OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unió del Poble Alsacià

La Unió del Poble Alsacià (francès Union du peuple alsacien, alsacià Elsässische Volksunion, UPA-EVU) fou un partit polític autonomista alsacià creat el 1988. Està format per lingüistes procedents del Cercle René Schickéle, federalistes europeus i autonomistes del grup Rot un Wiss, com Bernard Klein, Maurice Schalk, Bernard Schwengler, Marc Ledogar i Bernard Wittmann.
La direcció anticipa la desaparició dels antagonismes tradicionals entre dreta i esquerra a la classe política francesa i espera centrar el debat polític a Alsàcia en la reivindicació autonomista. UPA defineix autonomia com un estatut particular que permeti a l'Alsàcia de disposar, en el si de la República francesa, d'un poder legislatiu, econòmic i cultural per a totes les qüestions locals. Els poders sobirans (exèrcit, moneda, política exterior) serien exercits pel govern central. Tot i que refusen classificar-se oficialment, és de tendències cristianodemòcrates, encara que alguns dels seus militants es consideren obertament d'esquerra. És membre de Regions i Pobles Solidaris.
A les primeres eleccions que s'hi presentaren foren les regionals de 1992, on presentà llista pel Baix Rin (Autonomia Alsaciana) drigida per Gabriel Andrès, va obtenir 7.405 vots (1,85%). A les legislatives de 1993 només presentà un candidat, Marcel Schmitt, regidor de Schweighouse-sur-Moder, que es presentà al cantó de Haguenau, on aplegà 4.800 vots (8,6%).
A les cantonals de 1994 Marcel Schmitt aplegà l’11% al cantó de Haguenau i Martin Hell el 4% al de Hirsingue, a les eleccions europees de 1994 es presentà dins la llista RPS de Max Simeoni, amb el 0,4% dels vots.
A les eleccions legislatives franceses de 1997, presentà 6 candidats però empitjora resultats. Marcel Schmitt treu el 3,13% al cantó de Haguenau, Martin Hell l’1,71% al cantó de Thann, i al voltant 1% Michel Jotz (cantó de Saverne), François Waag (cantó de Sélestat) i Bruno Wolff (cantó de Wissembourg).
A les eleccions regionals franceses de 1998 presenta llista al Baix Rin, on André Ohresser obté 5.228 (1,53). A Alt Rin es presenta amb Moviment Ecologista Independent d'André Waetcher, que obté 211.339 vots (4,76%). Però a les eleccions cantonals franceses de 2004 només un candidat obté 1,68% a Woerth. I a les eleccions legislatives franceses de 2007 Dani Willmé, nou president d'UPA, obté 1,81% a Thann-Altkirch. A les municipals de 2008 Marcel Schmitt és nomenat alcalde de Schweighouse-sur-Moder.
El 2009 es fusiona amb Fer's Elsass per donar lloc al nou partit Unser Land.

## Referències

* ↑ Frans Schrijver Regionalism After Regionalisation: Spain, France and the United Kingdom, p. 203
* ↑ Elections régionales 1986-2010
* ↑ Disparition de Gabriel Andrès, L'Ami Hebdo, 7 de setembre de 2016
* ↑ L’ancien maire de Schweighouse-sur-Moder et trois adjoints condamnés à l'euro symbolique, Dernieres Nouvelles d'Alsace, 4 d'abril de 2019

## Enllaços externs

* Web d'Unser Land
# Luisa Durán

Luisa Durán (Logrosán, 19 d'octubre de 1934 - Vigo, 16 d'abril de 2022), més popularment coneguda com «la cigarra extremeña» (la cigala extremenya), va ser una escriptora extremenya autora de poesia, prosa i teatre.

## Trajectòria

Luisa va romandre en Logrosán, la seva localitat natal, fins als 23 anys. Allí va començar a desenvolupar la seva passió per la poesia, els primers versos els va escriure als sis anys.
Als 23 anys es va mudar a la Borgonya francesa junt amb la seva família, on va conèixer al seu marit. Anys més tard va tornar a Espanya, concretament a Madrid, on es va dedicar a la poesia publicant diverses obres i participant en programes de ràdio de diverses emissores, temps en què va rebre el malnom de «la cigarra extremeña» de part de Joaquín Prat. Més tard va crear obres de prosa i algunes peces de teatre.

## Obres

Luisa Durán ha escrit molta poesia en castellà així com en extremeny. Algunes de les seves obres més destacades són:
* Tu nombre llevo en silencio (1970).
* Mi tierra (1981).
* Vivencias (1996).
* El canto de la cigarra (2002).
També té una obra en prosa de costums i oficis antics titulada Oficios perdidos: Costumbres y recuerdos de mi infancia (2002).
Algunes obres teatrals són ¡Qué tiempos!, En casa del alcalde i La feria.

