OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dekrèpits

Dekrèpits és un grup de música temporalment inactiu, amb cançons amb lletres marcades pel compromís nacional i social. Es formà a l'Alt Empordà a principis del 2004 després de la desaparició d'Skamot Empordà. Basen la seva música en ritmes de reggae i ska. L'acordió diatònic identifica la sonoritat d'aquest grup.
El món gira al revés s'allargà per una cinquantena d'escenaris. La gira Els boletaris de l'Empordà va ser un disc recopilatori publicat el 2009 i que es distribuí amb la revista Enderrock i que incloïa una versió de la cançó de Jaume Arnella Boletaires per al programa Caçadors de Bolets de TV3. El 2010 van publicar Sembla que plourà sota la producció de Marc Serrats i Albert Vila; iniciaren la seva gira el 15 de maig a Porqueres. El 2011 anunciaren un any sabàtic fins al 2012 degut a la paternitat de tres dels seus components.

## Discografia

* Tornen els temps (2007).
* El món gira al revés (2008), amb la col·laboració de Francesc Ribera "titot" (Brams), Jaume Arnella i Xavi Sarrià (Obrint Pas) entre d'altres.
* Els boletaires de l'Empordà (2009), inclou una nova versió de "boletaires" on hi col·labora la cobla Els Rossinyolets de Castelló d'Empúries.
* Sembla que plourà (2010).

## Referències

* ↑ «No podem callar veient que se’ns ha imposat militarment una bandera, lleis, monarquia...». eldebat.cat, 28-05-2009. [Consulta: 25 desembre 2011].
* ↑ «El nou disc de Dekrèpits gratis», 12-05-2010. [Consulta: 11 juliol 2011].
* 1 2 «Dekrèpits penja a la xarxa el nou disc». Vilaweb, 22-06-2010 [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «El nou disc de Dekrèpits, en lliure descàrrega a la web del grup». Enderrock, 23-05-2010 [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «La formació musical DEKRÈPITS abandona els escenaris fins al 2012». 9 Diari, 07-03-2011. [Consulta: 11 juliol 2011].
* ↑ «Discografia». Dekrèpits. Arxivat de l'original el 2013-03-18. [Consulta: 25 desembre 2011].
# Broadview Park

Broadview Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 6.798 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broadview Park tenia 6.798 habitants, 2.122 habitatges, i 1.606 famílies. La densitat de població era de 2.678,3 habitants per km².
Dels 2.122 habitatges en un 41,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 33,6% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 39.176 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.473 $ mentre que les dones 22.296 $. La renda per capita de la població era de 14.591 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broadview Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broadview Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Intrusió

En geologia, una intrusió és un cos de roca ígnia que ha cristal·litzat a partir d'un magma ubicat sota la superfície terrestre. Els cossos de magma que es solidifiquen subterràniament abans que surtin a la superfície es diuen plutons, anomenats així per Plutó, el déu romà de l'inframon. Les roques d'aquest tipus són les roques plutòniques ígnies o roques intrusives ígnies, en contrast amb les roques extrusives.

## Tipus estructurals

Les roques intrusives existeixen en un ampli rang de formes, des batòlits de la mida de muntanyes fins prims filons fracturats d'aplites. Les estructures intrusives es classifiquen segons tinguin o no estrats paral·lels o foliacions a la roca de la qual sorgeixen: si la intrusió és paral·lela, el cos és concordant , mentre que si es talla al llarg de la roca és discordant . Entre els tipus estructurals s'inclouen:
* batòlits: grans intrusions discordants irregulars.
* dics: cos tabular discordant relativament estret, sovint amb traces verticals.
* sills: cos tabular concordant relativament prim intrusiu al llarg d'estrats.
* colls volcànics: cos vertical amb forma circular o de tub que ha estat alimentada per un filó de roca volcànica.
* lacòlits: cossos concordants amb la base essencialment plana i de forma de dom a la superfície.
* lopòlits: cossos concordants amb una punta relativament plana i de base convexa com una cullera.
* facòlits: plutó concordant en forma de lent que ocupa la cresta d'un anticlinal.
# Iron Man (desambiguació)

«Iron Man» té aquests significats:
* Còmic: Iron Man, superheroi d'un còmic de la Marvel
* Cinema:
** Iron Man (pel·lícula), pel·lícula de 2008 dirigida per Jon Favreau, basada en el personatge de còmic
** Iron Man 2, pel·lícula de 2010 dirigida per Jon Favreau, basada en el personatge de còmic
** Iron Man 3, pel·lícula de 2013 dirigida per Shane Black, basada en el personatge de còmic
* Esport: Iron Man (triatló), sèrie de carreres de triatló de fons
# Iron Ridge

Iron Ridge és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 998 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Iron Ridge tenia 998 habitants, 360 habitatges, i 245 famílies. La densitat de població era de 542,7 habitants per km².
Dels 360 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 15,6% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.083 $ i la renda mediana per família de 50.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.359 $ mentre que les dones 23.906 $. La renda per capita de la població era de 16.214 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Iron Ridge» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Iron Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jesus Mari Olaizola

Jesus Mari Olaizola, Txiliku (Zarautz, Guipúscoa, 1951) és un escriptor en èuscar.

