OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Green

Robert Paul Green (nascut a Chertsey, Surrey, el 18 de gener del 1980), més conegut simplement com a Robert Green o Green, és un futbolista professional anglès que actualment juga de porter al Queens Park Rangers de la Premier League anglesa. Green debutà a la selecció de futbol d'Anglaterra el 2005.

## Referències

* ↑ «Player Profile». Premier League. Arxivat de l'original el 24 de març 2015. [Consulta: 30 març 2011].

## Enllaços externs

* Perfil de Green a TheFA.com (anglès)
* Robert Green al web del West Ham United Arxivat 2011-08-25 a Wayback Machine. (anglès)
* Robert Green a FootballDatabase (anglès)
Robert Green - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol 2010
1 James •
2 Johnson •
3 A. Cole •
4 Gerrard  •
5 Dawson •
6 Terry •
7 Lennon •
8 Lampard •
9 Crouch •
10 Rooney •
11 J. Cole •
12 Green •
13 Warnock •
14 Barry •
15 Upson •
16 Milner •
17 Wright-Phillips •
18 Carragher •
19 Defoe •
20 King •
21 Heskey •
22 Carrick •
23 Hart •
Entrenador: Capello
Selecció de futbol d'Anglaterra – Eurocopa 2012
1 Hart •
2 Johnson •
3 A. Cole •
4 Gerrard •
5 Kelly •
6 Terry •
7 Walcott •
8 Henderson •
9 Carroll •
10 Rooney •
11 Young •
12 Baines •
13 Green •
14 Jones •
15 Lescott •
16 Milner •
17 Parker •
18 Jagielka •
19 Downing •
20 Chamberlain •
21 Defoe •
22 Welbeck •
23 Butland •
Entrenador: Hodgson :
# Robert Gonçalves Santos

Robert Gonçalves Santos és un futbolista brasiler que juga com a migcampista pel Fluminense en el Campionat brasiler de futbol a la Série A. Va jugar com a cedit al FC Barcelona amb una opció de compra de 7M €.

## Referències

* ↑ http://www.sport.es/es/noticias/barca/robert-del-fluminense-fichado-por-barcelona-4763146
# Resolució 1651 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1651 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 21 de desembre de 2005. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació al Sudan, particularment les resolucions 1556 (2004) i 1591 (2005), el Consell va ampliar el mandat d'un grup d'experts que vigilés les sancions i violacions dels drets humans a la regió del Darfur fins al 29 de març de 2006.

## Observacions

El Consell de Seguretat va destacar el seu compromís amb la pau al Sudan, l'aplicació de l'Acord de Pau Complet i el final de les violacions a la regió de Darfur. Va subratllar la necessitat de respectar els elements de la Carta de les Nacions Unides, inclosos els relatius a la Convenció sobre privilegis i immunitats.

## Actes

La resolució, promulgada en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va ampliar el grup d'experts establert a la resolució 1591 (2005) fins al 29 de març de 2006 i li va demanar que informés sobre l'aplicació de les sancions i observacions sobre drets humans.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of expert monitoring panel concerning violations in Darfur». United Nations, 21-12-2005.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Conflicte del Darfur

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Robert Lawrence Stine

Robert Lawrence Stine (Columbus, Ohio, 8 d'octubre de 1943). És un escriptor estatunidenc conegut fonamentalment per ésser l'autor de la sèrie de literatura juvenil de terror Pànic (en anglès Goosebumps, és a dir, pell de gallina), sèrie la qual ha estat publicada en català, tot i que incompleta, per Ediciones B i Editorial Hidra.
Amb més de 300 llibres publicats, l'escriptor va ser reconegut el 2011 com el "més prolífic autor de literatura juvenil de terror" per Guinness World Records.
Educat a la Universitat Estatal d'Ohio, l'autor va començar la seua carrera a la mateixa universitat, on va editar Sundial, una publicació humorística del Campus. Després d'una breu experiència com a docent, es trasllada a Nova York, lloc on va desenvolupar una extensa carrera literària i editorial, el punt culminant de la qual va ser el llançament de la col·lecció Goosebumps, amb la qual li arriba el reconeixement mundial.
La seua obra va ser editada en nombroses llengües. També s'hi van fer adaptacions per al cine i la TV.

