OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Apocalipsis sexual

Apocalipsis sexual, també coneguda com a Apocalipse sexual, és una pel·lícula de drama eròtic-pornogràfic hispano-italiana del 1982 dirigida per Carlos Aured i Sergio Bergonzelli. Hi ha dues versions, una més "soft" de 74 minuts i la definitiva de 90 minuts.

## Sinopsi

Una parella de depravats sexuals que passa el temps practicant el sexe entre ells i cometent petits robatoris rapta Muriel, una jove de família benestant que és verge, per tal de fer xantatge a la seva família. Aviat, els interessos econòmics es barrejaran amb els sexuals. Excitats per la virginitat de la jove, els segrestadors abusen constantment d'ella i la introdueixen en els seus depravats jocs sexuals. Però finalment Muriel s'enamora del líder de la banda i vol unir-se a ells, cosa que donarà lloc a una cadena de gelosia, traïcions i, a la llarga, morts

## Repartiment

* Ajita Wilson: Liza
* Ricardo Díaz: Clark
* Kati Ballari: Muriel
* Lina Romay: Ruth
* Emi Basallo: Tania
* José Ferro: Antonio
* Alfonso Castizo
* Carlos Aured

## Producció

Produïda per Pepe Sánchez Vaquero, la direcció s'acredita realment a Carlos Aured, tot i que en realitat va ser dirigida íntegrament per Bergonzelli. El director també fa el paper d'un metge: tal com va dir el mateix director, l'elecció va recaure en ell perquè en aquells anys va intentar estalviar-se en tot per a la producció de pel·lícules d'aquest tipus.

## Referències

* ↑ Apocalipsis sexual a El Mundo
* ↑ Apocalipsis sexual a decine21.com
* ↑ Di Quarto, Andrea. Moana e le altre. Vent'anni di cinema porno in Italia. Gremese Editore, 1997.
# Diamantgraben

El Diamantgraben, en baix alemany Diamantgraven, és un petit curs d'aigua en forma de mitja lluna a Harburg i Neuland al districte d'Harburg a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Forma una illa deshabitada amb l'Elba meridional a la qual s'ha construït un cap de pont per al metro S3 i la Deutsche Bahn per a les línies vers Hannover i Colònia.
* El pont ferroviari
* Un tren de la S3 passa sobre el Diamantgraben

## Afluent

* Moorwettern

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg (en alemany). Hamburg: PAS Verlags GmbH, 2009, p. 72. ISBN 978-3-934272-92-7.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Diamantgraben
# (262) Valda

(262) Valda és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 3 de novembre de 1886 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria.
Es desconeix la raó del nom.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 36. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició.

## Enllaços externs

* «(262) Valda» (en anglès). [Consulta: 5 juny 2015].
# BLD

BLD té els següents significats:
* Unió Liberal Democràtica (del seu nom en albanès Bashkimi Liberal Demokrat), partit polític d'Albània
* Bharatiya Lok Dal, partit polític històric de l'Índia
* Bld. també és l'abreviatura de la bellidoïta, mineral de la classe dels sulfurs
* Bld. també és l'abreviatura de bulevard, un tipus d'avinguda ampla i arbrada
# Joaquim I del Congo

Joaquim I del Congo (m. 1794) va ser awenekongo (governant titular) del regne del Congo del 1793 al 1794. Després del primer viatge del caputxí italià Raimondo di Dicomano a la cort del manikongo (1791-1798) el rei Alexio I a qui va coronar mort. El seu successor, d'origen desconegut, i elegit sota el nom de « Joaquim I » va desaparèixer ràpidament i el missioner hagué de fer front a nombrosos pretendents com Masaki ma Mpanzu qui fou elegit rei el 10 de gener de 1794 sota el nom d'Henrique II i amb qui va mantenir relacions difícils alhora que es beneficià de la protecció del príncep Dom Garcia de Agua Rosada.

