revolta va criticar als anglesos i els egipcis que n'eren favorables.

## Bibliografia

J. M. Landau, Abu Naddara an Egyptian Jewish Nationalist, 1952
# 2041

L'any 2041 (MMXLI) serà un any comú que començarà en dimarts segons el calendari gregorià, l'any 2041 de l'era comuna (CE) i Anno Domini (AD), el 41è any del tercer mil·lenni, el 41è any del segle xxi, i el segon any de la dècada del 2040.

## Esdeveniments

* Es compleixen 40 anys de la fundació de Viquipèdia, que fou fundada el 15 de gener de 2001.

### Resta del món

* 10 de març - El pas del cometa 14P / Volfa prop de Júpiter. El diàmetre del nucli del cometa s'estima en 4,6 km.
* Finalització programada del projecte proposat per crear un ferrocarril que uneix Moscou amb Nova York.
* L'associació d'empresa conjunta entre Volkswagen Group China i SAIC Motor s'ha d'acabar.

## Referències

* ↑ Bering Strait crossing BBC News
* ↑ «VW extends co-operation with Chinese JV partner FAW Group for another 25 years». www.autocarpro.in.
# 48a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La gala de la 48a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 27 d'abril de 2004. Com en anys anteriors, un jurat compost per diversos crítics i periodistes cinematogràfics de Barcelona va decidir mitjançant votació els qui eren els destinataris dels premis Sant Jordi que Ràdio Nacional d'Espanya-Ràdio 4 (RNE) concedeix anualment al cinema espanyol i estranger en els diferents apartats competitius i que en aquesta edició distingien a les pel·lícules estrenades al llarg de l'any 2004.
La gala es va celebrar al Palau de la Música Catalana.

## Premis Sant Jordi
### Premis competitius

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | My life without me | Pel·lícula |
| Millor actor en pel·lícula espanyola | Joan Dalmau | Soldados de Salamina |
| Millor actriu en pel·lícula espanyola | Laia Marull | Te doy mis ojos |
| Millor òpera prima | Pablo Berger | Torremolinos 73 |
| Millor película estrangera | Mystic River | Pel·lícula |
| Millor actor en película estrangera | Edward Norton | 25th Hour |
| Millor actriu en pel·lícula estrangera | Julianne Moore | Lost in Translation Girl with a Pearl Earring |

### Premis honorífics

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Premi a la trajectòria professional | Eloy de la Iglesia | Trajectòria cinematogràfica |
| Premi especial del Jurat | Crònica d'una mirada de TV3 | Pel seu treball de formació |
| Alberto Iglesias | Compositor |

## Roses de Sant Jordi

Una vegada més es van lliurar les dues roses de Sant Jordi, premis concedits per votació popular entre els oïdors de Ràdio 4 seguidors del programa Va de cine de Conxita Casanovas, que recompensen a les que el públic considera millors pel·lícules nacional i estrangera.
| Categoria | Premiat |
| Millor pel·lícula espanyola | Te doy mis ojos |
| Millor pel·lícula estrangera | Good bye, Lenin! |

## Referències

* ↑ "Te doy mis ojos" i els altres guanyadors dels Sant Jordi de cinema reben els guardons, ccma.cat, 27 d'abril de 2004
* ↑ Isabel Coixet, premio Sant Jordi, rodará 'La vida secreta de las palabras', El País, 28 d'abril de 2004

## Vegeu també

* XVIII Premis Goya
* Fotogramas de Plata 2003
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2003
* XIII Premis de la Unión de Actores
* II Premis Barcelona de Cinema

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 2004 a IMDB
# Adis (Marroc)

Adis (en àrab أديس, Adīs; en amazic ⴰⴷⵉⵙ) és una comuna rural de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.511 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
Viccionari
# 3M-54 Kalibr

3M-54 Kalibr (Калибр, 'calibre'), 3M54-1 Kalibr o 3M14 Biriuzà (Бирюза, 'turquesa'; denominacions OTAN SS-N-27 Sizzler i SS-N-30A) és una família de míssils de creuer russos desenvolupats per l'Oficina de Disseny Novàtor (OKB-8). Entrà en servei el 1994. N'hi ha versions llançades des de vaixells, des de submarins i des d'aeronaus, així com variants antivaixell, antisubmarí i per a atac terrestre. Algunes versions tenen un segon tram de propulsió que inicia un esprint supersònic en l'aproximació terminal a l'objectiu, cosa que redueix el temps que tenen per reaccionar els sistemes de defensa. Les versions subsòniques tenen un major abast que les supersòniques. El míssil pot portar una ogiva convencional de fins a 500 kg d'explosius o una ogiva termonuclear.

