OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Nacional de Periodisme

El Premi Nacional de Periodisme formà part dels Premis Nacionals de Cultura i era concedit anualment per la Generalitat de Catalunya, reconeixent la trajectòria professional de cada guardonat en la seva categoria i amb una dotació de 18.000 euros.
El premi era designat per un jurat encapçalat pel Conseller de Cultura i era atorgat en una cerimònia presidida pel President de la Generalitat, conjuntament amb la resta de Premis Nacionals de Cultura. A principis d'abril de 2013 es va fer públic que el Govern de la Generalitat de Catalunya reduïa els premis Nacionals de Cultura de 16 a 10 guardonats, i n'abolia les categories, creant un sol guardó de Premi Nacional de Cultura, amb la intenció de "tallar el creixement il·limitat de categories".

## Guanyadors

Des del 1990 el Premi Nacional de Periodisme s'ha atorgat a:
* 1990 — Josep Maria Huertas Claveria
* 1992 — Jaume Comellas i Colldeforns
* 1994 — Francesc-Marc Álvaro i Vidal
* 1995 — Josep Maria Espinàs
* 1996 — Col·legi de Periodistes de Catalunya
* 1997 — Albert Jané
* 1998 — Carles Sentís
* 1999 — Eliseu Climent
* 2000 — Francesc Escribano i Joan Úbeda
* 2001 — Antoni Bassas
* 2002 — Montserrat Armengou i Ricard Belis
* 2003 — Mònica Terribas
* 2004 — VilaWeb
* 2005 — Emili Manzano
* 2006 — Milagros Pérez Oliva
* 2007 — Martí Domínguez
* 2008 — José Martí Gómez, Lluís Permanyer i Joan de Sagarra
* 2009 — Rosa Maria Calaf

## Referències

* ↑ Closas, Núria «Es redueixen els Premis Nacionals de Cultura». Diari Ara, 03-04-2013, p.31. ISSN: 2014-010X [Consulta: abril 2013].
* ↑ Premis Nacionals de Cultura per anys (des de 1995), web del departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, consultat el 4 de gener de 2012
* ↑ «Premi Nacional de Periodisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Fitxa del Premi Nacional de Periodisme pel reportatge "Els nens perduts del franquisme"». TV3 / 30 minuts.
* ↑ «Mònica Terribas guanya el Premi Nacional de Periodisme per la seva feina a "La nit al dia"». 324.cat.
* ↑ «VilaWeb recibe el premi nacional de periodisme». La Vanguardia, 08-09-2004.
* ↑ «Anna Veiga, premi nacional de Pensament i Cultura Científica». VilaWeb, 17-06-2006.
* ↑ «Pere Portabella, Animac i Rosa Maria Calaf, premis nacionals de Cinema, Audiovisual i Periodisme». VilaWeb, 19-06-2009.
# Pont d'Àrreu

El Pont d'Àrreu és un pont romànic del poble d'Àrreu, dins de l'antic terme de Sorpe i l'actual d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.
Es troba just a llevant del penyal on hi hagué el Castell d'Àrreu. Pel pont travessa la Noguera Pallaresa el camí que puja al poble d'Àrreu, actualment despoblat. S'assenta directament sobre la roca mare convenientment tallada. Per tal d'evitar el desnivell existent entre ribes, la barbacana del marge dret es prolonga uns quants metres fins a trobar el mateix nivell.
De dimensions petites, consta d'un únic arc de mig punt, sense baranes. Fa uns 14 metres de llarg per 3,1 d'ample, amb 6 metres d'alçada fins al nivell habitual de l'aigua del riu. L'arc està format per dovelles fetes amb lloses allargades i ben treballades. Ensorrat i refet diverses vegades, s'hi observen almenys tres moments constructius diferents.