## Obres
### Narrativa

* Hontzaren orduak (1999, Elkar)
* 101 gau (2000, Elkar)

### Literatura Infantil i juvenil

* Zozoa eta biok (1982, Elkar)
* Kaltxaberde, Tturku eta Gotzon (1984, Elkar)
* Papartxuri eta Biboteluxe (1985, Elkar)
* Muxi eta Puxi (1987, Elkar)
* Zazpi gelako hodeietako etxea (1987, Gipuzkoako Foru Aldundia - Zarauzko udala)
* Mutiko Ausarta eta Neska Panpoxa (1989, Elkar)
* 2.061: antzinako kronikak' (1990, Elkar)
* Ausarta eta Panpoxa tartaloen basoan (1991, Elkar)
* Katixa eta Kroko (1992, Elkar)
* Indianoa (1993, Elkar)
* Lau titiriti, bi tatarata... (1995, Errenteriako Udala)
* Etxerako bidea (1995, Elkar)
* Agure jakagorria (1995, Elkar)
* Hiru lagun (1995, Elkar)
* Albahaka lurrina (1996, Elkar)
* Katixa, Kroko et Kokoroko (1997, Elkar)
* Kikik koko nahi du (2000, Elkar)
* Axa mixa zilarra (2000, Elkar)
* Arreba txiki bat dut, eta zer? (2002, Elkar)
* Horazio eta jaguarra (2002, Elkar)
* Osaba Bin Floren (2003, Elkar), Premi Euskadi de Literatura infantil

## Enllaços externs

* (basc) Jesus Mari Olaizola literaturaren zubitegian
# Isadora

Isadora (original:The Loves of Isadora) és una pel·lícula franco-britànica dirigida per Karel Reisz, estrenada el 1968 i doblada al català i que tracta sobre la vida de la ballarina Isadora Duncan.

## Argument

El 1927, Isadora Duncan s'ha convertit en una llegenda com l'innovadora de la dansa moderna, una bohèmia temperamental, i una oberta defensora de l'amor lliure. Ara, després dels 40, viu en la pobresa en un petit hotel a la Riviera francesa amb el seu company Maria Estelle Dempsey (només com Maria en la pel·lícula) i el seu secretari Roger, a qui està dictant les seves memòries. Quan era una nena a Califòrnia, Isadora ja demostra el seu menyspreu per les normes socials acceptades, cremant el certificat de matrimoni dels seus pares i prometent dedicar-se a la recerca de l'art i la bellesa. El 1896, actua sota el nom de Peppy Dora en una sala de música sorollosa de Xicago i públicament avergonyeix el gerent del teatre a pagar els seus 300 dòlars perquè pugui portar a la seva família a Anglaterra. Modelant el seu estil lliure de dansa i vestuari a partir del classicisme grec, adquireix ràpidament el reconeixement internacional.

## Repartiment

* Vanessa Redgrave: Isadora Duncan
* John Fraser: Roger
* James Fox: Craig
* Jason Robards: Singer
* Zvonimir Crnko: Essenin
* Vladimir Leskovar: Bugatti
* Cynthia Harris: Mary Desti
* Bessie Love: Mme Duncan
* Tony Vogel: Raymond Duncan
* Libby Glenn: Elizabeth Duncan

## Premis i nominacions
### Premis

* 1969. Premi a la interpretació femenina al Festival de Cannes per Vanessa Redgrave

### Nominacions

* 1969. Oscar a la millor actriu per Vanessa Redgrave
* 1969. Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Cannes per Karel Reisz
* 1969. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Vanessa Redgrave
* 1970. BAFTA al millor actor per Ruth Myers
* 1970. BAFTA al millor so per Terry Rawlings

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 423 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1967-68 (foto de portada); primavera 1969, p. 94 (anglès)
* Cahiers du cinéma, n° 214, juliol-agost 1969 (francès)
* Positif, n° 109, octobre 1969 (francès)

## Referències

* ↑ Isadora
* ↑ «The Loves of Isadora». The New York Times.
Viccionari
# Isabelle de Charrière

Isabelle van Tuyll, més coneguda pel seu nom de casada Isabelle de Charrière (Zuilen, Utrecht, 20 d'octubre de 1740-Colombier, Neuchâtel, 27 de desembre de 1805), fou una escriptora neerlandesa en llengua francesa.