## Referències

* ↑ «Ucraïna adverteix que els atacs russos poden aturar l’acord dels cereals». El Punt Avui, 25 juliol 2022. [Consulta: 5 gener 2023].
# AFC Door Wilskracht Sterk

El AFC Door Wilskracht Sterk (Amsterdamsche Football Club Door Wilskracht Sterk o DWS Amsterdam) és un club de futbol neerlandès de la ciutat d'Amsterdam.

## Història

El club va ser fundat el 1907 per Robert Beijerbacht, Theo Beijerbacht i Jansen van Galen amb el nom de Fortuna, però ben aviat canvià a Hercules. El 1909 adoptà el nom de DWS. Els seus primers colors van ser el blau i blanc a franges verticals amb pantaló blanc. L'any 1954 esdevingué professional, disputant els seus partits a l'Olympisch Stadion. Esdevingué campió nacional el 1964. L'any 1972 es fusionà amb el Blauw Wit i el De Volewijckers formant el FC Amsterdam. El DWS continuà com un club amateur en les categories inferiors.

## Palmarès

* Lliga neerlandesa de futbol:
** 1964
* Copa neerlandesa de futbol:
** 1963

## Jugadors destacats

* Evander Sno
* Bertus Caldenhoven
* Kwamé Cruden
* Bram Wiertz
* Guus Dräger
* Piet Spel
* André Pijlman
* Jan Jongbloed
* Frits Flinkevleugel
* Joop de Jong
* Rinus Israël
* Frank Rijkaard
* Ruud Gullit
* John Metgod

## Referències

* ↑ Door Wilskracht Sterk – Official website Arxivat March 11, 2010, a Wayback Machine. (neerlandès)
* ↑ «DWS AFC (Door Wilskracht Sterk) Profile». Hollandse Velden. [Consulta: 28 novembre 2013].
* ↑ Patrick Reilly. «Top 10 Promoted Teams Who Stunned Their Top League». Goal, 21-09-2010. [Consulta: 4 octubre 2018].
* ↑ Karel Stokkermans. «English Energy and Nordic Nonsense». RSSSF, 17-06-2018. [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Netherlands - Champions». RSSSF.
* ↑ «Netherlands Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial del club (neerlandès)
# Adıyaman

Adıyaman (kurd: Semsûr, zazaqui: Semsur, armeni: Բերա, Bera, al costat de l'antiga Perre o Pordonnium, després Hisn Mansur, en turc Hüsnümansur) és una ciutat de Kurdistan del Nord situada al sud-est de Turquia, capital de la província d'Adıyaman. La població el 2000 era de 178.538 habitants amb un fort creixement (100.045 deu anys abans, 10.192 el 1945). Anteriorment fou un kada del sandjak (després vilayat) de Malatya.

## Història

Signes d'habitació existeixen del 40.000 aC a la cova de Palanli a 10 km al nord. A Samsat (Samòsata) hi ha restes del neolític i edat del bronze. La zona va pertànyer a assiris, perses i macedonis i fou lloc del regne de la Commagena. En aquest darrer període es van construir les estàtues de la muntanya Nemrut. La ciutat de Pordonium disposava de muralles, que foren restaurades diverses vegades. Va passar després a l'Imperi Romà fins a la conquesta omeia vers el 670.
Va agafar el nom de l'amir omeia Mansur ben Djawana executat en aquest lloc per orde del califa Al-Mansur. Harun ar-Raixid va fortificar la plaça i hi ha instal·lar guarnició i es va dir Hisn Mansur. Va pertànyer als croats (comtat d'Edessa) i fou una de les fortaleses ortúquides (1114); van seguir els seljúcides, mongols i mamelucs, fins a ser inclosa a l'Imperi Otomà el 1516 dins de l'emirat del Dhul-Kadr. El nom Hisn Mansur era difícil de pronunciar pels turcs, que li deien Adıyaman ('del nom difícil') al que fou canviat oficialment el 1926.

