OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lèmur de collar

El lèmur de collar (Varecia variegata) és la més amenaçada de les dues espècies de lèmurs del gènere Varecia. Ambdues són endèmiques de l'illa de Madagascar. Tot i que la seva distribució és més gran que el del lèmur de collar vermell, té una població més eptita i dispersa, amb una densitat baixa i aïllades. Se n'han reconegut tres subespècies des que el lèmur de collar vermell fou elevat a la condició d'espècie l'any 2001.

## Referències

* ↑ Mittermeier, R. A.; [et al]. Lemurs of Madagascar. 2a edició. Conservation International, 2006, p. 303–320. ISBN 1-881173-88-7.
# Maka Fa'akinanga

El Maka Fa'akinanga ('Inclinat contra la roca' en tongalés) és una gran llosa vertical utilitzada com un tron, que es troba a Tonga, a la part oriental de l'illa de Tongatapu, a la localitat de Niutōua, a Heketā. Fou aixecada en el segle xiii pel rei Tu'i Tātui en honor als seus dos fills. El monument forma part del conjunt conegut com el Stonehenge del Pacífic.

## Descripció

Maka Fa'akinanga es una gran llosa de pedra calcària corallina. Fa uns 4 m d'alt per 2,5 m d'ample. Té una sèrie de clivells en el front que s'assemblen a un gran cap, les espatlles i l'esquena d'una persona.
A prop del monòlit hi ha un trilit anomenat Ha'amonga 'a Maui ('La càrrega de Maui' en tongalés).

## Història

Segons els relats tradicionals, el monument fou creat per Tu'i Tātui per a protegir-se dels atacs per darrere. Es diu que quan el rei estava assegut amb l'esquena recolzada al tron, era a resguard dels assassins que podien acostar-se sigil·losament per darrere; i amb el seu llarg bastó podia colpejar de genolls tots els enemics potencials des del front.

## Referències

* ↑ «Maka Fa'akinanga» (en anglés). Oficina del Palacio de Tonga, 23-05-2012. Arxivat de l'original el 30 d'agost de 2013. [Consulta: 2 febrer 2024].
* 1 2 Craig, Robert D. Handbook of Polynesian Mythology. ABC-CLIO, 2004, p. 127-128. ISBN 1-57607-895-7.
* ↑ «Maka Fa'akinanga - Standing Stone (Menhir) in Pacific Islands» (en anglés). The Megalithic Portal. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ David Stanley. Moon Handbooks Tonga-Samoa. Emeryville, CA: Moon Publications, 1990, p. 236.
* ↑ «ESI MAKA FAAKINGA» (en anglés). Virtual Tonga. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ «The Ancient Capitals of the Kingdom of Tonga» (en anglés). UNESCO World Heritage Convention. [Consulta: 2 febrer 2024].
# Makaha

Makaha és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 7.753 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Makaha tenia 7.753 habitants, 2.388 habitatges, i 1.722 famílies La densitat de població era de 1283,67 habitants per km².
Dels 2.388 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,9% hi vivien parelles casades, en un 19,6% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,20 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,70.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 64 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30,2 anys. Per cada 100 dones hi havia 98,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.674 $ i la renda mediana per família de 36.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.081 $ mentre que les dones 24.606 $. La renda per capita de la població era de 14.267 $. Aproximadament el 22,3% de les famílies i el 23,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Makaha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Makaha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Lo Leberaubre

Lo Leberaubre és una revista occitana en versió llemosina consagrada a la poesia animista i pagana, als contes moderns i a les novel·les fantàstiques. Això es deu al fet que els seus editors consideren que el Llemosí és més proper a la cultura cèltica que no pas a la germànica o a la llatina. El nom de la publicació és una combinació dels mots aubre (arbre) i leberon (home-llop)
El primer nombre va aparèixer el 1975 i s'edita a Agonac (Dordonya). La seva aparició és esporàdica, ja que depèn de la disponibilitat dels seus editors, que són els cantants i escriptors Jan Dau Melhau, Marcela Delpastre i Micheu Chapduelh., però és tot un referent en la literatura occitana al Llemosí.

