OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muqadasa Ahmadzai

Muqadasa Ahmadzai (Afganistan i província de Nangarhar, 1993) és una activista social, política i poeta de l'Afganistan, que es va presentar el 2018 a les eleccions al parlament afganès. Ha rebut un premi N-Peace i va ser nomenada com una de les 100 dones de la BBC el 2021.

## Biografia

Ahmadzai tenia 24 anys el 2017. És una activista social i poeta de la província de Nangarhar, Afganistan. Inicialment la seva família es va oposar al seu activisme i va patir càstigs físics quan van descobrir les seves activitats. Quan era adolescent, va publicar un llibre de poesia, i va ser l'apreciació del seu oncle el que va canviar l'opinió de la seva família sobre la seva obra.
Antiga membre i vicepresidenta del Parlament de la Joventut Afganès, durant la pandèmia de la COVID-19 va treballar per donar suport a les dones i les comunitats contra la desinformació. Va ser fundadora del Consell Nacional de la Joventut a l'Afganistan. Va representar les veus de les dones afganeses com a part dels diàlegs de pau de l'Afganistan i el Pakistan. Junt amb altres dones, va iniciar una campanya de pintura mural amb missatges sobre els drets de les dones a Jalalabad. També va establir una xarxa de 400 dones que van viatjar pel país, fins i tot a les zones que en aquell moment estaven controlades pels talibans, per ajudar a dones que van partir la violència domèstica. És fundadora i directora de l'Associació Kor, que té com a objectiu donar a conèixer els drets que tenen les dones a l'Afganistan.
El 2018 es va presentar a les eleccions al parlament afganès.

## Premis

Ahmadzai va rebre un Premi N-Peace, atorgat pel Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament.
Va ser nomenada com una de les 100 dones de la BBC el 2021.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «The young Afghan woman fighting for women’s rights» (en anglès). The Migrant Project, 14-09-2017.
* 1 2 3 «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021.
* 1 2 3 4 5 «Afghan Women Experts» (en anglès). Onward for Afghan Women. Arxivat de l'original el 2022-02-02. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «In Taliban Strongholds, a Woman Stands for Peace» (en anglès). Georgetown Institute of Women Peace and Security.
* ↑ Humayoon, Haseeb; Basij-Rasikh, Mustafa. «Afghan Women's Views on Violent Extremism and Aspirations to a Peacemaking Role» ( PDF) (en anglès). United States Institute of Peace, 2020.
* ↑ «Alumni 2018» (en angles). N-PEACE. Arxivat de l'original el 2018-12-16. [Consulta: 8 febrer 2022].

## Enllaços externs

* «Pashto new Poetry by Muqadasa Ahmadzai in Nangrahar» (en anglès). YouTube.
# Soloviivka (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Soloviovka».
Soloviivka (en (ucraïnès): Солов'ївка, en rus: Соловьёвка, Soloviovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 66 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Stanča

Stanča és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1330.
# Stefan Rowecki

Stefan Paweł Rowecki (pseudònim: Grot, anomenat Stefan Grot-Rowecki, 25 de desembre de 1895 - 2 d'agost de 1944) va ser un general polonès, periodista i el cabdill de l'Armia Krajowa, el principal moviment de resistència a Polònia contra l'Alemanya nazi.

