OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estadi Chivas

L'Estadi Chivas és un estadi de futbol que es troba en el municipi de Zapopan, municipi que forma part de la Zona Metropolitana de Guadalajara (Mèxic), i és la seu del Club Deportivo Guadalajara de la Primera Divisió de Mèxic. Es va concloure el 29 de juliol de 2010. Es va inaugurar amb un partit amistós internacional entre l'equip de futbol Guadalajara i l'equip de futbol anglès Manchester United.
La construcció de l'estadi va començar el 9 de maig del 2007 encara que anys enrere s'havia començat amb estudis geològics i moviment de terres. L'accés principal es troba projectat per l'anell perifèric. La ubicació coincideix amb l'Avinguda Vallarta, situat a l'oest de la zona metropolitana de Guadalajara, al Municipi de Zapopan, Jalisco. Per la seva capacitat és l'estadi més gran de Mèxic després de l'Estadi Asteca, l'Estadi Olímpic Universitari, l'Estadi Jalisco i l'Estadi Cuauhtémoc.

## Referències

* ↑ e-consulta.com. «L'estadi de les Chivas estarà llest al juny. Entrevista amb Angélica Fuentes, directora d'Omnilife.» (en castellà). [Consulta: 2011].
* ↑ FIFA. «Copa Mundial Sub-17 de la FIFA: Destinació - Guadalajara» (en castellà). Arxivat de l'original el 2011-06-30. [Consulta: 1r juny 2011].
* ↑ «Canvia de nom l'Omnilife; es dirà “Estadi Chivas” provisionalment.». Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 9 març 2016].
* ↑ estadioomnilife.com.mx. «Ubiación - Estadi Omnilife». Arxivat de l'original el 2013-08-11. [Consulta: 27 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2017-07-06 a Wayback Machine.
* Facebook Oficial
* Estadio Chivas Medio Tiempo.com
# Tremoleta

Tremoleta fou un trobador català esmentat per Pèire de Vic, també conegut com a lo monge de Montaudon, en la seva sàtira de trobadors contemporanis (c. 1195). No n'ha sobreviscut cap obra, però molts erudits han suggerit identificar-lo amb un dels trobadors coneguts. El Monge de Montaudon proporciona la informació següent:
| « | E.N Tremoleta·l catalas que fai sonez levez e plas, e sos chantars es de nien; e tenh son cap con fai auras: ben a trent'ans que for'albas si no fos pel negre ongnimen. | » |
| — I el senyor Tremoleta el català qui compon melodies lleugeres i senzilles, i el cant del qual no és res; i amb el cap tenyit com el dels ximples: des de fa trenta anys ha tingut el pèl blanc si no fos per l'ungüent negre. |||
És evident que Tremoleta era un home vell quan el Monge se’n va burlar. Si és així, la seva carrera de compositor probablement pertany a mitjan segle XII. Manuel Milà i Fontanals, llegint la primera línia com a Moleta·l catalas, va proposar que Tremoleta fos el Mola que intercanvià coblas en tençó amb Guilhem Raimon. Al segle xviii, Giovanni Mario Crescimbeni, assumint que Catala era el seu cognom, va identificar Tremoleta amb Arnaut Catalan. Martí de Riquer i Morera rebutja tot aquestes teories.
Hi ha una cançó obscena, U fotaires que no fo amoros amb una rúbrica rúbrica Giulio Bertoni llegí com a tbolet i que identificà com a referent a Tremoleta, però Alfred Jeanroy la llegeix com a "Tribolet".

