OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Klöchita

La klöchita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom de la localitat de Klöch (Àustria), la seva localitat tipus.

## Característiques

La klöchita és un ciclosilicat de fórmula química (□Na)KFe₂$^{2+}$Zn₃(Si₁₂O$_{30}$). Cristal·litza en el sistema hexagonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l' pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, chayesita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera de basalt de la localitat de Klöch, a Bad Radkersburg (Estíria, Àustria). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Klöchite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 juny 2019].
# Juan Montes Torrecilla

Juan Montes Torrecilla (Morille, 25 de febrer de 1964) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de defensa. És germà del també futbolista Miguel Montes Torrecilla.

## Trajectòria

Va començar a destacar al Reial Valladolid, amb qui va debutar en Primera a la temporada 84/85. A l'any següent ja es fa amb la titularitat a l'equip blanc-i-violeta, condició que mantindria les tres temporades que romandria a Valladolid.
El 1988 fitxa per l'Atlètic de Madrid, però no va gaudir de massa oportunitats al conjunt matalasser, tot jugant 22 partits el primer any i només 2 al següent. No compta per a l'Atlético i marxa al CD Tenerife, amb qui juga 28 partits de la temporada 90/91. Però, a les Canàries la seua aportació va de més a menys i tan sols disputa set partits la temporada 92/93.
L'estiu de 1993 recala al Racing de Santander. És titular eixa campanya a l'equip càntabre, però de nou, la seua aportació va minvant segons passen les campanyes, i només apareix en quatre ocasions la temporada 96/97, campanya en què deixa el Racing i el futbol d'elit.
En total, Torrecilla ha sumat 251 partits i 5 gols en primera divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa de Torrecilla
# KV40

KV40, acrònim de l'anglès King's Valley 40, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. Es desconeix qui era el seu propietari, encara que es creu que no era un membre de la reialesa. La tomba es va trobar en molt mal estat i plena de runa, només la part superior del pou accessible. Va ser excavada el 1899 per Victor Loret, però no va publicar cap informe sobre els seus descobriments.

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project: KV40 Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba
# Jules Cornu

Jules Cornu (Villars-Mendraz, Districte del Gros-de-Vaud (Vaud, Suïssa), 24 de febrer de 1849 - Leoben, Estíria (Àustria), 27 de novembre de 1919) fou un romanista i dialectòleg suís.

## Vida i obra

Cornu va estudiar a la Universitat de Basilea amb Edmund Stengel i després a la Sorbona amb Gaston Paris. Es va doctorar el 1874 a Basilea amb una tesi, no publicada, sobre el dialecte del Pays-d'Enhaut i hi va ser professor fins a 1877. Hi tingué com a alumnes Jules Gilliéron, Rudolf Thurneysen o Carlo Salvioni. De 1877 a 1901 va ser catedràtic a la Universitat de Praga, succeint Wendelin Foerster. I de 1901 fins a 1911 ensenyà a la Universitat de Graz. Cornu col·laborà al Glossaire des patois de la Suisse romande; ell mateix era parlant del dialecte de la seva regió. Contribuí també a posar els fonaments de la lusitanística amb la seva contribució al Grundriss de Gröber.
El seu fill fou el mineralòleg Felix Cornu.

## Obres

* Chants et contes populaires de la Gruyère, in: Romania 4, 1875, Reprint New York 1966
* Phonologie du Bagnard, in: Romania 6, 1877
* Cancioneiro geral. Phonologie syntactique et mesure des mots, in: Romania 12, 1883
* Die portugiesische Sprache, in: Gustav Gröber: Grundriss der romanischen Philologie. vol. 1, Estrasburg 1888, p. 715–803, 2a edició amb el títol Grammatik der portugiesischen Sprache, Estrasburg 1906, p. 916–1037
* Beiträge zur lateinischen Metrik, Viena 1908

## Bibliografia

* Matthias Friedwagner: Jules Cornu 1849–1919. Zur Erinnerung und Würdigung, in: Archiv für das Studium der neueren Sprachen und Literaturen 142, 1921, p. 209–216
* Anne-Marguerite Fryba-Reber: Les romanistes suisses et Gaston Paris, in: Le Moyen Age de Gaston Paris, ed. Michel Zink, París 2004, p. 211–242
* Anne-Marguerite Fryba-Reber: De Gustav Gröber à Arthur Piaget (1872–1895). L'institutionnalisation de la philologie romane en Suisse, in: Portraits de médiévistes suisses (1850–2000). Une profession au fil du temps, ed. Ursula Bähler i Richard Trachsler mit Larissa Birrer, Ginebra 2009, p. 33–60