## Pel·lícules basades en la seva obra

* When Good Ghouls Go Bad (2001)
* Haunted Lighthouse (cortometraje) (2003)
* The Haunting Hour: Don't Think About It (2007)
* Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out? (2008)
* Mostly Ghostly 2: Have You Met My Ghoulfriend? (2014)
* Monsterville: Cabinet of Souls (2015)
* Pànic (2015)
* Mostly Ghostly 3: One Night in Doom House (2016)
* Goosebumps 2: Haunted Halloween (2018)

## Sèries basades en la seva obra

* Eureeka's Castle (1989-1995)
* Goosebumps (1995-1998)
* The Nightmare Room (2001-2002)
* The Haunting Hour: The Series (2010-2014)
* Eye Candy (2015)
* Just Beyond (2021)
* Goosebumps (2023-)

## Referències

* ↑ «R.L. Stine. American author». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 7 novembre 2019].
* ↑ «Most prolific author of children's horror fiction novels». The Guinness Book of Records. Guinness World Records Limited, 2011. [Consulta: 7 novembre 2019].
# Retrat d'un home (Rembrandt, Nova York)

Retrat d'un home és una pintura a l'oli datada al voltant de 1657, un retrat d'un personatge desconegut realitzat per Rembrandt. Es troba en la col·lecció del Museu Metropolità d'Art de Nova York.

## Descripció

Aquesta pintura va entrar a formar part de la col·lecció del museu a través del llegat d'Henry G. Marquand.
Va ser documentada per Hofstede de Groot el 1914, amb aquesta descripció;
| « | "753. UN HOME PÀL·LID AMB EL CABELL FOSC LLARG. Bode 222; Dut 339; Wb 209; B.- HdG 495. Prop de quaranta anys amb mig cos de mida natural. Vista quasi tota la cara, mirant directament a l'espectador, la seva mà esquerra està ficada en la seva capa negra, que l'embolcalla la figura. Porta un gran coll llis i ajustat amb borles, i un alt barret negre d'ala ampla. Té un lleuger bigoti, parcialment afaitat i ulls foscos. La llum ve des de l'esquerra cap al costat dret de la cara i el coll, el fons està il·luminat des de la seva esquerra. Signat i amb data de 1664; llenç, 31 1/2 polzades per 25 polzades. Esmentat per Bode, pp 531, 588; Dutuit, p 46; Michel, p 442. Exposat en la col·lecció Hudson-Fulton del Museu Metropolità d'Art, Nova York, 1909, N º 107; en la col·lecció del marquès de Lansdowne, Londres, 1883. en la col·lecció de HG. Marquand, Nova York; donat per ell el 1890 per al Museu." | » |
Malgrat una extensa recerca, el model i anteriors propietaris d'aquesta pintura són desconeguts. Un examen ha demostrat que la data que de Hofstede de Groot, havia desaparegut per la dècada de 1950 i l'estat general de la pintura està força desgastat. L'ombreig dels ulls sota un barret són característics de l'obra de Rembrandt en la dècada de 1650.

## Referències

* ↑ «Portrait of a Man» (en anglès). Metropolitan Museum of Art. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ 753. A Pale Man with Long Dark Hair" a Hofstede de Groot, 1914

