OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Midlothian (Texas)

Midlothian és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 7.480 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Midlothian tenia 7.480 habitants, 2.650 habitatges, i 2.011 famílies. La densitat de població era de 76,6 habitants/km².
Dels 2.650 habitatges en un 42,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 24,1% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.464 $ i la renda mediana per família de 55.055 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.151 $ mentre que les dones 27.209 $. La renda per capita de la població era de 19.329 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Midlothian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Midlothian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Plaza de Armas

La Plaza de Armas és la plaça més antiga de l'Havana. Al segle xvi era el cor de la ciutat. El seu traçat evoca el de les places fortificades de l'Europa medieval. En el seu perímetre hi havia les seus de les autoritats civils i militars en l'època colonial, i l'església parroquial de la Ciutat.

## Història

La primera plaça existia al costat del litoral des de l'assentament definitiu de la vila, es coneixia com "de l'Església" i les seves funcions eren comercials i públiques. Al començament es van situar al seu voltant les cases dels primers veïns. A finals del segle xvi va adquirir la seva forma definitiva, entre la Castell de la Real Fuerza i l'antiga Parroquial Major. Després de la construcció de la Real Fuerza es va destinar a exercicis militars i es va nomenar Plaça d'Armes, amb la qual cosa va perdre el seu caràcter públic. Va ser, des del seu sorgiment, lloc de reunió dels habitants de la primitiva vila, i la circumdar seves institucions fonamentals.
Al segle xviii, després d'un període de decadència, es va remodelar en enderrocar-se l'Església Parroquial Major, i es van construir el Palau de Correus i Intendència, més conegut com a Palau del Segundo Cabo, i el Palacio de los Capitanes Generales, els edificis públics més rellevants de l'època.
En 1834, sota el mandat de Miguel Tacón, es va remodelar novament i se li van agregar fonts i àrees verdes. En el seu centre es va col·locar una estàtua de Ferran VII que va estar allà fins a 1955.
En les primeres dècades del segle xix, després de diferents canvis en el traçat del seu terreny, es va reconstruir i recuperar les seves característiques. Les seves funcions com a espai polític i administratiu es van prolongar fins a mitjan segle xx.

## Monuments

A la Plaça d'Armes es pot apreciar el complex monumental El Templete, construït el 1828 en el lloc que se suposa es van celebrar la primera missa i el primer cabildo a l'Havana el 1519.
Des de 1955 l'estàtua del Pare de la Pàtria Carlos Manuel de Céspedes, obra de l'artista cubà Sergio López Mesa, ocupa el pedestal on hi havia la del monarca espanyol Ferran VII, i li dona nom a la plaça.

## Referències

* ↑ «Plaza de Armas, La Habana Vieja, La Habana, Cuba» (en castellà). tourism interactive .com. Arxivat de l'Paseos por La Habana original el 12/7/2012. [Consulta: 23 gener 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Plaza de Armas» (en castellà). EcuRed. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Coralia Rivero Busquets. «La Plaza de Armas» (en castellà). LA HABANA VIEJA, 07-05-2009. [Consulta: 23 gener 2022].
# Steeve Yago

Steeve Yago (Sarcelles, 16 de desembre de 1992) és un exfutbolista de Burkina Faso de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Burkina Faso.
Pel que fa a clubs, destacà a Toulouse FC i Le Havre AC.

## Referències

* ↑ «2017 Africa Cup of Nations Squad List» (PDF). CAF. [Consulta: 10 gener 2017].
* ↑ «Steeve Yago». ligue1.com. [Consulta: 8 novembre 2012].
* ↑ «Officiel : Toulouse continue son dégraissage et prête Steeve Yago» (en francès), 31-01-2019. [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ Steeve Yago a National-Football-Teams.com (anglès)
# Paul Eyschen

Paul Eyschen (Diekirch, 9 de setembre de 1841 - Ciutat de Luxemburg, 11 d'octubre de 1915) va ser un polític i diplomàtic luxemburguès. Va ser elegit diputat el 1868 i nomenat Ministre de la Justícia i Obres Públiques el 1875. Va ser primer ministre de Luxemburg des del 22 de setembre de 1888 fins a la seva mort.