## Biografia

Va néixer a Piotrków Trybunalski. Allà era un dels organitzadors d'una organització d'Escoltisme secreta. Durant la I Guerra Mundial va ser allistat a l'exèrcit austrohongarès, i d'allà a la 1a Brigada de les Legions Poloneses. Va ser internat a l'agost de 1917 quan la major part de la seva unitat es va negar a jurar fidelitat a l'emperador d'Àustria. Al febrer de 1918 va ser alliberat del camp d'internament i s'uní a l'Exèrcit Polonès.
Lluità a la Guerra Poloneso-Soviètica de 1919-20, i després restà a l'exèrcit. Entre 1930-1935 va ser el comandant del 55è Regiment d'Infanteria a Leszno. Des de juny de 1939 organitzà la Brigada Blindada Motoritzada de Varsòvia. Mentre que la seva unitat encara no tenia una mobilització total, prengué part en la Campanya de Setembre.
Després de la desfeta polonesa, Rowecki aconseguí no ser capturat i tornà a Varsòvia i a l'octubre mateix esdevingué un dels líders, i el 1940 el comandant del Zwiazek Walki Zbrojnej, embrió de l'Armia Krajowa.
El 1941 organitzà sabotatges a l'est dels territoris de la frontera polonesa anterior a la guerra. El 30 de juny de 1943 va ser arrestat per la Gestapo a Varsòvia i enviat a Berlín, on va ser interrogat per diversos alts càrrecs nazis (Ernst Kaltenbrunner, Heinrich Himmler i Heinrich Müller). Se li va oferir alguna mena d'acord sobre una aliança anti-bolxevic, però refusà. Probablement va ser assassinat a l'agost de 1944 al Camp de concentració de Sachsenhausen. Va ser arrestat per la traïció del tinent Ludwik Kalkstein "Hanka", del major Eugeniusz Swierczewski "Genes" i de Blanka Kaczorowska "Sroka". Tots ells eren membres de l'Armia Krajowa i de la Gestapo, i van ser sentenciats a mort pel Tribunal de Guerra de l'Estat Polonès Secret per alta traïció. Només Swierczewski va ser executat.

## Condecoracions

* Orde de l'Àliga Blanca a títol pòstum (11-11-1995)
* Orde Virtuti Militari de IV i V Classe
* Creu al Valor 8 vegades: 4 per la Guerra Poloneso-Soviètica i 4 per la Guerra Defensiva de Polònia de 1939
* Orde Polònia Restituta de IV Classe
* Creu al Mèrit de I Classe
* Creu de la Independència
* Creu de l'Exèrcit Local
* Medalla de la Defensa de Polònia
* Medalla del 10è Aniversari de la Independència
* Comandant de la Legió del Mèrit a títol pòstum (9-8-1984) per Ronald Reagan (Estats Units)
* Legió d'Honor (França)
# Suimanga becllarg

El suimanga becllarg (Cinnyris notatus) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Madagascar i de les illes Grande Comore i Moheli, a le Comores occidentals.

## Taxonomia

Segons el Handbook of the Birds of the World, les poblacions de les illes Comores, pertanyen en realitat a altres dues espècies diferents:
* Cinnyris moebii Reichenow, 1887 - suimanga de Grande Comore.
* Cinnyris voeltzkowi Reichenow, 1905 - suimanga de Moheli.

## Referències

* ↑ «Suimanga becllarg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ suimanga de Grande Comore«Suimanga becllarg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ suimanga de Moheli«Suimanga becllarg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# South Haven

«South Haven» té aquests significats:
* South Haven (Indiana), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana.
* South Haven (Kansas), població dels Estats Units a l'estat de Kansas.
* South Haven (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota.
# South Haven (Kansas)

South Haven és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 390 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Haven tenia 390 habitants, 163 habitatges, i 99 famílies. La densitat de població era de 183,6 habitants/km².
Dels 163 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.932 $ i la renda mediana per família de 37.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.111 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 14.019 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Haven». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sternarchorhynchus curumim

Sternarchorhynchus curumim és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* La femella pot arribar a fer 18,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la conca del riu Amazones al Brasil.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Castelnau F. L., 1855. Poissons. A: Animaux nouveaux or rares recueillis pendant l'expédition dans les parties centrales de l'Amérique du Sud, de Rio de Janeiro a Lima, et de Lima au Para; exécutée par ordre du gouvernement Français pendant les années 1843 a 1847... Part 7, Zoology. Exped. Amer. Sud. v. 2. i-xii + 1-112.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. & W. C. R. Crampton, 2006. Sternarchorhynchus curumim (Gymnotiformes: Apteronotidae), a new species of tube-snouted ghost electric knifefish from the lowland Amazon basin, Brazil. Zootaxa Núm. 1166: 57-68.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010. Electric fishes of the genus Sternarchorhynchus (Teleostei, Ostariophysi, Gymnotiformes); phylogenetic and revisionary studies. Zool. J. Linn. Soc. 159:223-371.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Taula de codis

