OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coryphaenoides delsolari

Coryphaenoides delsolari és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 51 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 300-1650 m de fondària, tot i que, normalment, ho fa entre 600-1200.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Illa Cocos fins al Xile central, incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* ↑ Iwamoto, T. i W. Schneider, 1995. Macrouridae. Granaderos. p. 1246-1265. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Chirichigno, N.F., 1974. Clave para identificar los peces marinos del Peru. Inf. Inst. Mar Perú (44):387 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Iwamoto, T. i J.E. McCosker, 2001. Notes on Galápagos granadiers (Pisces, Gadiformes, Macrouridae), with the description of a new species of Coryphaenoides. Rev. Biol. Trop. 49 (Suppl.1):21-27.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Apol·loni (selèucida)

Apol·loni (en llatí Apollonius, en grec Άπολλώνιος) fou un polític selèucida, fill d'un notable anomenat també Apol·loni.
Era amic de Demetri el jove, el fill de Seleuc IV Filopàtor (187 aC-175 aC) al qual va acompanyar a Roma com a ostatge el 175 aC i va ser al seu costat durant el nominal regnat del seu amic. Apol·loni havia estat educat juntament amb Demetri i les seves dues famílies tenien relacions d'amistat des de feia molt de temps. El pare d'Apol·loni havia tingut una gran influència amb Seleuc.

## Referències

* ↑ 2.Apollonius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 237
# Luigi Romanelli

Luigi Romanelli (Roma, 21 de juliol de 1751 - Milà, 1 de març de 1839) fou un llibretista d'òpera italià.
Va escriure desenes de llibrets, la majoria d'ells per les òperes que es realitzaven a La Scala de Milà. A la mateixa ciutat va ser professor de declamació al conservatori. Entre les seves obres més reeixides, La pietra del paragone de Rossini, Elisa e Claudio de Mercadante, Saladino e Clotilde de Nicola Vaccai, Fedra de Mayr i La vestale de Pacini.

## Referències

* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1496(ISBN 84-7291-226-4)
# Bagha chal

El Bagha chal és un joc de tauler popular als països muntanyencs del nord de l'Índia i Himàlaia. El seu origen sembla que es troba al Nepal, tot i això també es juga al Tibet.
És un joc de dos jugadors, on un porta quatre tigres i l'altre vint cabres. Els tigres intenten menjar-se cinc cabres (llavors guanya el tigre) saltant-hi per sobre i les cabres intenten aconseguir que els tigres no puguin moure's (llavors guanya la cabra). Cada jugador pot fer només un moviment en cada torn, per damunt de les línies del tauler. Els els tigres només poden saltar per damunt de les cabres (no d'ells mateixos). Les cabres no poden saltar.
Posició de partida :

## Enllaços externs

* Joc de Bagha chal en línia
# Conflans-Sainte-Honorine

Conflans-Sainte-Honorine és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 33.327 habitants.
Forma part del cantó de Conflans-Sainte-Honorine, del districte de Saint-Germain-en-Laye i de la Comunitat urbana Grand Paris Seine et Oise.
# Ghazi al-Din Haydar