## Biografia

Durant més d'un quart de segle, com a ministre d'Estat i president del govern, Paul Eyschen va dominar la vida política de Luxemburg. Efectivament, el Grand Duc Adolf era ja un ancià al moment de la seva accessió al tron, i el seu fill Guillem IV, greument malalt, no regnaria més que durant uns quants anys.
En temps de Paul Eyschen no hi havia una divisió clara dels partits que es disputaven el parlament luxemburguès. El president del govern va tenir una gran habilitat per tractar amb els diputats individuals, de manera que va poder fer dominant, en general, la seva pròpia línia política.

## Referències

* ↑ «The 1899 Hague Peace Conference: The Parliament of Man, the Federation of the World» (en anglès).
# Miquel Jeroni Morell

Miquel Jeroni Morell (València, 1531 – Balaguer, 23 d'agost de 1579) fou bisbe d'Urgell i copríncep d'Andorra.

## Biografia

Doctorat en ambdós drets a la Universitat de Lleida.
Va ser secretari del bisbe de Tortosa Martín de Córdoba y Mendoza, i durant l'últim període del Concili de Trento el nomenà vicari general del bisbat, per substituir-lo en la direcció de la diòcesi. Nomenat arxipreste de Morella, en 1566 torna a Tortosa com a canonge de la catedral, i entre 1569 i 1574 ocupa el càrrec de prior major en la catedral.
Estigué vinculat amb la Inquisició, almenys des de 1567, i entre 1570 i 1578 va ser inquisidor de Barcelona.
L'any 1572 fou nomenat canceller del Regne de València, per resoldre els contenciosos entre la jurisdicció reial i l'eclesiàstica.
El 21 de febrer de 1578 és consagrat bisbe d'Urgell per Joan Terès i Borrull, i mor el 23 d'agost de 1579 a Balaguer, mentre feia una visita pastoral pel bisbat.

## Referències

* ↑ «Bishop Miguel Jerónimo Morell» en catholic-hierarchy.org [Consulta: 10 juny 2011].

## Bibliografia

* Querol Coll, Enric. Estudis sobre cultura literària a Tortosa a l'Edat Moderna. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006, p. 38. ISBN 84-8415-862-4.
# Astyanax daguae

Astyanax daguae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 24 °C-27 °C.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Includes 5 separate subtitles.) (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Ind. Univ. Studies Núm. 18: 1-32.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rabia Ben Abdallah

Rabia Ben Abdallah (àrab: ربيعة بن عبدالله, Rabīʿa ibn ʿAbd-allāh) és una actriu tunisiana. També és professora de teatre.

## Filmografia
### Cinema

* 1990: Halfaouine asfour stah de Férid Boughedir: Jamila
* 1993: L'Articolo 2 de Maurizio Zaccaro
* 1994: Le Vent des destins d'Ahmed Djemai
* 2000: La Saison des hommes de Moufida Tlatli
* 2004: Intox, chronique d'un fils de p... d'Akim Sakref
* 2006: Fleur d'oubli de Selma Baccar
* 2014: Printemps tunisien de Raja Amari

### Televisió

* 2015: Anna e Yusuf de Cinzia TH Torrini
* 2021: Awled El Ghoul de Rafika Boujday

## Teatre

* Une Nuit de perdue qui revient d'Ezzedine Gannoun
* Les Glas de Lassaâd Ben Abdallah i Nadia Ben Ahmed

## Distinctions

Rabia Ben Abdallah va guanyar nombrosos premis pel seu paper de Zakia a Fleur d'oubli de Salma Baccar:
* Premi a la millor actriu a la vuitena Biennal de Cinemes Àrabs de París, el 2006
* Premi « Images de femmes » al Festival internacional de cinema Vues d'Afrique a Montréal, el 2007
* Pantalla a la millor actriu al Festival Écrans Noirs al Camerun, el 2008
* Premi a l'actriu al Festival Internacional de Cinema de Rabat, l'2008
Per La Saison des hommes va guanyar una menció a la millor actriu a la XXI edició de la Mostra de València.

