OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Madelaine Petsch

Madelaine Grobbelaar Petsch (Port Orchard, 18 d'agost del 1994) és una actriu estatunidenca coneguda per interpretar Cheryl Blossom a la sèrie de televisió Riverdale.

## Referències

* ↑ Bell, Crystal. «Riverdale Star Breaks Down Cheryl And Betty’s Twisted Relationship». MTV.com, 09-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-22. [Consulta: 21 febrer 2017].
# Atenció a la dependència a les Illes Balears

L'atenció a la dependència a les Illes Balears ha tingut un desenvolupament normatiu com les altres comunitats autònomes.
La Resolució de 7 de setembre de 2007 creà l'equip tècnic de valoració i la Resolució de 8 de novembre de 2007 regulà el procediment per al reconeixement de la situació de dependència i establí que les prestacions podien ser modificades si els requisits per a l'accés a aquestes variaben en el temps. La Resolució de 24 de maig de 2007 regulava les ajudes i establí que s'ha de revocar la concessió de la subvenció si el beneficiari incompleix totalment o parcialment els compromisos que contrau per ser beneficiari. També estableix que es reintegren les ajudes obtingudes en eixos casos i que el règim de sancions i infraccions és el que marque el Decret Legislatiu 2/2005.

## Referències

* ↑ Barrios Baudor, Guillermo L. «Capítulo 12. El sistema integral de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia. Grados de dependencia y su valoración. Reconocimiento del derecho». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 398. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Sánchez Trigueros, Carmen; González Díaz, Francisco Antonio. «Capítulo 14. Infracciones y sanciones». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 434-436. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Sánchez Trigueros i González Díaz, 2008, p. 441.
# Casa López (Girona)

La Casa López és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de tres plantes amb jardí. Utilitza models historicistes autòctons. Mostra a la façana elements clarament neoromànics: arcs de mig punt, capitells, dents de serra, finestres geminades, etc.

## Referències

* ↑ «Casa López». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Casa López, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Tastanós

El Tastanós és una serra situada als municipis de la Nou de Berguedà i Vilada (Berguedà), amb una elevació màxima de 1.347,4 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pachino

Pachino (sicilià Pachinu) és un municipi italià, situat a la regió de Sicília i a la província de Siracusa. L'any 2006 tenia 21.478 habitants. Limita amb els municipis d'Ispica (RG), Noto i Portopalo di Capo Passero.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2009- | Paolo Bonaiuto | Centredreta |
# Micrometeorologia

La micrometeorologia és una part de la meteorologia que es dedica a l'estudi, a molt petita escala, dels estats de l'atmosfera terrestre i de les seves interaccions amb el medi ambient geoquímic. Aquesta ciència estudia i modelitza les transferències d'energia i de matèra entre l'atmosfera, el sòl i les plantes, les turbulències a la capa límit atmosfèrica, etc.

## Àmbits d'aplicacions

La micrometeorologia troba la seva aplicació en el marc de les previsions meteorològiques en el moment de la simulació dels models de pronòstic (influencia boscos), i també en la millora dels models de l'escalfament global. La micrometeorologia és una ciència que s'aplica alhora en el marc dels estudis de fluxos tèrmics al si d'un bosc o en un tipus de sòl especificat, o també en la descripció de les turbulències a microescala.
Els estudis Micrometeorològics s'efectuen en la troposfera, generant així paràmetres relatius a l'efecte Coriolis a tenir en compte a les capes superiors de l'atmosfera.

### Turbulències
#### En els boscos

Implica la recerca del flux tèrmic global, que es determina per la suma:
* Flux de calor sensible (aire) + Flux de calor latent (aigua) + Emmagatzematge tèrmic del sòl (segons el tipus de sòl, els coeficients difereixen) + Flux tèrmic emmagatzemat per la vegetació.
Sobre aquest últim punt, el cobricel arbori d'un bosc és el factor preponderant. Cal afegir-hi els fluxos tèrmics intercanviats amb els troncs dels arbres i les branques, però aquest factor pot ser negligit, ja que no representa més que un 1% del flux tèrmic emmagatzemat per la vegetació.
Els fluxos difereixen segons l'orientació i de l'hora, amb un emmagatzematge d'energia durant el dia, i un desemmagatzematge durant la nit.

## Llocs de recerca i d'ensenyament

La NOAA estudia aquesta ciència. A França, s'ensenya des de setembre del 2008 a l'Escola de mines d'Alès. Als Països Catalans, el Departament d'Astronomia i Meteorologia de la Universitat de Barcelona ofereix una assignatura de micrometeorologia.