## Llocs d'interès

* Mont Nemrut (Nemrut Dağı)
* Coves de Pirin (antiga ciutat de Perre)
* Informació de llosc interessants. Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Ofra Bengio. Kurdish Awakening: Nation Building in a Fragmented Homeland, 2014, p. 136.
* ↑ Avcıkıran. Kürtçe Anamnez Anamneza bi Kurmancî (en tr, ku), 2009, p. 56.
* ↑ Çiftçi, Tekin «Adıyaman ve Çevresinde Halk İnançları ve Halk Hekimliği (Baweriyên Gelêrî û Dermanê Kurmancî Li Herêma Semsûrê)» (en turc). Dicle University Institute of Social Sciences. Dicle University, 2019, pàg. 42.
* Richard Talbert, Barrington Atlas of the Greek and Roman World, (ISBN 0-691-03169-X), p. 67.
# Aeci (filòsof)

Aeci (en llatí Aetius, en grec antic Ἀέτιος) va ser un filòsof peripatètic del segle ii aC o potser del segle i aC.
No sobreviu cap de les seves obres, però hi ha dos títols, un del Pseudo Plutarc Placita Philosophorum (en grec Περὶ τῶν ἀρεσκόντων φιλοσόφοις φυσικῶν δογμάτων, "Les doctrines o les opinions dels filòsofs") segurament basada en una obra seva, i un altre titulat Eclogae Physicae (Ἐκλογαὶ φυσικαὶ καὶ ἠθικαί, "Extractes de física i moral"), una obra d'Estobeu que són clarament resums o epítoms d'una obra més ampla i més antiga, que s'atribueix a Aeci. L'hel·lenista Hermann Alexander Diels va descobrir que Teodoret de Cir, un teòleg del segle V, incloïa citacions a les seves obres de textos d'Aeci de forma més extensa que les que es troben a Estobeu i al Pseudo Plutarc, cosa que significa que Teodoret va poder consultar l'obra original, que diu que es titulava Ἀετίου περὶ τῶν Ἀρεσκόντων Συναγωγήν ("Sobre la satisfacció de l'assemblea").

## Referències

* ↑ Guthrie, W.K.C. A history of Greek philosophy vol.1,:The earlier Presocratics and the Pythagoreans. Cambritge: Cambridge University Press, 1971, p. XIV, XV.
# Careproctus rimiventris

Careproctus rimiventris és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.976 i 2.068 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Scotia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P. & Stein, D. L., 1998. Review of the snailfish genus Careproctus (Liparidae, Scorpaeniformes) in Antarctic and adjacent waters. Contributions in Science (Los Angeles) Núm. 470: 1-63.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Forces generalitzades

Les forces generalitzades es defineixen a través de la transformació de coordenades de les forces aplicades, $\mathbf {F} _{i}$, en un sistema d'n partícules, i. Aquest concepte troba el seu ús en la mecànica de Lagrange, on té un paper conjugat en les coordenades generalitzades.
Una equació convenient que es deriva l'expressió de les forces generalitzades és la de la treball virtual, $\delta W_{a}$, causada per les forces aplicades, com es veu en Principi de d'Alembert en els sistemes d'acceleració i el principi del treball virtual de les forces aplicades en sistemes estàtics. El subíndex de $a$ s'utilitza aquí per indicar que aquest treball virtual només representa les forces aplicades, una distinció que és important en els sistemes dinàmics.$^{:265}$
    $\delta W_{a}=\sum _{i=1}^{n}\mathbf {F} _{i}\cdot \delta \mathbf {r} _{i}$
       $\delta \mathbf {r} _{i}$ és el desplaçament virtual del sistema, que no ha de ser coherent amb les limitacions (en aquest desenvolupament)
Substituir la definició per al desplaçament virtual (diferencial):$^{:265}$
    $\delta \mathbf {r} _{i}=\sum _{j=1}^{m}{\frac {\partial \mathbf {r} _{i}}{\partial q_{j}}}\delta q_{j}$
    $\delta W_{a}=\sum _{i=1}^{n}\mathbf {F} _{i}\cdot \sum _{j=1}^{m}{\frac {\partial \mathbf {r} _{i}}{\partial q_{j}}}\delta q_{j}$
Usant la propietat distributiva de la multiplicació Usant la propietat distributiva de la multiplicació sobre la suma i la propietat associativa de la suma, tenim$^{:265}$
    $\delta W_{a}=\sum _{j=1}^{m}\sum _{i=1}^{n}\mathbf {F} _{i}\cdot {\frac {\partial \mathbf {r} _{i}}{\partial q_{j}}}\delta q_{j}$.
Per analogia amb la forma de treball que es defineix en la mecànica clàssica, es defineix com la força generalitzada:$^{:265}$
    $Q_{j}=\sum _{i=1}^{n}\mathbf {F} _{i}\cdot {\frac {\partial \mathbf {r} _{i}}{\partial q_{j}}}$.
Així el treball virtual degut a les forces aplicades és$^{:265}$
    $\delta W_{a}=\sum _{j=1}^{m}Q_{j}\delta q_{j}$.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Torby, Bruce. «Energy Methods». A: Advanced Dynamics for Engineers. United States of America: CBS College Publishing, 1984 (HRW Series in Mechanical Engineering). ISBN 0-03-063366-4.
# Comtat de Bau