## Notes i referències

* ↑ Printemps tunisien (Rabii Tounes) a africultures.
* ↑ Olivia Marsaud. «L'Immeuble Yacoubian, star de la Biennale des cinémas arabes». afrik.com, 1r août 2006..
* ↑ Jean-Marie Mollo Olinga. «Écran d'or pour Juju Factory». africine.org..
* ↑ El festival acaba hoy con una gala en la que no se proyectará ningún filme, El País, 23 d'octubre de 2000

## Enllaços externs

* Neïla Gharbi. «L'entretien du lundi : Rabia Ben Abdallah (comédienne)». jetsetmagazine.net, 21-05-2012. Arxivat de l'original el 2015-07-25. [Consulta: 10 abril 2024]..
# Carència de vitamina D

La carència o deficiència de vitamina D, o hipovitaminosi D, pot ser deguda a una ingesta nutricional inadequada de vitamina D, una exposició insuficient de la llum del sol (en particular la llum solar amb els raigs B ultraviolats adequats), trastorns que limitin l'absorció de la vitamina D, i a trastorns de fetge, de ronyó o bé hereditaris que dificultin la conversió de vitamina D en metabòlits actius, La carència disminueix la mineralització òssia, donant lloc a malalties de carència o disminució òssia com raquitisme en nens i osteomalàcia i osteoporosi en adults.

## Referències

* 1 2 Vitamin D at Merck Manual of Diagnosis and Therapy Professional Edition
# Dromornítids

Els dromornítids (Dromornithidae), coneguts com a mihirungs i informalment com a ocells del tron o ànecs dimonis, va ser una família d'aus no voladores gegantes prehistòriques que visqueren a Austràlia des del període Oligocè, però es van extingir (juntament amb la resta de la megafauna australiana) durant el Plistocè.

## Fil·logènia

Pertanyien a l'ordre dels anseriformes, sent per tant parents distants dels ànecs i oques actuals. Un animal d'aquesta família, Dromornis stirtoni va ser possiblement l'au més grossa que mai ha viscut. Durant molt de temps es van classificar en Estrucioniformes, però ara se solen classificar com a Gal·loanseris.

## Descripció

L'alimentació d'aquestes aus és un misteri. Mentre algunes, com Genyornis, aparentam haver tingut una alimentació essencialment herbívora, unes altres com el ja esmentat Dromornis stirtoni, poden haver estat voraces carnívores. I hi ha encara unes altres que poden haver estat omnívores o carnívores.

## Referències

* ↑ Angst, Delphine; Buffetaut, Eric. Palaeobiology of Giant Flightless Birds (en anglès). Elsevier, 2017-11-16, p. 99. ISBN 978-0-08-101143-0.
* ↑ Miller, Gifford H.; Magee, John W.; Johnson, Beverly J.; Fogel, Marilyn L.; Spooner, Nigel A. «Pleistocene Extinction of Genyornis newtoni : Human Impact on Australian Megafauna» (en anglès). Science, 283, 5399, 08-01-1999, pàg. 205–208. DOI: 10.1126/science.283.5399.205. ISSN: 0036-8075.
* ↑ Worthy, Trevor H.; Mitri, Miyess; Handley, Warren D.; Lee, Michael S. Y.; Anderson, Atholl «Osteology Supports a Stem-Galliform Affinity for the Giant Extinct Flightless Bird Sylviornis neocaledoniae (Sylviornithidae, Galloanseres)» (en anglès). PLOS ONE, 11, 3, 30-03-2016, pàg. e0150871. DOI: 10.1371/journal.pone.0150871. ISSN: 1932-6203. PMC: PMC4814122. PMID: 27027304.
* ↑ Murray, Peter F.; Vickers-Rich, Patricia. Magnificent Mihirungs: The Colossal Flightless Birds of the Australian Dreamtime (en anglès). Indiana University Press, 2004-03-04, p. 34. ISBN 978-0-253-34282-9.
* ↑ Angst, Delphine; Buffetaut, Eric. Palaeobiology of Giant Flightless Birds (en anglès). Elsevier, 2017-11-16, p. 116. ISBN 978-0-08-101143-0.
# Pelai Vilar i Puig

Pelai o Pelayo Vilar i Puig (Barcelona, 12 de setembre de 1937) és un metge mexicà d'origen català, exiliat del franquisme. Fill del metge català Pelai Vilar i Canales.