Una taula de codis consisteix en una taula que defineix el conjunt de caràcters que s'està utilitzant. Cada conjunt de caràcters conté 256 entrades específiques d'un país o d'un idioma. Els caràcters es tradueixen a partir de la taula de les pàgines de codis i seran els quals utilitzin el teclat, la pantalla i la impressora. Un exemple d'això ho forma el conjunt de lletres, nombres i símbols (com els accents) que utilitzen els canadencs francòfons. Quan s'introdueix el conjunt de caràcters en una taula perquè ho utilitzi MS-DOS, es converteix en la pàgina de codis corresponent a la població francòfona del Canadà.
Existeixen dos tipus de taules de codis: de maquinari i preparades.

## Vegeu també

* Unicode

## Referències

* ↑ «International Support on MS-DOS». [Consulta: 23 desembre 2008].

## Enllaços externs

* «Taula de codis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Gabriel Valiente Feruglio. Composició de textos científics amb LaTeX, p. 52. Edicions UPC. ISBN 84-8301-141-7
* Codepages / ASCII table (anglès)
# Taula de comuns dipòsits

La Taula de comuns dipòsits eren unes entitats financeres precursores de les actuals caixes d'estalvi modernes amb la diferència que estaven vinculades a les institucions municipals. Van estar actives des de l'any 1583 fins a mitjans del segle xviii.
Ciutats catalanes que han tingut la taula:
* Vic any 1583
* Barcelona any 1587
* Lleida any 1589
* Cervera any 1599
* Manresa any 1603
* Girona
* Tortosa
* Tarragona

## Taula de comuns dipòsits de Manresa

Creada el 14 de juny de 1603 per privilegi del rei Felip III de Castella.
Segons un gran pergamí conservat a l'Arxiu històric de la ciutat de Manresa consta la firma protocol·lària d'aquest privilegi concedit a la ciutat. Firmà el virrei de Catalunya, Joan Terès arquebisbe de Tarragona.
El privilegi de la Taula fou una retribució per l'aportació dels manresans de 1500 lliures en la preparació d'una armada per la guerra a Flandes.
La Taula de comuns dipòsits de Manresa, tingué el seu domicili en la plaça Major de la ciutat. Al front de la Taula havia quatre oficials o ministres, el tauler, el caixer, el regent i el notari. Els oficials devien guardar secret de les operacions que es feien. Els càrrecs de caràcter bianual es renovaven en la festivitat de Sant Maties el 24 de febrer. No podien ser oficials de la taula, el batlle i el mostassà mentre exercien en aquests càrrecs. La taula va encunyar diverses monedes de l'època com el Sou, el Ral i el Diner en plata i coure.
El decret de Nova Planta dictat pel rei Felip V el 16 de gener de 1716 extingir la Taula, malgrat seguir funcionant fins a l'any 1763.

## Bibliografia

* Caixa d'Estalvis de Manresa 1863-1973 - Josep M. Gasol, 1974
# Tardajos

Tardajos és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos. Limita amb Las Quintanillas, Alfoz de Quintanadueñas, Villalbilla de Burgos, San Mamés, Rabé de las Calzadas i Frandovínez.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1975 | 1996 | 1997 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 919 | 949 | 863 | 939 | 1036 | 1027 | 1025 | 811 | 747 | 745 | 712 | 635 | 622 | 761 |
# Tardelcuende

Tardelcuende és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Quintana Redonda al nord i oest, amb Almazán a l'est, amb Matamala de Almazán al sud i amb Fuentepinilla a l'oest.

