OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jasmine Thompson

Jasmine Ying Thompson (Londres, 8 de novembre del 2000), coneguda com a Jasmine Thompson, és una cantant anglesa i compositora del Centre de Londres. Jasmine s'ha donat a conèixer gràcies al seu canal de YouTube, en el qual té més de 3 milions de subscriptors i més de 500 milions de vistes.
Jasmine va fer un cover de la cançó Ain't Nobody, de l'artista nord-americana Chaka Khan, que va arribar al lloc 32 en UK Singles Chart després de ser presentat en una publicitat per a la cadena de supermercats Sainsbury, $^,$ Ain't Nobody també va arribar al lloc 32 a Escòcia.

## Carrera musical

El juliol de 2013, Jasmine va llançar un cover de la cançó La La La, de Naughty Boy. L'agost va llançar tres covers més: un de Taylor Swift, Everything Has Changed (en dúo amb Gerald Ko), un altre de la cançó Let Her Go, del cantant Passenger, i un més de la cançó Titanium, de David Guetta. Al setembre del mateix any va llançar el seu àlbum Bundle of Tantrums, en què incorpora aquests senzills.
A l'octubre de 2013 va llançar el seu primer EP, anomenat Under the Willow Tree. El juliol de 2014, Jasmine va acompanyar Cody Simpson en la seva gira. Després de la seva visita a Birmingham, va publicar una foto a Twitter, donant les gràcies als seus seguidors pel seu suport durant la gira.
Al setembre de 2014, el cover de Jasmine de Everybody Hurts va ser utilitzat en el tràiler de tardor de la BBC per a EastEnders. El tràiler mostrava els personatges Kat Moon, Sharon Watts i Linda Peacock cantant la lletra del cover.
El 25 de maig de 2015, Jasmine Thompson va anunciar, a través de la seva pàgina de Facebook, que havia firmat un contracte amb Atlantic Records. Jasmine va llançar el seu primer senzill d'un àlbum propi, titulat Adore.

## Referències

* ↑ «Jasmine Thompson». StarNow. [Consulta: 2 octubre 2013].
* ↑ «TantrumJas». [Consulta: 16 desembre 2014].
* ↑ «Jasmine Thompson > UK Charts». Official Charts Company.
* ↑ «Sainsbury's - By Sainsbury's Range». Tvadmusic.co.uk. [Consulta: 2 octubre 2013].
* ↑ «Counting Stars earns OneRepublic first ever UK Number 1 single». The Official Charts Company. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Jasmine Thompson – Facebook announcement». [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ «Lots of you have been asking when I will be releasing new original music.. I’m really happy to say that my new single is out on June 12th! Its called Adore and is a really special song to me - I can't wait for you to hear it grin emoticon #iadoredyou». Jasmine Thompson. [Consulta: 31 maig 2015].
# Ivor Richard

Ivor Richard (Cardiff, 30 de maig de 1932 - Lambeth, 18 de març de 2018) va ser un polític i advocat gal·lès que fou membre de la Comissió Thorn entre 1981 i 1985 i líder de l'Oposició al Regne Unit.

## Biografia

Va néixer el 30 de maig de 1932 a la ciutat de Llanelli, població situada al comtat de Sir Gaerfyrddin. Va estudiar dret a la Universitat d'Oxford, en la qual es va graduar el 1955.

## Activitat política

Membre del Partit Laborista del Regne Unit l'any 1964 fou escollit diputat a la Cambra dels Comuns pel districte de Barons Court, escó que va mantenir fins al 1974. Aquell any fou nomenat ambaixador permament davant l'Organització de les Nacions Unides (ONU), on hi va romandre durant 5 anys.
El gener de 1981 en la formació de la Comissió Thorn fou nomenat Comissari Europeu de Treball i Assumptes Socials, rebent també les responsabilitats d'Educació i Formació, càrrecs que va ocupar fins al 1985. El 1990 el seu partit el nomenà membre de la Cambra dels Lords, en la qual va esdevenir líder entre 1997 i 1998.
# Joan Baez: I am a noise

Joan Baez: I am a noise és un documental estatunidenc del 2023 sobre la cantautora i activista Joan Baez. Dirigit per Miri Navasky, Karen O'Connor i Maeve O'Boyle, la pel·lícula utilitza gravacions casolanes inèdites, obres d'art, diaris, cintes de teràpia i enregistraments d'àudio relacionats amb Baez. S'ha subtitulat al català.
Es va projectar per primer cop al 73è Festival Internacional de Cinema de Berlín el 17 de febrer de 2023. Es va estrenar als cinemes dels Estats Units el 6 d'octubre de 2023 a càrrec de Magnolia Pictures.