## Biografia

Va arribar a Mèxic el 3 d'abril de 1949. Estudià el batxillerat a Mèxic i el 1963 es llicencià en medicina i cirurgia a la Facultat de Medicina de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic. El mateix any fou adjunt del servei d'otorrinolaringologia de l'Hospital Veinte de Noviembre i el 1964 de l'Hospital Español. De 1964 a 1966 va treballar a la Glasgow Royal Infirmary, i de 1967 a 1971 fou cap del servei d'otorrinolaringologia de l'Hospital Norte Pemex de Ciutat de Mèxic. De 1971 a 1983 fou cap del servei d'otorrinolaringologia de l'Hospital Central Norte Pemex.
De 1971 a 1998 també fou primer professor i després catedràtic d'otorrinolaringologia de Pregraduats a la Facultat de Medicina de la UNAM. També és membre numerari des de 1982 de l'Academia de Medicina de México, que presidí en 1996; membre de l'American Rhinologic Society; president de la Sociedad Mexicana de Otorrinolaringología (1979-1980) i director dels seus Anales de 1980 a 1988. Des del 18 de febrer del 2008 és el Cap de la Divisió d'Estudis de Postgrau de la Facultat de Medicina de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic.

## Obres

* Cursos de actualización en otorrinolaringología para médicos generales (1971)
* Manual de anatomía y técnicas quirúrgicas del hueso temporal (1978)

## Referències

* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 334.
* ↑ Currículum al web de la UNAM

## Enllaços externs

* Articles de Pelai Vilar
* Estado actual de las especialidades médicas", Dr. Pelayo Vilar Puig. a YouTube
# Miquel Joan Josep Brial i Roig

Miquel Joan Josep Brial i Roig, dit Dom Brial (Perpinyà, 26 de maig del 1743 - París, 24 de maig del 1828), fou un monjo benedictí i erudit historiador rossellonès. Membre de l'Institut de França, s'especialitzà en història i literatura medieval i produí una extensa obra en francès i llatí.

## Vida

Brial nasqué a Perpinyà el 26 de maig de 1743, fill d'Ignasi Brial i de Teresa Roig. Esdevingué monjo benedictí el 1764 a la Congregació de Sant Maur de Tolosa. El 1767 fou promogut als ordes menors a Carcassona i ordenat prevere a Vasats el 1770.
El 1771 es desplaçà a París al monestir dels Blancs-Manteaux i començà a col·laborar en la continuació del Recueil des Historiens de la France (Recull dels Historiadors de França), obra magna d'unificació de tots els documents i estudis d'història de França, del qual se'n publicaren dos toms durant aquest període, l'11è i el 12è, el 1781 i 1786 respectivament.
Residí al monestir fins al 1790, quan fou suprimit per l'Assemblea Constituent i fou traslladat a l'abadia de Saint-Germain-des-Prés. La seva feina de recopilació i estudi de documents va veure's poc alterada pels esdeveniments polítics de la Revolució, atesos els seus costums austers i poc visibles a la vida pública. Però no la producció editorial, que va quedar momentàniament interrompuda. L'Institut de França, el 1796, li sol·licità formalment fer-se càrrec de la continuació del Recull. Treballant amb un mètode rigorós i incansable va reeixir en publicar encara sis toms més de la col·lecció, fins al 18è, del 1806 al 1822, i va deixar pràcticament llest el 19è, que no va ésser a temps de veure imprès.
El 1805, Brial fou escollit membre de l'Institut de França i entrà a formar part de l'Acadèmia de les inscripcions i llengües antigues. Va col·laborar a l'edició de l'Histoire littéraire de la France (Història Literària de França) i va publicar una quantitat considerable d'articles a les Mémoires de l'Académie (Memòries de l'Acadèmia).
Fins passats els vuitanta anys va estar treballant sense defalliment però, a partir de 1824, la seva salut s'anà afeblint i el 24 de maig de 1828 moria a París, quan faltaven només dos dies per al seu 84è aniversari.

## Les escoles en francès al Rosselló

A les darreries de la seva vida, com a agraïment al Rosselló la seva terra d'infantesa i convençut que els estudis de joventut marquen totalment l'esdevenidor de les persones, va disposar que fossin creades escoles per nois i per noies als pobles de naixement del seu pare i la seva mare: Baixàs i Pià, respectivament. El 1826 va establir una renda perpètua per a pagar-ne els mestres i va imposar la condició que els alumnes fossin ensenyats en llengua francesa per tal de facilitar-los una posterior incorporació a estudis superiors.

## Enllaços externs

* Biografia al Dictionnaire de biographies roussillonnaises de l'abbé Capeille (1914). (francès)
# Astyanax endy

Astyanax endy és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Bermejo (nord-oest de l'Argentina).