## Referències

* ↑ National Myths in Occitan Literature. Nineteenth-and Twentieth-Century Samples Arxivat 2010-05-24 a Wayback Machine. de Stanley F. Levine, p. 71
* ↑ Las revistas literarias, una istòria de rescontres
* ↑ Obres de Marcela Delpastre Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. aparegudes a Lo Leberaubre
* ↑ «Michel Chadeuil, conteur limousin». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ Texts de LoLeberaubre al catàleg SUDOC

## Enllaços externs

* Edició de Lo Leberaubre, 2007
# Léninski (Medvédovskaia)

* Per a altres significats, vegeu «Léninski».
Léninski - Ленинский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del Kotxeti, afluent del Kirpili. És a 24 km al sud de Timaixovsk i a 41 al nord-est de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Medvédovskaia.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Pàgina web del municipi Arxivat 2011-12-14 a Wayback Machine. (rus)
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus)
# Léninka

Léninka (en rus: Ленинка) és un poble de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 230 habitants. Pertany al districte de Zernograd.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Plantilla:Публикация
# Lophornis

Lophornis és un gènere d'ocells de la subfamília dels lesbins (Lesbiinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae). Aquests colibrís habiten zones meridionals del Neotròpic.

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 11 espècies:
* colibrí presumit adorable (Lophornis adorabilis).
* colibrí presumit de Guerrero (Lophornis brachylophus).
* colibrí presumit de bigotis (Lophornis chalybeus).
* colibrí presumit de Delattre (Lophornis delattrei).
* colibrí presumit de Gould (Lophornis gouldii).
* colibrí presumit crestanegre (Lophornis helenae).
* colibrí presumit magnífic (Lophornis magnificus).
* colibrí presumit d'arracades (Lophornis ornatus).
* colibrí presumit paó (Lophornis pavoninus).
* colibrí presumit coronat (Lophornis stictolophus).
* colibrí presumit de Verreaux (Lophornis verreauxii).

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 11 octubre 2024].
# Los bastardos

Los Bastardos és el segon llargmetratge del cineasta Mexicà Amat Escalante va ser estrenada en el 61è Festival Internacional de Cinema de Canes i va tenir la seva primera exhibició en Mèxic en el marc del Festival Internacional de Cinema de Morelia.

## Sinopsi

La història transcorre a la ciutat de Los Angeles amb dos mexicans indocumentats com a protagonistes, tots dos treballen en una diferent ocupació cada dia amb la pressió d'aconseguir diners. Un dia d'aquests aconsegueixen un treball una mica fora del comú, un home els contracta per a matar a la seva esposa.

## Repartiment

* Jesus Moises Rodriguez: Jesús
* Rubén Sosa: Fausto
* Nina Zavarin: Karen
* Kenny Johnston: Empresari

## Premis

| Any | Premio/Festival | Categoria |
| 2008 | Festival de Cannes | Un Certain Regard (Selecció Oficial) |
| 2008 | Festival Internacional de Cinema de Morelia | Millor pel·lícula |
| 2008 | XLI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya | SEAT – NOVES VISIONS (Millor Pel·lícula)< |
| 2008 | Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata | Millor pel·lícula iberoamericana |
| 2008 | Festival Internacional de Cinema de Bratislava | Millor Director |
| 2008 | Festival Internacional de Cinema de Bratislava | Premi Jurat estudiantil (Millor Pel·lícula) |
| 2009 | Festival Internacional de Cinema de Durango | Premi del Públic |

## Referències

* ↑ Cine mexicano actual (I). Amat Escalante: la violencia normalizada a Mundo Crítica
* ↑ "Los bastardos": emigración, racismo y violencia según Amat Escalante, abcguionistas
* ↑ Los bastardos Arxivat 2021-04-19 a Wayback Machine. al web del Festival
* ↑ “Los bastardos”, de Amat Escalante, mejor pelicula del 6º Festival de Cine de Morelia, latamcinema, 13 d'octubre de 2008
* ↑ Palmarès de 2008 al web del Festival
* ↑ Palmarés del Festival Internacional de cinema de Catalunya, Sitges 2008, espinof.com
* ↑ http://www.filmaffinity.com/es/awards.php?award_id=mar&year=2008
* 1 2 http://mantarraya.com/tienda-de-cine-independiente/9-distribucion/62-los-bastardos.html
# Lèmur mostela de Sahamalaza

El lèmur mostela de Sahamalaza (Lepilemur sahamalazensis) és un lèmur mostela que, com tots els lèmurs, és endèmic de Madagascar. Mesura un total de 51-54 cm, dels quals 26-27 cm pertanyen a la cua. És originari del nord-oest de Madagascar, on viu en boscos subhumits i alguns boscos secundaris.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 127–128.
# Manganohörnesita

La manganohörnesita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la vivianita. Originalment va ser anomenada manganesohoernesita el 1951 per Olof Gabrielson per ser l'anàleg de manganès de la hornesita (ara hörnesita), i va ser rebatejada l'any 2008 al nom actual.