## Referències

* ↑ Riquer i Morera, Martí de (1964). Història de la Literatura Catalana, vol. 1. Barcelona: Edicions Ariel.
# Lluita als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 - lluita lliure masculina pes semipesant

Lluita als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 :
| Lluita grecoromana |||
| Pes gall | homes |
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| Lluita lliure |||
| Pes gall | homes |
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes wèlter | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| < 1924 1932 > |||
La prova del pes semipesant de lluita lliure fou una de les set de lluita lliure que es disputaren als Jocs Olímpics d'Estiu d'Amsterdam de 1928. Com la resta de proves de lluita sols hi podien participar homes. Els lluitadors que participaven en aquesta categoria podien pesar fins a 87 quilograms. La competició es disputà al Krachtsportgebouw entre el 30 de juliol i l'1 d'agost i hi van prendre part 7 esportistes, en representació de 7 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Thure Sjöstedt (SWE) | Arnold Bögli (SUI) | Henri Lefèbre (FRA) |

## Resultats

La competició es va desenvolupar amb eliminació directa.
Fonts: Resultats oficials; Wudarski

## Quadre
### Torneig principal

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| 1 | Heywood Edwards (USA) | W |
| 8 | Edil Rosenqvist (FIN) | L |
| 8 | Edil Rosenqvist (FIN) | L | Heywood Edwards (USA) | W |
| | | | Jacques van Assche (BEL) | L |
| 4 | Jacques Van Assche (BEL) | W | Jacques van Assche (BEL) | L |
| 5 | Bernard Rowe (GBR) | L | | |
| | | | | | Heywood Edwards (USA) | L |
| | | | | | Thure Sjöstedt (SWE) | W |
| 3 | Arnold Bögli (SUI) | W | | |
| 6 | Henri Lefèbre (FRA) | L | | |
| 6 | Henri Lefèbre (FRA) | L | Arnold Bögli (SUI) | L |
| | | | Thure Sjöstedt (SWE) | W |
| 2 | | | Thure Sjöstedt (SWE) | W |
| 7 | | |

### Torneig per la segona posició

| Final | Final |
| Arnold Bögli (SUI) | W |
| H. Edwards (USA) | L |

### Torneig per la tercera posició

| Final | Final |
| H. Lefèbre (FRA) | W |
| H. Edwards (USA) | L |

## Referències

* 1 2 «1928 Summer Olympics official report».
* ↑ «Olympedia – Light-Heavyweight, Freestyle (≤87 kilograms), Men». [Consulta: 26 agost 2024].
* ↑ «Wrestling at the 1928 Amsterdam Summer Games: Men's Light-Heavyweight, Freestyle». Sports Reference. Arxivat de l'original el 18 April 2020. [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ «Wyniki Igrzysk Olimpijskich».
# Riera del Bisbe

La Riera del Bisbe és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de l'Hospital que transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor (Berguedà).

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Riera del Bisbe està integrada per 8 cursos fluvials que sumen una longitud total de 4.231 m.

### Distribució per termes municipals

La totalitat de la xarxa transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Rincon (Nou Mèxic)

Rincon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 220 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rincon tenia 220 habitants, 60 habitatges, i 55 famílies. La densitat de població era de 82,5 habitants per km².
Dels 60 habitatges en un 48,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 8,3% no eren unitats familiars. En el 8,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,3% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.929 $ i la renda mediana per família de 18.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.972 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 7.572 $. Aproximadament el 18,9% de les famílies i el 31,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rincon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rincon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bernard Chevallier

Bernard Chevallier (Chartres, 4 d'octubre de 1912 - Orsennes, 6 d'abril de 1997) va ser un genet i militar francès que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Guanyà la medalla d'or en la prova del concurs complet individual, mentre en la del concurs complet per equips hagué d'abandonar. En ambdues proves va competir amb el cavall Aiglonne. Finalitzà la seva carrera com a general

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bernard Chevallier». [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ .Gérald Massé; Romain Léger Les exploits des sportifs d'Eure-et-Loir. 1965-2015 (en francès). Dreux: Antipodes, octubre 2015, p. 16. ISBN 978-2-9553628-0-8.
# Estació de Ca n'Oliveres

Mapa TramBaix T1, T2 i T3 :
Ca n'Oliveres és una estació de les línies T1, T2 i T3 de la xarxa del Trambaix situada sobre el carrer Laureà Miró, al barri de Can Vidalet d'Esplugues de Llobregat. Es va inaugurar el 3 d'abril de 2004 amb l'obertura del Trambaix, inicialment entre Francesc Macià i Sant Martí de l'Erm.
L'estació es troba entre el Parc de Can Vidalet i el centre comercial Finestrelles construït el 2019 just davant de la parada de tramvia.
Trambaix :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Francesc Macià | Can Rigal | Can Clota | Bon Viatge |
| Francesc Macià | Can Rigal | Can Clota | Llevant - les Planes |
| Francesc Macià | Can Rigal | Can Clota | Sant Feliu-Consell Comarcal |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de tramvia de la regió metropolitana de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Lluís Busquets