El Comtat de Bau és un títol nobiliari espanyol creat pel Cap de l'Estat Francisco Franco, el 21 de maig de 1973, a favor de Joaquim Bau i Nolla, President del Consell d'Estat, i Vicepresident del Consell del Regne.
Joaquim Bau i Nolla (1897-1973) va ser un il·lustre polític carlista tortosí. Alcalde de Tortosa (1925-1929) per la Comunió Tradicionalista i diputat en 1929 per la Unión Patriótica, durant el govern de Miguel Primo de Rivera. Diputat en les eleccions generals de 1933 i 1936 per Renovación Española, durant la Segona República. Ministre de Comerç (1936-1938) de la Junta Tècnica de l'Estat, durant la Guerra Civil. Procurador a Corts entre 1958 i 1971; President del Consell d'Estat i Vicepresident del Consell del Regne entre 1965 i 1973. Fill predilecte de Tortosa (1966).
El títol nobiliari se li va atorgar per:
| « | «La destacada personalitat de don Joaquín Bau Nolla, President del Consell d'Estat, que al llarg de dilatats anys d'actuació pública ha mantingut una línia de rectitud política i de fidelitat als Principis del Movimiento Nacional, li fan creditor al reconeixement de la Pàtria que, en enaltir el seu nom, honra els ideals als quals ell va fer dedicació de la seva vida....». | » |
| — Decreto 997/1973, de 18 de maig. Publicat en el B.O.E. el 21 de mayo de 1973. |||
L'actual titular, des de 1999, és el seu net, Joaquín Bau Miquel, III comte de Bau.

## Armes

En camp de gules, un esquif romà, d'or. Bordura d'or, amb una cadena de sabre. Lema: «Semper Fidelis».

## Comtes de Bau

| | Titular | Període |
| Creat en 1973 pel Cap de l'Estat Francisco Franco |||
| I | Joaquim Bau i Nolla | 1973-1973 |
| II | Joaquín Bau Carpí | 1973-1998 |
| III | Joaquín Bau Miquel | 1999-actualitat |

## Història dels comtes de Bau

* Joaquim Bau i Nolla (1897-1973), I comte de Bau.
* Casat amb Pilar Elisa Carpi Esteller, amb qui va tenir cinc fills: Joaquín (que segueix), José Luis, Fernando, Elisa, i Inmaculada Bau Carpi.
    El va succeir, per Carta de Successió, el 15 de novembre de 1973, el seu fill:
* Joaquín Bau Carpí (1921-1998), II comte de Bau, Enginyer de Camins, Canals i Ports. Gran Creu al Mèrit Civil. Cavaller de l'Orde del Sant Sepulcre de Jerusalem.
* Casat, en 1946, amb Carmen-Concepción Miquel Gasull (†2008).
    El succeí, per Reial Carta de Successió de data 18 de mayo de 1999, su hijo:
* Joaquín Bau Miquel (n.1948), III comte de Bau, Arquitecte Superior (ETSAM).
* Casat, en 1974, amb María Rita Fernández García (n.1950), amb qui té tres fills: María Rita (n.1975), Ana (n.1976) i Joaquín Bau Fernández (n.1978).
    Actual titular.