## Referències

* ↑ Willman, Chris. «'Joan Baez I Am a Noise' Review: She Shall Overcome — but Only After a Lifetime of Panic Attacks». Variety, February 20, 2023. [Consulta: September 27, 2023].
* ↑ Petrusich, Amanda. «Tea Time with Joan Baez». The New Yorker, September 25, 2023. [Consulta: September 27, 2023].
* ↑ Kaplan, Ilana. «See Joan Baez Get Candid in Trailer for New Documentary 'I Am a Noise'». People, September 7, 2023. [Consulta: September 27, 2023].
* ↑ «Joan Baez: I Am a Noise». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r agost 2024].
* ↑ Vivarelli, Nick. «Joan Baez on Visual Memoir Doc 'I Am a Noise' in Which She Reveals Abuse From Her Father and Talks Heartbreak by Bob Dylan (Exclusive)». Variety, February 17, 2023. [Consulta: February 4, 2024].
* ↑ Roxborough, Scott. «Berlin: Joan Baez on Bob Dylan, Childhood Abuse and Hanging Up Her Guitar». The Hollywood Reporter, February 24, 2023. [Consulta: February 4, 2024].
* ↑ Carey, Matthew. «Magnolia Pictures Acquires 'Joan Baez I Am A Noise,' Plans October Release Of Revealing Doc On Folk Legend». Deadline Hollywood, July 11, 2023. [Consulta: February 4, 2024].
# Joan Bagaria i Pigrau

Joan Bagaria i Pigrau (Manlleu, 17 d'agost de 1958) és un matemàtic català, especialitzat en lògica i teoria de conjunts.
Es va doctorar en Lògica i Metodologia de la Ciència a Berkeley el 1991 sota la supervisió de Haim Judah i W. Hugh Woodin. Ha fet contribucions sobre forcing, nombres cardinals grans, combinatòria infinita i les seves aplicacions a d'altres àrees de les matemàtiques.
D'ençà 2001, ha estat Professor de Recerca a l'ICREA i a la Universitat de Barcelona. Fou el primer president de la Societat de Teoria de Conjunts (European Set Theory Society) europea des de 2008 a 2011. Compta amb desenes de treballs de recerca que han estat citats per la comunitat científica, i ha fet xerrades de divulgació científica.
El desembre del 2017 va formar part activa del col·lectiu de la comunitat científica que es va manifestar obertament contrari a l'aplicació de l'article 155 a Catalunya i a favor de la llibertat dels presos polítics catalans.

## Referències

* ↑ «Joan Bagaria». DOT Osona. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Joan BAGARIA PIGRAU» (en castellà). Fundació La Caixa. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Joan Bagaria i Pigrau al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Activitats i publicacions del grup de recerca Teoria de conjunts». IEC. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Joan Bagaria i Pigrau». IEC. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ ORCID. «Joan Bagaria (0000-0002-4686-8222)» (en anglès). [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ «Trustees 2021-2024» (en anglès). European Set Theory Society, 29-03-2022. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Scopus preview - Bagaria, Joan - Author details - Scopus». [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ «Matemàtiques en acció: Joan Bagaria | Recerca en fonaments matemàtics». Cesire - Departament d'Ensenyament. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «El suport de la comunitat científica a la independència, un debat intens». [Consulta: 24 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web a ICREA
* Perfil personal a ResearchGate
# Johann Gottfried Koehler

Johann Gottfried Koehler (15 de desembre de 1745 – 19 de setembre de 1801) va ser un astrònom alemany que va descobrir nebuloses, cúmul estel·lars, i galàxies.
Va treballar amb l'astrònom Johann Elert Bode, qui va refinar i publicar la proposta de Koehler per al símbol d'Urà
Des de 1784 va ser el director del Mathematisch-Physikalischer Salon.

