OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare de Déu del Pont d'Orís

La Mare de Déu del Pont d'Orís era una església romànica del terme municipal de Gavet de la Conca, dins de l'antic terme de Sant Serni, a la comarca del Pallars Jussà. Era a poca distància al sud-est de la confluència del riu de Gavet amb la Noguera Pallaresa i a prop d'un antic pont, que donà nom al lloc.
Fins al 1936 s'hi celebrà un aplec molt popular a tota la comarca. És una església poc documentada al llarg de la història, tot i que les imatges antigues que se'n conserven mostren un edifici clarament romànic. Tanmateix, un document del 973 situa una església de Santa Maria en una zona molt propera, si no la mateixa. Desaparegué en construir-se la central hidroelèctrica de Reculada, una de central de la cadena de salts que va començar amb la construcció de la central hidroelèctrica de Talarn. Només en queda el perímetre dels murs, en un lloc embardissat i tapat per la runa de l'antiga església. Tanmateix, se sap que era un temple d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant, fet amb un aparell molt rústec i irregular.

## Referències

* ↑ BOLÒS, Jordi i HURTADO, Víctor. Atles del Comtat d'Urgell (v788-993). Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2008. (Col·lecció "Atles dels comtats de la Catalunya carolíngia"). ISBN 84-232-0700-5

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i CASES I LOSCOS, Maria-Lluïsa. "Mare de Déu del Pont d'Orís", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Servei de barra

El servei de barra consisteix en un tipus de servei general donat en els barsi cafeteries. Per regla general el cambrer es troba darrere d'una espècie de mur amb aparadors (que s'anomena "barra") i atén les peticions del client des del darrere. Les consumicions en aquest tipus de servei es fan dret en una mena d'aparador existent en la "barra" del bar. Les consumicions es paguen per avançat o després de la consumició segons el costum del lloc.

## Característiques

La principal característica és que ni el client, ni el cambrer se sentin romanent tot el moment ambdós drets, cara a cara. El cambrer atén els clients per ordre i ell mateix elabora certes operacions com servir les begudes, posar una tapa o ració, cobrar, etc. Pot estar assistit per una cuina o un altre cambrer en el cas que existeixi. Una de les principals característiques del servei de barra és la de poder atendre a molts clients a la vegada.
Per regla general si hi ha un servei de barra no hi ha servei de taula, però hi ha barreges de serveis en què un client pot ser servit en una barra per endur-se després ell mateix la seva consumició a una taula.

## Història

La paraula "barra" en aquest context ja estava en ús el 1592 a tot tardar, el dramaturg Robert Greene es refereix a una barra en el seua obra Un descobriment notable de Coosnage . No obstant això, el mètode de servir en un taulell va ser inventat per Isambard Kingdom Brunel, el gran enginyer de l'era victoriana, com un mitjà de major rapidesa al servei dels clients dels trens de passatgers amb la pressa que tenien al arribar a les sales de refresc de l'estació de ferrocarril de Swindon, mentre els trens Great Western canviaven de màquina, sent la primera barra en servir alcohol la de Hilton London Paddington a l'estació de Paddington de Londres.

## Referències

* ↑ Bagust, Harold. The Greater Genius? (en anglès). Ian Allan Publishing, 2006, p. 97–100. ISBN 0-7110-3175-4.

## Vegeu també

* Servei de taula
* Guingueta
# Musaranya nana del Zaire

La musaranya nana del Zaire (Suncus varilla) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Botswana, la República Democràtica del Congo, Lesotho, Malawi, Moçambic, Sud-àfrica, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue.
# Nico Denz

Nico Denz (Waldshut-Tiengen, Baden-Württemberg, 15 de febrer de 1994) és un ciclista alemany, professional des del 2015. Actualment corre al Bora-Hansgrohe. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa al Giro d'Itàlia.

## Palmarès

* 2013
** 1r al Premi des vins nouveaux
* 2014
** 1r al Trophée des Champions
* 2015
** 1r al Gran Premi de Cours-la-Ville
* 2018
** 1r al Tour de Vendée
* 2020
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 2023
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. No surt (16a etapa)
* 2021. 114è de la classificació general
* 2023. 97è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. 62è de la classificació general
* 2019. 124è de la classificació general
* 2020. 83è de la classificació general
* 2021. 102è de la classificació general
* 2022. 111è de la classificació general
* 2023. 57è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes

## Referències

* ↑ «Bora–Hansgrohe». UCI. [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ «Nico Denz, el más rápido de la escapada, gana en Rivoli una etapa de transición» (en castellà), 18-05-2023. [Consulta: 23 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Nico Denz a ProCyclingStats
# Nauris Miezis

Nauris Miezis (municipi de Ķekava, 31 de març de 1991) és un esportista letó que competeix en bàsquet en la modalitat de 3×3. Va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, on hi va guanyar una medalla d'or al torneig masculí, conjuntament amb Agnis Čavars, Edgars Krūmiņš, i Kārlis Lasmanis.