## Bibliografia

* Martínez Terrón, L., Primera Antología de Poesía Extremeña, Caçris, 2005.
# Boncnes

Els boncnes (llatí Bonchnae, grec Βόγχναι) foren un poble de Mesopotàmia, veïns dels carrhes, que Esteve de Bizanci situa entre els rius Eufrates i Cirus, però com que no es coneix cap riu de nom Cirus, es pensa que es tractaria del Carrha.

## Referències

* ↑ «Bonchai», Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (en alemany). Volum 3, 1. (1897).
# Richlands (Carolina del Nord)

Richlands és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 938 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richlands tenia 928 habitants, 399 habitatges i 244 famílies. La densitat de població era de 301,1 habitants per km².
Dels 399 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,4% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.263 $ i la renda mediana per família de 31.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 18.615 $. Entorn del 23,1% de les famílies i el 24,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sachi Kagawa

Sachi Kagawa (Prefectura d'Hiroshima, Japó), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Sachi Kagawa va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Bythaelurus lutarius

Bythaelurus lutarius és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 34 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 338-766 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic i Somàlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* ↑ Fischer, W., I. Sousa, C. Silva, A. de Freitas, J.M. Poutiers, W. Schneider, T.C. Borges, J.P. Feral i A. Massinga, 1990. Fichas FAO de identificaçao de espécies para actividades de pesca. Guia de campo das espécies comerciais marinhas e de águas salobras de Moçambique. Publicaçao preparada em collaboraçao com o Instituto de Investigaçao Pesquiera de Moçambique, com financiamento do Projecto PNUD/FAO MOZ/86/030 e de NORAD. Roma, FAO. 1990. 424 p.
* ↑ Sommer, C., W. Schneider i J.-M. Poutiers, 1996. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Somalia. FAO, Roma, Itàlia. 376 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Vena cava superior

La vena cava superior és una vena de gran diàmetre, curta, que porta la sang desoxigenada de la meitat superior del cos a l'aurícula dreta del cor. És a la part anterosuperior i dreta del mediastí. Està formada per les venes braquiocefáliques esquerra i dreta, (també conegudes com a venes innominades), que reben la sang de les extremitats superiors, cap i coll, darrere de la vora inferior del primer cartílag costal dret. La vena àziga se li uneix just abans d'entrar a l'aurícula dreta, a la part frontal superior dreta del cor. També es coneix com la vena cava cranial en els animals.

## Referències

* ↑ http://www.gpnotebook.co.uk/simplepage.cfm?ID=463077437&linkID=32255&cook=no Arxivat 2020-01-04 a Wayback Machine.
Viccionari
# Línia 70 CFL

La Línia 70 CFL és una línia ferroviària luxemburguesa que connecta la ciutat de Luxemburg amb el sud-oest de Luxemburg amb Bèlgica i França. La terminal a l'extrem nord-oriental és l'estació de trens de Luxemburg, mentre que els terminals al sud són a localitat francesa de Longuyon i la ciutat belga d'Athus. La línia està operada principalment per Chemins de Fer Luxembourgeois. Es va inaugurar el 9 d'agost de 1900.
Durant la dècada de 2010, l'antiga línia 80 CFL s'ha fusionat amb aquesta línia per tal de fer servei a la línia de nova creació entre Thionville i Longwy a través d'Esch-sur-Alzette.

## Estacions

* Estació de trens de Luxemburg
* Estació de trens d'Hollerich
* Estació de trens de Leudelange
* Estació de trens de Dippach-Reckange
* Estació de trens de Schouweiler
* Estació de trens de Bascharage-Sanem
* Estació de trens de Pétange
* Estació de trens de Lamadelaine
* Estació de trens de Rodange
** Athus (Bèlgica)
*** Messancy (Bèlgica)
*** Arlon (Bèlgica)
** Aubange (Bèlgica)
** Halanzy (Bèlgica)
** Virton (Bèlgica)
** Bertrix (Bèlgica)
** Libramont (Bèlgica)
* Longwy (França)
* Longuyon (França)

## Referències

* ↑ «Ligne Luxembourg - Pétange». [Consulta: 11 novembre 2015].
# Bonchester

El formatge de Bonchester és un formatge de pasta tova amb pell florida, de gust suau que es troba a Escòcia. S'elabora amb llet de vaca. El seu nom procedeix del lloc de producció, a Bonchester Bridge, Roxburghshire. La seva elaboració està regulada per les normes europees sobre denominació d'origen.