## Referències

* ↑ (anglès) John K. Thorton « Mbanza Kongo/Sao Salvador Kongo's Holy City » dans: David M. Andreson & Richard Rathbone Africa's Uban Past James Currey Ltd Oxford ISBN 9780852557617 p.73-78.
# Charles Chree

Charles Chree (Bridgend of Lintrathen, 5 de maig de 1860 - Worthing, 12 d'agost de 1928) va ser un físic i matemàtic escocès, conegut pels seus treballs de recerca en geomagnetisme.

## Vida i Obra

Chree va fer els seus estudis secundaris a la Grammar School d'Aberdeen. Després es va graduar a la universitat d'Aberdeen, obtenint la medalla d'honor al millor estudiant d'humanitats de l'any 1879. A continuació va anar a la universitat de Cambridge per estudiar matemàtiques i ciències. El 1883 es va graduar entre els millors alumnes d'aquestes especialitats.
El 1885 va ser escollit fellow del King's College, Cambridge, càrrec que va mantenir fins al 1893, en que va ser nomenat superintendent del Observatori de Kew. Durant trenta-dos anys, Chree va mantenir la reputació de l'observatori de Kew, com un centre de recerca en geomagnetisme de primer ordre.
Mentre va estar a Cambridge, Chree va fer recerca en teoria de l'elasticitat. Però un parell d'anys després d'estar a Kew, va començar les seves recerques en geomagnetisme. Quan va arribar a Kew, l'observatori tenia tres funcions bàsiques: mantenir els registres meteorològics pel servei nacional de meteorologia, mesurar i registrar el magnetisme terrestre i el gradient de potencial elèctric i verificar i certificar tota mena d'aparells de mesura (termòmetres, telescopis, rellotges, anemòmetres, etc.). El 1895 va publicar el seu primer article sobre magnetisme terrestre i, a partir d'aquest any, es va convertir en la seva àrea de recerca única.
Chree considerava que l'observació i mesura meticulosa era imprescindible per donar forma a les teories i era contrari a l'especulació sobre les causes físiques dels geomagnetisme. Les seves observacions van ser molt importants en l'establiment de períodes de recurrència de l'activitat geomagnètica i en l'establiment de la idea que la conductivitat i la ionització eren característiques essencials de les altes capes de l'atmosfera.

## Referències

* ↑ S., 1929, p. vii.
* ↑ Chapman, 1941, p. 153.
* ↑ S., 1929, p. viii.
* ↑ Anduaga, 2016, p. 37.
* ↑ Chapman, 1941, p. 155 i ss..
* ↑ Anduaga, 2016, p. 37-38.

## Bibliografia

* Anduaga, Aitor. Geophysics, Realism, and Industry (en anglès). Oxford University Press, 2016. ISBN 978-0-19-875515-9.
* Chapman, S. «Charles Chree and his work on geomagnetism» (en anglès). Nature, Vol. 148, Num. 3745, 1941, pàg. 153-157. DOI: 10.1038/148153a0. ISSN: 0028-0836.
* S., G.C. «Obituary: Charles Chree, 1860 - 1928» (en anglès). Proceedings of the Royal Society of London. Series A, Vol. 122, Num. 790, 1929, pàg. vii-xiv. DOI: 10.1098/rspa.1929.0026. ISSN: 1364-5021.
* Pedgley, D.E. «Pen portraits of Presidents — Charles Chree, ScD, LLD, FRS» (en anglès). Weather, Vol. 49, Num. 6, 1994, pàg. 223-224. DOI: 10.1002/j.1477-8696.1994.tb06019.x. ISSN: 1477-8696.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Charles Chree» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Can Cortès (Sant Just Desvern)

Can Cortès és un edifici del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana i sobretot l'interior del vestíbul esdevenen una mostra típica i excel·lent de l'estructura de casa de pagès medieval catalana. Es compon de tres tramades i té uns espais posteriors que semblen afegits i que podrien ser la clàssica galeria interioritzada, situada dalt del celler. La seva coberta té el carener recolzat en una jàssera i està recolzada a les façanes anterior i posterior, i a un gran i tosc pilar central. En ella descansen les bigues. Aquest gran pilar es troba al mig de la sala de distribució de les habitacions. Té finestres gòtiques a la seva façana, de composició simètrica, així com un portal dovellat. El gran celler està dividit en tres departaments, amb sitges per al gra i tines per a l'oli. Encara hi havia el pastador del forn de pa.