## Característiques

La manganohörnesita és un arsenat de fórmula química Mn$^{2+}$₃(AsO₄)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganohörnesita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Långban, situada a la localitat de Långban, al municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia). També ha estat descrita en altres indrets propers tant del mateix comtat de la localitat tipus com del comtat de Västmanland. A banda de Suècia, també ha estat descrita a Alemanya, Espanya, Eslovàquia, Suïssa, els Estats Units i Xile.

## Referències

* ↑ «Manganohörnesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 desembre 2021].
# Manganokhomyakovita

La manganokhomyakovita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'eudialita. Rep el nom en honor d'Alexander Petrovich Khomyakov (2 d'abril de 1933 - 12 d'octubre de 2012), de l'Institut de mineralogia, geoquímica i química cristal·lina d'elements rars, de Moscou, Rússia, per les seves àmplies contribucions a la mineralogia i la geoquímica de les roques alcalines.

## Característiques

La manganokhomyakovita és un silicat de fórmula química Na₁₂Sr₃Ca₆Mn₃Zr₃W[Si₂₅O₇₃](O,OH,H₂O)₃(OH,Cl)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganokhomyakovita pertany a «09.CO: Ciclosilicats amb enllaços de 9 [Si$_9$O$_{27}$]$^{18-}$» juntament amb els següents minerals: al·luaivita, eudialita, ferrokentbrooksita, kentbrooksita, khomyakovita, oneil·lita, raslakita, feklichevita, carbokentbrooksita, zirsilita-(Ce), ikranita, taseqita, rastsvetaevita, golyshevita, labirintita, johnsenita-(Ce), mogovidita, georgbarsanovita, aqualita, dualita, andrianovita, voronkovita i manganoeudialita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al mont Saint-Hilaire, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Quebec, Canadà). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Manganokhomyakovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 gener 2020].
# Manganolangbeinita

La manganolangbeinita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la langbeinita.

## Característiques

La manganolangbeinita és un sulfat de fórmula química K₂Mn₂(SO₄)₃. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba en forma de cristalls tetraèdrics petits. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganolangbeinita pertany a «07.AC - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: vanthoffita, piracmonita, efremovita, langbeinita, yavapaiïta, eldfellita, godovikovita, sabieïta, thenardita, metathenardita i aftitalita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1924 en una caverna volcànica al mont Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia), on sol trobar-se associada a altres minerals com: thenardita, halita, silvita i aftitalita. És l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Manganolangbeinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Manganolangbeinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 juliol 2016].
# Marc Lotz

Marc Lotz (Valkenburg aan de Geul, 19 d'octubre de 1973) va ser un ciclista neerlandès, professional des del 1998 al 2007. Al seu palmarès destaca el Tour de l'Alt Var de 2004.

## Palmarès

* 1996
** 1r a la Fletxa del sud
* 1997
** 1r a la Brussel·les-Opwijk
** Vencedor d'una etapa al Teleflex Tour
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
* 2004
** 1r al Tour de l'Alt Var

### Resultats al Tour de França

* 1999. 72è de la classificació general
* 2000. 56è de la classificació general
* 2001. 93è de la classificació general
* 2003. No surt (2a etapa)
* 2004. 90è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. 100è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. 70è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Malúrids

Els malúrids (Maluridae) són una família d'ocells de l'ordre dels passeriformes. Són petits, insectívors i endèmics d'Austràlia i Nova Guinea. Són coneguts sovint com a cargolets, però no tenen cap relació amb els troglodítids de l'Hemisferi Septentrional. La família inclou 5 gèneres amb 28 espècies.

## Taxonomia

Els primers investigadors van situar aquestes aus entre els muscicàpids, timàlids i sílvids. En la dècada de 1960 es van començar estudis morfològics que van suggerir que aquests moixons estaven relacionats entre ells i, arran els estudis pioners de Charles Sibley sobre les proteïnes de l'ou en la dècada de 1970, els investigadors australians van crear el nom de la família Maluridae en 1975.
Després de més treballs sobre morfologia i sobretot els grans progressos en anàlisis d'ADN de finals del segle xx, la posició d'aquestes aus va quedar ben definida, i es considera que els malúrids són una de les moltes famílies que van sorgir arran la gran radiació dels còrvids en Australàsia. Llurs parents més propers són els melifàgids i els pardalòtids. L'evident semblança amb els caragolets d'Europa i Amèrica és la conseqüència d'una evolució convergent ocasionada pel fet de compartir ambdós grups el mateix nínxol ecològic.

