OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aspen Hill

Aspen Hill és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 50.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aspen Hill tenia 50.228 habitants, 18.187 habitatges, i 13.076 famílies. La densitat de població era de 1.852,3 habitants per km².
Dels 18.187 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.340 $ i la renda mediana per família de 73.736 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.341 $ mentre que les dones 36.739 $. La renda per capita de la població era de 27.905 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aspen Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aspen Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aspen (Colorado)

Aspen és una població del Comtat de Pitkin a l'estat de Colorado (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aspen tenia 5.914 habitants, 2.903 habitatges, i 1.082 famílies. La densitat de població era de 646,9 habitants per km².
Dels 2.903 habitatges en un 16,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 28,8% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 62,7% no eren unitats familiars. En el 43,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,1% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 42,1% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 7,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 117,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.750 $ i la renda mediana per família de 70.300 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.011 $ mentre que les dones 32.023 $. La renda per capita de la població era de 40.680 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aspen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aspen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Atenció sonora

L'atenció sonora o auditiva és la capacitat de la percepció humana de centrar-se en un determinat so en presència d'altres sons de distracció.
Mari Riess Jones i William Yee en la seva obra Atendre els esdeveniments auditius: el paper de l'organització temporal (1993) van establir una cosa òbvia: no és possible percebre, entendre o recordar un so si no se li presta atenció.
El compositor neozelandès Denis Smalley en el seu llibre Escolta imaginativa, L'escolta en l'era electroacústica (1992), discrimina dues tasques clarament diferenciades: Escoltar i sentir. Sentir implica un acte involuntari, mentre que escoltar comporta un acte intencional, una voluntat d'aprendre del so.
Barry Truax en la seva obra Comunicació Acústica (2001) proposa el terme audició de fons (background listening) per diferenciar un nivell diferent d'audició que passa quan una persona "sent" un so que tot i estant present, no l'"escolta", no li presta atenció encara que sap que hi és.
Marshal McLuhan en la seva teoria de la percepció afirma que la imatge sonora necessita ser enfortida per altres sentits. No perquè la imatge sonora sigui feble, sinó perquè la percepció humana té gran dependència de la percepció visual i el sentit de l'oïda necessita que la vista confirmi el que ha percebut.
# Atenencs

Atenencs (en grec antic Ἀθηναῖος, en llatí Atheniensis), era el nom que es donava als habitants de la regió clàssica d'Àtica, els habitants de les planes d'Atenes que pertanyien al grup jònic. Avui s'aplica només als habitants de la capital de Grècia, Atenes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Attica». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 juliol 2021].
# Bacteris porpra

Els bacteris porpra o bacteris fotosintètics porpra són proteobacteris que són fotòtrofs, és a dir capaços de produir energia mitjançant la fotosíntesi. Estan pigmentats amb bacterioclorofil·la a o b, junt amb diversos carotenoids. Això els proporciona colors entre el porpra, vermell, marró o taronja.

## Metabolisme

La fotosíntesi té lloc en el centres de reacció de la membrana cel·lular.
Com la majoria dels altres bacteris fotosintètics no produeixen oxigen perquè el donador d'electrons implicat no és l'aigua. En alguns anomenats "bacteris de sofre porpra" és el sulfit o el sofre elemental. Els altres anomenats "bacteris porpra de no-sofre" típicament usen hidrogen.
Anteriorment els bacteris porpra s'havien considerat taxonòmicament família, però l'anàlisi dARN ha mostrat que són grups separats.

## Història

Els bacteris porpra van ser els primers bacteris fotosintètics descoberts que no emetien oxigen com a subproducte sinó que el seu subproducte és el sofre.
Alguns investigadors els consideren relacionats amb els mitocondris.