## Història

Probablement, Can Cortès sigui anterior al segle xiv, encara que les primeres referències daten del 1336. Inicialment s'anomenava "Can Orta" (1336). Des del 1655 Can Arnella i ja posteriorment Can Cortès. Davant de la casa hi havia l'era feta de maons, així com una pallissa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Cortès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Districte de Shiki

El districte de Shiki (磯城郡, Shiki-gun) és un districte de la prefectura de Nara, a la regió de Kansai, Japó. El seu municipi més populós és la vila de Tawaramoto.

## Geografia

El districte de Shiki es troba localitzat al centre de la meitat nord de la prefectura de Nara. El districte de Shiki limita a l'oest amb el districte de Kita-Katsuragi i al nord-oest amb el districte d'Ikoma. El districte està format pels municipis de Kawanishi, Miyake i Tawaramoto, tots ells amb la categoria de vila.

### Municipis

Districte de Shiki (2020) :

## Història

El districte de Shiki es va fundar l'1 d'abril de 1897 fruit de la fusió entre els districtes de Shikijō, Shikige i Toichi. L'1 d'agost del mateix any es va establir la seu del govern del districte a la vila de Miwa (actual ciutat de Sakurai). L'1 d'abril de 1923, es va abolir l'assemblea legislativa del districte i, poc temps després, l'1 de juliol de 1926 es va suprimir definitivament el govern del districte.

### Antics municipis

La següent és una llista dels antics municipis del districte amb l'enllaç al seus actuals municipis:
* Abe (安倍村) (1889-1954)
* Kaguyama (香久山村) (1889-1956)
* Sakurai (桜井町) (1889-1956)
* Miwa (三輪町) (1889-1955)
* Miminashi (耳成村) (1889-1956)
* Hase (初瀬町) (1889-1959)
* Kaminogō (上之郷村) (1889-1956)
* Shikishima (城島村) (1889-1942)
* Oda (織田村) (1889-1955)
* Kawahigashi (川東村) (1889-1956)
* Ō (多村) (1889-1956)
* Tōnomine (多武峰村) (1889-1954)
* Ōmiwa (大三輪町) (1955-1963)
* Daifuku (大福村) (1889-1956)
* Asakura (朝倉村) (1889-1954)
* Miyako (都村) (1889-1956)
* Hirano (平野村) (1889-1956)
* Yanagimoto (柳本町) (1889-1954)
* Makimuku (纏向村) (1889-1955)

## Referències

* ↑ http://www.pref.nara.jp/39300.htm
* ↑ https://geoshape.ex.nii.ac.jp/city/resource/?%E7%A3%AF%E5%9F%8E%E9%83%A1
# (258) Tique

(258) Tyche és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Karl Theodor Robert Luther des de l'observatori de Düsseldorf-Bilk, Alemanya, el 4 de maig de 1886.
Està nomenat així per Tique, una deessa de la mitologia grega.

## Característiques orbitals

Tyche orbita a una distància mitjana del Sol de 2,615 ua, podent allunyar-se fins a 3,15 ua. La seva excentricitat és 0,2046 i la inclinació orbital 14,3°. Triga 1545 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 36. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
Schmadel, Lutz D. (2003).

## Enllaços externs

* «(258) Tyche» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 22 juny 2015].
# Ciutadans de Catalunya