## Obres

* Le Noble, conte moral, 1763
* Lettres neuchâteloises, novel·la, 1784
* Lettres de Mrs Henley publiées par son amie, 1784
* Lettres écrites de Lausanne, 1785
* Caliste ou continuation de Lettres écrites de Lausanne, 1787
* Observations et conjectures politiques, 1788
* Lettre à M. Necker sur son administration, écrite par lui-même, 1791
* L'émigré, comèdia en tres actes, 1793
* Lettres trouvées dans des portefeuilles d'émigrés, 1793
* Trois femmes, novel·la, 1795
* Honorine d'Userche : nouvelle de l'Abbé de La Tour 1795
* Sainte Anne, 1799
* Sir Walter Finch et son fils William, 1806

## Enllaços externs

* Web dedicat a Madame de Charrière (francès) (neerlandès).
* Web dedicat a Belle de Zuylen.
* Música d'Isabelle de Charrière.
* Article sobre Isabelle de Charrière dins el Diccionari històric de Suïssa Arxivat 2016-04-26 a Wayback Machine. (francès) (alemany) (italià).
* Obres d'Isabelle de Charrière.
# Joan el Gramàtic

Joan VII de Constantinoble o Joan el Gramàtic (en grec antic: Ιωάννης Ζ΄ Γραμματικός) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 837 al 843. No s'ha de confondre amb el filòsof Joan Filopò (c. 490-c. 570), també anomenat Joan Gramàtic.
Era una persona de molta cultura i va ser mestre de l'emperador Teòfil. Va acceptar les creences dels iconoclastes i Teòfil el va recolzar quan va ser nomenat patriarca de Constantinoble. Va donar suport a la política iconoclasta de Teòfil. Quan Teòfil va morir l'any 842 va pujar al poder la seva esposa Teodora l'Armènia, que el va destituir per les seves opinions. Quan va morir, l'emperador Miquel III l'Embriac el va fer enterrar amb tots els honors.
Era conegut per la seva erudició i per defensar l'ús del grec clàssic en l'ensenyament a les escoles de l'Imperi Romà d'Orient.

## Referències

* ↑ Kazhdan, Alexandr. The Oxford dictionary of Byzantium, vol. 2. Nova York: Oxford Univ. Press, 1991, p. 1052. ISBN 9780195046526.
# Joan el Parricida

Joan el Parricida, també esmentat com Joan de Suàbia (nascut vers 1290, mort el 13 de desembre de 1312 o 1313, probablement a Pisa) fou un membre de la dinastia dels Habsburg fill de Rodolf II, que fou duc d'Àustria i d'Agnès, filla del rei Ottokar II de Bohèmia; era per tant net del rei Ottokar II i del rei Rodolf I d'Alemanya. Amb l'assassinat del seu oncle Albert I d'Alemanya va frustrar el primer intent de la dinastia Habsburg d'instal·lar una monarquia hereditària al Sacre Imperi.
Joan va néixer molt poc abans o molt poc després de la mort del seu pare i va passar la joventut a la cort de Bohèmia i a la vila de Brugg al ducat de Suàbia territori originari dels Habsburgs, on apareix esmentat com a duc titular en una notícia de 1294. Con el seu pare havia estat forçar a cedir els seus drets al govern dels ducats d'Àustria i Estíra a favor del seu germà gran Albert I d'Habsburg pel tractat de Rheinfelden de 1283, es va veure privat de la seva herència (el pare va rebre la promesa d'un feu important que quedés vacant, però l'única que va rebre fou el títol de duc de Suàbia que era honorífic, ja que els feus suabis no reconeixien una autoritat superior i gairebé el títol no incloïa terres). Quan va arribar a la majoria va demanar al seu oncle (duc i ara a més rei dels Romans que es va imposar a Adolf de Nassau el 1298) la part dels dominis familiars que li pertocava (segons el repartiment entre tots els germans tradicional). Però no fou atès i ni tan sols se li van reconèixer les possessions a l'Àustria Anterior que s'havien assignat al seu pare pel tractat de Rheinfelde. El 1306 Albert I d'Habsburg fins i tot va posar al seu fill Rodolf III (I de Bohèmia) al tron de Bohèmia, negant al seu nebot el dret d'herència. Joan fou anomenat "Duc Sense Terra" o "Duc Sense Ducat" (Hertzog Anlant). Joan va fer aliança amb diversos nobles de Suàbia i van preparar l'assassinat del rei.
L'1 de maig de 1308 Albert es va separar del seu seguici quan creuava el riu Reuss a Windisch de camí a casa, i fou atacat per Joan i els altres conspiradors (Walther von Eschenbach, Rudolf von Wert, Wernher von Wetter(au), Rudolf von Balm i Konrad von Tegerfelden) que esperaven amagats l'ocasió. Joan va anar cap al seu oncle i li va partir el cap sense cap paraula. Es va poder escapar en aquell moment i a la posterior venjança dels fills d'Albert però la seva sort és desconeguda. El mateix any els prínceps electors van escollir Enric VII de Luxemburg com a successor, i aquest va posar a Joan sota proscripció imperial. Joan hauria creuat els Alps i es creu que es va refugiar en un monestir a Pisa on el 1313 es diu que el va visitar Enric VII.
El personatge de Joan fou utilitzat per Friedrich Schiller en el seu drama de 1804 Guillem Tell: Joan en la fugida va arribar a casa de Guillem Tell on va demanar ajuda, al·legant que s'havia de venjar dels seus enemics com Tell havia fet amb el batlle Albrecht Gessler; Tell va rebutjar la comparació però el va dirigir cap a Itàlia a demanar l'absolució del papa.