Lluís Busquets és el nom dels següents personatges:
* Lluís Busquets Borrell (Granollers 1888 - Reus 1980) periodista i escriptor català
* Lluís Busquets i Dalmau (Girona 1937 - Barcelona, 2014), psiquiatre i pedagog català.
* Lluís Busquets i Grabulosa (Olot 1947), escriptor i periodista català.
# Brachytarsophrys

Brachytarsophrys és un gènere d'amfibis anurs de la família Megophryidae que es troba al sud de la Xina, sud de Myanmar, nord de Tailàndia i nord del Vietnam.

## Taxonomia

* Brachytarsophrys carinensis
* Brachytarsophrys chuannanensis
* Brachytarsophrys feae
* Brachytarsophrys intermedia
* Brachytarsophrys platyparietus

## Referències

* Informació sobre aquest gènere de granotes. (anglès)
# Regió d'Imboden

La Regió d'Imboden és una de les 11 regions del cantó dels Grisons (Suïssa). És una regió bilingüe amb l'alemany i el romanx com a llengua oficial i està format per 7 municipis repartits en 2 cercles comunals. Té una població de 17902 habitants (cens de 2007) i una superfície de 203,81 km². El cap de la regió és Domat/Ems.

## Municipis

Cercle de Rhäzüns :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| Bonaduz | 2637 | 14.40 | 3721 |
| Domat/Ems | 7064 | 24.22 | 3722 |
| Rhäzüns | 1233 | 13.37 | 3723 |
Cercle de Trins :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| Felsberg | 2081 | 13.40 | 3731 |
| Flims | 2576 | 50.51 | 3732 |
| Tamins | 1135 | 40.74 | 3733 |
| Trin | 1176 | 47.17 | 3734 |

## Vegeu també

* Regions del Cantó dels Grisons
# Weird: la història d'Al Yankovic

Weird: la història d'Al Yankovic (títol original en anglès, Weird: The Al Yankovic Story) és una pel·lícula de paròdia musical biogràfica estatunidenca del 2022 dirigida per Eric Appel, en el seu debut com a director, a partir d'un guió que va coescriure amb Al Yankovic. La pel·lícula és una sàtira sobre pel·lícules biogràfiques musicals i es basa lliurement en la vida i la carrera de Yankovic com a acordionista i compositor de cançons paròdiques. És protagonitzada per Daniel Radcliffe com a Yankovic, juntament amb Evan Rachel Wood, Rainn Wilson, Toby Huss i Julianne Nicholson en papers secundaris. S'ha doblat i subtitulat al català.
El 2010 Appel va produir un fals tràiler d'una pel·lícula biogràfica satírica. Yankovic va projectar-lo als seus concerts, cosa que va fer que els fans es preguntessin quan es faria un llargmetratge, cosa que va dur el músic i al cineasta a desenvolupar junts el concepte de la pel·lícula. El film s va rodar amb un pressupost d'uns 8 milions de dòlars durant divuit dies entre febrer i març de 2022. Es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Toronto el 8 de setembre de 2022 i es va estrenar a The Roku Channel el 4 de novembre del mateix any. La pel·lícula va rebre crítiques positives, que van elogiar el seu guió, l'humor i les interpretacions del repartiment (especialment Radcliffe).
A la 75a edició dels Premis Primetime Emmy, el guió de Yankovic i Appel va ser nominat com a millor guió per a una sèrie o pel·lícula limitada o antologia i la interpretació de Radcliffe va ser nominada com a actor principal destacat en una sèrie o pel·lícula limitada o antologia. La pel·lícula va guanyar el premi Primetime Emmy al millor telefilm.