## Enllaços externs

* Portrait of a man, tweede helft van de jaren 1650 aRKD
# Ronak Husni

Ronak Husni (en àrab روناك حسني, Rūnāk Ḥusnī) és una escriptora i professora de literatura i de traducció iraquiana. Llicenciada en llengua i literatura àrab per la Universitat de Mossul (Iraq) i doctorada per la Universitat de St Andrews, actualment treballa com a professora d'estudis àrabs a l'American University of Sharjah (Emirats Àrabs Units) i és consellera elegida de la British Society for Middle Eastern Studies (en català Associació britànica per a l'estudi de l'Orient Mitjà). Especialitzada en llengua i literatura àrabs, ha ensenyat gramàtica, traducció i literatura moderna a diverses universitats d'Iraq i del Regne Unit.
Una de les seves obres més conegudes —escrit en col·laboració amb Daniel L. Newman— és Muslim Women in Law and Society (2007), la qual va guanyar el 2008 el Premi World Award of the President of the Republic of Tunisia for Islamic Studies (en català: Premi mundial d'estudis islàmics del president de la república de Tunísia). L'any després va editar, sempre junts amb Daniel L. Newman un florilegi de contes àrabs moderns d'autors com a Naguib Mahfuz, Edwar al-Kharrat, Hanan al-Shaykh, Layla al-Uthman I Mohamed Choukri en una versió bilingüe àrab-anglès Modern Arabic Short Stories.

## Notes

* ↑ Web de la British Society for Middle Eastern Studies (en català: Associació britànica per a l'estudi de l'Orient Mitjà, Officers and council members Arxivat 2012-02-20 a Wayback Machine., consultat el 3 de gener de 2012

## Bibliografia

* Ronak Husni i Daniel L. Newman, Muslim Women in Law and Society, Abingdon, Editorial Routledge, 2007, 240 pàgines, ISBN 978-0415418874
* Ronak Husni i Daniel L. Newman (redactors), Modern Arabic Short Stories: A Bilingual Reader, Paris, editorial Saqi, 2008, ISBN 978-0863564369
* Ronak Husni i Daniel L. Newman, Arabic-English-Arabic Translation: Issues and Strategies, Abingdon, Editorial Routledge, 2012, 288 pàgines, ISBN 978-0415478854

## Enllaços externs

* Llibres de l'autora a les Biblioteques de Barcelona
* Kutub Maig 2009, Crítica (en anglès) dels Modern Arabic Short Stories
# Temnolésskaia

Temnolésskaia - Темнолесская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, al curs superior del riu Mezmai, a 36 km al sud-est d'Apxeronsk i a 122 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany a aquest municipi el possiólok de Mezmai.
# Llista d'aerolínies d'Estònia

La següent és una llista de les aerolínies que actualment operen a Estònia:
| Aerolínia | IATA | OACI | Indicatiu | Fundació |
| Airest | LS | AEG | AIREST CARGO | 2001 |
| Avies | U3 | AIA | AVIES | 1991 |
| Enimex | - | ENI | ENIMEX | 1994 |
| Estonian Air | OV | ELL | ESTONIAN | 1991 |
| Panaviatic | - | VPC | SOLAR | 2009 |
| Smartlynx Airlines Estonia | | MYX | TALLINN CAT | 2013 |
# Reserva binupcial

La reserva binupcial és una limitació imposada a la persona sobre determinats béns que comporta que estigui gravada amb la càrrega de la restitució dels mateixos a certes persones en el moment de la seva mort.
La reserva binupcial té el seu origen en el Dret Romà (Novel·les 2 i 22; C 5,9) i és una institució que troba el seu fonament en el recel que històricament han suscitat les segones i ulteriors noces del cònjuge supervivent, en particular quan hi ha fills comuns (una altra manifestació és la limitació que estableix la Lex Hac Edictali). Per tal de protegir a aquests darrers, s'establia que quan el pare o la mare vidu que tenia fills de l'anterior matrimoni tornava a casar-se, veia limitada la facultat de disposició lliure dels béns que d'una manera directa o indirecta havia rebut del consort difunt, béns que, des del moment que es produïa el nou matrimoni, passaven a ser propietat dels fills, quedant-li al cònjuge supervivent l'usdefruit d'aquests. Així mateix, aquesta atribució de dret era legal i la distribució entre els fills es produïa per parts iguals. Aquesta reserva i règim trobava el seu fonament en la presumpció que aquella hauria estat la voluntat del causant.
En l'evolució de la institució es va admetre que el cònjuge supervivent pogués tenir facultats per a distribuir, entre els reservataris, els béns objecte de la reserva.