## Vegeu també

* Gastronomia d'Escòcia

## Referències

* ↑ A Caledonian Feast
# Richfield (Minnesota)

Richfield és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 34.439 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richfield tenia 34.439 habitants, 15.073 habitatges, i 8.727 famílies. La densitat de població era de 1.927,1 habitants per km².
Dels 15.073 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 42,1% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 33,4% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.519$ i la renda mediana per família de 56.434$. Els homes tenien una renda mediana de 38.417$ mentre que les dones 29.909$. La renda per capita de la població era de 24.709$. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Brienomyrus adustus

Brienomyrus adustus és una espècie de peix africà del gènere Brienomyrus en la família Mormyridae que pertany al grup dels denominats «lluços del riu Nil». Està present en diverses conques hidrogràfiques costaneres africanes pertanyents a Camerun, d'on és nativa.
Pot aconseguir una grandària aproximada de 10 cm.

## Estat de conservació

D'acord amb la UICN presenta «Dades insuficients (DD)».

## Referències

* 1 2 Gosse, 1984, p. 63-122.
* 1 2 Fowler, 1936, p. 243-335.
* ↑ Gallant, 2012, p. 2479-2494.
* ↑ Llista Vermella de la UICN

## Bibliografia

* Fowler, H. W.. Zoological results of the George Vanderbilt African Expedition of 1934. Part III,--The fresh water fishes (en anglès). 88. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 1936, p. 243–335.
* Gallant, J. R; Hopkins, C. D.; Deitcher, D. L.. Differential expression of genes and proteins between electric organ and skeletal muscle in the mormyrid electric fish Brienomyrus brachyistius (en anglès). 215. Journal of Experimental Biology, 2012, p. 2479-2494.
* Gosse, J.P.. Mormyridae (en anglés). Thys van den Audenaerde (eds.), 1984, p. 63-122.

## Enllaços externs

* "Brienomyrus adustus" en Fishbase (Rainer Froese i Daniel Pauly, eds.)
# Eustaci de Luxeuil

Eustaci de Langres o de Luxeuil (Langres, Alt Marne, ca. 560 - Luxeuil-les-Bains, Franc Comtat, 29 de març de 629) fou un religiós gal·loromà, deixeble de Columbà i abat de Luxeuil. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

El seu oncle Miet, bisbe de Langres li va donar una bona educació i el va posar al servei de Columbà quan aquest va arribar d'Irlanda. Expulsat Columbà de Borgonya per oposar-se a la reina Brunequilda, Eustaci el va seguir i anaren a Austràsia, on regnava Teodebert, i van predicar a la regió del Rin.
Eustaci es feu monjo a Luxeuil-les-Bains, abadia fundada per Columbà cap al 590. Aviat hi ocupà alguns càrrecs, i fou professor i director de l'escola monàstica, que era oberta a tothom, monjo o laic. El 611 esdevingué prior de Luxueil, ja que Columbà havia hagut d'abandonar el monestir. Hi establí el laus perenne (és a dir, el rés continu al cor).
El 614 visità Columbà a Bobbio i intentà convèncer-lo perquè tornés a Luxeuil, convidat pel nou rei Clotari II, però no va voler acceptar-ho. En 615, en morir Columbà, es convertí en el segon abat de Luxeuil, a més de fer missions d'evangelització a Baviera. En 627, al Concili de Mâcon, va defensar i fer aprovar la regla de l'Orde de Sant Columbà. Morí el 629 a Luxeuil, essent succeït per Valdebert.

### Llegenda de Santa Fara i Cagneric

Eustaci intervingué en el conflicte hagut entre Fara de Faremoutiers i el seu pare Cagneric, comte de Borgonya. La jove Fara volia fer-se monja, però el seu pare s'hi oposava, ja que la volia casar. Columbà l'havia batejat i hi havia desvetllat la vocació, i el pare havia promès respectar la voluntat de la filla, però canvià d'opinió. De sobte, el pare emmalaltí, perdé la vista i quedà en estat catatònic; la seva esposa, que hi veié un càstig per trencar la promesa feta, feu cridar Eustaci.
Eustaci digué a Cagnerico que seria guarit quan deixés la seva filla consagrar-se a Déu. Cagneric prometé llavors que respectaria la voluntat e Fara i, després de beneir-la, guarí recuperà la salut totalment. Guarit, Cagneric tornà a canviar d'idea i no volgué que Fara ingressés al monestir; llavors la jove abandonà casa seva i es refugià a l'església. Eustaci, assabentat, anà a l'església i posà el vel a la noia, després d'haver amonestat severament el seu pare. La jove visqué a Luxueil amb els seus germans, futurs sants Cagnoald i Faró, i fundà l'abadia de Faremoutiers, on establí l'orde columbanià femení.