## Vegeu també

* Meteorologia
* turbulència
* Escala espacial
* Escala sinòptica

## Notes i referències

* ↑ (francès)«Chapitre 14». Glossaire: Ouvrage Sols et Environnement. Institut national de recherche agronomique, 13-06-2008. [Consulta: 5 juliol 2008].
* ↑ «Docència del Departament d'Astronomia i Meteorologia de la Universitat de Barcelona». Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 20 novembre 2011].
* Modélisation de la micrométéorologie à l'échelle de paysages complexes de Sylvain Dupont, Tolosa de Llenguadoc, 2009.
* Stull R. B.. An Introduction to Boundary Layer Meteorology. Dordrecht.: Kluwer Academic, 1998..
* Arya, S. P.,. Introduction to Micrometeorology.. Nova York: Academic Press,, 2001..
* Garratt, J. R.. The Atmospheric Boundary Layer,. Cambridge: Cambridge Univ. Press,, 1992..
* Whiteman, C.D.,. Mountain Meteorology : Fundamentals and Applications. Oford University Press, 2000.
* Manwell, J.F., J.G. McGowan et A.L. Rogers,. Wind Energy Explained. John Wiley &Sons Ltd, 2002.
# Atenció a la dependència a Melilla

L'atenció a la dependència a Melilla es caracteritza per un desenvolupament normatiu a nivell estatal perquè la competència és del Ministeri de Treball i Assumptes Socials a causa de ser Ceuta una ciutat autònoma.
La regulació del procediment per a la valoració i reconeixement de la situació de dependència ha sigut mitjançant la Resolució de 16 de juliol de 2007, de l'Institut de Majors i Serveis Socials i l'Ordre TAS/2455/2007, de 7 d'agost.
Les dades de 2018 implicaven que Melilla (amb dades combinades amb Ceuta) tenia un 5,2% de persones en la llista d'espera (persones amb dependència reconeguda esperant les atencions), una de les més baixes en comparació amb la majoria de les altres comunitats autònomes. Junt a Castella i Lleó i Ceuta, era un territori amb una llista d'espera dins d'una gestió normal de les altres i baixes sense acumulacions. Aquesta situació es manté amb les dades de 2019.
Un informe del Círculo empresarial de Atención a las Personas (CEAPs) de 2019 informà que Melilla, junt a Ceuta, era la comunitat autònoma amb menys despesa pública per dependent.

## Referències

* 1 2 Barrios Baudor, Guillermo L. «Capítulo 12. El sistema integral de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia. Grados de dependencia y su valoración. Reconocimiento del derecho». A: Comentario sistemático de la Ley de la dependencia Ley 39/2006, de 14 de diciembre, de promoción de la autonomía personal y atención a las personas en situación de dependencia y normas autonómicas. 1a ed. Cizur Menor (Navarra): Thomson Aranzadi, 2008, p. 398. ISBN 978-84-8355-687-0.
* ↑ Asociación Estatal de Directores y Gerentes de Servicios Sociales de España. XVIII Dictamen del Observatorio, 2018, p. 5 [Consulta: 8 octubre 2019]. Arxivat 2019-05-02 a Wayback Machine.
* ↑ Asociación Estatal de Directores y Gerentes de Servicios Sociales de España, 2018, p. 27.
* ↑ Asociación Estatal de Directores y Gerentes de Servicios Sociales de España. XVIII Dictamen del Observatorio, 2019, p. 27 [Consulta: 8 octubre 2019]. Arxivat 2019-10-28 a Wayback Machine.
* ↑ «Ceuta, ‘farolillo rojo’ en ayudas a la dependencia». El Faro Ceuta, 24-03-2019 [Consulta: 8 octubre 2019].
# Casa Madriguera

La Casa Madriguera és un edifici del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada enmig d'un interessant jardí que posseeix a la part posterior un estany circular, i emmarcada per quatre palmeres que complementen el conjunt. En el 1919 es realitza el projecte per en Francesc Madriguera i Haase.