## Referències

* ↑ Milici, Lauren. «Daniel Radcliffe is a rock n roll sex god in new Weird: The Al Yankovic Story trailer». GamesRadar+, 29-08-2022. Arxivat de l'original el 2022-11-04. [Consulta: 4 novembre 2022]. «The cast also includes Rainn Wilson as radio personality Dr. Demento, Quinta Brunson as Oprah Winfrey, James Preston Rogers as Hulk Hogan, and Will Forte in an unnamed role.»
* ↑ «Weird: The Al Yankovic Story». Goita què fan, ara!, 2022. [Consulta: 28 juny 2024].
* ↑ Grobar, Matt. «Weird: The Al Yankovic Story: Daniel Radcliffe To Portray Grammy Winner In Roku Biopic From Funny Or Die & Tango». Deadline Hollywood, January 18, 2022. [Consulta: February 20, 2022].
* ↑ Itzkoff, Dave. «When Weird Al Yankovic Met Daniel Radcliffe, Things Got ... Well, You Know». The New York Times, September 8, 2022. [Consulta: September 10, 2022].
* ↑ «Weird: The Al Yankovic Story Reviews». Metacritic. [Consulta: November 9, 2022].
* ↑ «75th Emmy Award Nominations». Emmys. [Consulta: 12 juliol 2023].
* ↑ Tangcay, Jazz; Littleton, Cynthia. «'The Last of Us' Grabs Eight Wins on Night 1 of 2023 Creative Arts Emmy Awards». Variety, January 6, 2024. Arxivat de l'original el March 18, 2024. [Consulta: March 18, 2024].
# Ritu maçònic

Un ritu maçònic és un conjunt coherent de rituals i de pràctiques maçòniques.

## Història

Al segle xvii, els rituals maçònics, molt més senzills que els del segle següent, no eren considerats per a ser escrits i mai no eren impresos. No són coneguts actualment més que gràcies a un petit nombre de notes manuscrites que s'han escapat a la regla i al temps, així com per algunes antigues divulgacions. L'estudi d'aquests documents ensenya que van evolucionar considerablement amb el temps.
Al segle xviii, després de la reorganització de les pràctiques després de la fundació primeres Grans Lògies, els antics i els moderns practiquen de nou rituals força similars, que no es distingeixen més que per petits punts destacables, tals com la col·locació de certs elements simbòlics, la manera de transmetre les contrasenyes, o una referència més o menys important a la religió cristiana.
Tanmateix, des del 1740, es veuen aparèixer noves divergències, al costat dels rituals tradicionals dels tres primers graus, sota la forma de diversos centenars de rituals de graus addicionals anomenats «alts graus», dels quals molts no eren més que variants uns dels altres, o van restar com a projectes, o en realitat mai no van ser veritablement practicats. Aquesta multiplicació dels rituals maçònics porta a diverses iniciatives que apunten a normalitzar les pràctiques i a reunir-los en conjunts coherents i estables: els ritus maçònics.

## Llista de ritus maçònics

* Ritu dels Antics Deures
* Ritu Nacional de Mèxic
* Ritu del Mot de Maçó
* Ritu dels Moderns
* Ritu York
* Ritu Suec
* Ritu Zinnendorf
* Ritu Estàndard d'Escòcia
* Ritu Escocès Rectificat
* Ritu Francès
* Ritu Escocès Antic i Acceptat
* Ritu de Misraïm
* Ritu d'Emulació
* Ritu de Memphis
* Ritu Escocés Primitiu
* Ritu Templer Antic
* Ritu Operatiu de Salomó
* Ritu Brasileiro

## Bibliografia

* Geoffray d'A Le Grand Manuel de Franc-Maçonnerie Editions Initiatis, 2007, isbn 078-2-9529420-0-3.
* Jean-Louis de Biasi Les rites maçonniques égyptiens, philosophie et morale. Editions maçonniques de France, 2001, isbn 2-903846-86-3.
* Daniel Ligou et al. Histoire des francs-maçons en France 1725-1815, volume 1, 2000 isbn 2-7089-6838-6.
* D. Ligou et al. Histoire des francs-maçons en France de 1815 à nos jours, volume 2, 2000 isbn 2-7089-6839-4.
* Paul Naudon Histoire générale de la Franc-Maçonnerie éd. Office du Livre, 1987, isbn 2-8264-0107-6.
* Patrick Négrier La Tulip - Histoire du rite du Mot de maçon de 1637 à 1730, Ivoire.
# Bhuvaneka Bahu III