## Referències

* ↑ «Reserva binupcial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ TERMCAT

## Bibliografia

* Francisco Luis Pacheco Caballero La reserva binupcial en el Derecho histórico español. Antecedentes y consecuentes de la Ley 15 de Toro A: Anuario de historia del derecho español, ISSN 0304-4319, Nº 57, 1987, pàgs. 407-464
# Ptahxepses D

Ptahxepses D (Ptḥ-špss, "Ptah és preciós") va ser un príncep egipci de la VI dinastia. Era probablement fill del faraó Pepi II (2284 - 2216/2184 aC), tot i que està debatut.
Ptahxepses en jeroglífic :
Tenia els títols de "Fill del Rei" i "Príncep hereu".
Va ser enterrat en un sarcòfag de pissarra de la dinastia IV, reaprofitat pel seu enterrament, al temple mortuori del faraó Unas, l'últim governant de la dinastia V, a Saqqara. El seu germà Nebkauhor-Idu també hi va ser enterrat. A la seva mòmia s'hi van trobar un cinturó d'or amb el seu nom i títols. Les seves restes, juntament amb totes les altres troballes de la seva tomba, es troba avui en dia al Museu Egipci del Caire.

## Referències

* ↑ Clayton, 2006, p. 64.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 70-78.
* ↑ Goedicke, 1988, p. 111-121.
* ↑ Malek, Moss i Porter, 1974, p. 645.

## Bibliografia

* Clayton, Peter A. Chronicle of the Pharaohs: The Reign-by-Reign Record of the Rulers and Dynasties of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 978-0500286289.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Goedicke, Hans «The Death of Pepi II-Neferkare». Studien zur Altägyptischen Kultur, 15, 1988, pàg. 111-121. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/44324580.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 3ː Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir. Griffith Institute, 1974. ISBN 978-0900416101.
# Menhir de Castellruf

El Menhir de Castellruf es troba a Santa Maria de Martorelles (el Vallès Oriental).

## Descripció

És un bloc de granit, de 0,50 metres de costat i una alçària de 2,20 m aprox. La pedra té en la part de dalt una secció triangular amb els angles arrodonits, en una de les cares hi ha un gravat amb forma de jou, que s'assembla a una lletra B. El solc del gravat, fou esculpit per repicat i posterior abrasió. Podria ser que el símbol en forma de B seria la representació d'una deessa de caràcter atlàntic o de fertilitat. És datat del Neolític Final (3300 aC-2500 aC) Es significatiu apuntar que, en el municipi d'Agullana en l'Alt Empordà, existeix un altre menhir el menhir dels Palaus amb un símbol gravat idèntic al de Santa Maria de Martorelles i de la mateixa antiguitat.
La pedra va ser descoberta per Andrés Cueto del Rio, veí de Santa Maria de Martorelles i arqueòleg afeccionat, cap al 1960 dins del bosc d'en Mates, a la carena que va des del Turó d'en Galzeran fins al de Castellruf, en un punt més o menys equidistant d'ambdós turons i a prop del desaparegut Pi d'en Casals (a prop del Dolmen de Castellruf i relativament a prop també del Dolmen de Can Gurri). A manca d'interès de l'administració per la troballa, el 1965, per iniciativa de Josep Marin i Andrés Cueto, la pedra es va encanyar amb branques d'alzina i es va baixar amb un Toro excavadora de la pedrera Cyasa, obrint pas i camí, pel mig del bosc, amb moltes penes i treballs, fins a Santa Maria de Martorelles, on es col·locà en el començament del carrer Lòpez de castro-Baixada de la font. Actualment s'ha restaurat en el Centre de Restauració de Béns Mobles (CRBM), ubicat a Sant Cugat. Ara es troba clavat al terra al costat de l'entrada de l'ajuntament de Santa Maria de Martorelles.

## Accés

És ubicat a Santa Maria de Martorelles: Inici del carrer López de Castro- confluència amb el carrer Baixada de la Font). Coordenades: x=437833 y=4596866 z=178. UTM: 31 N - 437742 - 4596666.