## Descripció

És una bella composició arquitectònica de planta baixa, pis i golfes, d'inspiració eclèctica. La planta és quadrada i presenta tres tribunes rectangulars adossades a tres cantons, ocupant el quart un porxo d'accés. Caracteritzada per una coberta amansardada d'influència francesa que remarca especialment les cantonades de l'edifici amb quatre torres formades per un tronc de piràmide acabat amb una piràmide més aixafada. Aquesta coberta és de pissarra. Té capitell i finestres jòniques, així com òculs d'origen barroc i balustrades.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Madriguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Isopsefia

Isopsefia (ἴσος "igual" i ψῆφος "còdol") és la pràctica de sumar els valors numèrics de les lletres (vegeu numeració grega) en una paraula per formar un sol nombre. Els antics grecs utilitzaven còdols ordenats en patrons per aprendre aritmètica i geometria. La isopsefia està relacionada a la guematria, que és la mateixa pràctica utilitzant l'alfabet hebreu, també, durant l'edat mitjana i fins al renaixement era popular una forma de isopsefia a partir del llatí, el seu llegat roman avui en la numerologia i el simbolisme maçònic d'avui.

## Valors numèrics en l'alfabet grec

En grec, cada unitat, desena i centena està assignada a una lletra específica. Això requereix 27 lletres, de manera que l'alfabet (de 24 lletres) va ser estès utilitzant tres lletres obsoletes: digamma ϝ(també usada és stigma ϛ o, en grec modern, στ) per 6, koppa ϙ per 90, i sampi ϡ per 900.
| Lletra | Valor | Nom | Transliteració |
| Α α | 1 | Alfa | a |
| Β βa | 2 | Beta | b |
| Γ γ | 3 | Gamma | g |
| Δ δ | 4 | Delta | d |
| Ε ε | 5 | Èpsilon |
| Ϝ ϛ | 6 | Digamma/Stigma | w |
| Ζ ζ | 7 | Zeta | z |
| Η η | 8 | Eta | ē |
| Θ θ | 9 | Theta | th |
| Ι ι | 10 | Iota | i |
| Κ κ | 20 | Kappa | k |
| Λ λ | 30 | Lambda |
| Μ μ | 40 | Mi | m |
| Ν ν | 50 | Ni | n |
| Ξ ξ | 60 | Ksi | x |
| Ο ο | 70 | Òmicron | o |
| Π π | 80 | Pi |
| Ϙ | 90 | Qoppa |
| Ρ ρ | 100 | Ro | r |
| Σ σ | 200 | Sigma |
| Τ τ | 300 | Tau | t |
| Υ υ | 400 | Ípsilon | i |
| Φ φ | 500 | Fi | ph |
| Χ χ | 600 | Khi | ch |
| Ψ ψ | 700 | Psi | pg |
| Ω ω | 800 | Omega | ō |
| ϡ | 900 | Sampi | ts |

## Referències

* ↑ Ast, R. & Lougovaya J., The Art of Isopsephism in the Greco-Roman World in Ägyptische Magie und ihre Umwelt. ed. A. Jördens; Wiesbaden: Harrassowitz, 2015, p.82–98
* ↑ Masonry and the Cabala – Gematria as a Key to the Secrets of Freemasonry and Masonic Codes

## Vegeu també

* Càbala
* Alfabet grec
# Región

Región va ser un diari que es va editar a Astúries, avui desaparegut. La primera edició del diari va sortir a la llum el dia 24 de juliol de 1923 després de ser fundat per Bernardo Aza y González-Escalada. Entre els primers membres del consell d'administració es trobava Ricardo Vázquez-Prada Blanco, que va arribar a ser la seva més important director en estar en el càrrec durant tres dècades. El diari va iniciar la seva marxa des dels tallers situats al carrer de Melquiades Álvarez d'Oviedo i va ser un periòdic de línia tradicional catòlica i òrgan d'expressió de Falange.
Durant l'època de la Segona República Espanyola passa a ser l'altaveu del corrent de la dreta asturiana i a l'esclat de la Guerra Civil Espanyola trasllada els seus tallers a Ḷḷuarca. El 1960 s'instal·la al carrer Fray Ceferino, també a Oviedo, i va aprofitar el trasllat per a la modernització de la maquinària. El 30 de novembre de 1983, a causa dels problemes econòmics en els quals estava immers el diari des de feia alguns anys, es va publicar l'últim exemplar.
# Pachmarhi

Pachmarhi fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al tahsil de Sohagpur, districte d'Hoshangabad, Províncies Centrals, amb sis pobles, al cor de les muntanyes Mahadeo. La població de 1881 era de 507 habitants. El sobirà era un kurku de casta i el bhopa principal (els bhopes eren els guardians hereditaris del temple de Mahadeo); en concepte de guardià del temple rebia 75 lliures a l'any per no cobrar taxes de peregrinació. Pagava un tribut de poc més de dos lliures.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Miquel Joan de Padrines

Miquel Joan de Padrines va néixer a Felanitx (Mallorca) l'any 1754 i va morir l'any 1873. Fou un escriptor felanitxer. Va estudiar a Palma i es va treure la carrera de filosofia. També fou el notari públic de Felanitx. Va ajudar a Gaspar Melchor de Jovellanos a escriure els treballs històrics de Mallorca proporcionant-li diversos documents. Ha deixat diverses obres sense publicar, com per exemple "Pintura histórica de la villa de Felanitx", "Historia eclesiástica de la villa de Felanitx" i "Observaciones médico-quirúrgicas".