## Taxonomia

Els bacteris porpra es troben dins dels subgrups d'alfaproteobacteris i betaproteobacteris, incloent:
| Rhodospirillales |
| Rhodospirillaceae | e.g. Rhodospirillum |
| Acetobacteraceae | e.g. Rhodopila |
| Rhizobiales |
| Bradyrhizobiaceae | e.g. Rhodopseudomonas palustris |
| Hyphomicrobiaceae | e.g. Rhodomicrobium |
| Rhodobiaceae | e.g. Rhodobium |
| Altres famílies |
| Rhodobacteraceae | e.g. Rhodobacter |
| Rhodocyclaceae | e.g. Rhodocyclus |
| Comamonadaceae | e.g. Rhodoferax |
Els bacteris porpra estan inclosos en el subgrup dels gamaproteobacteris i dins l'ordre Chromatiales.

## Referències

* ↑ D.A. Bryant & N.-U. Frigaard «Prokaryotic photosynthesis and phototrophy illuminated». Trends Microbiol., 14, 11, novembre 2006, pàg. 488. DOI: 10.1016/j.tim.2006.09.001. PMID: 16997562.
* ↑ Bui, E. T.; Bradley, P. J.; Johnson, P. J. «A common evolutionary origin for mitochondria and hydrogenosomes» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 93, 18, 03-09-1996, pàg. 9651–9656. ISSN: 0027-8424. PMID: 8790385.
# Asura (hinduisme)

En l'hinduisme, els asures (असुर, en l'escriptura devánagari, asura, en el sistema IAST de transliteració) són un grup de deïtats assedegades de poder, que de vegades se les considera demoníaques o pecaminoses.
Estaven oposats als devas. Ambdós grups eren fills del patriarca Kashiapa. La percepció dels asures en l'hinduisme va variar a causa del fet que diverses deïtats que originalment eren asures després van ser reconeguts com a devas.
El nom és cognat del persa Ahura -fins i tot, l'Oxford English Dictionary reconeix l'ús d'aquest terme amb referència al zoroastrisme- i de æsir, el qual implica un origen comú protoindoeuropeu. A l'entrada 48 del seu Indogermanisches Etymologisches Wörterbuch, Julius Pokorny reconstrueix aquest origen comú com * ansu- (L'asterisc indica que és una paraula hipotètica).
El caràcter negatiu dels asures en l'hinduisme sembla haver evolucionat a través del temps. En general, els textos més antics indiquen que els asures presidien sobre fenòmens morals i socials (per exemple Varuna era guardià del ritá, i Bhaga era el patró dels matrimonis) i els deves presidien els fenòmens naturals (per exemple, Ushas és l'alba, i Indra era un déu del clima). En textos posteriors -com els Puranes i els Itijasas (com el Mahabharata i el rāmāyaṇa)- s'hi troba que els deves són els éssers divins i els asures són demoníacs.
Segons el Bhagavad Gita (16.6), tots els éssers de l'univers tenen qualitats divines (daivi sampad) dels deves, o qualitats demoníaques (asuri sampad) dels asures. El capítol 16 del Bhagavad Git descriu breument les qualitats divines i extensament les demoníaques. En resum, el Gita (16.4) diu que les qualitats dels asures són l'orgull, l'arrogància, l'engany, l'enuig, la grolleria i la ignorància.
El Padma puraá diu que els devots del déu Vixnu estan dotats de les qualitats divines (viú-bhaktá smito daivá) mentre que els asures són justament l'oposat (suras tad-vipariaiá).

## En el budisme

Els asures també apareixen com un tipus d'éssers sobrenaturals en la cosmologia budista tradicional.

## Referències

* «Asura (hinduisme)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* AngkorBlog.com Arxivat 2009-04-01 a Wayback Machine. (fotos de les representacions -a Angkor Wat i Angkor Thom- dels déus deves i els dimonis asures batent l'oceà de llet per obtenir l'elixir de la immortalitat).
# Asura friederikeae

Asura friederikeae és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Arctiinae, descrita per Kühne l'any 2007, que habita a Kenya i Uganda.

