OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Holly Ridge

Holly Ridge és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 908 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holly Ridge tenia 831 habitants, 321 habitatges i 226 famílies. La densitat de població era de 234,2 habitants per km².
Dels 321 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 22,7% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 19,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.573 $ i la renda mediana per família de 26.979 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.059 $ mentre que les dones 21.000 $. La renda per capita de la població era de 12.585 $. Entorn del 19% de les famílies i el 24,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holly Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holly Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Holly Pond

Holly Pond és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 645 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holly Pond tenia 645 habitants, 250 habitatges, i 182 famílies. La densitat de població era de 72,4 habitants/km².
Dels 250 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,2% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones hi havia 104,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.182 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.708 $ mentre que les dones 19.432 $. La renda per capita de la població era de 13.466 $. Aproximadament el 12,2% de les famílies i el 19,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Hyperolius fusciventris

Hyperolius fusciventris és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Benín, Camerun, Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria, Nigèria, Sierra Leona i Togo.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Rödel, M.-O. & Amiet, J.-L. 2004. Hyperolius fusciventris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Heteromycteris hartzfeldii

Heteromycteris hartzfeldii és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Hàbitat

Viu a les badies i estuaris.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Indonèsia, les Filipines i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Carmen Cobeña

Carmen Cobeña Jordán, més coneguda com a Carmen Cobeña (Madrid, 23 de febrer de 1869 -24 de febrer de 1963) va ser una actriu espanyola, mare de la també actriu Carmen Oliver i àvia del director de cinema Jaime de Armiñán.

## Biografia

Es va iniciar des de molt petita en la interpretació amb un petit paper en El nacimiento del Mesías (1878). Va debutar professionalment en la companyia de Rafael Calvo, a Echar la llave. Es va casar en 1903 (1900 segons uns altres) amb l'escultor i dramatugo Federico Oliver. Va ser primera actriu del Teatro Español de Madrid, on el seu marit era director artístic.
Va ser primer deixebla de Rafael Calvo i després va treballar al costat d'Emilio Mario, Ricardo Calvo, Emilio Thuillier, Enric Borràs (amb qui va interpretar El alcalde de Zalamea al Teatro Español en 1909) i Francisco Morano. De Rafael Calvo va aprendre la declamació apassionada del XIX i Mario la va introduir en una escola més moderna i cosmopolita, més continguda i serena.
Va estrenar Los condenados (1894), La fiera (1896) i Casandra (1910), totes elles de Benito Pérez Galdós, endemés d'El nido ajeno (1894), de Jacinto Benavente, El hijo de Don Juan (1892), de José de Echegaray, Casa de muñecas (1907), de Henrik Ibsen, Señora Ama (1908), de Jacinto Benavente, El redentor (1910), de Santiago Rusiñol, Los semidioses, la millor obra del seu marit Federico Oliver, i La alcaldesa de Ontanares.
En 1926 es va retirar de l'escena interpretant amb la seva filla Carmita un pas de comèdia dels germans Álvarez Quintero, però va tornar en 1944 per interpretar el diàleg de Benavente Abuela y nieta.

## Referències

* ↑ «Carmen Cobeña». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Doña Carmen Cobeña falleció el domingo en Madrid». ABC p. 59, 26-02-1963.
* ↑ «Carmen Cobeña Jordán». Real Academia de la Historia. [Consulta: 28 juliol 2018].

## Fonts

* Javier Huerta, Emilio Peral, Héctor Urzaiz, Teatro español de la A a la Z. Madrid: Espasa-Calpe, 2005.
# Bradford (Nou Hampshire)

Bradford és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.454 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bradford tenia 1.454 habitants, 559 habitatges, i 403 famílies. La densitat de població era de 15,9 habitants per km².
Dels 559 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.018$ i la renda mediana per família de 57.083$. Els homes tenien una renda mediana de 34.803$ mentre que les dones 25.938$. La renda per capita de la població era de 22.240$. Entorn del 2,5% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bradford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bradford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ca la Cebriana

Ca la Cebriana és una obra de Cervià de Ter (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local. L'edifici consta de planta baixa i dues plantes pis. El nivell inferior es troba a la cota de la travessia de la Muralla i per la seva part posterior està adossat a la muntanya damunt la qual es conserven les restes de l'antic castell de Cervià.

