OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riera de la Sala (Castellterçol)

La Riera de la Sala és una riera que discorre pel terme municipal de Castellterçol, al Moianès.
Es forma a la Palanca de la Sala, al nord de l'Obaga de Vila-rúbia per la unió dels torrents de Vilanova i del Marcet.

## Etimologia

Pren el nom de la capella de la Sala de Sant Llogari, gran masia i cap de la parròquia rural de Sant Llogari de Castellet.

## Origen

Es forma a llevant de la Sala de Sant Llogari i de Sant Llogari de Castellet, a l'indret de la Palanca de la Sala, a migdia de l'extrem oriental de la Solella de la Sala i al nord de l'Obaga de Vila-rúbia.

## Recorregut

Des d'aquest lloc davalla cap a ponent, fent tancats meandres tot al llarg del seu recorregut. Deixa a migdia el lloc del Bancal, a ponent i al sud el Castellet (hi fa el tomb en un tancat meandre), al nord la Pinassa de Sant Llogari, fins que s'aboca en la petita resclosa de la Sala de Sant Llogari. Tot seguit, cap a ponent, emprèn un altre tancat meandre cap al nord, per fer tota la volta a la Sala de Sant Llogari i a l'església romànica de Sant Llogari de Castellet. A ponent d'aquestes dues edificacions es converteix en la riera de Sant Joan just en rebre per l'esquerra el torrent de Vila-rúbia.

## Enllaços externs

* La Riera de la Sala i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Munio de Zamora

Munio de Zamora O.P. (1237, Zamora - † 7 de març de 1300, Roma) fou un frare dominic espanyol, successivament general de l'Orde de Sant Domènec i bisbe de Palència, fou deposat d'ambdues dignitats en circumstàncies no esclarides.

## General de l'Orde de Predicadors

Entrà a l'Orde dels Dominics al convent de Sant Pau de Palènica el 1257, ascendint a provincial el 1281 i essent escollit Mestre General al capítol celebrat a Bolonya el 1285. Durant la seva gestió al davant de l'orde, celebrà capítols a Bolonya, París, Burdeus, Luca, Trèveris, Ferrara i Palència, promulgà la regla per la qual es regiria durant diversos segles el Tercer Orde de Sant Domènec, es mostrà ferm defensor de les tesis de Tomàs d'Aquino i va dividir en dues les províncies de Llombardia, Roma, França, Espanya i la Provença.
Després de sis anys en el generalat, fou deposat, tot i que no estan clars ni els autèntics motius ni la identitat dels autors de la seva destitució. Alguns historiadors apunten que el Papa podria haver estat disconforme amb la regla atorgada per Munio a l'Orde de Predicadors, o que fou falsament informat de la seva manca de virtut i capacitat per governar l'orde, potser per les intrigues dels dominics francesos i italians, «de quien la nación española siempre ha sido aborrecida»; d'altres fan al·lusió a les conductes llicencioses dels seus frares amb les monges del convent de Santa Maria la Reial de Zamora. El cas fou que el 1290 els cardenals dominics Latino Malabranca i Hug de Billom, per comissió de Nicolau IV o per compte propi, maniobraren per convèncer els definidors de la necessitat que Munio renunciés al càrrec, o en cas contrari, deposar-lo per la força, però l'oposició dels religiosos deixà sense efecte les seves intencions. L'any següent el Papa envià a Palència dos emissaris amb la mateixa ordre, que abans d'arribar a la seva destinació fossin assaltats per desconeguts que els prenguessin les missives pontifícies; indignat amb aquest episodi, Nicolau IV va fer destituir Munio.