## Referències

* ↑ «Arnes Afro». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 agost 2015].
# Astral Aviation

Astral Aviació és una aerolínia de càrrega amb seu a Nairobi (Kenya). Fou fundada el novembre del 2000 i començà a funcionar el gener del 2001. Duu a terme vols de càrrega regulars i ad hoc a destinacions regionals d'Àfrica i a Lieja (Bèlgica). La seva base principal és l'Aeroport Internacional Jomo Kenyatta.

## Destinacions

El 2017, Astra gestionava vols regulars a les següents destinacions:

### Bèlgica

* Aeroport de Lieja

### Ruanda

* Aeroport Internacional de Kigali

### Somàlia

* Aeroport Internacional de Hargeisa
* Aeroport Internacional de Mogadiscio

### Sudan del Sud

* Aeroport Internacional de Juba

### Tanzània

* Aeroport de Dar es Salaam
* Aeroport Internacional de Mwanza
* Aeroport Internacional de Zanzíbar

### Regne Unit

* Aeroport de Londres-Stansted

## Flota
### Flota actual

A abril del 2021, Astral Aviation tenia les següents aeronaus:
Flota d'Astral Aviation :
| Aeronaus | En la flota | Comandes | Notes |
| Boeing 727-200F | 1 | — | Retirada prevista abans del 2023 |
| Boeing 747-400BDSF | 1 | — | Arrendat a Air Atlanta Icelandic |
| Boeing 747-400F | 1 | — | Arrendat a Air Atlanta Icelandic |
| Boeing 767-200BDSF | 1 | — | |
| McDonnell Douglas DC-9-30CF | 2 | — | |
| Total | 5 | | |

### Flota antiga

A març del 2015, l'aerolínia havia tingut les següents aeronaus:
* 2 Boeing 737-400F
* 1 Boeing 747-400F, arrendat a Atlas Air
* 1 Fokker 27-500F, arrendat a AeroSpace Consortium
* 1 Fokker 27F

## Guardons

* Aerolínia de càrrega africana de l'any: 2011
* Aerolínia de càrrega africana de l'any: 2013
* Aerolínia de càrrega africana de l'any: 2015
* Aerolínia de càrrega africana de l'any: 2017
* Aerolínia de càrrega africana de l'any: 2019

## Referències

* ↑ «Directory: World Airlines» (en anglès). Flight International, 27-03-2007, p. 79.
* ↑ «Astral Aviation - Schedule» (en anglès). Astral-aviation.com. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ «Astral Aviation Fleet Details and History» (en anglès). Planespotters.net. [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ «Astral Aviation | Fleet» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «Kenya's Astral Aviation to phase-out B727s in 2023» (en anglès). Ch-Aviation, 09-11-2022.
* ↑ «Astral Aviation fleet» (en anglès). Astral-aviation.com. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Kenya's Astral Aviation due for two B737 freighters next month» (en anglès). ch-aviation.ch, 10-03-2015 [Consulta: 10 març 2015].
# BMO

BMO té els següents significats:
* Brest Métropole Océane, àrea metropolitana de la ciutat de Brest (Bretanya)
* Organització Meteorològica Mundial (del seu nom en rus Всемирная Метеорологическая Организация, transliterat Vsemirnaia Meteorologitxeskaia Organizatsiia), organisme de l'ONU per la coordinació de les previsions meteorològiques
* Bank of Montreal, banc fundat a Mont-real (Canadà)
* BMO Field (de l'acrònim de l'empresa anterior), estadi de futbol de Toronto (Canadà)
* BMO Harris Bradley Center (de l'acrònim de l'empresa anterior), pavelló poliesportiu de Milwaukee (Estats Units)
* BMO (Beemo), consola de videojocs personatge de la sèrie de dibuixos animats Adventure Time
# Antón Soler

Antonio Demetrio Soler Lozano (Madrid, 30 de març de 1966), més conegut com a Antón Soler, és un exjugador de bàsquet professional espanyol. Amb una alçada de 2,05 metres ocupava la posició de pivot.