## Descripció

Es tracta d'un immoble que s'ha conservat sense patir gaires transformacions al llarg del temps i per això resulta interessant. Bona part dels murs que conformen la planta baixa i especialment aquells que actuen com a element de contenció del turó del castell, estan construïts amb pedra sorrenca tallada en blocs regulars de grans dimensions i picats amb punxó. A Cervià aquest tipus d'aparell es troba únicament en edificis romànics de gran importància com l'església de Sant Genís, el monestir de Santa Maria de Cervià i el mateix castell.
El castell de Cervià es troba en estat ruïnós i segurament bona part de la pedra es va utilitzar en altres construccions, com és el cas d'aquest immoble. Destaquen també les obertures de la façana est i sud fetes de pedra picada que tenen gravada la data 1692. A l'interior de la casa també hi ha portes amb llinda amb la data gravada. Altres elements de pedra interessants són els festejadors que hi ha a banda i banda de les obertures de la primera planta i un pou de pedra. La planta baixa presenta voltes de ceràmica i l'execució dels sostres de a planta pis la coberta es van realitzar amb grans jàsseres de fusta, enllatat continu de roure i enrajolat amb peces de ceràmica cuita.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca la Cebriana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Brunettia orchestris

Brunettia orchestris és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a l'illa de Borneo.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Taxonomic Study of Borneo Psychodinae (Diptera: Psychodidae) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# CHB

CHB té els següents significats:
* Computers in Human Behavior, revista especialitzada en l'ús de l'ordinador en els camps de la psicologia i l'educació
* chb també és el codi ISO 639-3 del muisca, llengua parlada pels muisques de Colòmbia
# Caixa Catalana

Caixa Catalana, també coneguda com a Associació per la Nova Caixa Catalana Cooperativa de Crèdit, és una associació amb seu a Barcelona que té com a objectiu la creació d'una cooperativa de crèdit. Entre els membres fundadors hi ha professionals de l'empresa i el sector financer, economistes i persones a títol individual.
El 16 d'abril de 2015 es signà l'acta fundacional de l'Associació per la nova Caixa Catalana Cooperativa de Crèdit, formada per una junta directiva integrada per Joan Olivé, Jaume Vall, Joan-Josep García i Negre, Marta Poch i Raimon Baiges.
El 3 de setembre de 2016 es va dur a terme l'assemblea fundacional de la Cooperativa Catalana de Serveis Financers a sala del rectorat de la Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona. Posteriorment, el 15 d'octubre es va formalitzar notarialment la cooperativa.
L'associació té previst celebrar el 12 de desembre de 2020 a la Lleialtat Santsenca de Barcelona l'assemblea fundacional d'una cooperativa que té per objectiu crear un banc ètic europeu.

## Referències

* ↑ «Caixa Catalana vol obrir portes el Sant Jordi del 2016». Nació Digital [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «Una tasca engrescadora: refer una Caixa Catalana». Vilaweb [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Un projecte de país que podria començar a funcionar el 2017». Racó Català [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Volem donar crèdit per auto-ocupació, emprenedors i empreses de fins 3 treballadors». Ara [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Una banca democràtica i social». Nació Digital [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «Antics treballadors de caixes presenten el projecte d'una cooperativa catalana de crèdit». Regió 7 [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «Economistes catalans impulsen la Caixa Catalana». Via Empresa [Consulta: 2 agost 2015]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r agost 2015].
* ↑ «Caixa Catalana, una cooperativa financera independentista a punt d'enlairar-se». El Nacional [Consulta: 20 agost 2016].

## Enllaços externs

* Caixa Catalana
# Cal Guapo

Cal Guapo és una obra d'Agramunt (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'element més destacable de Cal Guapo és la llinda, aquesta es troba damunt d'una gran portalada que hi ha a la planta baixa. La casa que ha estat reformamada i presenta tres pisos en l'actualitat.
La llinda presenta una sèrie d'eines de treball de ferrer esculpides i una ferradura, un martell, unes tenalles, un clau i una altra que no s'aprecia bé, totes emmarcades per un cos rectangular. La data està a ambdues bandes tancada per dues el·lipses: a l'esquerra "17" i a la dreta "99".