## Referències

* ↑ Miquel Dolç (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 978-84-8661717-2.
# Maestà

Maestà ("majestat" en italià) designa un tema iconogràfic de l'art cristià medieval occidental que representa la Mare de Déu en majestat, asseguda en un tron, amb el Nen Jesús a la falda (al qual fa ella mateixa de tron), acompanyats a vegades d'àngels i sants; de forma similar a la Theotokos de l'art romà d'Orient.
És una extensió de la figura de la Sedes sapientiae, on Maria representa el tron del seu fill Jesús i, que representa simbòlicament l'Església.
Com la Maiestas Domini o Crist en Majestat, aquesta iconografia té els seus antecedents en la iconografia imperial romana.
A Occident, la imatge sembla haver-se desenvolupat seguint precedents romans d'Orient com la moneda de l'emperadriu Fausta, esposa de Constantí el Gran, coronada i amb els seus fills a la falda i en exemples literaris, com la celebració de Flavi Cresconi Corip per la coronació de Justí II el 565.
La representació de la Mare de Déu en majestat troba la seva màxima expansió en l'art romànic, en correspondència amb la Maiestas Domini. La imatge representant la Maestà va formar part destacada del repertori artístic, especialment a Roma, a finals del segle xii i començaments del XIII, amb una èmfasi especial en el veneració de Maria. La Maestà sovint es representava al fresc directament en parets enlluïdes o en retaules pintats sobre taula.
Maria Regina és un sinònim dels historiadors d'art per a la imatge icònica de Maria entronitzada amb el Nen o sense.

## Referències

* ↑ Lawrence, 1924
* ↑ Corippus, Flavius Cresconius. «poema de Corippus, Sophia (Saviesa)». A: In Laudem Iustini Augusti Minoris (en anglès). Vol. 4. Londres: Ed. Continuum, 1976. ISBN 9780567589835 [Consulta: 13 juliol 2013]. «"Virgo, creatoris genetrix sanctissima mundi, excelsi regina poli... "»
* ↑ Alguns singulars exemples en fresc i mosaic, incloent el mosaic perdut de l'absis en la primera església de Roma dedicada a Maria, la Basílica de Santa Maria Major, tal com descriu John L. Osborne, "Early medieval painting in San Clemente, Rome: the Madonna and Child in the niche", Gesta 20 (1981), pàg.304.
* ↑ M. Lawrence. "Maria Regina", Art Bulletin 7 (1924–1925:150-61.

## Vegeu també

* Maria, mare de Jesús

## Bibliografia

* Ragioneri, Giovanna. Duccio. Florència: Cantini. 1989 ISBN 88-7737-058-0.
* Stokstad, Marilyn. Art History Portable, Book 4 14th-17th Century Art. (en anglès). 4a ed.. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall, 2010. ISBN 0-205-79094-1.
# Pieter Van Den Bosch

Pieter Van Den Bosch (31 d'octubre de 1927 - 31 de gener de 2009) fou un futbolista belga. que va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ site actu24.be, 31 gener 2009
* ↑ Pieter Van Den Bosch Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 16 gener 2018].
# SN 2005B

SN 2005B va ser la segona supernova descoberta el 2005. Va ser descoberta per l'astrònoms amateur Paul Gray, de Fredericton, Nova Brunswick, Canadà. Es va produir en la galàxia UGC 11066 en la constel·lació del Dragó.

## Referències

* ↑ «Supernovae discoveries made by Paul Gray and Dave Lane from Abbey Ridge Observatory». Arxivat de l'original el 2011-01-19. [Consulta: 23 desembre 2009].