## Referències

* 1 2 3 4 Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles (2014). Instituto Español de Estudios Nobiliarios, Editorial Hidalguía.
* 1 2 Decret 997/1973, de 18 de maig. Publicat en el B.O.E. el 21 de mayo de 1973.
* ↑ «Condolencia en toda España por la muerte de don Joaquín Bau», en ABC Sevilla, 22 de maig de 1973, pàgina 35.
* 1 2 3 Reial Carta de Successió de data 18 de maig de 1999; B.O.E., 6 maig 1999.
* 1 2 «Genealogía», en Geneall.net; consultada el 29 de març de 2014.
* ↑ Carta de Successió, de data 15 de novembre de 1973. BOE, 25 d'octubre de 1973.
# Vasco Rossi

Vasco Rossi, també conegut com a Vasco o Il Blasco (Zocca, Emília-Romanya, 7 de febrer de 1952) és un cantautor italià. Aquest provoca(u)tore com li agrada autodefinir-se, i que els seus fans anomenen Il Komandante, ha publicat 33 àlbums d'ençà el començament de la seva carrera el 1977.

## Discografia

* 1978 - Ma cosa vuoi che sia una canzone
* 1979 - Non siamo mica gli americani
* 1980 - Colpa d'Alfredo
* 1981 - Siamo solo noi
* 1982 - Vado al massimo
* 1983 - Bollicine
* 1984 - Va bene, va bene così
* 1985 - Cosa succede in città
* 1987 - C'è chi dice no
* 1989 - Liberi liberi
* 1990 - Fronte del palco
* 1990 - Vasco live 10.7.90 San Siro
* 1993 - Gli spari sopra
* 1996 - Nessun pericolo... per te
* 1997 - Rock (album)|Rock
* 1998 - Canzoni per me
* 1999 - Rewind (Vasco Rossi)|Rewind
* 2001 - Stupido hotel
* 2002 - Tracks (Vasco Rossi)|Tracks
* 2004 - Buoni o cattivi
* 2005 - Buoni o cattivi live anthology 04.05
* 2008 - Il mondo che vorrei
* 2009 - Tracks 2 inediti e rarità
* 2010 - Vasco London Instant Live (04.05.2010 - Limited Edition)
* 2011 - Vivere o niente"
* 2012 - L'altra metà del cielo"
* 2013 - L'uomo più semplice
* 2014 - Sono innocente
* 2016 – Tutto in una notte - Live Kom 015
* 2016 – Vascononstop

## Enllaços externs

* Vasco Rossi - Lloc web oficial (en italià)
# TRS-80 MC-10

L'ordinador domèstic TRS-80 MC-10 va ser un membre menys conegut de la família de microordinadors TRS-80, produïda per la Tandy Corporation en l'inici de la dècada del 1980 i venuda a través de la seva cadena de botigues d'articles electrònics RadioShack. Aparentment, va ser projectat com una alternativa de baix cost al TRS-80 Color Computer, de la mateixa Tandy, per competir amb màquines per a principiants que l'havien precedit amb èxit al mercat, tals com el Commodore VIC-20 i el Sinclair ZX81.
A causa del seu limitat conjunt de recursos, el MC-10 era útil només per a afeccionats i com a introducció a la programació d'ordinadors. No va obtenir èxit comercial i va ser descatalogat un any després del seu llançament.
No obstant això, un clònic del MC-10, l'Alice, produït a través d'una associació entre Tandy, Matra i Hachette, es va fer molt popular a França.

## Especificacions tècniques

| Parts | Especificacions |
| UCP | Motorola MC6803 a 0,89 MHz |
| RAM | 4 - 20 KiB (màx.) |
| ROM | 8 KiB |
| Teclat | xiclet, 48 tecles |
| Monitor | televisió; mode text: 32 x 16; modes gràfics: 64 x 32 (8 colors), 128 x 92 (2 colors) o 256 x 192 pixels (2 colors); 8 colors |
| So | 1 canal |
| Ports | port sèrie, port de casset i port d'expansió |
| Emmagatzematge | Casset |

## Referències

* 1 2 Tandy MC-10 Arxivat 2010-08-23 a Wayback Machine.(anglès)

## Enllaços externs

* MC-10 (anglès)
* Inside the Radio Shack MC-10 Arxivat 2009-09-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Comunitat de comunes del Pays de Coulommiers

La Comunitat de comunes del Pays de Coulommiers (oficialment: Communauté de communes du Pays de Coulommiers) és una Comunitat de comunes del departament de Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2017, està formada 24 municipis i la seu es troba a Coulommiers.