## Referències

* ↑ Regula Fratrum et Sororum Ordinis de Penitentia Beati Dominici.
* ↑ Sobre la seva gestió al davant de l'orde, vegeu Marisa de Llaguno: Carácter y espiritualidad de Munio de Zamora a través de su ejercicio como maestro de la orden.
* 1 2 Alonso Fernández de Madrid: Silva palentina, vol. I, pp. 293-313, amb notes de Matías Vielva Ramos. Cal assenyalar que el còdex de la catedral de Palència omet tota referència a Munio de Zamora.
* ↑ Antoine Touron: Histoire des hommes illustres de l'ordre de Saint Dominique, vol. I, pp. 609-628.
* ↑ Pedro Fernández del Pulgar: Historia secular y eclesiástica de la ciudad de Palencia, libro II, cap. XXII.
* ↑ Peter Linehan: Zamora's nuns in the oven: sexual improprieties at a 13th century spanish convent.
* ↑ José de Sarabia y Lezana: Anales de la sagrada religión de Santo Domingo, tomo II, pp. 395-413 y 438-467.
* ↑ Mercedes Ballesteros Gaibrois: Historia del reinado de Sancho IV de Castilla, vol. II, pp. 103, 255 y 278 y ss.
# Mr. & Mrs. Smith (sèrie de televisió)

Mr. & Mrs. Smith és una sèrie de televisió d'espionatge estatunidenca creada per Francesca Sloane i Donald Glover. Glover també protagonitza un paper principal al costat de Maya Erskine. Inspirada en la pel·lícula homònima de 2005, la sèrie es va estrenar el 2 de febrer de 2024 a Amazon Prime Video. El maig de 2024, es va renovar per a una segona temporada. La sèrie va rebre crítiques positives i va ser nominada a setze premis Primetime Emmy, inclosos el de millor sèrie dramàtica i nominacions a la interpretació per a Glover, Erskine, Michaela Coel, Parker Posey, Sarah Paulson, John Turturro i Paul Dano. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Mercuri, Monica. «'Mr. & Mrs. Smith' Season 2 Is Renewed At Amazon—But There's A Disappointing Twist» (en anglès). Forbes. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Corcoran, Nina. «Donald Glover Nominated for 'Mr. & Mrs. Smith' Acting and Writing at 2024 Emmy Awards». Pitchfork, July 17, 2024. [Consulta: July 17, 2024].
* ↑ «Mr. & Mrs. Smith». Goita què fan, ara!. [Consulta: 28 juliol 2024].
# 405

El 405 (CDV) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els ostrogots envaeixen Itàlia amb Radagais al capdavant.
* Invenció de l'alfabet armeni (data tradicional).
* Es completa la versió Vulgata de la Bíblia.

## Referències

* ↑ «Flavius Stilicho» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 1 gener 2022. [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Armenian alphabet» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 22 juliol 2013. [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ Papiol Molné, 2018, p. 5.

## Bibliografia

* Papiol Molné, L. «Per a assegurar-nos de l'existència de Déu, n'hi hauria prou amb la contemplació de l'Univers per a convence'ns d'aquesta veritat». Estudis de Constantí, 34, 2018, pàg. 5-26.
# Idiocranium russeli

Idiocranium russeli és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És monotípica del gènere Idiocranium. És endèmica de Camerun.
# Sant Gabriel (muntanya)

Sant Gabriel és una muntanya de 861 metres al municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès. Al cim, a poc menys de 400 m al sud del Miracle, hi ha un vèrtex geodèsic (referència 274101001 de l'ICC).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Yabaâna

El yabaâna o yabahana és una de les llengües arawak de l'Alt Amazones antigament parlada al Brasil i actualment extingida. Kaufman la va deixar sense classificar mentre que Aikhenvald la classifica dins del grup de l'Alt Amazones Central.
Hi ha un vocabulari yabaâna (flora, fauna i artefatos culturals) recollit per Johann Natterer (1831-1832).

## Referències

* ↑ Ramirez, Henri (2019). Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. (no prelo)
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 4. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020. DOI 10.24824/978655578892.1. ISBN 978-65-5578-892-1.
# Regió d'Ica

Ica és una regió del Perú. Limita al nord amb la Regió de Lima; al sud amb la Regió d'Arequipa; a l'est amb la Regió de Huancavelica i la Regió d'Ayacucho; i a l'oest amb l'oceà Pacífic.