Bhuvenaka Bahu III fou rei de Kurunagala. Va succeir a Parakramabahu IV amb el que no se sap quina relació familiar hi havia. Fou conegut com a Vanni Bhuvenaka Bahu.
Molt poca cosa es coneix d'aquest regnat. No se sap quan va durar, i al final el va succeir Vijaya Bahu V, de parentiu igualment desconegut amb Bhuvenaka Bahu.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Estació de Calais-Fréthun

Calais-Fréthun és una estació ferroviària situada a Fréthun (Pas de Calais, França). Està molt a prop de la terminal de l'Eurotúnel a Coquelles.
És servida pels trens del Nord-Pas-de-Calais (de Boulogne-Ville a Lille-Flandres i de Calais-Ville a Amiens) i pels Eurostars (a Londes, Lilla i Brussel·les).
De fet, comprèn tres seccions:
* l'últim punt de control de seguretat abans de l'entrada al túnel, així com per a les formalitats duaneres o el canvi de locomotores;
* una secció per als viatgers de l'Eurostar;
* una estació servida pels trens del Nord-Pas-de-Calais
Com que aquestes seccions es troben a diferents nivells, els viatgers ho tenen complicat per desplaçar-se, ja que cal pujar/baixar moltes escales entre l'andana dels TER i el pàrquing.
Hi ha busos SNCF que duen els viatgers a l'estació de Calais-Ville.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Ashford International | Ashford International | Eurostar | Lille-Europe | Lille-Europe / Bruxelles-Midi / Gare du Nord |
| Calais-Ville | Les Fontinettes | Nord-Pas-de-Calais | Pihen | Amiens |
| Boulogne-Ville | Pihen | Nord-Pas-de-Calais | Les Fontinettes | Lille-Flandres (via Calais-Ville) |
# Tresor de Gazteluberri

El Tresor de Gazteluberri és un conjunt de 52 monedes, de diferents materials, enterrat a la fi del segle xvi o principis del XVII. Conté peces de Joana I, Felip II i Carles V dins d'una esquella, porten la seca de Sevilla. Ara com ara es troba al Museu Arqueològic Nacional d'Espanya, a Madrid amb el número d'inventari 233.

## Troballa

La seva descoberta va tenir lloc el 1960 per Juan Berasategui i Urquía i Eugenio Martín Zazo al Parzonería de Gazteluberri en el municipi de Segura (Guipúscoa).
L'entorn i la ubicació de la troballa semblen indicar que el tresor va ser enterrat en un moment d'inestabilitat amb la intenció de mantenir-lo segur, a causa d'això es vincula la seva pertinença a algun ramader o contrabandista.

## Referències

* 1 2 3 «Tesoros del Museo Arqueológico Nacional» (en castellà). CERES. Museo Arqueológico Nacional. [Consulta: 13 gener 2016].
# Love Is the Message

Love Is the Message és el segon àlbum d'estudi de la cantant japonesa Misia, editat l'1 de gener de 2000. Va arribar a vendre 1.349.650 còpies en la seva setmana de debut, convertint-se en el 23è millor debut de la història japonesa. i va enfilar-se a la primera posició de les llistes durant dues setmanes consecutives. Va arribar a vendre més de 2,29 milions de còpies, convertint a Misia en una de les tres cantants i grups, juntament amb Globe i Chemistry, amb els segons dobles milió de discos més consecutius, darrere de Hikaru Utada. Love Is the Message va ser el guanyador del premi al millor àlbum en la 42a Japan Record Awards. La coberta de l'àlbum va ser realitzada durant l'alba al cim del Parc Nacional de Haleakalā a Maui, Hawaii. És el 56 àlbum més venut de tots els temps al Japó.