Ghazi l-Din Haydar, de nom complet Ghazi al-Din Rafaat al-Dawla Abu l-Muzaffar Haydar Khan (Baswali, Rohilkhand 1774- Lucknow 19 d'octubre de 1827) fou nawab-wazir d'Oudh, fill i successor del nawab Saadat Ali Khan (1798-1814) i de la princesa Mushir Zadi. Va governar del 1814 al 1827. Va morir al palau de Farhat Bakhsh a Lucknow el 1827 i el va succeir el seu fill Nasir al-Din Haydar.
Va accedir al tron a la mort del seu pare l'11 de juliol de 1814. Des del començament va estar sota influència del resident britànic coronel John Bailey. El 19 d'octubre de 1819 sota influència del governador general britànic Lord Hastings (que volia disminuir el prestigi de l'emperador mogol), es va declarar com a sobirà independent i rei d'Oudh (títol Padshah-i-Awadh = Rei d'Oudh) i va agafar el nom d'Abu l-Muzaffar Muizz al-Din Shah-i zaman Ghazi l-Din Haydar. El mateix any va encunyar moneda amb l'escut i dos peixos símbol de la casa de Burhan al-Mulk i aguantant el conjunt dos tigres portant banderes, que van substituir a la rúpia mogol (pahiyyadar).
Els seus ministres eren inadequats i ell mateix no era un home de govern. Especialment nefast fou el ministre Sayyid Muhammad Khan conegut com a Agha Mir Mutamad al-Dawla, antic patge del rei, que va tenir una administració molt dolenta que es va afegir a la seva extravagància i deshonestedat, fent perdre a la dinastia el suport del poble; en canvi el rei es portava força bé amb els pobres i pagava del tresor la dot de moltes noies; va construir també diversos edificis notables com el Jadam Rasul on es va posar una pedra que suposadament guardava el rastre d'una petjada del profeta Mahoma, i el Imambarah Shah Nadjaf, mausoleu a la riba del Gomti, copiat del mausoleu d'Ali a Nadjaf, per les lamentacions dels xiïtes en record de Husayn ibn Alí i els màrtirs de Karbala (el rei hi fou enterrat i també les seves tres esposes Sarfaraz Mahal, Mubarak Mahal i Mumtaz Mahal), i el Chattar Manzil, un palau; va ampliar el Mubarak Manzil i el Shah Manzil al complex de Moti Mahal i va construir les tombes dels seus parents Sadat Ali Khan i Mushir Zadi Begum. Per la seva muller europea va construir una vil·la estil europeu coneguda com a Vilayati Bagh.
Com artistes de la cort va tenir al britànic Robert Home (1752 – 1834) i quan es va retirar el 1818 a George Duncan Beechey (1798 – 1852); Raja Ratan Singh (1782-1851), un astrònom destacat, poeta i erudit va estar també a la seva cort.

## Bibliografia

* J. Mill, History of India, Londres 1857.
# French Tech

French Tech és un segell francès adjudicat a centres metropolitans reconeguts pel seu ecosistema d'empreses d'inici, així com una marca comuna que pot ser utilitzada per empreses innovadores franceses.
French Tech pretén, en particular, donar una forta identitat visual a les iniciatives franceses, així com encoratjar els intercanvis entre ells.
Aquesta etiqueta va ser creada el 2013 pel govern francès.

## Referències

* ↑ (francès)La French Tech : une ambition collective pour les start-up françaises

## Enllaços externs

* French Tech Barcelona
* French Tech (francès)
* French Tech (anglès)
# Crithmo-Limonienion

Crithmo-Limonienion és, en fitosociologia, una subaliança pertanyent a l'aliança Crithmo-Staticion. Comprèn l'associació Crithmo-Limonietum gibertii que dona nom al grup i 7 associacions més:
* Armerietum ruscinonensis
* Thymelaeo-Plantaginetum subulati
* Reichardio-Crithmetum maritimi
* Limonietum virgato-furfuracei
* Crithmo-helichrysetum decumbensis
* Crithmo-Limonietum girardiani
* Crithmo-Limonietum dufourei

## Referències

* ↑ PDF Lorenzo Gil, Leonardo Llorens La vegetación halófila de los roquedos litorales de Mallorca (islas Baleares, España)
# Anzin

Anzin és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 13.843 habitants. Limita al nord amb Beuvrages i Bruay-sur-l'Escaut, a l'oest amb Raismes i Petite-Forêt, i a l'est amb Valenciennes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 16.275 | 15.634 | 14.866 | 14.602 | 14.064 | 14.052 | 14.051 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1959-1964 | Raymond Lallart | |
| 1964-1983 | André Gillard | |
| 1983-2001 | André Parent | PS |
| 2001-2008 | Géry Duval | Divers droite |
| 2008- | Pierre-Michel Bernard | PS-MoDem |

## Personatges il·lustres

* Louis Thiétard, ciclista
# Lawrence (Kansas)

Lawrence és la sisena ciutat més gran a l'estat de Kansas (Estats Units) i seu del comtat de Douglas. És al nord-est de Kansas, 25 milles a l'est de la ciutat de Topeka i 41 milles a l'oest de Kansas City. El 2008 tenia una població estimada de 90,520 habitants. Lawrence és una ciutat universitària i és la seu de la Universitat de Kansas i de la Universitat Nacional Haskell Indian.

## Referències

* ↑ «Census: Lawrence growth lags rest of county / LJWorld.com» (en anglès).