## Bibliografia

* Bolòs i Masclans, Jordi; Busqueta i Riu, Joan-Josep. «Pont d'Àrreu». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Referències

* ↑ «Pont sobre el Noguera Pallaresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 juny 2021].
# Pont de Bac de Roda

El Pont de Bac de Roda, també conegut com a Pont de Calatrava connecta els districtes de Sant Andreu i de Sant Martí a l'est de Barcelona. La planificació i arquitectura del pont són obra de Santiago Calatrava. Fou una de les primeres obres importants de l'arquitecte i part de la presentació dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1992. Va ser construït entre el 1985 i el 1987. El mateix any 1987 va rebre el premi FAD d'arquitectura.

## Emplaçament

El pont connecta el carrer de Bac de Roda, en el districte de Sant Martí, amb el carrer Felip II de Sant Andreu, tot creuant les vies de Rodalies (que connecten el centre de la ciutat amb el Vallès) i les més recents línies d'AVE. A poca distància del pont hi ha l'estació de Bac de Roda de la línia 2 del metro de Barcelona.

## Construcció

La calçada està dissenyada com una estructura de formigó pretesat, que es recolza sobre unes construccions suspeses muntades lateralment. El pont ha estat construït amb materials brillants al llarg del revestiment, a la zona de vianants de rajoles ceràmiques. Les baranes estan fetes d'acer inoxidable. A la nit, el pont s'il·lumina de manera indirecta, per tal que la gent pugui passar-hi sense enlluernar-se.

## Galeria

* Pas de vianants el 1992
* Vista el 2000
* Imatge des del sud el 2015
* Pas de vianants
* Detall del suport estructural
* Imatge des del Carrer de Felip II
* Vista direcció Vallès. A l'esquerra l'antiga estació de tren de la Sagrera i a la dreta edificis del barri de Sant Martí de Provençals. Al fons la serra de Marina.
* Vista direcció al Clot, on veiem al fons la Torre Agbar

## Referències

* ↑ «Queixes pel mal estat del paviment del pont de Bac de Roda». betevé, 07-01-2020. [Consulta: 31 març 2022].
* 1 2 «El pont de Calatrava». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ «Plànol BCN: carrers, equipaments». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ González Toran, Xavier. «Els ponts més emblemàtics de Barcelona». TimeOut, 08-02-2021. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ «Pont de Bac de Roda». Visit Barcelona. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 31 març 2022].

## Vegeu també

* Bac de Roda. El militar que dona nom al carrer per on passa el pont.
* Pont de l'Exposició. Un altre pont, a València, conegut també com a Pont de Calatrava.

## Enllaços externs

* Descripció del pont en el lloc web de turisme de l'ajuntament
* Des del Pont de Calatrava (1a part)
* Des del Pont de Calatrava (2a part)
# Pont de Dandalo

El pont de Dandalo (en georgià: დანდალოს ხიდი) és un pont medieval d'arc de pedra que creua el riu Adjaristskali a prop del poble de Dandalo, a l'antiga carretera des de la costa de la mar Negra fins a Akhaltsikhe. Des del 2006 és considerat com Monument Cultural destacat de Geòrgia.

## Situació

El pont està situat sobre el riu Ajaristskali, a prop del poble de Dandalo, al municipi de Keda d'Adjara, a prop de la carretera Batum-Hula, a 60 km a l'est de Batum.

## Descripció

El pont Dandalo data d'entre els segles xi i xii. Va ser construït amb pedra calcària local i calç.
La longitud del pont és de 20 m, l'amplada de 3,3 m, i l'alçada sobre el nivell del riu és de 14 m. Tots dos costats del pont descansen sobre una roca, la qual cosa impedeix el procés de ruptura dels suports. La construcció es considera un monument exemplar de ponts de pedra d'arc georgià.