## Referències

* ↑ Bode: Astronomisches Jahrbuch für das Jahr 1785. Berlin 1782, S. 191
* ↑ Bode, J. E.. Von dem neu entdeckten Planeten, 1784, p. 95–96.
* ↑ Gould, B. A.. Report on the history of the discovery of Neptune. Smithsonian Institution, 1850, p. 5.
* ↑ Klaus Schillinger: Johann Gottfried Köhler - Inspektor am Mathematisch-Physikalischen Salon Dresden -aktiver Beobachter des gestirnten Himmels im letzten Viertel des 18. Jahrhunderts. In: Der Meister und die Fernrohre. (Acta Historica Astronomiae Vol. 33) Frankfurt(Main) 2007, S. 261f Hockey, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing, 2009. ISBN 978-0-387-31022-0 [Consulta: 22 agost 2012].
# Jeanette J. Epps

Jeanette J. Epps (Syracuse, 3 de novembre de 1970) és una enginyera aeroespacial i astronauta estatunidenca de la NASA.

## Joventut i primers estudis

Jeanette va néixer a la ciutat de Syracuse a l'estat de Nova York. Es va graduar al Le Moyne College amb un títol de física i va obtenir un màster i doctorat en enginyeria aeroespacial per la Universitat de Maryland.

## Carrera

Després de graduar-se, va començar a treballar en recerca a la companyia Ford Motor Company i més tard com oficial tècnic d'intel·ligència a la CIA.
Va ser seleccionada com candidata a astronauta el juny de 2009 i es va qualificar com astronauta el 2011.
Va servir com aquanauta a bord del laboratori submarí Aquarius durant la missió d'exploració submarina NEEMO 18. Va començar el 21 de juliol de 2014 i va durar nou dies.
Al maig de 2018, passarà sis mesos a bord de la Estació Espacial Internacional (ISS) com enginyer de vol a l'expedició 56. Va ser el primer membre afroamericà de la ISS.

## Referències

* 1 2 «Wayback Machine», 01-08-2009. Arxivat de l'original el 2009-08-01. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «The Lenny Interview: Jeanette Epps» (en anglès). Lenny Letter, 29-07-2016. Arxivat de l'original el 2017-02-01 [Consulta: 28 novembre 2017].
* 1 2 3 «Astronaut Bio: Jeanette J. Epps (05/2012)». [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Jeanette J. Epps Oral History». [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ Lewis, Robert «NASA Announces Two Upcoming Undersea Missions» (en anglès). NASA, 07-04-2015.
* ↑ «NEEMO returns with two new underwater missions | NASASpaceFlight.com» (en anglès). [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «NASA's Jeanette Epps, a Syracuse high school grad, to spend 6 months in space» (en anglès). syracuse.com.
* ↑ Northon, Karen «NASA Assigns Upcoming Space Station Crew Members» (en anglès). NASA, 04-01-2017.
# Johnny Apollo

Johnny Apollo és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry Hathaway, estrenada el 1940.

## Argument

Havent estat empresonat el seu pare per estafa, Bob se'n va de la casa familiar i esdevé el tinent del truà Dwyer, sota el nom de Johnny Apollo. Detingut al seu torn, troba el seu pare que és vigilant. Farà fracassar una evasió, després es reconciliarà amb el seu pare.

## Repartiment

* Tyrone Power: Bob Cain, alias Johnny Apollo
* Dorothy Lamour: Lucky Dubarry
* Edward Arnold: Robert "Pop" Cain Sr.
* Lloyd Nolan: Mickey Dwyer
* Charley Grapewin: Jutge ESra.tt T. Brennan
* Lionel Atwill: Jim Mc Laughlin
* Marc Lawrence: Bates
* Jonathan Hale: Dr. Brown
* Harry Rosenthal: el pianista
* Russell Hicks: Fiscal
* Fuzzy Knight: Guardià
* Charles Trowbridge: Jutge Penrose
# Verkhni Kujebar

Verkhni Kujebar (en rus: Верхний Кужебар) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2012 tenia 1.010 habitants. Pertany al districte de Karatuzski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Handbol Esportiu Castelldefels