## Notes

* ↑ Acte V, escena 2

## Referències

* Enciclopèdia Britànica, edició 1911.
# Jesús Glaría Yetano

Jesús Glaría Yetano (Villafranca, Navarra, 27 d'octubre de 1961) és un exfutbolista navarrès, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Debuta a primera divisió a la campanya 83/84, tot jugant un partit amb el CA Osasuna. A la temporada 87/88 esdevé un dels jugadors més importants de la UE Lleida, amb nou gols en 36 partits. Aquesta bona campanya possibilita el seu fitxatge pel Reial Saragossa l'any següent.
Al quadre aragonès comença a ser suplent, però es fa amb la titularitat a la 89/90. A la campanya posterior, però, hi retorna a la banqueta.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Jesús Guzmán Delgado

* Aquest article tracta sobre el ciclista. Si cerqueu l'actor, vegeu «Jesús Guzmán Gareta».
Jesús Guzmán Delgado (Huéneja, província de Granada, 30 de maig de 1957) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1980 i 1986. Un cop retirat va dirigir l'equip Artiach.

## Palmarès

* 1979
** 1r al Volta a Tarragona
* 1981
** Vencedor d'una etapa a la Volta de les Tres Províncies
* 1982
** 1r al Memorial Manuel Galera
* 1983
** 1r al Memorial Manuel Galera
* 1984
** 1r al Circuit de Getxo

### Resultats al Tour de França

* 1980. Abandona (5a etapa)
* 1981. 97è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1981. 32è de la classificació general
* 1982. Abandona
* 1983. 34è de la classificació general
* 1984. 52è de la classificació general
* 1986. 88è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Jesús Guzmán

«Jesús Guzmán» té aquests significats:
* Jesús Guzmán Gareta (n. 1926), actor de cinema espanyol
* Jesús Guzmán Delgado (n. 1957), ciclista espanyol
# Jacob Pullen

Jacob Pullen (nascut a Maywood, Illinois, Estats Units d'Amèrica) és un jugador de bàsquet professional estatunidenc que té passaport de Geòrgia. Juga en la posició de base.

## Carrera esportiva

Ha jugat a la Universitat de Kansas State, al Pallacanestro Biella, a l'Hapoel de Jerusalem i a la Virtus de Bolonya. L'agost de 2013 va fitxar pel FC Barcelona bàsquet per a la temporada 2013-14.
El març de 2014 va trencar el rècord de triples de l'ACB, anotant-ne 12 (de 15 intents), un més dels que va anotar Oscar Schmidt (llavors a les files del Valladolid) el 19 de març del 1994.
El juliol de 2014 el FC Barcelona va anunciar que no li renovaria el contracte.