* Aquest article tracta sobre l'associació. Vegeu-ne altres significats a «ciutadà català».
L'associació Ciutadans de Catalunya és una plataforma cívica i cultural impulsada per un grup d'intel·lectuals catalans oposats al catalanisme, que consideraven que les posicions no catalanistes no estaven representades políticament a Catalunya.
Va donar origen al partit polític Ciutadans-Partit de la Ciutadania. L'associació va prendre el nom de Ciutadans de Catalunya a partir de la famosa frase de Josep Tarradellas "Ciutadans de Catalunya, ja sóc aquí", que va utilitzar en la seva primera intervenció pública després de tornar de l'exili per a referir-se a tots els ciutadans de Catalunya, més enllà del fet que fossin originaris de Catalunya o de fora.
Entre els seus fundadors hi havia quinze intel·lectuals i professionals locals (la majoria, periodistes, editors, articulistes o professors universitaris): l'escriptor Félix de Azúa, el dramaturg i actor Albert Boadella, el catedràtic de Dret Constitucional Francesc de Carreras i Serra, el periodista Arcadi Espada, l'escriptora Teresa Giménez Barbat, la poetessa i escriptora d'assaigs Ana Nuño, el professor d'Economia, Ètica i Ciències Socials Félix Ovejero, l'antropòleg Félix Pérez Romera, el periodista i professor de periodisme Xavier Pericay, l'escriptor i crític literari Ponç Puigdevall, el professor d'Economia i Empresa José Vicente Rodríguez Mora, el filòleg i professor universitari Ferran Toutain, l'escriptor Carlos Trías Sagnier, el periodista i poeta Iván Tubau i l'escriptor Horacio Vázquez-Rial. Presentaren el seu primer manifest ideològic, titulat «Per un nou partit polític a Catalunya», el 7 de juny de 2005. Un segon manifest es presentà el 4 de març de 2006 al Teatre Tívoli de Barcelona.
Convé no confondre l'associació Ciutadans de Catalunya amb el partit Ciutadans - Partit de la Ciutadania, encara que els noms siguin similars i el partit polític provingui d'aquesta associació.
* Teresa Giménez Barbat, presidenta de l'associació
* Rosa Díez i Fernando Savater amb Albert Boadella.

## Referències

* 1 2 3 4 «Origens». Ciudatans. [Consulta: 6 novembre 2021].
* ↑ «La plataforma Ciutadans de Catalunya se constituye como partido político» (en castellà). El Mundo. Mundinteractivos, S.A., 10-07-2006. [Consulta: 6 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Ciutadans de Catalunya Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine.
* Explicació del nom de l'Associació
# Can Cossialls

Can Cossialls és una obra eclèctica d'Alella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Només presenta lliure la façana frontal, doncs lateralment es troba adossat a dos edificis. La construcció està formada per una planta baixa i un pis, i una petita paret o barana al damunt de la cornisa. Sobre la façana destaquen principalment les pilastres decoratives, sense cap funció de sustentació, que recorren tant la planta baixa com el primer pis. Les dues portes laterals de la planta baixa han estat obertes posteriorment sense trencar s'intercalen entre les pilastres.

## Història

Al damunt de la porta principal hi ha una placa que diu: "ANNO MDCCCLI" [1851]

## Referències

* 1 2 «Can Cossialls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Pere Pau Husson de Lapazaran

Pere Pau (o Pedro Pablo) Husson de Lapazaran (Nàpols?, 1755 - ? - 1815?) fou un impressor d'origen napolità, establert a Catalunya, fundador del Diario de Barcelona el 1792.
Era fill de Jean Baptiste Husson, francès de la Lorena, que fou primer ajudant de cambra de l'ambaixador de França; i de Madalena de Lapazarán, de Sant Sebastià.
El 1791 era oficial major del Diario de Madrid, i va sol·licitar al rei dirigir-ne un de semblant a Barcelona. Carles IV d'Espanya va acceptar la seva sol·licitud i li atorgà el privilegi el 6 d'abril de 1792. El Diario de Barcelona es publicà per primer cop el primer d'octubre d'aquell any. L'any 1799 va ingressar al Col·legi de Llibreters i Impressors. Va ser al capdavant del Diario fins al setembre de 1810.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Comas - 2012
* ↑ Álvarez Calvo, Joaquín. Diario de Barcelona: su fundación e historia, 1792-1938. Imprenta La Neotipía, 1940, p. 49.

## Bibliografia

* Comas i Güell, Montserrat. «HUSSON, Pere Pau (1755-1815?)». A: La impremta catalana i els seus protagonistes a l'inici de la societat liberal (1800-1833). València: Universitat de València, 2012, pàgs.
# Abba Isaiah

Abba Isaiah (Pare Isaïes) fou un escriptor cristià de textos ascètics del segle iv. Fou un asceta que va viure al desert d'Egipte. Els seus escrits, en grec o llengua copta, foren col·leccionats pel seu deixeble Pere després de la seva mort, amb el títol grec d'Asketikon.