## Llistat de gèneres

Segons la classificació de l'IOC World Bird List (versió 10.2, 2020), aquesta família està formada per 6 gèneres amb 32 espècies:
* Gènere Sipodotus, amb una espècie: malur de Wallace (Sipodotus wallacii).
* Gènere Clytomyias, amb una espècie: malur cap-roig (Clytomyias insignis).
* Gènere Chenorhamphus, amb dues espècies.
* Gènere Malurus, amb 12 espècies.
* Gènere Stipiturus, amb tres espècies.
* Gènere Amytornis, amb 13 espècies.

## Referències

* ↑ Schodde R Interim List of Australian Songbirds. RAOU [Melbourne], 1975.
* ↑ Barker, FK; Barrowclough GF, Groth JG «A phylogenetic hypothesis for passerine birds; Taxonomic and biogeographic implications of an analysis of nuclear DNA sequence data». Proc. R. Soc. Lond. B, 269, 2002, pàg. 295–308. DOI: 10.1098/rspb.2001.1883.
* ↑ Barker, FK; Cibois A, Schikler P, Feinstein J, Cracraft J «Còpia arxivada» (PDF). Proc. Natl. Acad. Sci. USA, 101, 30, 2004, pàg. 11040–11045. Arxivat de l'original el 2007-10-25. DOI: 10.1073/pnas.0401892101. PMID: 15263073 [Consulta: 17 març 2010].
# Mando Diao

Mando Diao és un grup de garage rock de Borlänge, Suècia. Segons la banda, el nom Mando Diao no té cap significat, va ser somiat pel membre de la banda Björn Dixgård.

## Història

Les arrels de Mando Diao són de 1995 quan Björn Dixgård era membre d'una banda anomenada Butler. Els membres d'aquesta banda se n'anaren i vingueren de nous durant quatre anys abans de prendre's el projecte seriosament. Björn Dixgård i Gustaf Norén es van tancar en una casa d'estiu durant sis mesos escrivint cançons. Llavors, la banda va prendre el nou nom i van fer les seues primeres actuacions en clubs de la seua ciutat natal Borlänge en 1999. Un escriptor local els va descriure en un article seu com a la millor banda sense contracte que mai havia vist. Açò va ser seguit per un contracte discogràfic amb EMI Suècia. En 2002 va traure a la venda el seu primer disc Bring 'Em In a Suècia. En 2003 l'àlbum es va traure a la venda internacionalment amb el seu single de debut "Sheepdog." Ja a 2004, la banda és aclamada entusiasmadament per la prensa musical i és una de les bandes més optimistes de l'any. El seu segon àlbum va ser Hurricane Bar i va ser tret a la venda en 2005. Un any després, 2006, van traure a la venda el seu tercer treball Ode to Ochrasy.

## Discografia
### Álbums

* Bring 'Em In (2002)
* Hurricane Bar (2005)
* Ode to Ochrasy (2006)
* Never Seen the Light of Day (2007)
* Give Me Fire (2009)