L'Handbol Esportiu Castelldefels és un club d'handbol català de Castelldefels, Baix Llobregat, fundat l'any 1973.
Creat sota el patrocini de l'Hotel Rancho de Castelldefels i amb la col·laboració d'altres entitats del municipi, el primer nom de l'equip fou Club Balonmano Rancho. Competí en divisions catalanes, aconseguint l'ascens a la Primera Divisió estatal la temporada 1976-77. Entre d'altres èxits, el club va proclamar-se campió de la Copa de Reina el 1980 i aconseguí dos subcampionat de Lliga (1979-80 i 1980-81), essent un dels equips referents de l'handbol femení estatal. El seu uniforme era samarreta groga i pantaló verd. El 1991, sota el suport de José Luis Álvarez, es refundà el club amb el nom actual. En aquesta segona etapa, aconseguí una Supercopa de Catalunya la temporada 2012-13. Juga els seus partits al pavelló municipal Can Vinader i disposa d'equip masculí, categories inferiors i escola base. Algunes de les seves jugadores més destacades foren Rosa Campama, Lidia Gordo, Mª Luisa Ruiz, Julia Cano, Isabel Grimau, Lydia Pena, entre d'altres.

## Palmarès

* 1 Copa espanyola d'handbol femenina: 1979-80
* 1 Supercopa de Catalunya d'handbol femenina: 2012-13
* 1 Campionat de Catalunya d'handbol femení: 1977-78

## Referències

* ↑ «Handbol Esportiu Castelldefels». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Rancho: un club pionero». Mundo Deportivo, 23-08-1980 [Consulta: 5 febrer 2021].
* 1 2 «Club Rancho Castelldefels. Un club de leyenda». Valonmano con V, 22-01-2016. Arxivat de l'original el 2021-03-02. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «Club Rancho» (en castellà). Mundo Deportivo, 28-09-1978. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «En categoria femenina són nou els equips catalans que han estat al màxim nivell estatal». Cathandbol, 11-11-2018. [Consulta: 5 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Handbol Esportiu Castelldefels - Lloc web oficial
* Pàgina de la RFEBM
# Bernardo de Atayde y Lima Pereyra

Bernardo de Atayde y Lima Pereyra (Guimarães, 1599—Àvila, 1656) fou un religiós portuguès, bisbe d'Astorga (1644-1654) i d'Àvila (1654-1656).
Nascut a Guimarães el 1599, fill del comte de Castro Daire Antonio de Atayde, Capità General de la Marina d'Índies de Portugal, i de la seva esposa, Ana de Lima Pereyra.
Graduat com a Doctor en la Universitat de Coïmbra. Fou diputat del Tribunal de la Inquisició de Lisboa, i canonge de la catedral de la ciutat, també d'Elvas i Leiria. El 1629, el rei Felip IV de Castella, aleshores també rei de Portugal, el nomenà prior de Guimarães. El 1640 és bisbe electe de Portalegre, però no arribà a prendre possessió del càrrec a causa de la revolta que esclatà a Portugal aquell any. Segons afirma Enrique Flórez, preferí mantenir-se fidel al rei castellà, que el va correspondre nomenant-lo bisbe d'Astorga el 1645. Allà celebrà sínode diocesà, feu obres a la catedral i altres esglésies locals i es dedicà a obres de beneficència. El 1654 fou promogut al bisbat d'Àvila i dos anys més tard nomenat arquebisbe electe de Burgos, sense arribar a prendre possessió a causa de la seva mort, succeïda el 17 de febrer de 1656.