## Referències

* ↑ Bishop Asheia. Abba Isaiah of El Eskeet His Life, Teachings, and Writings. OrthodoxEbooks, p. 17.
# Maus Gatsonides

Maurice "Maus" Gatsonides (14 de febrer de 1911 a Gombong, Regència de Kebumen – 29 de novembre de 1998 a Heemstede) va ser un pilot de ral·lis i inventor holandès. Gatsonides va néixer a Java central a les antigues Índies Orientals Holandeses (ara Indonèsia). Va fundar l'empresa "Gatsometer BV" als Països Baixos el 1958.
Avui en dia, la fama de Gatsonides resulta en gran part per la invenció de la càmera de velocitat Gatso, un dispositiu de mesura de velocitat utilitzat avui per moltes forces policials per atrapar els conductors que excedeixen la velocitat. Originalment va inventar la càmera de velocitat Gatso per mesurar la seva velocitat en les corbes en un intent de millorar la seva conducció.

## Curses de motor

Gatsonides és conegut principalment per inventar la càmera de velocitat, però el seu interès principal era en les curses de motor.
Maurice era un apassionat de les carreres i va competir en molts esdeveniments.
El 1949, va construir el seu propi cotxe. Va ser sobrenomenat el "Platje" (en anglès: "Flatty") per la seva forma aerodinàmica. El cotxe va causar sensació a l'hipòdrom holandès de Zandvoort, passant a tots els oponents, inclosos els de MG. Maurice es va veure obligat a vendre el Flatty per pagar als creditors després d'intentar posar el seu propi cotxe esportiu V8 en producció. El Flatty, però, va sobreviure. Va ser trobat abandonat a la dècada de 1970 i ara ha estat restaurat per Joop Bruggeman. És l'últim cotxe Gatso que es conserva.
Gatsonides va guanyar el Ral·li de Montecarlo l'any 1953 conduint un Ford Zephyr.

## Referències

* ↑ «1949 Gatso 1500 Barchetta |», 11-01-2016.

## Enllaços externs

* Història de l'empresa a RitzSite
* Cotxes esportius Gatso
# Pojiga

Pojiga (en rus: Пожига) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 366 habitants. Pertany al districte rural de Dalnerétxenski.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Joncherey

Joncherey és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2006 tenia 1394 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 783 | 981 | 1100 | 1263 | 1300 | 1314 | 1394 |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del municipi
# Ciutadans en Blanc

Ciutadans en Blanc (denominació oficial en castellà: Ciudadanos en Blanco, acrònim: CENB) és un moviment ciutadà que persegueix que els vots en blanc a les eleccions siguin computats. Per a aconseguir-lo han format un partit polític homònim amb seu a Sant Lluís (Menorca). L'únic objectiu del partit és aconseguir que el vot en blanc sigui computable, i excepte per a aprovar la llei que ho faci, els representants del partit deixaran buits els escons que poguessin aconseguir i retornaran els seus sous. S'hauran de comprometre a això per escrit per poder formar part de les llistes.
Segons la legislació electoral actual, el vot en blanc no computa a l'hora de repartir els escons, cosa que sí que ocorre amb els vots a favor de Ciutadans en Blanc (com amb qualsevol altra candidatura).

## Suport electoral

El suport electoral rebut fins ara pel partit és escàs (14.193 vots, el 0,06% a les eleccions generals espanyoles de 2008) i està molt lluny del necessari per a obtenir algun escó. A més, el partit no s'ha presentat fins ara a totes les circumscripcions electorals. No obstant això, segons afirmen en la seva "Justificació", qualsevol persona interessada podrà presentar-se per CeB amb la condició que es comprometi per escrit que el seu únic punt de programa serà que el vot en blanc sigui computable i que en cas de ser triat deixarà l'escó buit.
De cara a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010, ha anunciat que es presentarà amb el grup Escons en Blanc.