## Divisió administrativa

La regió es divideix en cinc províncies:
* Chincha
* Pisco
* Ica
* Palpa
* Nazca

## Vegeu també

* Pisco
# Morasverdes

Morasverdes és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord-oest amb Tenebrón i Dios le Guarde, al Nord-est amb Aldehuela de Yeltes, al Sud-est amb El Maíllo, al Sud amb Nava del Buen Padre (municipi de Tenebrón) i a l'Oest amb Serradilla del Arroyo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 521 | 473 | 414 | 392 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Mtavari

Mtavari (en georgià მთავარი, traduït literalment com a "cap o líder", de t'avi, "cap", amb el prefix m-) és un títol feudal de Geòrgia, que sol traduir-se habitualment com a 'príncep'. Les primeres fonts que citen la paraula mtavari es troben als primers textos hagiogràfics georgians del segle v. Des del segle xi fins al xiv, el títol de mtavari, juntament amb el de tavadi, era sinònim d'Eristhavi, i de tots els que es refereixen a un dels nobles de major rang, equivalent al príncep a l'Europa Occidental. Al llarg de l'època daurada del regne de Geòrgia (segles xii-xiii), el títol passà de ser gradualment un càrrec de designació a un títol hereditari, procés que es completà a la darreria del segle xv. Al segle xv s'aplicava el terme mtavari únicament als cinc prínceps de la Geòrgia occidental (Samtskhé, Mingrèlia, Gúria, Svanètia i Abkhàzia),autonomia que fou finalment eliminada sota l'Imperi Rus.

## Referències

* 1 2 Suny, Ronald Grigor. The Making of the Georgian Nation (2a edició). Indiana University Press, 1994. ISBN 0-253-20915-3.
# Châteney

Châteney és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 54 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Châteney era de 54 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 28 eren cases i 1 era un apartament. Dels 25 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 5 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Châteney el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 27 eren actives i 8 eren inactives. De les 27 persones actives 22 estaven ocupades (13 homes i 9 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Châteney hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Châteney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Châteney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# 408
## Esdeveniments

* Guerra entre romans i visigots a l'oest, mentre dura el conflicte amb els huns a l'est

## Necrològiques

* 1 de maig - Constantinoble, Imperi Romà d'Orientː Arcadi, primer emperador d'orient (n. 377).

## Referències

* ↑ Honoré, T. Law in the Crisis of Empire, 379-455 AD: The Theodosian Dynasty and Its Quaestors with a Palingenesia of Laws of the Dynasty (en anglès). Clarendon Press, 1998, p. 99. ISBN 978-0-19-826078-3.
# Sant Gabriel de Cabrils

Sant Gabriel de Cabrils és una capella del veïnat de Cabrils, pertanyent a la comuna d'Aiguatèbia i Talau, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És situada a Cabrils, o Mas de Cabrils, petit veïnat situat a l'extrem de llevant del terme, en una mena d'apèndix que arriba molt a prop d'Oleta. És al costat de la Torre de Cabrils.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «1 - Aiguatèbia i Talau». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Cazes, Albert. Les églises de la région d'Oleta. Prades: Imprimerie J. Legrand, 1974.
* Gavín, Josep M. «Conf 146. Sant Gabriel de Cabrils». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Aiguatèbia». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Cabrils, amb la Torre i la capella de Sant Gabriel en els ortofotomapes de l'IGN
# Ènnom

Ènnom (en grec antic Ἔννομος Ennomos), és el nom de diversos personatges de la guerra de Troia segons explica Homer a la Ilíada.

## Personatges

Sota aquest nom trobem:
* Ènnom: augur i cap dels misis
* Ènnom: guerrer troià.
Un asteroide (4709) Ennomos porta el seu nom

### Ènnom de Mísia

Va ser cridat a la Guerra de Troia pel rei Tèlef, que era parent i aliat de Príam. Ènnom era un augur que profetitzava mirant els vols dels ocells. Va ser recolzat i alabat per Hèctor en nombroses batalles pel seu valor i audàcia, però no va ser capaç de preveure la seva pròpia mort a mans d'Aquil·les.