## Referències

* 1 2 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 31.
* 1 2 3 Menhir de Castellruf - Megalitisme (català)
* ↑ VILLANUEVA, Santiago, "El poblat ibèric de Castellruf. Bressol de la història d'un poble", Revista Notes, 8, p. 13-18, 22-29., 1994

## Enllaços externs

* Menhir de Castellruf - Fires, festes, oci i llocs per visitar (català)
* Menhir de Castellruf - Fitxa
* Wikiloc (català)
# Mosquiter d'Ogilvie-Grant

El mosquiter d'Ogilvie-Grant (Phylloscopus ogilviegranti) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Es troba a Cambodja, Xina, Laos, Tailàndia i Vietnam. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
L'epítet específic ogilviegranti fa referència a l'ornitòleg britànic William Robert Ogilvie Grant (1863-1924).

## Referències

* 1 2 «Mosquiter d'Ogilvie-Grant». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 627. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Kloss's Leaf-warbler. Phylloscopus ogilviegranti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Temnocefàlides

Els temnocefàlides (Temnocephalida) constitueixen un ordre de platihelmints turbel·laris.
A diferència dels altres turbel·laris, totes les espècies d'aquests ordre són o bé comensals o bé paràsites. Es poden trobar sobre crustacis, mol·luscs i, en algunes espècies, fins i tot en tortugues. Les espècies comensals normalment viuen a les brànquies o cavitats del mantell del seu hoste, mentre les paràsites viuen dins l'aparell digestiu. Anatòmicament, els temnocefàlids es poden distingir dels grups emparentats per la presència d'un disc adhesiu a la superfície ventral per a enganxar-se a l'hoste, i per un nombre de projeccions similars a dits que surten del cap.

## Referències

* ↑ «Turbellarian Taxonomic Database». [Consulta: 17 gener 2021].
Barnes, Robert D.. Invertebrate Zoology. Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1982, p. 230. ISBN 0-03-056747-5.
# Funció entera

En anàlisi complexa, una funció és anomenada entera si és definida sobre tot el pla complex i és holomorfa a cada punt.
Exemples típics de funcions enteres són els polinomis, la funció exponencial, i les sumes, productes i composicions d'altres funcions enteres.
Les funcions trigonomètriques i les funcions hiperbòliques són també funcions enteres, ja que poden ser construïdes com a combinacions lineals de la funció exponencial. Cada sèrie de potències amb radi de convergència infinit defineix una funció entera; recíprocament, cada funció entera pot ésser representada per una sèrie de potències amb radi de convergència infinit.
La funció logaritme no és entera, ni tampoc ho és la funció arrel (amb qualsevol índex), perquè no són definides unívocament sobre el pla complex.
El resultat més important sobre funcions enteres és probablement el teorema de Liouville: Si una funció entera és fitada, llavors és constant. Aquest fet pot ésser utilitzat per a donar una demostració elegant, per reducció a l'absurd, del teorema fonamental de l'àlgebra.
Tanmateix, el Gran Teorema de Picard millora considerablement el teorema de Liouville: Tota funció entera pren tots els valors complexos finits, llevat d'un valor com a màxim.
Una funció $f$ definida sobre tot el pla complex i holomorfa a tot arreu llevat d'un conjunt de punt aïllats, anomenats pols, es diu funció meromorfa. Els pols són punts definits per la condició que $1/f$ hi valgui $0$ i hi sigui holomorfa en un entorn.

## Referències

* ↑ «Funció entera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ferran Sunyer i Balaguer. Sobre un espai de funcions enteres d'ordre infinit. Institut d'Estudis Catalans, 1966, p.7-11.

## Bibliografia

* Ralph P. Boas. Entire Functions. Academic Press, 1954. OCLC 847696.
* B. Ya. Levin. Distribution of zeros of entire functions. Amer. Math. Soc., 1980.
* B. Ya. Levin. Lectures on entire functions. Amer. Math. Soc., 1996.
* Conway, John B. Functions of One Complex Variable I. 2a ed. Springer, 1978. ISBN 0-387-90328-3.
* Krantz, S. G.. Handbook of Complex Variables. Boston: Springer, 1999. ISBN 0-8176-4011-8.
# Rossinyol del pare David