## Referències

* ↑ საქართველოს პრეზიდენტის ბრძანებულება № 665, 2006 წლის 7 ნოემბერი, ქ. თბილისი, კულტურის ზოგიერთი უძრავი ძეგლისათვის ეროვნული მნიშვნელობის კატეგორიის მინიჭების შესახებ. Decret del President de Geòrgia | Georgia. (Núm. 665, 7 de *novembre de 2006 Tbilissi, en atorgar a alguns monuments culturals immobles una categoria d'importància nacional.]
* 1 2 «Keda.ge - ქედის მუნიციპალიტეტის ოფიციალური ვებ–გვერდი - დანდალოს ხიდი». Arxivat de l'original el 2019-08-12. [Consulta: 12 agost 2019].
* 1 2 «დანდალოს ხიდი - ქედის რაიონი • about.ge». [Consulta: 12 agost 2019].

## Bibliografia

* Sikharulidze I., Enciclopèdia "Geòrgia", vol. 2, p. 308, Tb., 2012.
* Kvezereli-Kopadze N. Vells ponts de Geòrgia, Tb., 1972.
* Yo Sikharulidze, Monuments de la cultura material d'Adjara, Tbilissi, 1962, p. 38-39.
# Província de José María Linares

La província de José María Linares és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és Puna.
# Portada/efemèride juliol 28

Alexis Tsipras
« 27 de juliol · 28 de juliol · 29 de juliol »
# Préstec de Linyola

El Préstec de Linyola és una zona humida de reduïdes dimensions (menys de mitja hectàrea), formada en una zona on s'havia realitzat una petita activitat extractiva (préstec). Aquest espai es troba envoltat de conreus (blat de moro, etc.) i just al costat del Canal del Terraplè, un canal de reg que transcorre enlairat sobre una mota de terres. Probablement les terres del préstec es varen usar per construir aquesta mota. L'espai, de forma triangular i allargassada, està format per una bassa que conserva aigua de forma gairebé permanent.
A la bassa s'hi ha desenvolupat un dens canyissar, amb bogues a la part més interna. Al límit amb el talús de la mota del Canal, coberta de pins, hi creix un canyar. Vora la bassa hi ha també alguns salzes blancs i oms, que no arriben a formar un bosc de ribera diferenciat.
La bassa és freqüentada per alguns ocells característics de zones humides, com les polles d'aigua (Gallinula chloropus) o els collverds, i els canyars de l'entorn són utilitzats com a punt de repòs d'alguna rapinyaire nocturna, que podria nidificar a la zona (cf. Asio otus).

## Referències

* 1 2 3 «Préstecs de Linyola». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 14 de gener 2015. [Consulta: 14 gener 2015].
# Portada/efemèride juny 25

Farrah Fawcett
« 24 de juny · 25 de juny · 26 de juny »
# Psychoda formosana

Psychoda formosana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La placa subgenital de la femella és més llarga que ampla.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan, Borneo, Sri Lanka, l'Índia, les illes Ryukyu i les illes Filipines (Mindanao).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, LW., 1966. The Psychodidae of the Ryukyu Islands (Diptera). Pacific Insects. 8:299-318. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)
* ↑ Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Psychoda frivola

Psychoda frivola és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les illes Filipines: Mindanao.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Premis Godoy 2002

Els Premis Godoy 2002, a imitació dels Razzies, pretenen premiar a les pitjors aportacions cinematogràfiques de l'any 2002. Després que votessin 279 dels 302 socis de l'Academia Godoy el febrer de 2003, la gran triomfadora d'aquesta edició va ser Lisístrata de Francesc Bellmunt amb cinc premis, mentre que la gran perdedora va ser Días de boda de Juan Pinzás que no va aconseguir cap dels set premis als quals estava nominada.

## Nominacions i guardonats
### Pitjor pel·lícula

* Lisístrata de Francesc Bellmunt (guanyadora)
* Darkness de Jaume Balagueró.
* Días de boda de Juan Pinzás.
* Piedras de Ramón Salazar.