## Personatges il·lustres

* Juan Antonio Gaya Nuño, escriptor

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Tardenois

Tardenois és una regió natural de França.
Dona el nom a la cultura prehistòrica del tardenoisià.

## Geografia

Històricament, el Tardenois se situa en el límit del departaments francesos de Marne, a la Champagne-Ardenne, i de l'Aisne, a la Picardie. L'actual comunitat de comunes del Tardenois és exclusivament situada a la Picardie, a la part sud de l'Aisne, mentre que communitat de comunes Ardre i Tardenois s'inclou al Marne.

## Toponímia

Tres autors del segle xix donen tres versions diferents de l'etimologia del mot « Tardenois ».
Segons Amand de Vertus, significaria « tête de la forêt des Ardennes », expressió que en celta es traduiria per tau ardouina i en llatí per testa ardenensis (cap de les Ardenes).
Per Auguste Longnon, « Tardenois » seria el nom d'un antic lloc, Tardunum, amb l'arrel celta dun que evocaria un lloc construït sobre una elevació. Aquest lloc potser és Mont-Notre-Dame.
Pécheur, diu en canvi que « Tardenois » vindria d'una arrel celta tard que significaria « font », i potser voldria dir « país regat per nombrosos cursos d'aigua o bé « país de torberes ».

## Història

La regió del Tardenois sembla haver tingut un paper important en la Prehistòria; amb nombrosos vestigis trobats a la regió de la confecció de micròlits industria.
En època carolíngia i en els sistemes dels missi dominici instaurat per Carlemany, el Tardenois va esdevenir un comtat; el 853es cita com pagus tardinisus.
Les communautés de communes du Tardenois et d'Ardre et Tardenois es van fundar el 1996 · .

## Paisatge

El Tardenois té molts cursos d'aigua com el riu Marne, la Semoigne, la Vesle i l'Ardre. Abans estava molt forestat amb elbosc de les Ardennes. (forêt d'Ardenne)
La bruquera comuna abunda.

## Patrimoni cultural

Tardenois té molts monuments històrics, en particular els châteaux de Fère-en-Tardenois i de Nesles, i esglésies romàniques especialment a la Vall de l'Ardre. També té un cementiti americà de la Primera Guerra Mundial a Seringes-et-Nesles.

## Notes i referències

* ↑ Amandde Vertus Fère-en-Tardenois et ses environs 1864 reimprès el 1989
* ↑ Le Tardenoisien français E. Vignard R. Daniel Bulletin de la société préhistorique de France1954 url=http://www.persee.fr/web/revues/home/prescript/article/bspf_0249-7638_1954_hos_51_8_12415
* ↑ Franck Tourtebatte Promenade dans l'art roman en Champagne 1998|
* ↑ Site de la communauté de communes du Tardenois, Compétences Arxivat 2012-09-25 a Wayback Machine.
* ↑ Site de la communauté de communes Ardre et Tardenois, Historique de la collectivité Arxivat 2013-11-12 a Wayback Machine.
* ↑ Office de tourisme de Fère-en-Tardenois, La minute scientifique Arxivat 2012-11-04 a Wayback Machine.
# Tarde para la ira

Tarde para la ira és un thriller espanyol dirigit per Raúl Arévalo. Va ser seleccionat per ser projectat en la secció Descobriment en el Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2016.

## Argument

Madrid, agost de 2007. Curro entra a la presó després de participar en l'atracament a una joieria. Vuit anys després surt de la presó amb ganes d'emprendre una nova vida, al costat de la seva promesa Ana i el seu fill, però es trobarà amb una situació inesperada i a un desconegut, José, qui el portarà per rumbs no coneguts, propers a la venjança.

## Crítiques

A la web de RTVE, Esteban Ramón lloa l'òpera primera de Raúl Arévalo:
El crític Carlos Boyero, en diari El País, parla de "Pel·lícula amb olor i sabor, meritòria, amb un director que té clar el que vol narrar i ho explica bé."