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Mirande, J. M., G. Aguilera & M. D. L. M. Azpelicueta. 2006. Astyanax endy (Characiformes: Characidae), a new fish species from the upper Río Bermejo basin, northwestern Argentina. Zootaxa Núm. 1286: 57-68.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cuntis

Cuntis és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Caldas. Limita amb els municipis de Valga, A Estrada, Campo Lameiro, Moraña i Caldas de Reis.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 5.866 | 6.569 | 7.790 | 6.178 | 5.443 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Arcos (San Breixo), Cequeril (Santa María), Couselo (San Miguel), Cuntis (Santa María), Estacas (San Fiz), Piñeiro (San Mamede), Portela (Santa Eulalia) i Troáns (Santa María).
# Roseta

* No s'ha de confondre amb rosetta.
«Roseta» té aquests significats:
* Roseta (Centranthus calcitrapae), planta amb flor del gènere Centranthus
* Roseta (botànica), disposició circular de fulles en les quals totes es troben a la mateixa altura
* Roseta (crispeta), el gra esclatat del blat de moro esclafidor, un altre nom per crispeta
* Roseta (música), forat de forma circular que tenen sobre la tapa harmònica la majoria d'instruments de corda polsada
* Roseta (decoració), motiu decoratiu en forma de flor, els pètals estan en disposició radial
* Roseta de Gironella, cançó tradicional catalana
* Roseta Mauri i Segura (Reus, 1849 - París, 1923), ballarina catalana i musa d'artistes impressionistes
* Roseta de deformació.
# Teodor Sofià

Teodor Sofià (Theodoros Sophianus) fou un escriptor romà d'Orient que va escriure sobre astronomia i música.
Podria ser un nebot de patriarca Gennadi II de Constantinoble i vivia el 1457. L'oració fúnebre que li va pronunciar el seu oncle porta el títol de Ἐπιτάφιος τῷ μακαρίῳ Θεοδώρῳ τῷ Σοφιανῷ ἐν τῇ ἱερᾷ μονῇ Βατοπεδίου ταφέντι, ὒν εἶπεν ἐξ ὑπογυίου ὁ θεῖος αὐτοῦ Γεννάδιος μοναχὸς ἐν τῷ ταφίῳ, σεπτῷ κη, ςϟξέ Oratio funebris beati Theodori Sophiani, in Sacro Monasterio Batopedii sepulti, quam extempore pronuntiarit avunculus ejus Gennadius monachus ad sepulcrum. 28 Septembris, anno 6965. (1457).
Podria ser l'autor de la Sophiani Epistola ad Archiepiscopum Philadelphiensem.

## Referències

* ↑ 3. Theodorus Sophianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 865
# Osornophryne

Osornophryne és un gènere d'amfibis de la família dels bufònids.

## Taxonomia

* Osornophryne antisana (Hoogmoed, 1987)
* Osornophryne bufoniformis (Peracca, 1904)
* Osornophryne guacamayo (Hoogmoed, 1987)
* Osornophryne percrassa (Ruiz-Carranza & Hernández-Camacho, 1976)
* Osornophryne sumacoensis (Gluesenkamp, 1995)
* Osornophryne talipes (Cannatella, 1986)
# Western New York Flash

El Western New York Flash és un club femení de futbol de Rochester, Nova York que juga a la NWSL, la lliga professional de futbol femení dels Estats Units.
Va ser creat al 2008 com a Buffalo Flash, i originalmente jugaba a una lliga semiprofessional, la W-League. Després de guanyar-la al 2010 es va convertir en un club professional i es va inscriure a la WPS, predecessor de la NWSL, que també va guanyar al seu debut.
Després del tancament de la WPS i una temporada de transició a la que va guanyar la WPSL Elite, el Flash va retornar al futbol professional al 2013 a la NWSL, on el seu millor resultat fins ara és un subcampionat.

## Plantilla 2016

| Porteres | Defenses | Centrecampistes | Davanteres |
| Sabrina D'Angelo Britt Eckerstrom Katelyn Rowland 0 0 0 0 0 | Abby Erceg Abigail Dahlkemper Jaelen Hinkle Alanna Kennedy Laura Liedle Courtney Niemiec 0 0 | Lady Andrade Halimatu Ayinde Janice Cayman Elizabeth Eddy Michaela Hahn Jeon Ga-eul Samantha Mewis McCall Zerboni | Makenzy Doniak Kristen Hamilton Adriana Leon Jessica McDonald Lianne Sanderson Taylor Smith Meredith Speck Lynn Williams |

## Referències

* ↑ Team Sahlen
* ↑ ESPN
* ↑ RSSSF