### Ènnom de Troia

Va ser un guerrer mort per Odisseu.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada. II, 858
* ↑ Homer. Ilíada XVII, 218
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 135. ISBN 8481641618.
# Robinsonita

La robinsonita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom en honor de Stephen Clive Robinson (1911-1981), mineralogista canadenc que l'any 1947 va sintetitzar el material del qual està fet aquest mineral abans del seu descobriment l'any 1951.

## Característiques

La robinsonita és una sulfosal d'antimoni i sofre de fórmula química Pb₄Sb₆S$_{13}$. A més dels elements de la seva fórmula, acostuma a contenir impureses de bismut. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són esvelts, prismàtics i allargats paral·lelament a [001], de fins a 5 mm; també en cossos fribrosos o compactes intercrescuts amb altres sulfosals. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 2,5 a 3.
La robinsonita, de la mateixa manera que la boulangerita, la jamesonita i la zinkenita, conté grups SbS₃.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la robinsonita pertany a «02.HC: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb només Pb» juntament amb els següents minerals: argentobaumhauerita, baumhauerita, chabourneïta, dufrenoysita, guettardita, liveingita, parapierrotita, pierrotita, rathita, sartorita, twinnita, veenita, marumoïta, dalnegroïta, fülöppita, heteromorfita, plagionita, rayita, semseyita, boulangerita, falkmanita, plumosita, moëloïta, dadsonita, owyheeïta, zoubekita i parasterryita.

## Formació i jaciments

La robinsonita es forma com a mineral primari conjuntament amb altres sulfosals de plom. Ha estat trobada a Alemanya Àustria, Bulgària, el Canadà, Eslovàquia, els Estats Units, Grècia, Itàlia, el Japó, Luxemburg, el Perú, Senegal, sèrbia, la República Txeca, Suïssa i la Xina. A Catalunya, s'ha trobat robinsonita a la Vall de Ribes, al Ripollès.
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: zinkenita, boulangerita, semseyita, plagionita, estibina, esfalerita, galena, pirita, quars i calcita.

## Referències

* 1 2 3 4 «Robinsonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Robinsonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 9 febrer 2017].
# Morat

* No s'ha de confondre amb murat.
«Morat» té aquests significats:
* Morat (color), color semblant al lila
* Morat (heràldica), color heràldic entre el gules i el porpra
* Morat (banda de música), una banda colombiana de pop formada a Bogotà, Colòmbia
* Morat o hematoma, acumulació de sang causat pel trencament de vasos capil·lars que apareix generalment com a resposta corporal d'un cop, una contusió o un magolament
* Morat (francès) o Murten (alemany), comuna suïssa del cantó de Friburg, situada al districte de See, del que és capital
* Philippe Morat, botànic francès
# Mtoto

Mtoto és un infant de tres anys que va viure i morir fa uns 78.000 anys, la tomba del qual és la més antiga descoberta a l'Àfrica. El nen va pertànyer a una vella comunitat d'Homo sapiens, però té característiques dentals que difereixen d'altres fòssils coneguts. Això dona suport a la idea que els humans moderns van evolucionar en més d'un lloc i es devien anar barrejant. El més destacat, pels investigadors, és que l'infant, que tenia entre dos anys i mig i tres quan va morir, va ser enterrat de manera deliberada, en l'exemple més antic de tomba funerària a l'Àfrica. Ha estat anomenat 'Mtoto', "nen" en swahili, i va ser enterrat fa uns 78.300 anys, amb un marge d'error de més o menys 4.100 anys, a 'Panga ya Saidi', una cova situada vora la costa de Kenya. L'estudi microscòpic dels ossos i de la composició química dels sediments que els envolten ha revelat que el cos encara estava fresc quan va ser enterrat. El van dipositar acuradament, inclinat sobre el costat dret, i amb les cames doblegades cap al coll. També devien embolicar la part superior del cos amb algun material que s'ha descompost, haurien omplert amb sediments alguns espais per evitar que quedés tot desmembrat a mesura que es desfés o per la pressió de la terra i, finalment, ho van cobrir tot amb una part del material que havien tret per cavar el forat i amb terra d'altres llocs.
La troballa i la seva anàlisi les va fer un equip d'investigadors encapçalat per María Martinón-Torres, del Centro Nacional de Investigación de la Evolución Humana (CNIEH), a Burgos, i s'ha publicat a la revista Nature. Una de les autores és Àfrica Pitarch Martí, de la Universitat de Bordeus i del Seminari d'Estudis i Recerques Prehistòriques (SERP) de la Universitat de Barcelona.