## Bibliografia

* William G. Cutler; A.T. Andreas Publisher; History of the State of Kansas; 1883
* Kansas : A Cyclopedia of State History, Embracing Events, Institutions, Industries, Counties, Cities, Towns, Prominent Persons, Etc; 3 Volumes; Frank W. Blackmar; Standard Publishing Co; 944 / 955 / 824 pages; 1912. (Volume1 - Download 54MB PDF eBook),(Volume2 - Download 53MB PDF eBook), (Volume3 - Download 33MB PDF eBook)

## Vegeu també

* Saqueig de Lawrence
* Massacre de Pottawatomie

## Enllaços externs

* Lawrence - Lloc web oficial
# Manfred Korfmann

Manfred O. Korfmann (26 d'abril del 1942, Colònia - 11 d'agost del 2005, Ofterdingen) fou un arqueòleg alemany. Com a col·laborador escolar a Bleit Jala/Betlem (Jordània, actual Cisjordània), començà el seu gran interès per l'anatomia. Tot seguit, decidí prosseguir els seus estudis entre el 1962 i 1970 en prehistòria i història antiga a més d'anatomia a la Universitat de Francfort i a la Universitat Americana de Beirut. Es graduà el 1970 a Francfort. Entre el 1971 i 1972 fou investigador científic en aquesta universitat amb el projecte de DFG per a cartografiar Àfrica. Després treballà entre el 1971 i 1978 com a assessor científic de l'Institut Arqueològic Alemany (departament d'Istambul) en les excavacions de Demircihueyuek. Entre el 1978 i 1982 fou investigador al DAI Berlín. El 1980 va obtenir la llicenciatura i fou professor privat a Francfort. Va obtenir el 1982 la càtedra de prehistòria i història antiga a la Universitat de Tubinga.
El 1988 el govern turc va atorgar-li un permís exclusiu per a excavar-hi. Durant les campanyes d'excavacions de Troia sota la direcció de Korfmann, foren excavats 13.240 metres quadrats per 370 científics. El treball de Korfmann a la ciutat baixa de Troia ha demostrat la importància de la ciutat (de la que antics historiadors en dubtaven) i el paper que jugà en l'àrea mediterrània la Troia de l'Edat del Bronze.
El 2001 i 2002 va produir-se un gran debat al món científic sobre els seus descobriments. A Tubinga, en febrer del 2002, Korfmann argumentà les seves conclusions sobre Troia. El punt principal de la controvèrsia fou la mida real de Troia de l'edat del bronze. L'excavació d'agost del 2003 a Troia recolzà la teoria de Korfmann: "Troia era molt més gran del que s'havia acceptat fins ara, i les meves excavacions ho poden demostrar".
El 1996, Korfmann ajudà a l'establiment d'un parc històric nacional a Troia i dos anys més tard la UNESCO declarà el jaciment arqueològic patrimoni de la humanitat.
El científic acceptà el 2004 la nacionalitat turca de mans del govern de Turquia, per les seves contribucions a la nació. I hi afegí Osman al seu segon nom.
Degut a Korfmann, l'interès per Troia ha augmentat enormement. Les excavacions de Korfmann foren una revifalla de l'entusiasme pel mite de la guerra de Troia. El desig de Korfmann ha estat que les excavacions continuessin. A finals d'agost del 2005 treballaven a Troia uns 45 científics, la majoria de la Universitat de Tubinga.
Korfmann tenia l'esperança que el govern turc complís el seu desig de construir-hi un museu a Troia. També, degut a la seva iniciativa, el 2001, va tenir lloc una gran exposició sobre Troia a Stuttgart, anomenada "Troia, somni i realitat". L'exposició va atènyer la xifra de 800.000 visitants.
A més de les excavacions de Troia, també ha realitzat excavacions en altres llocs, com el Caucas i Àsia Central.
Va morir de càncer de pulmó l'onze d'agost del 2005, a l'edat de 63 anys, a casa seva, a Ofterdingen, ciutat propera a Tubinga.
# Avellaneda (Castella i Lleó)