## Història

Aquesta casa va ser construïda el 1799 i era la casa d'un ferrer, a la llinda estan esculpides les seves eines. Va ser adquirida per un senyor anomenat "El Guapo" que ara ho destina a corral, fa cosa de mig segle.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Guapo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Cal Guerra (la Pedra)

Cal Guerra és una masia del nucli del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC i al padró municipal de l'Ajuntament. Al llibre Masies del Solsonès hi apareix amb la forma toponímica Gerra però segurament es tracta d'un error topogràfic
* ↑ Als mapes de l'ICC a escala 1:10.000 i 1: 5.000 hi ha un error en la retolació. Cal Guerra és la masia situada immediatament al sud de l'església de Sant Serni, l'edifici que en aquests mapes està senyalitzat com el Castell de la Pedra
* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 227
# Cachimba

Cachimba és una pel·lícula xilena, en coproducció amb Espanya i l'Argentina, dirigida per Silvio Caiozzi i protagonitzada per Pablo Schwarz, Mariana Loyola, Patricio Contreras i Julio Jung. Està basada en el relat Naturaleza muerta con cachimba, de l'escriptor xilè José Donoso.

## Sinopsi

La vida de Marcos (Pablo Schwartz) transcorre amb calma en el banc on treballa. El seu únic objectiu, en el que està posant totes les seves forces, és aconseguir una relació carnal sense prejudicis ni cohibicions amb la seva xicota Hilda (Mariana Loyola). Per a això ha ideat un pla d'allò més senzill: convidar a la seva estimada a un solitari balneari en ple hivern. No obstant això, una vegada allí descobrirà una cosa que canviarà els plans per complet. Es tracta d'una col·lecció de quadres d'un desconegut pintor xilè que podria tenir algun valor. Marcos sent que té l'obligació de donar a conèixer el seu descobriment al món, però haurà de lluitar contra foscos personatges i contra el vell cuidador dels quadres (Julio Jung), que li descobrirà un secret que canviarà la seva vida per sempre.

## Repartiment

* Pablo Schwarz - Marcos Ruiz
* Mariana Loyola - Hilda
* Julio Jung - Felipe
* Patricio Contreras - Perico Retamal
* Jesús Guzmán Gareta - Don Artemio
* Paulina García - Antoinette Doublé
* Tomás Vidiella - Marcel
* Fernando Farías - Don Jorge
* Mario Montilles - Don Fermín
* Maité Fernández - Esposa de Artemio
* Mónica Carrasco - Secretaria
* Jorge Gajardo - Mozo
* Luz Jiménez - Vecina
* Rodrigo Pérez - Leo
* Paulina Urrutia - Lucy
* Esperanza Silva - Baronesa
* Silvia Novak - Bailarina de Tango
* Mireya Véliz - Donya María

## Nominacions i premis

* Premis Cóndor de Plata de 2006: nominada a millor guió adaptat i a la millor pel·lícula iberoamericana
* Festival de Cinema Llatinoamericà de Biarritz (2005): Premi al millor actor (Julio Jung)
* Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias (2005): Premi al millor actor (Julio Jung), a la millor actriu (Mariana Loyola) i a la millor fotografia.
* Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva (2004): Colón d'Or al millor actor (Julio Jung), a la millor actriu (Mariana Loyola) i a la millor fotografia.
* Premis APES 2005: Millor pel·lícula, director, millor actor (Julio Jung),i millor actriu (Mariana Loyola).

## Referències

* ↑ Cachimba a Fotogramas
* ↑ La Nación. «Las nominadas al Cóndor de Plata» (en español), 29 diciembre 2005. Arxivat de l'original el 2016-03-19. [Consulta: 9 agost 2017].
* ↑ Cine chileno triunfó en Festival de Biarritz, La Nación, 3 d'octubre de 2005
* ↑ "Sumas y restas" de colombiano Gaviria gana Festival de Cartagena, La Nación, 11 de març de 2005
* ↑ Julio Jung y Mariana Loyola reciben Colón de plata en Festival de Huelva, emol.com, 20 de novembre de 2004
* ↑ Gloria Benavides: Que el APES lo reciba "la Cuatro" o yo no me afecta, cooperativa.cl, 15 de març de 2015

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Cachimba a cinechile.cl
# Cal Pau Marussella

Cal Pau Marussella és una casa de Solsona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de 1915 de tres façanes, baixos i dues plantes. Les façanes són de pedra irregular i als baixos hi ha tres portalades de fusta amb ornaments florals. A la primera planta hi ha balcons centrals, les finestres laterals i una tribuna a cada cantonada. A la segona hi ha tres eixos de finestres agrupades de tres en tres. L'edifici va ser projectat per Isidre Puig Boada amb decoracions de caràcter modernista com els balcons ondulats i les baranes onamentades.