## Resultats electorals

| Eleccions | Vots | % de vots |
| Eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 | 401 | 0,01% |
| Eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 | 626 | 0,02% |
| Eleccions | Vots | % de vots |
| Eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2007 | 1.200 | 0,29% |
Eleccions generals espanyoles:
| Eleccions | Vots | % de vots |
| Eleccions generals espanyoles de 2004 | 40.208 | 0,16% |
| Eleccions generals espanyoles de 2008 | 13.999 | 0,06% |

## Referències

* ↑ Ciudadanos en Blanco pide tu Voto Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine., post al bloc lacomunidad.elpais.com, del diari El País, 7 de març de 2008
* ↑ «3r punt justificació». Arxivat de l'original el 2008-04-30. [Consulta: 11 maig 2008].
* ↑ Ciudadanos en Blanco se presentará a las elecciones catalanas a El País, 14 d'octubre de 2010
* ↑ «Departament de Governació i Administracions Públiques». Arxivat de l'original el 2011-12-22. [Consulta: 1r novembre 2010].
* ↑ «Departament de Governació i Administracions Públiques». Arxivat de l'original el 2011-12-22. [Consulta: 1r novembre 2010].
* ↑ «Govern Balear». Arxivat de l'original el 2011-04-28. [Consulta: 28 abril 2011].
* ↑ «Ministeri de l'Interior». Arxivat de l'original el 2008-04-10. [Consulta: 1r novembre 2010].
# Can Cuiàs (Montcada)

* Per a altres significats, vegeu «estació de Can Cuiàs».
Can Cuiàs és un barri del municipi de Montcada i Reixac al Vallès occidental, Catalunya. Es troba just al costat de la Ciutat Meridiana de Barcelona.
Aquest barri rep el nom d'uns terrenys propietat de la família Cuyàs, actualment amb l'ortografia normalitzada com Cuiàs. Cuiàs deriva del llatí collacteus que significa germà de llet (és a dir, amb la mateixa dida).
Consta documentalment que l'any 1641 un membre de la família, Josep Cuyàs va ser-hi trobat mort per un tret.
Els primers habitants del barri hi van arribar a la meitat de la dècada de 1970. A finals del segle XX es va completar la urbanització d'aquesta zona i en menys de dos anys s'hi van construir 700 pisos nous totalitzant un total de 4.000 habitants.
L'any 2003 hi va arribar la línia 11 del metro lleuger que va enllaçar aquest barri de Montcada i Reixac amb Barcelona. A l'any 2012 van fer un centre comercial que compta amb diversos establiments com ara Caprabo o Mercadona.

## Referències

* ↑ «bcnmetro». Arxivat de l'original el 2016-06-04. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ elpais.com
# Armand Miravalls i Bové

Armand Miravalls i Bové (Barcelona, 1916 — Barcelona, 1978) fou un pintor academicista català. Va aprendre l'ofici de la mà d'Ernest Santasusagna i Santacreu i de l'Escola de Llotja. Va exposar regularment a Barcelona des del 1942. Les seves especialitats eren el retrat, tot i que també va conrear la pintura de paisatge, així com la natura morta i algunes figures. Destaquen els seus retrats de Pere Bosch i Gimpera, Jaume Serra i Hunter o Francisco Buscarons Úbeda, conservats al Rectorat de la Universitat de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Miravalls Bové, Armand (or Armando)». Diccionari d'artistes. Frick Collection. [Consulta: 24 desembre 2015].
* ↑ «Armand Miravalls i Bové». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pinturas de la Universidad de Barcelona: catálogo. Edicions Universitat Barcelona, 1980, p. 54–. ISBN 978-84-85257-21-8.
* ↑ Diversos autors. Originària. 35 anys de Facultat de Belles Arts. Edicions Universitat Barcelona, 2 setembre 2014, p. 59–. ISBN 978-84-475-3845-4.
# The Mission Waif

The Mission Waif és una pel·lícula muda estatunidenca del gènere western de 1911. La pel·lícula va ser dirigida per Gaston Méliès, produïda per la Star Film Company i distribuïda per la General Film Company.

## Repartimentn

* William Clifford: capità Courtesy, el bandit
* Mildred Bracken: Mary, l’òrfena de la Missió
* Francis Ford: el pare de la Missió

## Referències

* ↑ The Mission Waif a silentera.com