## Referències

* 1 2 «Bernardo de Atayde» (en anglès). Catholic Hierarchy. [Consulta: 28 novembre 2018].
* 1 2 3 Flórez, 1652, p. 297-298.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España Sagrada (en castellà). Tom XVI. Madrid: Imprenta de Gabriel Ramírez, 1762.
# Dalla guerra amorosa

Dalla guerra amorosa (HWV 102) és una cantata de cambra secular composta per Georg Friedrich Händel a Itàlia durant els anys 1708-1709. Està escrita per a baix (HWV 102a) o soprano (HWV 102b). En altres catàlegs de Händel l'obra apareix referenciada com a HG l,34; (en aquest cas, no hi ha cap numeració HHA). El títol de la cantata més o menys es tradueix com a "De la guerra amorosa".
Dalla guerra amorosa, era una de les obres per a Francesco Maria Marescotti Ruspoli, 1r Princep de Cerveteri, i la font manuscrita és una còpia feta per a Ruspoli l'agost de 1709. Aquesta obra és delicada i fins i tot patètica; l'ària de la pèrdua de la bellesa, «La bellezza è come un fiore», és una reminiscència de l'ària d' Apollo e Dafne, «Come rosa in su la spina». La cantata té una tornada («Fuggite, sì fuggite») que també queda reflectida en la música, i el final és un deliciós arioso que segueix a l'última tornada.
Una interpretació habitual dura entre 8 i 11 minuts.

## Moviments

L'obra té cinc moviments:
| Moviment | Tipus | Tonalitat | Compàs | Tempo | Compassos | Text (italià) | Notes |
| 1 | Recitatiu | | 4/4 | | 9 | Dalla guerra amorosa / or che ragion mi chiama / oh miei pensieri / fuggite pur, fuggite / vergognosa non è / in amor la fuga, che sol fuggendo un'alma / del crudo amor / può riportar la palma.. | |
| 2 | Aria | Si♭ major | 3/8 | Allegro | 128 | Non v'alletti un occhio nero, / con suoi sguardi lusinghiero, / che da voi chieda pietà / Che per far le sue vendette, / e con arco e con saette, / ivi amor nascoso stà. | Inclou indicacions de "Da capo" i "Fine". |
| 3 | Recitatiu | | 4/4 | | 13 | Fuggite, si fuggite, / ahi! di quanto veleno amore / asperge i suoi piaceri, / ah! quanto ministra duolo e pianto, / a chi lo segue, / e le sue leggi adora. Se un volto v'innamora, / sappiate, oh pensier miei, / che ciò che piace / in brev'ora svanisce, / e poi dispiace. | |
| 4 | Arioso | Re menor | 4/4 | | 26 | La bellezza è come un fiore: / sul matin vivace e bello, / sul matin di primavera Che la sera langue e more, si scolora e non par quello. | Dues seccions (compassos 11 i 15), cadascun amb signes de repetició. |
| 5 | Arioso | Fa major | 4/4 | | 25 | Fuggite, sì fuggite, / a chi servo d'amor vive in catena, / è dubbioso il gioir, / certa è la pena. | |
(Els moviments no contenen signes de repetició amb les excepcions indicades. El nombre de compassos és el número del manuscrit, i no inclou les repeticions. Les dades s'han agafat de l'edició del Händel-Gesellschaft (volum 50, pàgina 34).

## Referències

* ↑ Hicks, Anthony (2001). Sadie, Stanley; Tyrrell, John (eds.). The New Grove Dictionary of Music and Musicians. x (2 ed.). London: Macmillan. p. 790.
* ↑ McTyre, George. «Dalla Guerra Amorosa». The LiederNet Archive. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ Amazon track listing
* ↑ IMSLP Händel-Gesellschaft (volume 50, page 34)

## Enllaços externs

* Dalla guerra amorosa: Partitura lliure a l'IMSLP.
* Text i exemples midi
# Microcebus gerpi

Microcebus gerpi és una espècie de primat de la família dels quirogalèids. Es tracta d'un animal nocturn endèmic de Madagascar.
Pesa 68 grams (ambdós gèneres) i és bastant gran en comparació amb altres lèmurs ratolí. La cua és de color marró gris i és relativament llarga (aproximadament 147 mm). Hi pot emmagatzemar greix per a l'estació seca. Té orelles petites, d'entre 19 i 20 mm.
# Brunettia salax

Brunettia salax és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Queensland.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Dong Fangzhuo

Dong Fangzhuo (Dalian, Xina, 23 de gener de 1985), és un futbolista xinès que juga de davanter. Va jugar al Manchester United FC de la FA Premier League anglesa. El seu equip actual és el Hebei Zhongji de la SuperLliga Xina.