Avellaneda és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Es creu que un rector d'aquesta localitat va escriure la segona part apòcrifa d'El Quixot, que per això va ser coneguda també com el Quixot d'Avellaneda, encara que no existeix cap font probatòria referent a això. Abans de la reorganització provincial de Javier de Burgos en 1833 va pertànyer a la província de Salamanca, com la resta de la comarca de l'Alto Tormes.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 58 | 43 | 35 | 40 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Gladeview

Gladeview és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 14.468 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gladeview tenia 14.468 habitants, 4.359 habitatges, i 3.199 famílies. La densitat de població era de 2.199,3 habitants/km².
Dels 4.359 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 25,3% hi vivien parelles casades, en un 40,3% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.981 $ i la renda mediana per família de 17.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.732 $ mentre que les dones 19.923 $. La renda per capita de la població era de 7.941 $. Entorn del 48,4% de les famílies i el 52,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gladeview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gladeview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fotja gegant

La fotja gegant (Fulica gigantea) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita llacs dels Andes, des del centre del Perú i oest de Bolívia cap al sud fins al nord de Xile i zona limítrofa de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Fotja gegant a CERCATERM Rev. 14/02/2012
# Pastís de llimona merengada

El pastís de llimona merengada o tarta de llimona merengada és una tarta de crema de llimona i coberta amb una merenga feta amb algunes de les clares sobrants de fer la crema, que a més servirà per a compensar l'acidesa de la crema de llimona. La tarta es cou al forn per a daurar la merenga. La base pot ser una pasta brisa o pasta de galeta aixafada, segons les versions. La crema de llimona pot ser un lemon curd o una mena de crema catalana espessa amb llimona. És molt popular a Europa i a alguns països d'Amèrica.

## Als Estats Units

Als Estats Units es consideren unes postres típiques de Florida, tot i que és popular per tot arreu. El tipus específic de llimona, en anglès "Key lime", que dona nom al pastís en anglès als Estats Units, es diu així perquè era conreat als Florida Keys, encara que avui dia ja no s'hi conreen.
També als Estats Units hi ha múltiples variants del pastís, una d'elles amb llet condensada, rovells d'ou i suc de llimona.
Als Estats Units és molt comú guarnir el pastís amb nata muntada en comptes de merenga, cosa que mai es fa a Europa. N'existeixen altres variants, amb ingredients com ara el formatge de crema i la xocolata blanca, per exemple. Un pastís similar, tot i que diferent, és el pastís de formatge amb suc de llimona.

## Referències

* ↑ «Tart and creamy, key lime pies delight the Florida Keys» (en anglès). Glasgow Daily Times, 11-06-2008. Arxivat de l'original el 27 d’abril 2012. [Consulta: 23 novembre 2011].
* ↑ «Recepta pel pastís» (en anglès). Gourmet Sleuth. Arxivat de l'original el 2013-08-30. [Consulta: 23 novembre 2011].
* ↑ Paula Deen. «Key Lime Mousse Pie» (en anglès). Food Network. Arxivat de l'original el 2011-11-12. [Consulta: 23 novembre 2011].
# Les Colomines (Hortoneda)

Les Colomines és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Està situat al nord del poble de Pessonada i al sud-oest del d'Hortoneda, al capdamunt del barranc de Santa, on aflueix en aquest barranc la llau del Goteller.
Consta de 8,8446 hectàrees de pastures i conreus de secà.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 4 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Avellaneda (Buenos Aires)

Avellaneda és una ciutat argentina, cap del partit d'Avellaneda al Gran Buenos Aires a la província de Buenos Aires.

## Geografia

Avellaneda limita al nord amb la Ciutat Autònoma de Buenos Aires pel Riachuelo, que desemboca al Río de la Plata. A l'est limita amb Dock Sud, a l'oest amb Piñeyro i al sud amb Crucecita.

## Història

El seu nom original fou Barracas al Sud.
* 1620, s'inicia la colonització en fundar la ciutat de Trinidad i el port de Buenos Aires per Juan de Garay, essent concedides a Juan Torres de Vera y Aragón.
* 1731, s'instal·len barraquess sobre el "Port del Riachuelo". Aquestes barraques donaren nom al lloc.
* 1784, les terres pertanyen al "Pagus de la Magdalena", dividit en tres partits: San Vicente, Magdalena i Quilmes. Les terres formaran part del Partit de Quilmes fins a mitjan de segle xix.
* 1791, s'aixeca el "Pont de Gálvez", el primer sobre el Riachuelo.
* 1817, es construeix una capella a la vora del Riachuelo.
* 1852, el poble comença a anomenar-se Barracas al Sud.
* 1854, es crea la "Municipalidad de Campaña", es realitzen eleccions municipals a Barracas al Sud.
* 1855, es crea el Partit de Barracas al Sud.
* 23 d'octubre de 1895, el poble és declarat ciutat.
* 11 de gener de 1904, es crea el partit i la ciutat amb el nom d'Avellaneda, en homenatge a l'antic president de la nació Nicolás Avellaneda.