## Enllaços externs

* Diccionari històric de Suïssa Arxivat 2019-04-18 a Wayback Machine. (en francès, italià o alemany)
# Marià Masferrer i Rierola

Marià Masferrer i Rierola (Sant Quirze Safaja, 10 d'abril de 1856 - Espinelves, 13 de desembre de 1923) va ser un naturalista, botànic i zoòleg català.
Nascut al Mas Barnils de Sant Quirze de Safaja, cosí segon del botànic Ramon Masferrer i Arquimbau, fou cabaler de Masjoan d'Espinelves, que convertí en un notable jardí botànic, l'Arborètum de Masjoan, on es conserva una important col·lecció taxidèrmica d'ocells preparats per ell, i on aconseguí aclimatar espècies com el pi de l'Himàlaia o avets procedents de Suïssa i els Pirineus. Decidí la vocació botànica de Joaquim Codina i Vinyes, i en ornitologia col·laborà amb Estanislau Vayreda i Vila. Va estudiar profundament la fauna i flora de les Guilleries. Va mantenir una vinculació amb el Museu de Ciències Naturals de Barcelona, com a ajudant del laboratori de preparació i taxidèrmia des de l'abril de 1888. No va deixar cap publicació escrita, però esdevingué un important naturalista de camp, que es relacionà amb altres naturalistes del món universitari i acadèmic.

## Referències

* 1 2 «Marià Masferrer i Rierola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Bernat, Pasqual «Masferrer i Rierola, Marià». Científics d'Osona. Diccionari històric i biobibliogràfic dels científics nascuts o vinculats a Osona. Patronat d'Estudis Osonencs [Vic], 2010 [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Marià Masferrer i Rierola». Centre d'Estudis Locals d'Espinelves. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Masferrer i Rierola, Marià». Museu de Ciències Naturals de Barcelona. [Consulta: 24 abril 2020].
# MLF

MLF té els següents significats:
* Moviment d'Alliberament de les Dones (del seu nom en francès Mouvement de Libération des Femmes), moviment feminista històric de França
* MLF també és el codi ISO 4217 del franc malià, antiga moneda de Mali
# Reposacaps (moble)

* Per a altres significats, vegeu «Reposacaps».
Un reposacap, en l'antiguitat, és un utensili en el qual es recolza el cap quan hom és al llit en el llit.
En determinades parts de l'Orient Pròxim, com en l'Antic Egipte, la població local utilitzava reposacaps de fusta en lloc de coixins per dormir a causa de la calidesa del clima.
Porfiri, suposava no obstant això, que aquest tipus de reposacaps es limitava gairebé als sacerdots. Les classes més altes utilitzaven l'alabastre i els decoraven amb jeroglífics. En altres casos, utilitzaven preferentment fusta de tamarix o sicòmor i els més bon mercat de pedra, ceràmica o de vímet de fulles de palmera. Tant en l'aixovar funerari de Tutanjamón com en el de la reina Hetepheres I, mare de Jufu (Kheops), s'han trobat llits amb reposacaps com els de les il·lustracions.

## Referències

* Wilkinson, J. Gardner (2002 (1853)). {{{títol}}}. Madrid: Edimat Libros. ISBN 84-9764-236-8.
# Oak

Oak és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 60 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak tenia 60 habitants, 31 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 154,4 habitants per km².
Dels 31 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 48,4% no eren unitats familiars. En el 41,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 13,3% entre 18 i 24, un 16,7% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 31,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.875 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.688 $ mentre que les dones 12.500 $. La renda per capita de la població era d'11.460 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Kuhlia salelea

Kuhlia salelea és una espècie de peix pertanyent a la família Kuhliidae.

## Descripció

* Pot arribar a fer 11,4 cm de llargària màxima.
* 10 espines i 11 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 11-12 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Samoa i la Samoa Nord-americana.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Synopsis of the subfamily of Percinae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 44-52.
* ↑ Schultz, L. P., 1943. Fishes of the Phoenix and Samoan islands collected in 1939 during the expedition of the U. S. S. "Bushnell.". Bulletin of the United States National Museum Núm. 180: i-x + 1-316, Pls. 1-9.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Kuhlia salelea» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E. i H.A. Randall, 2001. Review of the fishes of the genus Kuhlia (Perciformes: Kuhliidae) of the Central Pacific. Pac. Sci. 55(3):227-256.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Mobile Fidelity Sound Lab

Mobile Fidelity Sound Lab (MFSL o MoFi) és un segell discogràfic especialitzat en la producció d'enregistraments audiòfils. La companyia és molt coneguda per les seves edicions limitades remasterizadas de LPs en vinil, compact discs, i Super Audio CDs, però també ha produït altres formats.
Al final de la dècada de 1970, el segell va guanyar una reputació d'àudio d'alta qualitat a partir dels seus Original Master Recording LPs, que havien estat gravats amb el seu procés de masterització a mitja velocitat. La companyia va fer fallida el 1999, però va ser comprada per Music Direct a Chicago. Al segle xxi, les vendes de Mobile Fidelity van créixer amb un renovat interès pel vinil.

## Referències

* ↑ Strauss, Neil. «Music Lovers Are Voting for Vinyl», 08-12-1994. [Consulta: 3 novembre 2009].

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial».
# MLK

MLK té els següents significats:
* Martin Luther King, activista estatunidenc líder del moviment afroamericà pels drets civils
* Moloc (del seu nom en hebreu מלך, transliterat mlk), antiga deïtat fenícia
* Mixed Lineage Kinase, cinasa implicada en l'activació de la malaltia de Parkinson
# Fantappieïta

La fantappieïta (fantappièite en anglès) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la cancrinita. Rep el nom per Acasto Liberto Fantappiè (Pontassieve, 1862 – Viterbo, 1933), distingit geòleg i naturalista que va dedicar part de la seva activitat científica a la mineralogia i la petrologia de les roques volcàniques de la regió comagmàtica romana on es va trobar el mineral.

## Característiques

La fantappieïta és un silicat de fórmula química [Na$_{82.5}$Ca$_{33}$K$_{16.5}$](Si$_{99}$Al$_{99}$O$_{396}$)(SO₄)$_{33}$·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fantappieïta pertany a «09.FB - Tectosilicats sense H₂O zeolítica amb anions addicionals» juntament amb els següents minerals: afghanita, bystrita, cancrinita, cancrisilita, davyna, franzinita, giuseppettita, hidroxicancrinita, liottita, microsommita, pitiglianoïta, quadridavyna, sacrofanita, tounkita, vishnevita, marinellita, farneseïta, alloriïta, cianoxalita, balliranoïta, carbobystrita, depmeierita, kircherita, bicchulita, danalita, genthelvita, haüyna, helvina, kamaishilita, lazurita, noseana, sodalita, tsaregorodtsevita, tugtupita, marialita, meionita i silvialita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al museu mineralògic de la Universitat de Roma, amb el codi número: mmur 33027/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la caldera Stracciacappe, a la localitat de Roma (Laci, Itàlia). També ha estat descrita a la també localitat italiana de Fosso La Nova, a la província de Viterbo. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fantappièite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 febrer 2020].
# Fauna de la zona d'exclusió de Txornòbil

La fauna de la zona d'exclusió de Txornòbil inclou els animals que viuen a la zona d'exclusió de Txornòbil (ZET) des que la ciutat fou abandonada pels humans a conseqüència de l'accident nuclear que s'hi produí el 1986. Entre els animals que s'hi troben hi ha ants, cérvols, castors, mussols, ossos bruns, linxs i llops. Els nivells de contaminació radioactiva continuen sent alts malgrat el pas del temps, però l'absència d'humans crea oportunitats per a animals que han desaparegut o entrat en declivi a altres parts d'Europa. Per exemple, la concentració de llops a la ZET és set vegades superior a la que hi ha a les zones no contaminades.
A data de 2016, havia transcorregut aproximadament un període de semidesintegració de l'isòtop radioactiu cesi-137, que pot afectar la reproducció dels animals, mentre que l'estronci radioactiu tendeix a acumular-se als ossos i, per tant, té un impacte poc significatiu sobre la seva capacitat reproductiva.
La ZET fou un dels llocs elegits per a la reintroducció del cavall de Przewalski, que fins a finals del segle XX es considerava extint en estat salvatge. Les poblacions d'aquest animal a la zona cresqueren fins a assolir un màxim de 65 el 2003, però des d'aleshores han tornat a minvar a causa de la caça furtiva.
A més a més dels animals salvatges, també hi ha descendents feralitzats dels animals de companyia que foren abandonats durant l'evacuació de la zona el 1986. Per exemple, es calcula que més de 900 gossos de carrer viuen a la central nuclear de Txornòbil o prop d'ella.

## Referències

* ↑ Wendle, J. «Animals Rule Chernobyl Three Decades After Nuclear Disaster» (en anglès). National Geographic, 18-04-2016. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «Txornòbil s'ha repoblat d'animals, 30 anys després». Notícies 3/24, 09-10-2015. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Sánchez, S. «Txornòbil, terra de llops». Ara, 26-04-2016. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Gill, V. «Chernobyl's Przewalski's horses are poached for meat» (en anglès). BBC Nature, 27-07-2011. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «¿Qué ha pasado con los perros abandonados en Chernóbil?» (en castellà). La Vanguardia, 01-09-2017. [Consulta: 1r setembre 2017].

## Vegeu també

* Vida salvatge d'Ucraïna
# Línia 3 del metro de Madrid

Mapa Metro Línia 3 :
La Línia 3 del metro de Madrid és una línia de ferrocarril metropolità de la xarxa del metro de Madrid. Aquesta línia connecta les estacions de Villaverde Alto i Moncloa.

## Referències

* ↑ «Línea 3» (en castellà). Metro de Madrid. [Consulta: 2 maig 2011].
# Experiment de Torricelli

L'experiment de Torricelli va ser inventat a Pisa el 1643 pel científic italià Evangelista Torricelli (1608-1647). El propòsit del seu experiment era provar que la font de buit ve de la pressió atmosfèrica.

## Procediment

L'experiment utilitza un baròmetre senzill per mesurar la pressió d'aire, que s'omple amb mercuri fins al 75% de capacitat. Qualsevol bombolla d'aire en el tub ha de ser treta invertint-lo diversos cops. A continuació, s'omple el tub de mercuri fins que sigui completament ple. El baròmetre és llavors col·locat invertit en un plat ple de mercuri. Això causa que el mercuri en el tub caigui fins que la diferència entre el mercuri en la superfície i en el tub sigui aproximadament de 760 mm. Fins i tot quan es sacseja o s'inclina el tub, la diferència entre la superfície i l'interior del tub no es veu afectada per la influència de la pressió atmosfèrica.

## Conclusió

Torricelli va concloure que el fluid de mercuri en el tub és ajudat per la pressió atmosfèrica que és present en la superfície del fluïd de mercuri en el plat. També va declarar que els canvis del nivell líquid d'un dia a l'altre són causats per la variació de la pressió atmosfèrica. L'espai buit en el tub és anomenat el buit de Torricelli.
* 760 mmHg = 1 atm
* 1 atm = 1 013 mbar o hPa
* 1 mbar o hPa = 0.7502467 mmHg
1 pascal = 1 Newton per metre quadrat (unitat del SI) 1 hectopascal són 100 pascals

## Imatges addicionals

* L'aigua es coloreja amb permanganat de potassi per a una visualització més fàcil.
* El tub des de la cullera s'estira fins al tercer pis de l'edifici i es pot observar el punt on el líquid deixa de créixer.
* La foto està presa des d'un angle ascendent mentre es realitza l'experiment de Torricelli.

## Referències

* ↑ «Torricelli's experiment. Simple barometer». PhysicMax. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ «Torricelli's experiment.». Wolfram. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ Williams, Richard. «Torricelli Demonstrates the Existence of a Vacuum». APS Physic. [Consulta: 7 desembre 2016].
# Ferrocarril Oest de Santa Fe

El Ferrocarril Oest Santafesino (F.C.O.S.) o Ferrocarril Oest de Santa Fe era una companyia de capitals argentins que va construir i va operar una línia de ferrocarrils de viarany ample (1,676 m) en el sud de les províncies de Santa Fe i Còrdova, Argentina, al final del segle xix.
L'empresa va ser fundada en 1883 per Carlos Casado del Alisal (el primer president del Banc Provincial de Santa Fe), amb la idea de transportar els productes agrícoles de la seua zona d'influència al port de Rosario sobre el Riu Paraná.
L'estació terminal de ferrocarrils era l'Estació Rosario Oest Santafesino, situat en el sud-est de la ciutat de Rosario, dins de l'actual Parc Urquiza. La línia anava cap a l'oest per l'actual Avinguda Pellegrini, i girava cap al sud-oest al costat de l'actual Avinguda Godoy després del Bulevar Oroño. Passava pel poble de Casilda, conegut en aqueixa època com Colònia Candelaria. El ferrocarril seguia cap al sud de Còrdova, arribant a Creu Alta. Aquesta companyia va fundar diversos pobles.
En l'any 1900 l'empresa va ser comprada per la companyia de capitals britànics Ferrocarril Central Argentí. Aquesta companyia va traslladar els serveis de trens de passatgers a l'Estació Rosario Central, i a l'Estació Rosario Oest Santafesino se li va canviar la denominació per Rosari Est, usant-se exclusivament per a transport de càrrega i bestiar. Es van construir noves vies, eliminant les quals corrien al costat de les avingudes.

## Referències

* ↑ Nou Banc de Santa Fe. Historia institucional Arxivat 2009-12-12 a Wayback Machine.
* 1 2 Associació Rosarina Amics del Riel. Història de los Ferrocarrils de Rosario Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.
# Falak al-Din

Falak al-Din fou atabeg ahmadílida de Maragha (1173-1189).

## Referències

* ↑ Bosworth, Clifford Edmund. The New Islamic Dynasties: A Chronological and Genealogical Manual (en anglès). Universitat de Colúmbia, 1996, p. 198.
# Fitxa (desambiguació)

«Fitxa» té aquests significats:

## Informació

* Fitxa, conjunt sistemàtic de dades emmagatzemades en un suport tradicional –com ara una targeta de paper o cartolina– o bé en suport informàtic.
* Fitxa de dades de seguretat (o FDS), fitxa que indica les particularitats i propietats d'una determinada substància que en determinen l'ús correcte.
* Conjunt identificat d'enregistraments informàtics, emmagatzemats o processats com una unitat.
* Fitxa perforada, mitjà d'enregistrament d'informació digital basat en una cartolina amb un seguit de perforacions.

## Jocs

* Fitxa (jocs), peça petita per representar un jugador o per realitzar les jugades en jocs com ara el dòmino, el parxís, les dames, els escacs...
* Fitxa de casino, fitxa amb valor monetari per jugar als casinos que s'utilitza a les apostes en comptes de diners.
Viccionari
# Fiódorovskaia

«Fiódorovskaia» té aquests significats:
* Fiódorovskaia (Krasnodar), stanitsa del krai de Krasnodar (Rússia)
* Fiódorovskaia (Leningrad), localitat de l'óblast de Leningrad (Rússia)
* Fiódorovskaia (Moscou), localitat de l'óblast de Moscou (Rússia)
* Fiódorovskaia (Kírov), localitat de l'óblast de Kírov (Rússia)
* Fiódorovskaia (Ivànovo), localitat de l'óblast d'Ivànovo (Rússia)
* Fiódorovskaia (Vólogda), localitat de l'óblast de Vólogda (Rússia)
# Línia 3 del metro lleuger de Madrid

Mapa Metro lleuger 3 :
La Línia 3 del metro lleuger de Madrid és una línia de metro lleuger en superfície de la xarxa del metro de Madrid. Aquesta línia connecta les estacions de Colonia Jardín i Puerta de Boadilla.

## Referències

* ↑ «ML3» (en castellà). Metro de Madrid. [Consulta: 2 maig 2011].
# Flaviano Vicentini

Flaviano Vicentini (Grezzana, Vèneto, 21 de juny de 1942 - Verona, 31 de desembre de 2002) fou un ciclista italià, professional entre 1963 i 1971.
En el seu palmarès destaca el Campionat del món en ruta amateur de 1963 disputat a Ronse, on superà a Francis Bazire i Winfried Bölke. Com a professional destaca una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 1969.

## Palmarès

* 1963
** Campió del món en ruta amateur
** 1r al Trofeu Piva
* 1966
** 1r al Gran Premi de Cannes
* 1969
** 1r al Giro del Laci
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1965. 32è de la classificació general
* 1966. 21è de la classificació general
* 1967. 27è de la classificació general
* 1968. 26è de la classificació general
* 1969. 24è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1967. 67è de la classificació general
* 1968. 19è de la classificació general

## Referències

* ↑ «VICENTINI Flaviano». [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Flaviano VICENTINI» (en italià). [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ «Palmarès de Flaviano Vicentini (Ita)». [Consulta: 8 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Love (àlbum de The Beatles)

Love és un disc recopilatori i de banda sonora de The Beatles, publicat el 20 de novembre de 2006. Conté mixes i compilacions fetes pel Cirque du Soleil per a un xou del mateix nom. Va ser produït per Sir George Martin, i el seu fill Giles.

## Llista de cançons

* Because
* Get Back
* Glass Onion
* Eleanor Rigby
* I Am the Walrus
* I Want To Hold Your Hand
* Drive My Car
* Gnik Nus
* Something
* Being for the Benefit of Mr. Kite!
* Help!
* Blackbird / Yesterday
* Strawberry Fields Forever
* Within You Without You / Tomorrow Never Knows
* Lucy in the Sky with Diamonds
* Octopus's Garden
* Lady Madonna
* Here Comes The Sun /The Inner Light
* Come Together / Cry Baby Cry
* Revolution
* Back In The USSR
* While My Guitar Gently Weeps
* A Day in the Life
* Hey Jude
* Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Reprise)
* All You Need Is Love
Viccionari