## Trajectòria

Dong va pertànyer a la Selecció de la Xina sub-23, i va començar notablement la seva carrera professional al Dalian Shide, probablement el club amb més èxit a la Xina. Va signar pel United el gener de 2004 i va ser el primer jugador xinès a pertànyer al club anglès, però va tenir problemes amb un permís de treball, així que va ser prestat al Royal Antwerp FC belga, on va tenir bones temporades, inclosa la temporada 05-06 on quedo de màxim golejador amb 18 punts. Va solucionar els seus problemes legals a Anglaterra i va tornar al Manchester United el 17 de gener de 2007 amb el número 21, que més tard, quan va abandonar el club Rafael da Silva seria el successor d'aquest dorsal. Després va jugar en files del Dalian Shide xinès, Legia Varsòvia, Portimonense, Mika Ashtarak. Actualment juga pel Hebei Zhongji.

### Clubs

| Club | País | Any |
| Dalian Sidelong | Xina | 2002 |
| Dalian Shide | Xina | 2002-2004 |
| Manchester United FC Royal Antwerp (en cessió) | Anglaterra Bèlgica | 2004-2008 2004-2006 |
| Dalian Shide | Xina | 2008-2010 |
| Legia Varsòvia | Polònia | 2010 |
| Portimonense SC | Portugal | 2010-2011 |
| FC Mika | Armènia | 2011 |
| Hunan Billows | Xina | 2012-2013 |
| Hebei Zhongji | Xina | 2014 |

## Referències

* ↑ «Man Utd sign Shide striker Dong Fangzhuo». CHINAdaily, 13-01-2004 [Consulta: 28 febrer 2007].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Dong Fangzhuo a soccerbase.com
* Dong Fangzhuo, Fitxa a Soccerway
* (neerlandès) Stats at Royal Antwerp F.C.
* Dong Fangzhuo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Black River

Black River és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.285 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Black River tenia 1.285 habitants, 521 habitatges, i 373 famílies. La densitat de població era de 274,1 habitants/km².
Dels 521 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.761 $ i la renda mediana per família de 54.236 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.058 $ mentre que les dones 26.458 $. La renda per capita de la població era de 20.524 $. Entorn del 3% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Black River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Black River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ministeri de Salut de la Federació Russa

El Ministeri de Salut de la Federació Russa (en rus: Министерство здравоохранения Российской Федерации, resumit com a Минздрав России). És el successor de l'antic Ministeri de Salut i Desenvolupament Social, que es va dividir en dos el 2012 sota la direcció del primer ministre Dmitry Medvedev, i els departaments de seguretat social van quedar relegats al recentment format Ministeri de Treball i Protecció Social.

## Referències

* ↑ «Ministry of Health of the Russian Federation - The Russian Government». government.ru. [Consulta: 19 gener 2019].
# Ministeri de Salut de Letònia

El Ministeri de Salut de Letònia (en letó: Latvijas Republikas Veselības ministrija) fundat el 2003, és la institució del govern de Letònia responsable de la gestió i control dels organismes de la salut pública i l'atenció mèdica, farmacèutica i de medicaments de circulació legal. La seu principal del ministeri es troba a Riga i està encapçalat pel polític nomenat Ministre de Salut, des del 5 de novembre de 2014 és Guntis Belēvičs.

## Departaments

* Departament administratiu
* Departament jurídic
* Auditoria interna
* Departament de Comunicacions

## Institucions subordinades

Sota l'autoritat del Ministeri de la Salut es troben diverses institucions:
* Servei Nacional de Salut
* Prevenció de malalties i Centre de control
* Inspecció de la salut
* Servei mèdic d'emergència
* Agència estatal de medicaments
* Centre Nacional de Donació de Sang
* Centre Nacional Forense
* Centro de Medicina Esportiva
* Museu d'Història de la Medicina P.Stradins
* Universitat Stradins de Riga

## Vegeu també

* Govern de Letònia

## Referències

* ↑ «Par Veselības ministriju» (en letó). Latvijas Republikas Veselības ministrija. [Consulta: 4 març 2015].
* ↑ «Veselības ministrijas padotības iestādes» (en letó). [Consulta: 4 març 2015].