## Cultura

Els principals equipaments culturals de la ciutat són:
* Teatre Municipal Roma, inaugurat l'1 d'octubre de 1904.
* Casa de la Cultura.
* Auditori José Rodríguez Fauré.
* Teatre Colonial.
* Escola de Música Popular d'Avellaneda (EMPA), creada el 1987 amb el nom Primera Escuela Argentina de Música Popular.
* Institut Municipal d'Educació Per l'Art (IMEPA), creat el 1965 pel professor Ramón Lema Araujo.
* Institut Municipal d'Art Fotogràfic i Tècniques Audiovisuals (IMAFTA), creat el 1969.
* Institut d'Art Cinematogràfic (IDAC), creat el 1984.
* Institut Municipal de Teatre (IMT).
* Institut Municipal de Folklore i Artesanies Argentines (IMFAA).
* Institut Municipal d'Arts Plàstiques (IMAP).
* Institut Municipal de Música d'Avellaneda (IMMA).

## Futbol

La ciutat d'Avellaneda té dos importants clubs de futbol argentins anomenats el Club Atlético Independiente i Racing Club.

## Galeria

* Intersecció d'Avinguda Mitre i carrer Alsina.
* Intersecció d'Avinguda Mitre i el Circuit Bullrich del Ferrocarril Roca.
* Hospital "Pedro Fiorito".
* Teatre "Colonial".
* Museu del Ferrocarril (a Sarandí).
* Pont vell "Pueyrredón".
* Estadi Presidente Perón.
* Monument a Nicolás Avellaneda (Plaça Alsina).

## Referències

* ↑ Fútbol Clásico Arxivat 2010-05-07 a Wayback Machine. - FIFA.com

## Enllaços externs

* Teatre Municipal Roma d'Avellaneda Arxivat 2012-09-16 a Wayback Machine.
# Fort de Cabrera

El fort de Cabrera és un fort de les guerres carlines situat a l'indret del Parrissal, prop de Beseit (Matarranya). Fou construït pels exèrcits carlins de Ramon Cabrera i és un recinte de forma triangular, amb dues torrasses cilíndriques amb espitlleres.

## Referències

* 1 2 «Fuerte de Cabrera». Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés. Govern Aragonès. [Consulta: 4 octubre 2014].
# Cortes de Navarra

Cortes de Navarra és un municipi de Navarra, a la comarca de Tudela, dins la merindad de Tudela. Limita amb Buñuel al nord, Novillas (Aragó) a l'est, a l'oest Ribaforada i Ablitas, i al sud Mallén (Aragó).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 3 196 | 3 207 | 3 268 | 3 290 | 3 329 | 3 361 | 3 379 | 3 339 | 3 329 | 3 362 | 3 350 |
| Fonts: Cortes i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-05-14 a Wayback Machine.
* Web no oficial
* Biblioteca Pública de Cortes Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine.
# Ljubljanica

El Ljubljanica és un riu d'Eslovènia al centre d'Europa. Fa 41 km de llargada, dels quals més de 20 km són subterranis, i per això rep noms diferents al llarg del seu curs. Passa per Ljubljana la capital d'Eslovènia i desguassa al riu Sava, que a la vegada és un afluent del Danubi.
A l'antiguitat portava per nom Nauportus (grec antic: Ναύπορτον) i era un riu petit però navegable al sud-oest de la Pannònia Superior que fluïa per la ciutat de Nauportus, on hi tenia un port comercial, segons Estrabó.

## Referències

* ↑ Kaufmann, Karol «A River’s Gifts». National Geographic, 01-01-2007, pàg. 152-153.
* ↑ Smith, William (ed.). «Nauportus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 setembre 2022].