### Pitjor director

* Francesc Bellmunt per Lisístrata (guanyador)
* Jaume Balagueró per Darkness
* Juan Pinzás per Días de boda
* Ramón Salazar per Piedras

### Pitjor actor

* Carlos Sobera per ¡¡¡Hasta aquí hemos llegado!!! (guanyador)
* Carmelo Gómez per Nos miran
* Juan Diego Botto per Trece badaladas

### Pitjor actriu

* Maribel Verdú per Lisístrata (guanyador)
* Comba Campoy per Días de boda
* Najwa Nimri per Piedras

### Pitjor actor de repartiment

* Nacho Duato per El forastero (guanyador).
* Fele Martínez per Noche de reyes.
* Javier Gurruchaga per Lisístrata.
* Juan Luis Galiardo per Lisístrata.

### Pitjor actriu de repartiment

* Inma del Moral per La marcha verde (guanyador).
* Elsa Pataky per Noche de reyes.
* Mar Saura per El rey de la granja.
* Rosario Flores per Hable con ella.

### Pitjor guió

* Francesc Bellmunt per Lisístrata (guanyador).
* Juan Pinzás per Días de boda

### Pitjor direcció artística

* Francesc Bellmunt per Lisístrata (guanyador).

### Pitjor Banda Sonora

* Días de boda

### Pitjors Efectes Especials

* Vivancos 3 (guanyador)

### Pitjor Vestuari

* Operación Triunfo: La película (guanyador).
* Días de boda

### Pitjor Perruqueria i Maquillatge

* Operación Triunfo: La película (guanyador).
* Días de boda

### Pitjor pel·lícula estrangera

* Crossroads

### Pitjor Aportació Internacional de l'any

* Sandra Bullock

## Referències

* ↑ El filme ´Lisístrata´ y Carlos Sobera ganan los Godoy, Diario de Córdoba, 2 de febrer de 2003
* ↑ Els antipremis YoGa disparen contra Ventura Pons i Jordi Mollà, laxarxa, 22 de febrer de 2003
* ↑ Lo mejor y lo peor del año: compiten los cortos argentinos premiados en 2003; se conocen los nominados a lo peor del cine español, noticine.com, 12 de desembre de 2003
# Publi Corneli Blasió

Publi Corneli Blasió (en llatí Publius Cornelius Blasio) va ser un ambaixador romà que va ser enviat pel senat, juntament amb dos altres, davant dels carns, istris i iapids l'any 170 aC. Dos anys després va ser un dels comissionats nomenats per dirimir les disputes entre pisans i lunenses sobre els límits de les seves terres.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 492.
# Puntas del Parao

Puntas del Parao és un poblat de l'Uruguai, ubicat al sud del departament de Cerro Largo, limítrof amb Treinta y Tres. Té una població aproximada de 200 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 265 metres sobre el nivell del mar, essent un dels pobles més alts del departament.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Quintanilla del Coco

Quintanilla del Coco és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 128 | 129 | 111 | 116 | 94 |
# Pípids

Els pípids (Pipidae) o aglossos ("sense llengua"), són una família d'anurs primitius; també són conegudes com a granotes d'ungles. Són un clade compost per tretze espècies que habiten la regió tropical d'Amèrica del Sud (gènere Pipa) i l'Àfrica subsahariana. Es caracteritzen per l'absència de llengua, la presència d'un cos aplanat dorsoventralment i de membranes interdigitals completes.