## Referències

* ↑ «Cal Pau Marussella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2017].
# Buffalo (Iowa)

Buffalo és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.321 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buffalo tenia 1.321 habitants, 489 habitatges, i 356 famílies. La densitat de població era de 84,7 habitants per km².
Dels 489 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.250 $ i la renda mediana per família de 49.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.100 $ mentre que les dones 21.188 $. La renda per capita de la població era de 21.957 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buffalo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buffalo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Can Casademont

Can Casademont és una obra de Sant Jordi Desvalls (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de grans dimensions amb planta baixa i dos pisos, teulada de dues vessants amb teula. Finestres rectangulars, alguna d'elles amb balcons. L'interior mostra unes arcades i murs d'antigor palesa. Una gran portalada accedeix al pati, on es conserva una premsa de vi i una pedra de l'oli. Al pati hi ha el típic portal dovellat. Hi ha un corredor amb volta de pedra que condueix a les antigues hortes. La pallissa que es conserva és de grans proporcions i presenta una estructura tradicional.
En el transcurs del temps, la propietat ha estat de sempre de la família Casademont. L'arxiu familiar conté una escriptura del 1476. Un avantpassat, Francesc Casademont, figura com a alcalde del lloc el juliol de 1863. Altres membres de la família apareixen citats documentalment en l'esdevenir del poble i esmentats a partir del segle xvi.

## Referències

* 1 2 «Can Casademont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 novembre 2016].
# Can Casals (Alella)

Can Casals és una obra del municipi d'Alella protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de tipus basilical. Presenta un cos central més elevat que els laterals, originalment utilitzat com a graner i que ocupa en planta només la meitat del total del conjunt. Un dels vessants laterals és més llarg que l'altre, de manera que trenca l'eix de simetria. A més del graner, l'edifici està format per una planta baixa i un pis. La portada central és d'arc de mig punt dovellat i les tres finestres del primer pis estan formades per arcs gòtics lobulats amb les impostes esculpides; també els brancals i els llindars són de pedra. En l'actualitat ha estat restaurada i adequada per a ser utilitzada com a restaurant.

## Història

Sembla que la data de construcció se situa entre 1360 i 1370 i que potser es tracta d'una de les més antigues cases d'Alella.

## Referències

* 1 2 «Can Casals». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Can Casalet

Can Casalet és un edifici situat al municipi d'Anglès, a la comarca catalana de la Selva, Catalunya. Aquesta obra està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de tres plantes i coberta de doble vessant a façana format per diversos cossos adossats i una petita granja en desús a la part posterior. La planta baixa conté dues portes. Una, principal i amb esglaons de pedra al nivell del sòl, està emmarcada de rajol i té una arcada rebaixada de doble filera de rajols com a llinda. L'altra, a la part dreta, té part dels muntants de pedra i part de rajols. La llinda també és feta de rajols en forma d'arc rebaixat.
El primer pis de l'edificació central i original té una finestra amb els muntants de pedra de Girona i llinda monolítica amb inscripció. L'ampit està format per rajols. Al lateral meridional hi ha una finestra de permòdols emmarcada de pedra sorrenca. El segon pis té una terrassa coberta formada per tres obertures emmarcades de rajols en forma d'arcades rebaixades amb pilars quadrangulars també de rajol. Sota aquestes finestres hi ha una senzilla estructura de barana no emergent feta toscament amb rajols.
Els angles del mas original són reforçats amb rocs més escairats.
A la vora de la façana encara es conserva, amb sòl de rajols quadrats i de mida petita, l'antiga era de batre.

## Història

A la llinda de la finestra del primer pis hi ha la inscripció següent:
SALVATOR PLANES
ME FEC(I)T 1636
Aquest mas, pròxim al mas de Can Planes, també d'Anglès, sembla que fou una masoveria d'aquest durant el segle xvii, encara que el nom de Casalet apareix en els fogatges de 1497 i 1553.

## Referències

* ↑ «CAN CASALET». Generalitat de Catalunya.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Casalet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].