## Palmarès internacional

Bàsquet 3×3 :
| Jocs Olímpics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 1 | Torneig masculí |

## Referències

* ↑ «Nauris Miezis». Pàg. de la FIBA (anglès).
# Nicolau Mariner

Nicolau Mariner (Terol, segle xvi – València, segle xvii) va ser músic i compositor.

## Biografia

Establert a València de jove, hi fou tenor de la catedral del 1597 al 1598. D'allí passà a ocupar el càrrec de mestre de capella de la catedral de Sogorb fins al 1600, quan tornà a la seu de València per fer-hi d'organista. Mercès a les encertades disposicions del bisbe Muñatones, de 26 de maig de 1557, en que s'ordenava que es proveïssin per oposició els oficis de director de cors, organista i mestre de capella, la capella de música d'aquesta catedral tenia un nivell molt alt, amb un personal molt competent. Els dos anys que exercí el magisteri llegaren a la catedral obres de grans proporcions.
Compongué motets i villancets, així com dues Passions In domine Palmarum (del Diumenge de Rams) i In dominica Veneris (del Divendres Sant), que contenen tot el text evangèlic de les Passions, segons sant Mateu i sant Joan respectivament, a quatre veus. A més, deixà les Turbas de les Passions d'aquest dies, a quatre veus. La catedral de Sogorb serva diverses de les seves publicacions de música religiosa, algunes de les quals amb plantejaments molt ambiciosos.
Mariner cessà en el càrrec, no se sap si per decés o renuncia, el 1600.

## Obres

* In die Veneris, a quatre veus
* Passio in Dominica palmarum
* Passió segons Sant Mateu i Sant Joan

## Referències

* 1 2 Enciclopèdia Espasa v. 33, pàg. 568, (ISBN 84-239-4533-2)
# Niveolanita

La niveolanita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom del llatí niveus, blanc com la neu, i de lana, llana, en al·lusió a la similitud visual de tous ramats de llana.

## Característiques

La niveolanita és un carbonat de fórmula química NaBe(CO₃)(OH)·2H₂O. Es tracta del primer carbonat de beril·li natural. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la niveolanita pertany a «05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: calcioancylita-(Ce), ancylita-(Ce), calcioancylita-(Nd), gysinita-(Nd), ancylita-(La), kozoïta-(Nd), kozoïta-(La), kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita i clearcreekita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, que es troba al Mont Saint-Hilaire, a La Vallée-du-Richelieu RCM, Montérégie (Quebec, Canadà). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Niveolanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 maig 2017].
# North Patchogue

North Patchogue és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 7.825 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Patchogue tenia 7.825 habitants, 2.694 habitatges, i 1.988 famílies. La densitat de població era de 1.418,4 habitants per km².
Dels 2.694 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.145 $ i la renda mediana per família de 65.117 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.302 $ mentre que les dones 31.724 $. La renda per capita de la població era de 23.719 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Patchogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Patchogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Notre-Dame-du-Rocher

Notre-Dame-du-Rocher és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Notre-Dame-du-Rocher era de 62 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 20 eren unipersonals (20 dones vivint soles i 20 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 47 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 7 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Notre-Dame-du-Rocher el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 29 eren actives i 13 eren inactives. De les 29 persones actives 25 estaven ocupades (15 homes i 10 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 13 persones inactives 8 estaven jubilades i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Notre-Dame-du-Rocher hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 256 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Notre-Dame-du-Rocher a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Notre-Dame-du-Rocher a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Notropis micropteryx

Notropis micropteryx és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Nord-amèrica: Estats Units.

## Referències

* ↑ «Notropis micropteryx» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985
# Nino Katamadze

Nino Katamadze (en georgià: ნინო ქათამაძე i en rus: Нино Катамадзе; Kobuleti, 21 d'agost de 1972) és una cantant georgiana. Vocalista de jazz al si del grup Insight, l'artista que canta sobretot en georgià i en rus es va revelar internacionalment el 2006 gràcies al seu àlbum White.