## Municipis

* Amillis
* Aulnoy
* Beautheil
* Boissy-le-Châtel
* La Celle-sur-Morin
* Chailly-en-Brie
* Chauffry
* Chevru
* Coulommiers
* Dagny
* Dammartin-sur-Tigeaux
* Faremoutiers
* Giremoutiers
* Guérard
* Hautefeuille
* Maisoncelles-en-Brie
* Marolles-en-Brie
* Mauperthuis
* Mouroux
* Pézarches
* Pommeuse
* Saint-Augustin
* Saints
* Touquin

## Referències

* ↑ CC Pays de Coulommiers

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Conceptes de Neumann

Els conceptes de Neumann foren formulats pel matemàtic John Von Neumann l'any 1945 i varen marcar el camí pels llenguatges de programació moderns.
Aquests conceptes foren:
* L'ús d'instruccions predefinides pel control del maquinari, que permetria la reprogramació dels ordinadors d'una manera més ràpida i còmoda.
* L'altre concepte era l'ús de sentències condicionals de control. Això permetria la implementació de subtasques, ja que es podria saltar d'una banda a una altra del programa, a més d'introduir sentències capaces de controlar el flux del programa.
D'aquests dos conceptes en derivaria l'evolució del llenguatge màquina al llenguatge d'assemblador.
# Concepte biològic d'espècie

Un concepte d'espècie és una definició d'allò que és una espècie. Se'n reconeixen com a mínim 26, fet que il·lustra la dificultat de trobar una definició precisa, que es coneix com a problema de l'espècie. Els conceptes d'espècie que serveixen per a organismes de reproducció sexual, com ara els ocells, no valen per a espècies que es reprodueixen de manera asexual o estan extints. L'estudi científic del problema de l'espècie s'ha anomenat microtaxonomia.
Una qüestió freqüent i, de vegades, complicada és com determinar l'espècie a la qual pertany cada organisme, car els grups en aïllament reproductiu i les espècies críptiques poden costar d'identificar. Hi ha tot un contínuum que va des de l'aïllament reproductiu fins a la panmíxia (aparellament sense límits). Les poblacions es poden desplaçar per aquest contínuum i, en un moment determinat, complir els criteris d'un concepte d'espècie, però no d'altres.
Els debats sobre les espècies sovint incorporen qüestions filosòfiques (com el nominalisme i el realisme), lingüístiques o cognitives.
Al segle xix, Charles Darwin i altres científics utilitzaven el terme «problema de l'espècie» amb un sentit diferent, en referència a com s'originaven les espècies. Així i tot, Darwin fou dels primers a qüestionar la claredat de les definicions d'«espècie», tenint en compte que les espècies canvien sense parar.
| « | […] em va sorprendre força com de vaga i arbitrària és la distinció entre espècies i varietats. | » |
| — Charles Darwin, L'origen de les espècies |||

## Referències

* ↑ Wilkins, J. S. «A List of 26 Species Concepts» (en anglès). Science Blogs, 01-10-2006.
* ↑ Díaz i Santos, 1998, p. 31.
* ↑ Mayr, E-. «Capítol 6: Microtaxonomy, the science of species». A: The Growth of Biological Thought: Diversity, Evolution, and Inheritance (en anglès). Belknap Press of Harvard University Press, 1982. ISBN 9780674364462.
* ↑ Darwin, 2009, p. 20.

## Bibliografia

* Darwin, C. R. L'origen de les espècies. Universitat de València i Institut d'Estudis Catalans, 2009. ISBN 978-84-370-7529-7.
* Díaz, J.; Santos, T. Zoología: Aproximación evolutiva a la diversidad y organización de los animales (en castellà). Editorial Síntesis, 1998. ISBN 84-7738-591-2.