## Enllaços extrens

* Mando Diao - Lloc web oficial
# Manuel Llatser Tomàs

Manuel Llatser Tomàs, conegut com a Rosendo (Barcelona, 18 de juliol de 1921 – 10 d'octubre de 2008) fou un militant anarcosindicalista i lluitador antifranquista català.
Fill d'un estibador del Port de Barcelona, va començar a treballar com a impressor a l'edat d'11 anys i cap al 1935 s'havia unit a la CNT i a les Joventuts Llibertàries.
Quan esclatà la guerra civil espanyola treballava en un taller col·lectivitzat d'ebenisteria i després en una fàbrica de cervesa. Fou nomenat secretari de les FIJL a Poblet i l'abril de 1938 es va allistar en la 26a Divisió de l'Exèrcit Popular (l'antiga Columna Durruti), on va coincidir amb Liberto Sarrau Royes, Raúl Carballeira, J. Amorós i Germinal Gracia. L'octubre de 1938 fou ferit i després fou desmobilitzat i tornà a Barcelona.
En acabar la guerra civil va romandre a Barcelona. De 1941 a 1943 fou enviat a fer el servei militar a l'Armada espanyola, on va començar a participar en la resistència clandestina.
El 1945 participà en la reorganització de la FIJL a la Barceloneta i s'uní al Sindicat del Metall de la CNT en la clandsetinitat. Fou nomenat secretari de propaganda i secretari general de la federació local de la FIJL a Barcelona, de la que el 1946 en fou nomenat membre del Comitè Regional de Catalunya. L'agost de 1946 fou detinguda la seva companya Concha. S'encarregà de la difusió de Ruta,òrgan del Moviment Llibertari de Resistència. El 6 de juliol de 1947 fou nomenat amb Celedonio García Casino delegat per Catalunya del ple nacional de les Joventuts Llibertàries a Madrid.
Fou detingut amb Miguel Barba Moncayo Reyes, Enrique Martínez Marín i 14 militants més el 14 d'agost de 1947 i fou tancat a la Presó Model de Barcelona. A la presó s'encarregà de l'edició de La Voz Confederal amb Emili Vilardaga Peralba i Abel Paz. A finals de 1949 va rebre la llibertat condicional i el 1952 va treballar com a corrector de proves en les edicions Regina de Barcelona. A finals de 1953 contactà amb Abel Paz per tornar a imprimir Solidaridad Obrera i CNT, però foren detinguts per la policia novament en maig de 1955. En llibertat sota fiança en febrer de 1956, aleshores marxà a França com a delegat de l'interior i es va establir a Tolosa de Llenguadoc.
En el ple de novembre de 1957 va ser nomenat Secretari de Propaganda de CNT-FIJL. Va participar en nombroses conferències i sessions plenàries del Moviment Llibertari Espanyol i la CNT a l'exili. El 1963 va ser delegat del VI Congrés de la CNT a Tolosa de Llenguadoc. El 1977 va crear amb Joan Busquets i Vergés i Alicia Mur Sin l'Associació de Presos Polítics del Franquisme a França, que va ser legalitzada el 31 d'octubre de 1990 i es va dissoldre el 1995.
El 24 de juliol de 2004 va participar en l'"Acte d'Homenatge als nostres avis", homenatge als anarcosindicalistes que van lluitar sota el franquisme al centre cívic Francesc Macià de Terrassa.

## Referències

* ↑ Manuel Llatser Tomàs a losdelasierra.info
* ↑ Anarcoefemèrides
# Marcel Gobillot

Marcel Gobillot (París, 3 de gener de 1900 - París, 12 de gener de 1981) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1922 i 1931.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920, en què guanyà una medalla d'or en la contrarellotge per equips, formant equip amb Achille Souchard, Fernand Canteloube i Georges Detreille. També va córrer la contrarellotge individual, que acabà en catorzena posició.

## Palmarès

* 1920
** Medalla d'or als Jocs Olímpics en la CRE
* 1924
** 1r al Circuit d'Alençon

## Referències

* ↑ «GOBILLOT Marcel (Marcel-René-Gaspard)». [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ «Olympedia – Marcel Gobillot». [Consulta: 17 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcel Gabillot a sitiodeciclismo.net
# Margaret Murray Washington

Margaret Murray Washington (9 de març de 1865 - 4 de juny de 1925) fou la directora del Tuskegee Normal and Industrial Institute, que més endavant es convertí en la Universitat de Tuskegee.
Murray va conèixer Booker T. Washington, que acabaria sent el seu marit, a la Universitat de Fisk. L'ajudà escrivint-li discursos i col·laborant a expandir l'escola. Mentre era directora de Tuskegee, va crear el Club de Dones de Tuskegee i va fusionar organitzacions locals amb clubs de dones per millorar els valors i l'alliberament de les dones afroamericanes al sud de Jim Crow. El 1895 va fer un discurs destacat titulat "Individual Work for Moral Elevation". Va cofundar la National Association of Colored Women el 1896, i en va esdevenir presidenta el 1912.
Murray va morir el 1925, i està enterrada al cementiri de la universitat. El 1972 va ser incorporada a l'Alabama Women's Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Washington, Margaret Murray (1865-1925) | The Black Past: Remembered and Reclaimed».
* ↑ «Josephine St. Pierre Ruffin: A pioneer in the black women's club movement Part 2». The Bay State Banner, 18-02-2016.
* ↑ «Margaret Murray Washington». English.illinoisstate.edu. Arxivat de l'original el 2012-09-23. [Consulta: 23 octubre 2017].
* ↑ «Inductees». Alabama Women's Hall of Fame. State of Alabama. [Consulta: 20 febrer 2012].