El rossinyol del pare David (Calliope pectardens) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba a les parts central i occidental de la Xina. Habita els boscos temperats.Pateix la pèrdua d'hàbitat i el seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.
El seu nom específic fa referència a Armand David (1826-1900), missioner francès a la Xina i naturalista.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol del pare David». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 704. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Firethroat. Calliope pectardens» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 5 maig 2022].
# Llista d'alcaldes de Lliçà d'Amunt

Relació històrica d'alcaldes de Lliçà d'Amunt:
| Núm. | Alcalde | Inici mandat | Fi de mandat | Partit polític |
| 1 | Josep Artigas i Catafau | 1 de gener de 1848 | |
| | Andreu Xiol | 1869 | 1872 |
| | Domingo Puig i de Sanromà | 1875 | 1876 |
| | Josep Mas i Pascual | 1877 | 1881 |
| | Domingo Puig i de Sanromà | 1884 | 1885 |
| | Joaquim Xiol i Quintana | 3 de novembre de 1895 | 23 de juny de 1901 | |
| | Andreu Pou i Roca | 23 de juny de 1901 | 1 de gener de 1904 | |
| | Patrici Artigas i Pagès | 1 de gener de 1904 | 1 de gener de 1909 | |
| | Fèlix Relats i Iglésias | 1 de gener de 1909 | 24 de juliol de 1909 | |
| | Josep Manent i Viñeta | 1 de gener de 1910 | 1 de gener de 1912 | |
| | Josep Sala i Sanromà | 1 de gener de 1912 | 1 d'abril de 1920 | |
| | Josep Artigas i Riera | 1 d'abril de 1920 | 1 de març de 1922 | |
| | Pere Relats i Padró | 1 de març de 1922 | 3 d'octubre de 1923 | Lliga Regionalista |
| | Josep Sala i Sanromà | 3 d'octubre de 1923 | 26 de febrer de 1930 | Dictadura de Primo de Rivera |
| | Josep Puig i Xiol | 26 de febrer de 1930 | 21 de maig de 1933 | |
| | Julià Martí i Pou | 21 de maig de 1933 | 14 de juny de 1935 | Centre Republicà Federal (ERC) |
| | Antoni Parera i Bellonch | 14 de juny de 1935 | 27 de febrer de 1936 | Comissió gestora |
| | Julià Martí i Pou | 27 de febrer de 1936 | 29 de gener de 1939 | Centre Republicà Federal (ERC) |
| | Pere Bonet i Serrat | 29 de gener de 1939 | 26 de gener de 1945 | Dictadura Franquista |
| | Pere Manent i Torras | 26 de gener de 1945 | 20 de març de 1953 | Dictadura Franquista |
| | Pere Relats i Padró | 20 de març de 1953 | 11 de juny de 1958 | Dictadura Franquista |
| | Joan Sala i Rocarias | 11 de juny de 1958 | 8 de gener de 1965 | Dictadura Franquista |
| | Pere Riera i Nadal | 8 de gener de 1965 | 27 d'octubre de 1975 | Dictadura Franquista |
| | Josep Cladellas i Cladellas | 27 d'octubre de 1975 | 19 d'abril de 1979 | Dictadura Franquista |
| | Isidre Ballester i Torras | 19 d'abril de 1979 | 24 de maig de 2003 | Convergència i Unió |
| | Joaquim Ferriol i Tarafa | 14 de juny de 2003 | 26 de maig de 2007 | Esquerra Republicana de Catalunya |
| | Ignaci Simón i Ortoll | 16 de juny de 2007 | En el càrrec | Partit dels Socialistes de Catalunya |

## Enllaços externs

* Alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des de 1901 fins a l'actualitat) - Lliçà d'Amunt
# Referèndum grec de 1973

El 29 de juliol de 1973 se celebra a Grècia un referèndum constitucional. Les esmenes confirmarien l'abolició (l'1 de juny) de la monarquia per part de la junta militar i establirien una república. La proposta va ser aprovada pel 78,6% dels votants amb una participació del 75,0%. S'iniciava així el primer període de la Metapolitefsi.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Philip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p830 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p838