## Carrera esportiva

Es va formar com a jugador al planter del Maristes Bilbao, i posteriorment a les categories inferiors del Joventut de Badalona. La temporada 1982-83 va debutar amb el Joventut a la Lliga Nacional, la qual passaria a anomenar-se Lliga ACB a partir de la temporada següent. Hi va jugar a la Penya durant cinc temporades, aconseguint guanyar en la darrera la Copa Príncep d'Astúries. La temporada 1987-88 va fitxar pel Magia Huesca, on va jugar durant dues temporades. Després va jugar al CB Collado Villalba tres temporades més (una d'elles sota la denominació "Atlético de Madrid Villalba") i un any al Cáceres CB, abans de tornar a disputar una altra temporada a Osca.
La temporada 1994-95 va fitxar pel Vekaventanas Burgos de lliga EBA, començant un periple per diferents equips de categoria EBA, LEB o Autonòmica: La Salle Maó (EBA, dues temporades), Menorca Bàsquet (LEB, una temporada), CB Los Barrios (LEB, una temporada) i Jovent d'Alaior (una temporada a Primera Autonòmica, i dues a EBA).
Va arribar a ser internacional en les categories inferiors de la Selecció espanyola amb la qual va conquistar la medalla de plata en l'Eurobasket Juvenil de Tubingenen de l'any 1983.

## Referències

* ↑ Antón Soler jugador a l'ACB
# Khassim-Jomart Tokhàiev

Khassim-Jomart Tokhàiev (kazakh: Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев) (Almati, 17 de maig de 1953), nom complet Khassim-Jomart Keméluli Tokhàiev, en kazakh: Қасым-Жомарт Кемелұлы Тоқаев, Qаsım-Jomаrt Kemelulı Тoqаev, [qɑˈsəm ʒɔˈmɑrt kɛˌmɛluˈlə tɔˈqɑjɪf] (Almati, és un polític i diplomàtic kazakh. Va assumir el càrrec de president del Kazakhstan el 20 de març de 2019, succeint Nursultan Nazarbàiev, que va dimitir el 19 de març de 2019 després de 29 anys en el càrrec. Tokhaiev va ser elegit president del país en unes eleccions ràpides el 9 de juny de 2019 amb el 71% del vot popular. Segons l'OSCE, «es van observar importants irregularitats el dia de les eleccions, incloent casos de que es van omplir les urnes amb vots, i la inobservança dels procediments de comptatge va significar que no es podia garantir un comptatge honest». També va afirma que «va haver-hi detencions generalitzades de manifestants pacífics el dia de les eleccions en les principals ciutats».
Va ser president del Senat del Kazakhstan de l'11 de gener de 2007 al 15 d'abril de 2011 i del 16 d'octubre de 2013 al 19 de març de 2019. Tokhaiev va ser primer ministre del Kazakhstan del 1r d'octubre de 1999 al 28 de gener de 2002 i el director general de l'Oficina de les Nacions Unides a Ginebra del 12 de març de 2011 al 16 d'octubre de 2013.

## Referències

* 1 2 Press, Europa. «Tokayev guanya les presidencials al Kazakhstan amb prop del 71% de vots, segons els resultats oficials», 10-06-2019. [Consulta: 5 gener 2021].
* 1 2 «Statement of Preliminary Findings and conclusions». Arxivat de l'original el 17 juny 2019. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «Kairat Mami to be the new Senate Speaker», 15-04-2011. Arxivat de l'original el 27 març 2019. [Consulta: 26 març 2019].
# Dionisi de Sinope

Dionisi de Sinope (en grec antic: Διονύσιος, llatí: Dionysius) fou un poeta còmic atenès de la comèdia mitjana, probablement més jove que Arquèstrat, segons que es pot deduir dels fragments conservats de les seves obres, i contemporani de Nicòstrat, el fill d'Aristòfanes. Així doncs, va viure quan es va consolidar la sobirania del regne de Macedònia sobre Grècia, i hauria mort cap a l'any 338 aC.
Els títols de les seves obres són conegudes principalment gràcies a Ateneu de Nàucratis:
* Ἀκοντιζόμενος (Acontizómenos, 'el que fereix')
* Θεσμοφόρος (Thesmóphoros 'el Tesmòfor')
* Ὁμώνυμοι (Omónymoi)
* Λιμός (Limós 'gana')
* Σώζουσα o Σώτειρα (Sótzousa o Sóteira 'la salvadora').