## Referències

* ↑ Sinònims a Wikispecies

## Bibliografia

* Frost, Darrel R. Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 5.2 (15 July, 2008). Electronic Database accessible at. American Museum of Natural History, New York, USA.
* Zweifel, Richard G. (1998). in Cogger, H.G. & Zweifel, R.G.: Encyclopedia of Reptiles and Amphibians. San Diego: Academic Press, 86-87. ISBN 0-12-178560-2

## Enllaços externs

* Descripció de la família a AmphibianWeb
* Descripció de la família a Tree of Life
# Rafel Josep Verger i Suau

Rafel Josep Verger i Suau (Santanyí, 1722 – Monterrey, 1790), localment més conegut com a Bisbe Verger, fou un religiós mallorquí. Als 12 anys va sentir la vocació i va ingressar al convent de Jesús de Palma. El 1747 va rebre la llicència episcopal per predicar i amb 27 anys es va sentir atret pel treball de missioner, per la qual cosa, el 1749, va partir cap a Mèxic. Va estar 33 anys al Col·legi de Propaganda Fide de Sant Ferran i el seu treball es va centrar sempre en la defensa dels nadius. Va tenir una gran relació amb fra Juníper Serra. El 1783 va ser elegit bisbe del Nou Regne de Lleó a Mèxic i va posar els fonaments d'una extensa diòcesi. Mentre va ser bisbe va ordenar una nova planificació de la ciutat de Monterrey. Va intentar organitzar l'agricultura com a base per a la subsistència i va introduir a Mèxic algunes espècies d'arbres mallorquins. L'Ajuntament de Santanyí el va nomenar fill il·lustre el 1949 i el seu retrat, d'autor desconegut, roman a la sala de plens. La localitat té una carrer amb el seu nom. Des de 1961, un centre escolar de la localitat porta el seu nom.

## Referències

* ↑ «Personatges il·lustres de Santanyí». Arxivat de l'original el 17 de novembre 2017. [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Carrer Bisbe Verger». Google Maps. [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Col·legi Bisbe Verger». [Consulta: 23 juny 2016].

## Enllaços externs

* http://www.infosantanyi.com/web/ca/index.php?option=com_content&task=view&id=112&Itemid=218 Arxivat 2014-01-17 a Wayback Machine.
# Ramon Despuig

Ramon Despuig (segle XIV - segle XIV) va ser un arquitecte català del segle xiv.
Entre 1324 i 1339 va ser primer arquitecte del claustre de la catedral de Vic. Des de 1329 va ser mestre d'obra, amb Berenguer de Montagut, de la construcció de la nova església de Santa Maria del Mar a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Ramon Despuig | enciclopedia.cat». [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ «Qui va ser l'arquitecte de Santa Maria del Mar?». [Consulta: 12 agost 2023].
# Ramon Duran i Obiols

Ramon Duran i Obiols (Barcelona, 19 de setembre de 1792- Barcelona, 20 de juny de 1858) va ser un metge i era fill del metge nascut a Ripoll, Manuel Duran i Alsina i el pare de Manuel Duran i Bas.
Va fer els primers estudis al Col·legi Tridentí de Barcelona. posteriorment va estudiar medicina a la Universitat de Cervera on es doctorà i cirurgia al reial Col·legi de Barcelona interromputs per la invasió napoleònica. Ingressà en l'exèrcit espanyol i serví en el cos d'enginyers. Va ser fet captiu a França durant tres anys.
Va ser un dels set metges que van atendre al rei Ferran VII com a metge de la Cort, l'any de la mort del rei (1832) i sobre la misteriosa malaltia que patia aquest rei en va fer un relat que roman inèdit i en parador desconegut. El pintor Federico de Madrazo va fer un quadre sobre aquests metges on apareix la figura de Ramon Duran
Va ser metge major de l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona (1821), catedràtic de clínica mèdica, secretari de la Junta Superior de Medicina i membre de l'Acadèmia de Medicina de Barcelona.
Va ser comissionat pel govern espanyol per a organitzar la lluita contra l'Epidèmia de còlera de 1834.

## Referències

* ↑ Raimundo Duran y Obiols Esbozo biogràfico

## Bibliografia

* «Ramon Duran i Obiols». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Prunièiras (Losera)

Prunièiras (en francès Prunières) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Prònoe

Prònoe (en grec antic Προνόη) va ser una de les nereides citades per Hesíode a la Teogonia.
Com les altres nereides, era filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. Tenia un únic germà, Nèrites. Era la nereida de la previsió.