## Bibliografia

* Jonàs de Bobbio. Vida de Sant Columbà, Bobbio, s. VII.
* Dio è corazza dei forti. Testi del cristianesimo celtico (VI-X sec.), Ed. Il Cerchio, Rimini, 1998.
* Archivum Bobiense, Rivista annuale degli Archivi storici Bobiensi (1979-2008), Bobbio
# Salvador Vives i Rodó

Salvador de Vives Rodó (Vilobí d'Onyar, 1784 - Ponce, 24 de novembre de 1845) fou un polític i hisendat porto-riqueny. Fou alcalde de Ponce, Puerto Rico, en el període de 1840 a 1842 i de 1844 a 1845. Era el fill de Quirze Vives i Ana Maria Rodó. Català emigrat primer a Veneçuela, després es va traslladar a Puerto Rico on va fundar la hisenda de cafè «La Buena Vista» a Ponce. En la seva etapa d'alcalde va construir l'històric edifici Casa Alcaldía de Ponce amb l'arquitecte Francisco Gil Capó. Els arbres que es troben a la Plaza Las Delicias van ser plantats també en la seva etapa com a alcalde. Una de les principals vies de Ponce és la Calle Vives que va ser anomenada després de la seva defunció i per proclamació a l'ajuntament el 1863.

## Referències

* ↑ Baralt, 1999, p. 150.
* ↑ Teresa Abelló i Güell. La resposta catalana a la crisi i la pèrdua colonial de 1898. Generalitat de Catalunya, 1 gener 1998.
* ↑ Baralt, 1999, p. 12.
* ↑ Baralt, 1999, p. 7.
* ↑ Baralt, 1999, p. 81.

## Bibliografia

* Baralt, Guillermo A. University of North Carolina Press. Buena Vista: Life and Work on a Puerto Rican Hacienda, 1833-1904, 1999. ISBN 978-0-8078-4801-2.
# Broadview (Montana)

Broadview és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broadview tenia 150 habitants, 64 habitatges, i 41 famílies. La densitat de població era de 241,3 habitants per km².
Dels 64 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.500 $ i la renda mediana per família de 34.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.417 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 12.882 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broadview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broadview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Woonsocket (Rhode Island)

Woonsocket és una població dels Estats Units a l'estat de Rhode Island. Segons el cens del 2005 tenia 44.328 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woonsocket tenia 43.224 habitants, 17.750 habitatges, i 10.774 famílies. La densitat de població era de 2.164,6 habitants per km².
Dels 17.750 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,4% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 30.819$ i la renda mitjana per família de 38.353$. Els homes tenien una renda mitjana de 31.465$ mentre que les dones 24.638$. La renda per capita de la població era de 16.223$. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woonsocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woonsocket». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Estrella Damm

* Aquest article tracta sobre una cervesa de la marca SA Damm. Si cerqueu altres cerveses de Damm o la marca mateixa, vegeu «Damm».
Estrella Damm és la principal marca de cervesa Damm, companyia de begudes i alimentació fundada a Barcelona el 1876 per l'alsacià August Kuentzmann Damm. És una cervesa tipus lager elaborada amb malt d'ordi, arròs i llúpol, seguint la recepta original des de la seva fundació, el 1876 a Barcelona. Compta amb un grau d'alcohol de 5,4° i es recomana consumir-la entre 5° i 7° C.
Aquesta cervesa, va ser distingida al març de 2015 com "la millor cervesa espanyola de l'any" en obtenir el "Spain Brewery Awards", atorgat pel jurat de la New York International Beer Competition.

## Referències

* ↑ Obiols, Isabel «125 años de cerveza Damm» (en castellà). EL PAÍS, 20-07-2001.
* ↑ «Estrella, elegida como la mejor cerveza española del año - elEconomista.es» (en castellà). elEconomista.es, 26-03-2015. «Estrella ha obtenido el premio a la mejor cerveza española del año 2015, según el jurado de la cuarta edición del New York International Beer Competition.»

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Lloc web oficial grup Damm
* Dammeros, per a aficionats a Cerveses Damm
# Verkhni Súbaix

Verkhni Súbaix - Верхний Субаш (rus) - és un poble de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 412 habitants.

## Referències

* ↑ «Verkhniy Subash». GeoNames. [Consulta: 20 agost 2013].
# Línia 7 (Regional País Valencià)

La línia 50 de Mitjana Distància és un servei regional de ferrocarril convencional. Coneguda popularment com València-Castelló de la Plana-Vinaròs-Tortosa, és una de les set línies de Mitjana Distància del País Valencià, operada per Renfe. El seu trajecte habitual circula entre València Nord i Tortosa. Anteriorment era denominada com linia L7.
Línia de mitjana distància 50 :

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
* Línia 6 (Rodalies València)
* Línies de Mitjana Distància a Catalunya

## Enllaços externs

* Renfe Mitjana Distància