## Referències

* 1 2 Duran, Xavier «La tomba de Mtoto, un infant mort fa 78.000 anys, l'homenatge funerari més antic a l'Àfrica. Descobreixen la tomba més antiga del continent africà, excavada de manera deliberada i amb un cadàver que va ser preparat abans de dipositar-l'hi». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 07-05-2021 [Consulta: 8 maig 2021].
* ↑ Fischer, Andrea «Mtoto, el entierro de un niño de tres años que revela el funeral más antiguo del mundo». National Geographic Society, 06-05-2021 [Consulta: 8 maig 2021].
* ↑ Shreeve, Jamie «Descubren la tumba más antigua de África, que contiene los restos de un niño. Los restos de un niño, que aparentemente estuvo envuelto en una mortaja y cuya cabeza descansó sobre una almohada, se han desenterrado en Kenia y podrían arrojar luz sobre los orígenes del enterramiento como práctica ritual». National Geographic Society, 06-05-2021 [Consulta: 8 maig 2021].
* ↑ Marfany, Gemma «Mtoto vol dir nen». El Nacional, 08-05-2021 [Consulta: 8 maig 2021].
# Comarca de Badajoz

La Comarca de Badajoz és una comarca d'Extremadura situada a la província de Badajoz. Té una superfície de 1880 km² i una població aproximada de 150.000 habitants, ja que compta amb la capital provincial com a cap comarcal.

## Municipis

* Alburquerque
* Badajoz
** Alcazaba
** Alvarado
** Balboa
** Gévora
** Guadiana
** Novelda del Guadiana
** Sagrajas
** Valdebotoa
** Villafranco del Guadiana
* La Albuera
* La Codosera
* Pueblonuevo del Guadiana
* San Vicente de Alcántara
* Talavera la Real
* Valdelacalzada
* Villar del Rey
# 407 aC

El 407 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Era l'any 347 'Ab urbe condita', o de la fundació de Roma.

## Esdeveniments

* Alcibíades retorna a Atenes dins el marc de la Guerra del Peloponès. El règim intermedi dels Cinc Mil, el govern que va succeir els Quatre-cents l'any 411 aC, li havia proposat el retorn, però va esperar fins al 407 aC per tornar a la ciutat. Plutarc diu que, tot i que la seva restitució ja havia estat aprovada a la moció de Críties, un aliat polític seu, Alcibíades hi va voler tornar amb honors.
* A Roma van ser elegits tribuns amb potestat consular: Luci Furi Medul·lí, Gai Valeri Potit Volús, Numeri Fabi Vibulà i Gai Servili Ahala.

## Naixements

* Espeusip, filòsof deixeble de Plató.

## Necrològiques

* Hermòcrates de Siracusa. Es va apropar a la ciutat d'Hímera amb una força considerable on va ser admès com amic, i va entrar amb alguns soldats; quan els siracusans es va adonar que els seus soldats eren pocs, els van atacar i els van matar a tots incloent Hermòcrates, abans que la resta del seu exèrcit podes entrar a la ciutat en el seu ajut.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Alcibíades, VII, 27
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 56-57
* ↑ Algra, Keimpe, (et al.) (eds.). The Cambridge History of Hellenistic Philosophy. Nova York: Cambridge University Press, 1999, p. 48. ISBN 9780521250283.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XII, 63, 68