## Referències

* ↑ Dionysius of Sinope a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1044-1045
# Funció de Dawson

La funció de Dawson o integral de Dawson (anomenada en honor a HG Dawson), en matemàtiques, és la transformada sinusoïdal de Fourier-Laplace unilateral de la funció gaussiana.
La funció de Dawson es defineix com:$D_{+}(x)=e^{-x^{2}}\int _{0}^{x}e^{t^{2}}\,dt,$també es denota com $F(x)$ o $D(x),$ o alternativament
$D_{-}(x)=e^{x^{2}}\int _{0}^{x}e^{-t^{2}}\,dt.\!$La funció de Dawson és la transformada sinusoïdal de Fourier-Laplace unilateral de la funció gaussiana,$>D_{+}(x)={\frac {1}{2}}\int _{0}^{\infty }e^{-t^{2}/4}\,\sin(xt)\,dt.$Està estretament relacionat amb la funció d'error erf, tal com
$D_{+}(x)={{\sqrt {\pi }} \over 2}e^{-x^{2}}\operatorname {erfi} (x)=-{i{\sqrt {\pi }} \over 2}e^{-x^{2}}\operatorname {erf} (ix)$on erfi és la funció d'error imaginària, erfi(x) = −i erf(ix). De la mateixa manera,$D_{-}(x)={\frac {\sqrt {\pi }}{2}}e^{x^{2}}\operatorname {erf} (x)$en termes de la funció d'error real, erf.

## Referències

* ↑ Dawson, H. G. Proceedings of the London Mathematical Society, s1-29, 1897, pàg. 519–522. DOI: 10.1112/plms/s1-29.1.519.
* ↑ Weisstein, Eric W. «Dawson's Integral» (en anglès). https://mathworld.+[Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ «Dawson Function 5 points Consider the Dawson function: F(x) = e ** Sºate® Implement this function as a symbolic function» (en anglès). https://www.chegg.com.+[Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «scipy.special.dawsn — SciPy v1.10.0 Manual» (en anglès). https://docs.scipy.org.+[Consulta: 6 gener 2023].
# Les tres Gràcies (Josep Maria de Sagarra)

Les tres Gràcies és una estampa grotesca en un sol acte, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Novetats de Barcelona, la vetlla del 10 d'octubre de 1931.

## Repartiment de l'estrena

* Gràcia, mare, 60 anys: Maria Morera.
* Gràcia, noia, 20 anys: Pepeta Fornés.
* Gràcia, tia, 50 anys: Matilde Xatart.
* El Notari, 60 anys: Evelí Galceran.
* El Doctor, 55 anys: Domènec Aymerich.
* Agustinet, 23 anys: Just Gómez.
* Francisqueta, criada, 18 anys: N.N.

## Referències

* ↑ de Sagarra, Josep Maria. Obra completa. Volum 7. València: Edicions Tres i Quatre, 1994. ISBN 84-7502-429-7.
* ↑ Gibert, Miquel M. «Josep M. de Sagarra i de Castellarnau». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre. [Consulta: 12 març 2022].
# Leucandra gladiator

Leucandra gladiator és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Leucandra i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1893 per Arthur Dendy com a Leuconia gladiator. Leucandra gladiator és el nom de l'espècie posterior a la transferència del gènere.