## Repartiment

* Antonio de la Torre Martín (José)
* Luis Callejo (Curro)
* Alicia Rubio (Carmen)
* Ruth Díaz (Ana)
* Font García
* Raúl Jiménez (Juanjo)
* Chani Martín
* Alicia Rubio (Carmen)
* Manolo Solo (Triana)

## Referències

* ↑ «'The Fury of a Patient Man' ('Tarde Para la Ira'): Venice Review», 05-09-2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «The Fury of a Patient Man», 05-09-2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Raúl Arévalo també sap dirigir», 12-09-2016.
# Tarde para todos

Tarde para todos va ser un programa de TVE emès la tarda dels diumenges entre 1972 i 1974.
Es tractava d'un macro-programa contenidor de sis hores de durada -de 15:30 a 21:30- en el qual tenien cabuda diferents seccions, concursos, entrevistes, esport, actuacions musicals, humor i sèries. L'emissió començava amb la sèrie nord-americana Los dos mosqueteros, protagonitzada per Ben Murphy. La següent secció es titulava A todo ritmo, de caràcter musical. A continuació La pantera rosa i la secció Estrellas invitadas amb entrevista a una celebritat. El programa es tancava amb el concurs Fe de erratas i el mini-espai Mundo Camp, amb guions de Romano Villalba.
El programa es va estrenar al juny de 1972 i substituïa a un programa similar, Siempre en domingo, que va dirigir Manuel Martín Ferrand. Es va mantenir en pantalla fins a març de 1974. A partir d'aquesta data va ser substituït per un altre programa que responia a les mateixes premisses: Todo es posible en domingo.
Sota la direcció d'Óscar Banegas, assistit per Hugo Stuven, el programa va estar presentat per Juan Antonio Fernández Abajo, acompanyat per Clara Isabel Francia, José Luis Uribarri, José Antequera i Torrebruno. El 1973 es van incorporar també a l'equip la debutant Eva Gloria, Willy Rubio i Luciana Wolf. El programa comptava amb l'humor de Joe Rígoli, en el paper de Tancredo Tardón i de Fernando Esteso.
Des del 2 de desembre de 1973 es va produir una renovació dels presentadors, amb la incororación de dues llavors joves promeses de la televisió: Yolanda Ríos, ex-hostessa de Un, dos, tres ... i Nicolás Romero procedent de Los Chiripitifláuticos. El tàndem va continuar al capdavant del programa fins a la seva definitiva cancel·lació.
Entre d'altres, van passar pel plató de Tarde para todos els següents artistes: Palito Ortega, Luis Aguilé, Camilo Sesto, Betty Missiego, Bruno Lomas, Cecilia, Los 3 Sudamericanos, Lola Flores, Fórmula V, Tony Ronald, Gigliola Cinquetti, Junior, Salomé, Armando Manzanero, Los Diablos, Lorenzo Santamaría, Albert Hammond, Salvatore Adamo, José Luis Moreno, Rosa León, Georgie Dann i Las Grecas. Juan Antonio Fernández Abajo va obtenir els Premis Antena de Oro i TP d'Or 1973, per la seva tasca davant del programa.

## Referències

* ↑ Programació de 1972 a ABC
* ↑ Fallece José Luis Uribarri, la voz eterna de Eurovisión, vertele.eldiario.es
* ↑ Joe Rígoli mor a l'Argentina, El Periódico, 27 de gener de 2015
* ↑ Fallece la actriz Yolanda Ríos a Fotogramas

## Enllaços externs

* Tarde para todos 4 de novembre de 1973 a rtve.es a la carta
# Squalius aphipsi

Squalius aphipsi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Kuban.

## Referències

* ↑ Bonaparte, C. L. 1837. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Vol. III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3: Fasc. 19-21, puntata 94-103, 105-109, 5 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, 4a edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.