## Referències

* ↑ Hesíode. Teogonia, 261
* ↑ «Nereides». Theoi greek mythology. [Consulta: 26 maig 2022].
# Pròsper (satèl·lit)

Pròsper és un satèl·lit irregular retrògrad relativament petit d'Urà descobert el 18 de juliol de 1999 per l'astrofísic Matthew Holman i el seu equip. Se li va donar la designació provisional S/1999 U 3. Confirmat com a Uranus XVIII, es va anomenar en honor del bruixot Pròsper de l'obra de William Shakespeare La tempesta.
Els paràmetres orbitals suggereixen que podria pertànyer al mateix cúmul dinàmic que Sícorax i Setebos, suggerint un origen comú. Tanmateix, aquest suggeriment no concorda amb els colors observats. El satèl·lit apareix de color neutral (gris) a la llum visible, similar a Setebos però diferent de Sycorax (que és vermell clar).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ Grav, Tommy; Holman, Matthew J.; Gladman, Brett J.; Aksnes, Kaare Photometric survey of the irregular satellites,Icarus, 166,(2003), pp. 33-45. Preprint
* ↑ Tommy Grav, Matthew J. Holman, and Wesley C. Fraser Photometry of Irregular Satellites of Uranus and Neptune,The Astrophysical Journal, 613, (2004), pp. L77–L80. Preprint

## Enllaços externs

* Dades de Prospero Arxivat 2007-06-08 a Wayback Machine. a Solar System Exploration de la NASA
Viccionari
# Rahhala

Rahhala (àrab: رحالة, Raḥḥāla; amazic estàndard marroquí: ⵕⵃⵃⴰⵍⴰ, Ṛḥḥala) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.691 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rahila Bibi Kobra Alamshahi

Rahila Bibi Kobra Alamshahi (1967) és una política de l'Afganistan. En 2005 va ser elegida per representar la Província de Gazni en la Wolesi Jirga, la cambra baixa del parlament de l'Afganistan. És membre dels Hazares. És professora i periodista. Va viure com a refugiada a l'Iran durant 28 anys.

## Referències

* ↑ «Database» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2017].
# Raja virgata

Raja virgata és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
# Re-Union

Re-Union va ser un duo efímer compost per Paul de Corte i Fabrizio Pennisi.
El 2004 van guanyar la preselecció neerlandesa pel Festival de la Cançó d'Eurovisió. Van representar els Països Baixos en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2004, que es va celebrar a Turquia, amb la cançó Without You. Van acabar al vintè lloc.

## Referències

* ↑ «Anouk als dertiende aan de beurt» (en neerlandès). NOS, 17-05-2013. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Reunion naar het Songfestival» (en neerlandès). Trouw, 23-02-2004. [Consulta: 29 octubre 2021].
# Ratpenat zeneta

El ratpenat zeneta (Myotis zenatius) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a les regions mediterrànies del Marroc, Algèria i, possiblement, Tunísia. Forma colònies a l'interior de coves. Té una llargada de cap a gropa de 46 mm i la cua de 42 mm. El seu nom específic, zenatius, significa 'zeneta' en llatí. Com que fou descobert fa poc, la UICN encara no n'ha avaluat l'estat de conservació, però els seus descriptors consideren que podria estar amenaçat per la seva raresa i activitats humanes com la mineria.

## Referències

* ↑ Juste, J.; Ruedi, M.; Puechmaille, S. J.; Salicini, I.; Ibáñez, C. «Two New Cryptic Bat Species within the Myotis nattereri Species Complex (Vespertilionidae, Chiroptera) from the Western Palaearctic» (en anglès). Acta Chiropterologica, 20, 2, 2019, pàg. 285. DOI: 10.3161/15081109ACC2018.20.2.001. ISSN: 1508-1109.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :