OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chai Lifeline

Chai Lifeline és una organització sense ànim de lucre jueva basada en voluntaris de la ciutat de Nova York que treballa principalment amb nens que lluiten contra el càncer. Té múltiples oficines regionals als Estats Units, així com filials al Canadà, Anglaterra, Israel i Bèlgica. Va ser fundada el 1987 i l'executiu en cap n'és pel Rabí Simcha Scholar (2020). És principalment una organització de suport per als pacients malalts de càncer que es va convertir en una organització paraigua amb el lema Fighting Illness With Love (en català: lluitem contra la malaltia amb amor).

## Campament Simcha

Un projecte molt aclamat és un programa anomenat campament Simcha («simcha» és alegria en hebreu), un campament d'estiu per a nens que lluiten contra el càncer i altres malalties hematològiques. Des de llavors, el campament Simcha s'ha expandit i ha obert un segon campament per a nens amb malalties cròniques debilitants anomenat campament Simcha especial.

## Projecte C.H.A.I.

Un altre programa que van iniciar és el Projecte C.H.A.I. («chai» és vida en hebreu) i el programa d'intervenció de crisi. Aquest programa assegura que els nens, els seus pares, mestres, clergues i comunitats puguin bregar apropiadament amb els esdeveniments traumàtics. Sovint s'associen amb organitzacions com el programa Aleinu del servei familiar i infantil jueu d'Arizona i amb organitzacions com Misaskim. Chai Lifeline és finançat per filantrops jueus i rep ingressos mitjançant la recaptació de fons. També reben finançament i subvencions del govern.

## Achim Beyachad

Achim Beyachad és la secció hassídica de Chai Lifeline. L'organització va néixer per ajudar els nens la innocència dels quals va acabar quan se'ls va diagnosticar un càncer, malalties cròniques, o malalties que amenacen les seves vides.

## Referències

* 1 2 Arnold, Janice. «SERIOUSLY ILL KIDS JOIN IN BACK-TO-SCHOOL RUSH» (en anglès). CJN, 29-08-2018. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ New York NY 10001- Tax Exempt Organizations and 10001 New York New York Non Profit Organizations
* ↑ «Staff» (en anglès). Chai Lifeline. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ The Lakewood Scoop: Chai Lifeline NJ Kicks Off Volunteer Recruitment
* ↑ «Chai Lifeline» (en anglès americà). Pioneers For A Cure – Songs to Fight Cancer. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ The Yeshiva World PHOTOS: Misaskim Hosts Important Meeting Between NYPD Brass & Many Bais Yaakov Administrators
* ↑ «Lincolnshire Review: Chai Lifeline’s “Caliente: A Hot Night for a Cool Cause”». Arxivat de l'original el 2012-07-12. [Consulta: 7 maig 2018].
* ↑ The Yeshiva World: Chai Lifeline Lakewood 10th Anniversary Reception
* ↑ The Yeshiva World City Council Delivers Over $5 Million Of ‘Kosher Pork’ « » Frum Jewish News
* ↑ www.jewishtidbits.com/

## Enllaços externs

* Chai Lifeline (anglès)
# Lluert de Clarà

Lluert de Clarà és una masia situada al municipi d'Avià a la comarca catalana del Berguedà, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migdia estructurada en planta baixa i dos pisos superiors i coberta a dues aigües amb embigat de fusta i teula àrab. El parament és a base de pedres irregulars de grans dimensions unides amb morter i maó per als voltants de les obertures. Té tres entrades a la planta baixa, una d'allindanada i dos arcs de mig punt, el situat a la zona esquerra de dimensions molt superiors. Les obertures del primer pis són de dimensions diverses, amb lloses de pedra a manera de marc o bé maó, la major part són arcs escarsers a excepció de la finestra central, allindanada. Sobre seu, al pis superior hi ha una gran obertura, l'única de la planta, un balcó d'arc de mig punt.

## Història

En un programa de la patum de Berga, que actualment es conserva a l'ajuntament, es parla de Lluert de Clarà.

## Ús actual

Actualment la casa ha estat adaptada per fer turisme rural amb el nom comercial de Casa Lluert.

## Referències

* 1 2 «Lluert de Clarà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ «Casa Lluert de Clarà». [Consulta: 4 setembre 2019].
# Edifici d'habitatges d'en Boi Ventura

L'Edifici d'habitatges d'en Boi Ventura és una obra neoclàssica de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'habitatges, entre mitgeres, constituït per planta baixa amb comerç i dos pisos que allotgen quatre estatges. Als baixos hi ha unes grans columnes que corresponen a la botiga i un accés lateral coronat amb una orla per als pisos. Al primer pis hi ha una tribuna sobre la qual descansa una balconada. La façana està arrebossada i ornamentada amb elements de pedra a les obertures i al coronament.

## Història

La primera estança de la planta baixa, que estava dissenyada per allotjar una botiga, està ocupada per dues.

## Referències

* 1 2 «Edifici d'habitatges d'en Boi Ventura». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Edifici d'habitatges d'en Boi Ventura Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Antoni Tarazona i Blanch

Antoni Tarazona i Blanch (Sedaví, Província de València, 1843 - Madrid, 1906) fou un astrònom valencià, germà del també astrònom Ignasi Tarazona i Blanch. Fou professor d'Astronomia Física a la Universitat Central. Publicà una reescriptura de l'Arithmétique décimale, de Cauchy. A més, publicà: Tablas de ocultaciones de estrellas por la Luna, i Observaciones de la estrella Nova Aurigae, en la constel·lació del Cotxer.

## Referències

* ↑ «Antoni Tarazona i Blanch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jacob Rathe

Jacob Rathe (Portland, 13 de març de 1991) és un ciclista professional estatunidenc, des del 2011, va competir per última vegada per a l'equip amateur nord-americà Ottolock. Després d'un període de dos anys amb EF Education-EasyPost, Rathe va signar amb Jelly Belly–Maxxis per a la temporada 2014. Rathe va néixer, es va criar i resideix a Portland, Oregon, Estats Units.

## Palmarès

* 2009
** Vencedor d'una etapa al Rothaus Regio-Tour
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Rutes d'Amèrica
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2017
** 1r al Tour de Xingtai i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Pat Malach «Rathe quietly impressive for Garmin-Barracuda». Cyclingnews.com. Future plc [Bath, Somerset, England], May 25, 2012 [Consulta: January 18, 2014].
* ↑ «Team Garmin-Sharp-Barracuda Unveils 2013 Roster». Slipstream Sports LLC [Boulder, Colorado], December 28, 2012 [Consulta: January 6, 2013].
* ↑ Pat Malach «Rathe steps back from WorldTour to Jelly Belly». Cyclingnews.com. Future plc [Bath, Somerset,England], December 4, 2013 [Consulta: December 4, 2013].
* ↑ Pat Malach «Jelly Belly reveals 2014 line-up». Cyclingnews.com. Future plc [Bath, Somerset, England], December 4, 2013 [Consulta: December 4, 2013].
* ↑ «Jacob Rathe at Jelly Belly». Danny Van Haute [San Marcos, California], January 25, 2014 [Consulta: January 31, 2014].
# Metilococcàcies

Methylococcaceae és una família de bacteris que obtenen el carboni i l'energia a partir del metà, és a dir són metanotròfics. Aquesta família inclou metanotròfics de tipus I, en contrast amb 'Methylocystaceae' que inclou metanotròfics de tipus II. Es classifiquen en la subdivisió gamma de proteobacteria i típicament s'inclouen en el seu propi ordre, Methylococcals.
Methylococcaceae tenen membranes internes en forma de discs voluminosos perpendiculars a la paret cel·lular. El metà és oxidat produint formaldehid, que és fixat per un procés anomenat cicle Rump. En aquest cicle, el formaldehid es combina amb el sucre ribosa produint hexulosa. Aquest al seu torn és descompost per produir gliceraldehid, que s'usa per produir nova ribosa o altres compostos orgànics. El catabolisme no comprèn un cicle de l'àcid cítric complet.
# Castell Ruf

«Castell Ruf» té aquests significats:
# Atemptats del 21 d'abril de 2019 a Sri Lanka

El 21 d'abril 2019, Diumenge de Pasqua, es produïren atemptats amb bombes a tres esglésies de Sri Lanka i tres hotels de luxe a la capital comercial del país, Colombo. Aquell mateix dia, hi hagué explosions més petites en un complex residencial i una pensió. Els atemptats afectaren diverses ciutats de Sri Lanka. Hi hagué com a mínim 290 morts, incloent-hi almenys 35 ciutadans estrangers i tres policies, així com 500 persones ferides.
Els atemptats contra esglésies es dugueren a terme durant la missa de Pasqua a Negombo, Batticaloa i Colombo, mentre que els hotels afectats foren el Shangri-La, el Cinnamon Grand Hotel i The Kingsbury.
Segons informacions proporcionades pel govern, els set terroristes suïcides implicats en els atemptats gairebé simultanis eren ciutadans de Sri Lanka associats amb l'Organització Nacional del Monoteisme, un grup islamista militant basat al país però amb vincles a l'exterior que ja era conegut pels seus atemptats contra budistes.
El 22 d'abril, el govern de Sri Lanka declarà l'estat d'emergència a partir de mitjanit després d'imposar un nou toc de queda. Les autoritats també anunciaren que l'endemà seria un dia de dol nacional.

## Referències

* ↑ «Sri Lanka attacks: Death toll soars to 290 after bombings hit churches and hotels» (en anglès). , 22-04-2019 [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «156 Dead In Blasts At Two Sri Lanka Churches During Easter Mass: Report» (en anglès). [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Sri Lanka Easter bombings live: Blasts during church services in Colombo» (en anglès). [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ ; Aneez, Shihar «Bombs kill more than 200 in Sri Lankan churches, hotels on Easter Sunday» (en anglès). Reuters, 21-04-2019 [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ ; McKirdy, Euan «Sri Lanka blasts: At least 138 dead and more than 400 injured in multiple church and hotel explosions» (en anglès). CNN, 21-04-2019 [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Sri Lanka attacks: More than 200 killed as churches and hotels targeted» (en anglès). BBC News, 21-04-2019 [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «Sri Lanka Easter bombings: Mass casualties in churches and hotels» (en anglès). Al Jazeera, 21-04-2019. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ ; Parkin, Benjamin «Sri Lanka blasts: hundreds injured in church and hotel explosions» (en anglès). The Guardian, 21-04-2019 [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ «The Latest: Sri Lanka: local militants carried out attacks – SFChronicle.com» (en anglès). www.sfchronicle.com, 22-04-2019 [Consulta: 22 abril 2019]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-22. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ AFP/Reuters. «Sri Lanka government declares state of emergency» (en anglès). [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «Sri Lanka to declare conditional state of emergency following terror attacks» (en anglès), 22-04-2019. [Consulta: 22 abril 2019].
# Lluís Mas Franch

Lluís Mas Franch (21 de juny de 1938, Premià de Mar, el Maresme - 25 de juny de 2021, Palma, Mallorca) fou un destacat físic teòric català que treballà en el camp de la teoria de la relativitat general.
El 1960 Mas es llicencià en Ciències Físiques i posteriorment es doctorà en Ciències Exactes a la Universitat de París el 1966 i en Ciències Físiques el 1970 a la Universitat Autònoma de Barcelona. La seva tesi sobre solucions de les equacions de camp sobre la base d'una nova mètrica representa una fita important en la física teòrica de l'estat espanyol, ja que fou la primera sobre teoria de la relativitat.
Fou professor agregat interí a la Universitat d’Oviedo entre els anys 1970 i 1973, i des d’aleshores professor agregat (catedràtic) de la Universitat Autònoma de Barcelona (1973-77), de la Universitat d’Oviedo (1977-78) i de la Universitat de Granada (1978-80). Arribà a la Universitat de les Illes Balears l’any 1980, on fou catedràtic de Física Teòrica fins que es jubilà, l’any 2008. Ha estat director del Departament de Física Teòrica de la Universitat Autònoma de Barcelona fins al 1977, de la Universitat de Granada el 1979, de la Universitat de les Illes Balears entre el 1981 i el 1984, del departament de Matemàtiques de la Universitat d'Oviedo el 1978 i del Departament de Física de La Universitat de les Illes Balears el període 1986-1990. Fou degà d'aquesta universitat entre el 1984 i el 1986. És autor dels llibres Transformaciones de fondo en las Ciencias Físicas (1982) i Relatividad y Cosmología Relativistas (1983), dins l'obra Historia de la Ciencia, i de l'estudi Cosmología (1989).

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 10. Palma: Promomallorca, p. 314. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Herrán, N.; Roqué, X. La física en la dictadura. Físicos, cultura y poder en España 1939-1975. Universitat Autònoma de Barcelona, 2012, p. 128. ISBN 9788449027413.
* ↑ «Condol per la mort del doctor Lluís Mas Franch, catedràtic jubilat de Física de la UIB». Diari de la UIB. UIB, 28-06-2021. [Consulta: 29 juny 2021].
# El Loro

El Loro: semanario festivo va ser una publicació satírica apareguda a Reus el 1916.

## Història

Era un setmanari bilingüe amb predomini del castellà, i realment va ser un periòdic festiu, com indicava en la seva presentació: "Ya indica el título [...] que no hemos de mezclarnos para nada en la cuestión política partidista, lo que no impedirá que nos ocupemos cuando sea el caso de cualquier fracción indistintamente [...] pues tenemos unos imperiosos que cumplir con modistas y sastresas".
El seu primer director va ser Genaro Pardell Dosaigües, i a partir del número 2 va ser substituït per Jesús Olivé Brufeu. Hi col·laborà Victorí Agustí. Els textos eren en català i castellà.
Sota la mateixa denominació, entre 1879 i 1885 s'havia publicat a Barcelona el setmanari El Loroː periódico ilustrado joco-serio

## Aspectes tècnics

Tenia 8 pàgines i format foli, s'imprimia a la impremta de J. Vila Sugranyes. La capçalera era tipogràfica, però a partir del número 15 s'il·lustrarà amb una figura que representava un lloro que emmarcava amb una semicircumferència un individu corrent. Van sortir 16 números, del 2 de desembre de 1916 a 18 de març de 1917.

## Localització

* Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus.
* Biblioteca del Centre de Lectura de Reus i Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* ↑ El Loro, 1, 2-XII-1916, pàg. 1.
* ↑ «El Loro : periódico ilustrado joco-sério». El Loro : periódico ilustrado joco-sério, Data incorrecta.
* ↑ Ferran, Marc. Humor i sàtira a Reus: la premsa satírica (1868-1936). Reus: Centre de Lectura, 1992, p. 66-67. ISBN 8487873049.
* ↑ «El Loro». Catàleg Argus. [Consulta: 5-V-2015].
* ↑ «El Loro». CCUC. [Consulta: 5-V-2015].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# PLV

PLV té els següents significats:
* Payload Launch Vehicle, coet de proves de vol suborbital usat per la defensa antimíssil dels Estats Units
* Publicitat en el lloc de venda, activitat de promoció de vendes dins de l'establiment comercial
# Jacob Reuter

Jacob Reuter (Milwaukee, 12 d'abril de 1866 - Milwaukee, 30 d'agost de 1945) fou un violinista i compositor estatunidenc.
A l'edat d'onze anys feu el seu primer concert públic en la seva ciutat natal; després efectuà diverses gires pel Canadà i Mèxic.
És autor de nombroses composicions, principalment per a violí, entre elles: dues Fantasies hongareses; The Language of the Flowers (cinc peces); The Clown; Zariarolla; un Vals-caprici; un nocturn, una tarantel·la, etc.

## Referències

* ↑ «Biografia». Findagrave. [Consulta: 5 setembre 2019].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 50, pàg. 1499. (ISBN-84-239-4550-2)
# Infanteria motoritzada

La infanteria motoritzada és un tipus d'infanteria que es desplaça en camions, o d'altres vehicles no blindats, i combat a peu.
Els vehicles ofereixen una millora de mobilitat a la infanteria, que deixa de dependre dels seus propis mitjans o dels trens, i n'incrementa la flexibilitat, permetent que puguin dur més equipament: metralladores, morters, queviures o material mèdic, armament antitancs… El desavantatge respecte a la infanteria convencional és que es passa a ser dependent del combustible per a moure's.
La infanteria motoritzada va ser decisiva en el desenvolupament de la Segona Guerra Mundial, permetent que la infanteria seguís els tancs durant les maniobres de la guerra llampec.
No s'ha de confondre amb la infanteria mecanitzada, que fa servir vehicles blindats més ben armats i protegits com els vehicles de combat d'infanteria o els transports blindats de personal.

## Referències

* ↑ «infanteria». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 21 abril 2014].
* ↑ «Motorised Infantry» (en anglès). Sergyi Way. army-guide.com, 11-01-2010. [Consulta: 21 abril 2014].

## Vegeu també

* Història de la mecanització de la infanteria
# Castell Serradillo

El Castell Serradillo és un antic castell medieval, possiblement contemporani de les altres torres i castells de guaita de la zona, del terme comunal de Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Les seves restes estan situades prop i al sud-est del Pic de Sallfort i del punt de trobada dels termes comunals de Argelers de la Marenda, Banyuls de la Marenda, de la comarca del Rosselló, i Espolla, de la de l'Alt Empordà. És, però, totalment dins de la comuna de Banyuls.

## Història

No és un castell gens documentat, ja que el primer esment que hi ha fa referència segura data del 1643. S'ha conjecturat si és el mateix Casteralilio que apareix en textos del 1016 i 1019, però segons Badia el document on apareix aquest topònim es refereix a Sant Martí de Valmala, a Llançà, lloc massa allunyat perquè s'hi pugui establir relació.
Les seves restes consisteixen en un gran claper format per les pedres caigudes dels seus murs. Les restes dels fonaments de l'edifici són sota aquest munt de ruïnes, entre les quals es poden veure fragments de fonaments i de murs, sobretot als extrems del claper.

## Referències

* ↑ El Castell Serradillo en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Badia i Carreras, 1993.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Argelers i Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Badia i Homs, Joan; Carreras i Vigorós, Enric. «Banyuls de la Marenda: Castell de Serradillo». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.
# Petersboro

Petersboro és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 230 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Petersboro tenia 230 habitants, 69 habitatges, i 60 famílies. La densitat de població era de 4,1 habitants per km².
Dels 69 habitatges en un 52,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 13% no eren unitats familiars. En l'11,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,7% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.250 $ i la renda mediana per família de 66.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.964 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 17.850 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Petersboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Petersboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lupinus reflexus

Lupinus reflexus és una espècie de llobí dins la família de les fabàcies. És una planta nativa de Mèxic i a Espanya figura dins la llista de plantes de venda regulada per la seva toxicitat.

## Referències

* biomedsearch Arxivat 2014-04-28 a Wayback Machine.
# El Paso (La Palma)

El Paso, també conegut com a Ciudad de El Paso, és un municipi canari situat a l'illa de La Palma, província de Santa Cruz de Tenerife.
Geogràficament està situat al centre de l'illa de La Palma, abastant cap a l'oest amb la Caldera de Taburiente, part de la Vall d'Aridane, Cim Nova i la Cimera Vella. És en superfície el municipi més gran de l'illa, sent l'únic dels 14 municipis de la Palma que manca de franja costanera. En 2016 tenia 7457 habitants.
El nucli de població va haver de tenir els seus orígens en l'etapa prehispànica de l'illa. Gairebé amb tota seguretat, pels gravats trobats a la zona, va consistir en un primer moment en un assentament temporal de pastors benahoaritas. Durant la colonització i gairebé tota l'Edat Moderna el territori actual del municipi va formar part administrativament de la Vall d'Aridane. En 1837, sota el regnat d'Alfons XII, el municipi va aconseguir el títol de Ciutat, segregant-se de Los Llanos de Aridane.
En el cim del municipi es troba el pi canari més longeu del món, amb una edat estimada en més de 1000 anys.

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 7.010 | - |
| 1996 | 7.006 | - |
| 2001 | 6.764 | 54.03/km² |
| 2002 | 7.438 | - |
| 2003 | 7.544 | 55.5/km² |
| 2004 | 7.218 | 53.61/km² |
| 2005 | 7.404 | 54,47/km² |

## Paratges naturals i economia

En aquest terme municipal es troba el Parc Nacional de la Caldera de Taburiente, així com el Parc Natural de Cumbre Vieja. Altres paratges naturals d'interès són la Cumbrecita, el Pico Bejenao, el Pla la Negra, el Pico Virigoyo o Verigoyo, la Cumbre Nueva, el Volcà de Tacande o el Volcà de San Juan. Una extensió important del municipi està formada per boscos de pi canari. En l'agricultura destaca la vinya (vinya), l'ametller i alguns fruiters. Fins fa unes dècades va haver també una important activitat ramadera (caprina i bovina), però avui aquesta pràctica està en desús. Referent a l'economia cap ressenyar el dur cop suposat, no sol per a aquest municipi, amb el tancament de la fàbrica de tabacs que donava ocupació a uns 250 treballadors. La fàbrica va tenir el seu començament el 1923 per creació de la família Capote i anys més tard va passar a la multinacional RJR, que va vendre a la JTI que fou que va tancar les instal·lacions en l'any 2000.

## Vegeu també

* Manuel de Las Paredes

## Referències

* ↑ «INEbase. CONSUL» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ ««Estrategias Sociales en La explotación del territorio entre los Benhaoaritas»». Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «El Paso, de una 'tierna venganza' a ciudad centenaria» (en castellà). eldia.es, 26-08-2010. Arxivat de l'original el 2018-02-27 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «El pino más viejo de Canarias tiene achaques» (en castellà). eldiario.es.