## Llistes
### Llista de vendes Oricon

| Llançament | Llista | Posició | Vendes debut | Vendes totals | Duració |
| 1 de gener de 2000 | Llista Oricon diària d'àlbums | 1 | | | |
| 1 de gener de 2000 | Llista Oricon setmanal d'àlbums | 1 | 1.349.650 | 2.297.880 | 59 setmanes |
| 1 de gener de 2000 | Llista Oricon mensual d'àlbums | 1 | | | |
| 1 de gener de 2000 | Llista Oricon anual d'àlbums | 4 (2000) 169 (2001) | | | |

## Referències

* ↑ «歴代アルバム初動ランキング» (en japonès). [Consulta: 15 maig 2009].
* ↑ «ＣＤ売り上げ４０４» (en japonès). [Consulta: 26 maig 2009].
* ↑ «=歴代アルバムランキング» (en japonès). [Consulta: 12 maig 2009].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Misia».
* «Sony Music Online Japan : MISIA».
# Brachytarsophrys feae

Brachytarsophrys feae és una espècie de granota que viu a la Xina, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, a Laos.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Truong, N.Q., Guanfu, W., Datong, Y., Ohler, A. & Shunqing, L. 2004. Brachytarsophrys feae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 13 de gener de 2008.
# Robinson R22

El Robinson R22 és un helicòpter utilitari lleuger dissenyat i fabricat per l'empresa estatunidenca Robinson Helicopter Company. Aquest helicòpter biplaça fou dissenyat per Frank Robinson el 1973 i està en producció des de 1979.

## Desenvolupament

La major parts de vols de prova van ser realitzats a finals de la dècada de 1970 a Torrance, Califòrnia. El pilot de proves va ser Joseph John Tymczyszyn. La FAA va atorgar la certificació el març de 1979.

## Costos de l'R22

L'R22 té un preu de venda recomanat base de 285.000 $ (2016). Els costos operatius, segons dades de fàbrica pels EUA, són de 143,59 $ per hora de vol.

## Cultura popular

En els simuladors de vol existeixen una o més variants del Robinson R22, com el simulador de vol de codi obert FlightGear, així com en el sector comercial.

## Especificacions R22

Dades de Robinson R22 Pilot's Operating Handbook. Current versions of the R22 vary slightly.
Característiques generals
* Tripulació: 1
* Capacitat: 2, incloent el pilot
* Longitud: 8,74 m
* Diàmetre del rotor: 7,67 m
* Diàmetre del rotor de cua: 1,07 m
* Alçada: 2,72 m
* Superfície del disc 46,2 m²
* Pes buit: 389 kg
* Pes carregat: 417 kg
* Pes màxim d'enlairament: 635 kg
* Motors: 1× flat 4 piston engine Lycoming O-320-A2B or -A2C, 124 cv
* Capacitat del dipòsit de combustible total capacity: 19,8 galons (75 litres)
Rendiment
* Velocitat màxima absoluta : 188 km/h, 102 nusos
* Velocitat de creuer: 177 km/h, 96 nusos
* Abast: 386 km
* Sostre de servei: 14.000 peus (4.267 m)
* Ràtio d'ascens: 6,1 m/s
* Càrrega del disc: 13,7 kg/m²
* Potència/pes: 0,147 kW/kg
* Autonomia: aproximadament 3 hores, amb una reserva de 30 minuts

## Referències

* ↑ «Aerospace Walk of Honor: "Tymczyszyn Bio"]». Arxivat de l'original el 27 de maig 2014. [Consulta: 1r abril 2014].
* ↑ «R22 Pricelist». Robinson Helicopter Company. Arxivat de l'original el 9 de març 2013. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ «R22 Operating Costs». Robinson Helicopter Company. Arxivat de l'original el 10 de juny 2014. [Consulta: 23 maig 2014].
* ↑ «Robinson R22 al wiki de FlightGear» (en anglès). Comunitat de FlightGear. [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ Robinson Helicopter Company. Robinson Helicopter Company (1996-10-22). R22 Pilot’s Operating Handbook and FAA Approved Rotorcraft Flight Manual., pàg. 2–2, 7–17.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Robinson Helicopter