## Discografia

* Ordinary Day
* Nino Katamadze & Insight
* Start new peaceful day (Live DVD)
* White (2006)
* Black (2006)
* Blue (2008)
* Red (2010)
* Green (2011)
* Yellow (2016)
# Oa

Oa és un llogarret de la parròquia de San Cristovo de Xavestre, al municipi de Trazo i la província de la Corunya.
La tradició popular diu que el nom del poble prové del desconeixement que antigament tenien els habitants sobre a quina parròquia pertanyia el vilatge. El 1887 tenia 25 edificis. Pel que fa a patrimoni, hi ha la capella de San Xosé, i es conserven batans –màquina que aprofita l'energia hidràulica per transformar teixits oberts en atapeïts–, eines agrícoles i fàbriques de llum que estaven situades a la vora del riu Chonia, ara en desús, però que van subministrar d'electricitat fins a la dècada de 1950 la zona. A Oa encara es conserven, de fet, els darrers batans actius a Galícia, així com els darrers mestres d'aquest ofici vinculats a aquesta maquinària. Altrament, hi ha associació de veïns, que s'ha dedicat especialment a posar en valor el patrimoni històric, artístic i etnogràfic del lloc.

## Referències

* 1 2 Diccionario enciclopédico hispano-americano de literatura, ciencias, artes, etc. (en castellà). vol. 15. Londres: W. M. Jackson, 1887, p. 7.
* ↑ «A resistencia do río Chonia» (en gallec). Asociación ambiental Senda Nova, 25-04-2018. [Consulta: 8 octubre 2022].
* 1 2 Vilar, Ramón «Veciños dunha aldea de Trazo recuperan o seu patrimonio etnográfico». La Voz de Galicia, 24-05-2003.
* ↑ «En lembranza de Antonio Landeira Landeira» (en gallec). Adiante Diario, 02-06-2022. [Consulta: 8 octubre 2022].
# Ofiolèucides

Els ofiolèucides (Ophioleucida) són un ordre d'ofiuroïdeus.

## Taxonomia

L'ordre Ophioleucida inclou una trentena d'espècies en dues famílies:
* Família Ophiernidae O'Hara, Stöhr, Hugall, Thuy & Martynov, 2018 (1 gènere)
* Família Ophioleucidae Matsumoto, 1915 (4 gèneres actuals i 3 fòssils)

## Referències

* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Ophioleucida». [Consulta: 19 octubre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 19 octubre 2020].
# Nogent-sur-Marne

Nogent-sur-Marne és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 2005 tenia 30.200 habitants.
Està dividit entre el cantó de Nogent-sur-Marne i el cantó de Charenton-le-Pont, del districte de Nogent-sur-Marne. I des del 2016, forma part de la divisió Paris-Est-Marne et Bois de la Metròpoli del Gran París.

## Persones il·lustres

* Maxime Vachier-Lagrave (1990), Gran Mestre d'escacs

## Enllaços externs

* Lloc de notícies locals independents a Nogent sur Marne
# Nogent-sur-Seine

Nogent-sur-Seine és un municipi francès, situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est.
# Occidozyga lima

Occidozyga lima és una espècie de granota que viu a Bangladesh, Cambodja, Xina, l'Índia, Indonèsia, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, al Nepal.

## Referències

* van Dijk, P.P., Iskandar, D., Lau, M.W.N., Ermi, Z., Baorong, G., Haitao, S., Dutta, S., Sengupta, S. & Sarker, S.U. 2004. Occidozyga lima. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Occidozyga celebensis

Occidozyga celebensis és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Occidozyga celebensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Odontoscion xanthops

Odontoscion xanthops és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment crustacis i peixos pelàgics.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i pelàgic-nerític.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des del Golf de Califòrnia fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ordenament de Nájera

Ordenament de Nájera o Pseudo-ordenament de Nájera és el nom que s'atribueix a un suposat ordenament legislatiu de la Corona de Castella que hauria estat promulgat per Alfons VII el 1138 com a conseqüència d'unes Corts de Castella reunides en Nájera. Consta de 58 lleis i es recull com a títol 32 i últim de l'Ordenament d'Alcalá de 1348.
En aquest text es van recollir els privilegis de la noblesa castellana i les aportacions d'aquesta a l'exèrcit real. Va servir de referència per a molts furs locals.

## Referències

* ↑ R. Gibert, Història General del Dret Espanyol, Madrid, 1978, pàg 52.