## Enllaços externs

* SN 2005B Arxivat 2009-01-22 a Wayback Machine.
# Isthmohyla pictipes

Isthmohyla pictipes és una espècie de granota que viu a Costa Rica i, possiblement també, a Panamà.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolaños, F., Chaves, G. & Savage, J. 2004. Isthmohyla pictipes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Reinerton-Orwin-Muir

Reinerton-Orwin-Muir és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reinerton-Orwin-Muir tenia 1.037 habitants, 430 habitatges, i 322 famílies. La densitat de població era de 286 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 430 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,6% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 24,9% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.821 $ i la renda mediana per família de 46.364 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.765 $ mentre que les dones 23.068 $. La renda per capita de la població era de 18.663 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reinerton-Orwin-Muir». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reinerton-Orwin-Muir». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Miquel Joan Bodí i Queralt

Miquel Joan Bodí i Queralt (o Vimbodí) (Ontinyent, Vall d'Albaida, ? — Villena, Alt Vinalopó, 1636 o 12 de juliol de 1643) fou un eclesiàstic i escriptor valencià del segle xvii, autor dels panegírics de Lluís Bertran (1609) i de Tomás de Villanueva (1619). També deixà inèdites, entre d'altres, les obres Bibliotheca valentina de viris doctis et scriptoribus (perduda) i Flos sanctorum valentinorum. Passà gran part de la seva vida (almenys des del 1623) fent de secretari del cardenal Agostino Spinola Basadone (Gènova, 1597 - Sevilla, 1649).

## Obra

Obra incompleta de l'autor.
* Panegíric de Tomás de Villanueva: Panegyricus Beato Thomae Archiep. Valent. scriptus et Ilmo. et Rmo. D. D. Gasp. Borgiae et Velasco, S. R. E. Card. inscriptus. In quo Beati Viri Vita, festaque Valentinorum laetitia, ob illius Apotheosim, currenti calamo descripta (1619)
* Panegíric de Lluís Bertran: Los sermones y fiestas que la ciudad de Valencia hizo por la Beatificacion del glorioso padre san Luys Bertran (1609)
* Epitaphia Sepulchris Gentilium Ludouici Blasci. Tum Inscripciones, Elogia, aliaque non pauca amicorum rogatu (1625)
* Flos sanctorum valentinorum
* Bibliotheca valentina de viris doctis et scriptoribus

## Notes

* ↑ La Gran Enciclopèdia Catalana cita com a data de mort l'any 1636, mentre que Grau Codina 2015 la rectifica segons una carta del personatge i l'estableix al 1643.

## Referències

* 1 2 3 Grau Codina, 2015.
* ↑ «Miquel Joan Bodí i Queralt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Grau Codina, Ferran «Notes sobre la vida i l'obra de Miquel Joan Bodí». Estudis i documents [Ontinyent], 2015, pàg. 156-164.
# Maeve Binchy

Maeve Binchy (Dalkey, 28 de maig de 1940 - Dublín, 30 de juliol de 2012) va ser una escriptora i periodista irlandesa.
Va estudiar belles arts a la University College de Dublín i posteriorment exercí de mestra d'escola i de periodista a l'Irish Times. Les seves obres reflecteixen generalment la forma de vida i els problemes de la classe treballadora dels pobles irlandesos, amb un toc d'humor i un gran interès en la naturalesa humana.
És una des les escriptores més difoses del seu temps; se l'ha traduït en més de 40 idiomes i ha venut més de 40 milions de còpies dels seus llibres. També s'han fet pel·lícules basades en les seves novel·les com Cercle d'amics, protagonitzada per Minnie Driver i Chris O'Donnell. Ha estat guardonada amb el British Book Award, l'Irish Book Award i el premi del PEN irlandès, entre d'altres. Se la va destacar per la seva "falta de malícia" i generositat envers a d'altres escriptors, motiu pel qual era molt estimada pel públic.

## Obres destacades
### Novel·les

* Like a Penny Candle (1982)
* Echoes (1985)
* Firefly Summer (1987)
* Silver Wedding (1988)
* Circle of Friends (1995)
* Tara Road (1998)
* Scarlet Feather (2000, premi WH Smith de ficció, 2001)
* Nights of Rain and Stars (2004)
* Minding Frankie (2010)

### Reculls de narracions

* The Lilac Bus (1984)
* This Year It Will Be Different and Other Stories: A Christmas Trasury (1996)

## Referències

* 1 2 3 «Maeve Binchy». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bassas, Antoni. «Mor l'escriptora irlandesa de 'bestsellers' Maeve Binchy», 31-07-2012. [Consulta: 4 setembre 2019].
* ↑ Greenslade, Roy «Maeve Binchy, a journalist whose head was full of stories» (en anglès). The Guardian, 31-07-2012. ISSN: 0261-3077.