## Referències

* 1 2 Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Leuconia gladiator (Dendy, 1893). Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=1290795 on 2021-03-01
# Leuconostoc

Leuconostoc formen un gènere de bacteris de l'àcid làctic Gram-positius dins la família Leuconostocaceae. Les espècies de Leuconostoc tenen generalment forma de cocoides ovoide i sovint formen cadenes. Són resistents intrínsecament a la vancomicina i són catalasa-negatius (la qual cosa els distingeix dels Staphylococcus). Són heterofermentadors, capaços de produir dextrans a partir de la sacarosa.
Tot i que inicialment es consideraven comensals no patògens en humans, des de la descripció el 1985 del primer cas de bacterièmia per Leuconostoc spp., algunes espècies són també capaços de produir infeccions als éssers humans. Es consideren patògens oportunistes encara que en molt baixa freqüència, que es poden trobar en pacients críticament malalts, immunocompromesos i amb infeccions intrahospitalàries. Generalment, s'associen a bacterièmia per dispositius intravasculars i l'ús de nutrició parenteral total. No obstant això, també s'han descrit altres infeccions associades, dins de les que es compten meningitis, osteomielitis, infecció del torrent sanguini, de vies urinàries i peritonitis.
Atès que aquestes malalties són rares, els jocs d'identificació comercials estàndard sovint no identifiquen aquests organismes.
Els Leuconostoc, juntament amb altres bacteris de l'àcid làctic com ara Pediococcus i `Lactobacillus, s'utilitza per a la fermentació del cabdell en l'elaboració de xucrut. Durant aquest procés, els sucres de les cols fresques són transformades en àcids làctics que li donen un sabor agre i permeten que es conservin en bones condicions.
També es considera Leuconostoc Oenos principal responsable de l'inici dels processos de fermentació malolàctica molt apreciada en els processos vinícoles.

## Referències

* ↑ Björkroth, J., and W. Holzapfel. 2006. Genera Leuconostoc, Oenococcus and Weissella, p.267 -319. In M. Dworkin (ed.), The prokaryotes: a handbook on the biology of bacteria: Firmicutes, Cyanobacteria, vol. 4, 3rd ed. Springer-Verlag, New York, NY. «Enllaç».
* ↑ Sonia I. Cuervo M., Jorge Cortés L., Elizabeth Rodríguez R., Natan Hormaza A. y Erwing Vargas S.. Scand J Infect Dis. 34, 2002, p. 766–7.
* ↑ Vagiakou-Voudris E, Mylona-Petropoulou D, Kalogeropoulou E, Chantzis A, Chini S, Tsiodra P, Malamou-Lada E. Rev Chil Infect 2008;. 25, p. 184-188.
* ↑ Kulwichit W, Nilgate S, Chatsuwan T, et al.. Accuracies of Leuconostoc phenotypic identification: a comparison of API systems and conventional phenotypic assays. 7, 2007, p. 69. DOI 10.1186/1471-2334-7-69.
# Linares Deportivo

El Linares Deportivo és un club de futbol andalús de la ciutat de Linares.
El club va néixer el 4 d'agost de 2009 amb el nom Asociación Deportiva Linares després de la desaparició del CD Linares.
Juga a l'Estadi Municipal de Linarejos, amb capacitat per a 10.000 persones.
Els principals clubs de la ciutat amb el pas dels anys han estat:
* Sociedad Gimnástica Linarense (1909-1920)
* Linares Fútbol Club (1920-1929)
* Gimnástica Linarense (1929-1931)
* Deportivo Fútbol Club (1931-1933)
* Linares Deportivo (1940-1946)
* Club Atlético Linares (1946-1952)
* Club Deportivo Linares (1952-1968)
* Linares Club de Fútbol (1961-1989)
* Club Deportivo Linares (1990-2009)
* Linares Deportivo (2009–present)

## Referències

* ↑ El debut histórico del AD Linares da espectáculo (The historical debut from AD Linares is a show); Ideal, 24 August 2009 (castellà)
* ↑ «Linares Deportivo - Segunda División B G 4». www.resultados-futbol.com. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Linarejos, home to Linares - Football Ground Map». www.footballgroundmap.com. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Club Deportivo Linares :: La Futbolteca. Enciclopedia del Fútbol Español» (en espanyol europeu). lafutbolteca.