## Palmarès
### FC Barcelona

* 2013-2014 Lliga ACB

## Referències

* ↑ «Jacob Pullen tomas las riendas del Barça» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2013-08-18. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ «Jacob Pullen trenca el rècord de triples en un partit de l'ACB i el Barça guanya a Valladolid (66-111)». 324.cat, 08-03-2014. [Consulta: 11 agost 2014].
* ↑ «Víctor Sada i Jacob Pullen no continuaran la temporada que ve al Barça de bàsquet». 324.cat, 03-07-2014. [Consulta: 11 agost 2014].
* ↑ «El Barça guanya la Lliga Endesa superant en el quart partit de la final el seu gran enemic de la temporada, el Reial Madrid». 324.cat, 26-06-2014. [Consulta: 26 juny 2014].

## Enllaços externs

* Jacob Pullen jugador a l'ACB
# Jacob Petrus Torrano

Jacob Petrus Torrano (Manresa, Bages, 8 d'agost de 1976) és un geògraf, climatòleg i divulgador científic català.

## Biografia

Nascut a la ciutat de Manresa el 1976, es va llicenciar en Geografia per la Universitat de Barcelona amb especialització en Climatologia. Va ser cap d'informació meteorològica en Telemadrid durant 9 anys per a passar després a pertànyer a l'equip de El tiempo de RTVE. En l'actualitat, des de maig de 2014, és presentador d'Aquí la Tierra, magazín divulgatiu que tracta la influència de la climatologia i la meteorologia tant a nivell personal com global. A més, ha estat col·laborador en les revistes GEO i Muy Interesante i al diari Público.

## Obres

* Aquí la Tierra: ¿cómo nos afecta el clima? (2015)

## Premis i distincions

* Premi Imagen de la Sociedad Geográfica Española 2016.

## Referències

* 1 2 «Reseña biográfica en la web de la Asociación de Comunicadores de Meteorología». Arxivat de l'original el 2012-12-07. [Consulta: 1r març 2020].
* ↑ «El 'hombre del tiempo' Jacob Petrus se hará cargo del sustituto del magacín 'Corazón' en TVE».
* ↑ «'Aquí la Tierra' arranca en las tardes de La 1 el lunes 26 de mayo».
* ↑ «'Aquí la Tierra' mostrará una mirada inédita sobre cómo afecta el clima a la Tierra».
* ↑ Casa Real

## Enllaços externs

* Web d' Aquí la Tierra a RTVE
# Joan Alemany

* Per a altres significats, vegeu «Joan Alemany (desambiguació)».
Joan Alemany (Vic, primera meitat del segle XVI) fou un metge i astròleg català. Era batxiller en arts i doctor en medicina. Es va dedicar als estudis d'astronomia i astrologia, i va descriure el cometa del 1532. Autor del llibre Lunario o repertorio de los tiempos (València, 1553). Aquesta obra va tenir almenys onze edicions durant la segona meitat del segle i continuà imprimint-se durant el segle xvii. La primera edició en Català data de 1557. L'edició del 1580 duu el barroc títol de Lunari, o reportori dels temps compost per lo molt àbil Astroleg Joan Alemany Bacheller en arts y doctor en medecina, de natió Català. Traduït en llengua castellana. En lo qual se trobaran les coniunctions oposicions, y quarts de la Luna, fins a l'any MDCV e molts altres compliments ab un Cathalogo dels reys D'Espanya. Ara de nou vist y corregit per lo logo dels reys D'Espanya. Ara de nou vist y corregit per lo Reverent pare Fra Joan Salom, de l'orde de Jesús. Es tracta d'una obra clarament divulgativa i informativa, amb definicions molt senzilles, sense cap innovació, en la qual Alemany no cita cap astrònom anterior o contemporani. Les concepcions astronòmiques s'inscriuen en la més pura tradició geocèntrica. L'obra dona indicacions sobre els senyals de pluja, llamps, neu, vents, etc., així com consells mèdics com quan fer les sagnies o les ventoses. Es donen consells als pagesos sobre les millors dates per al conreu. També conté una sèrie de taules de continguts astronòmics en les quals el treball de càlcul és considerable. Es dona l'hora de les entrades del sol els diferents signes del zodíac durant el període 1580-160. També han estat calculades les sortides del Sol al llarg de l'any. Es donen indicacions per al càlcul de les festes mòbils al llarg de l'any. El nucli fonamental de l'obra, però, és la taula que dona els temps de les conjuncions i oposicions de la Lluna i el Sol, les posicions de la Lluna en aquests instants (signe i grau), així com el temps de les quadratures (mes, dia i hora). Totes les entrades són calculades per al meridià de Barcelona, i omplen una pàgina per cada any del període 1580-1605. Es fan unes recomanacions per a l'any 1580 en què s'augura una primavera amb bonança meteorològica, un estiu i una tardor secs i un hivern tempestuós, cosa que comportarà que “seran les viandes en baix preu, serà molt mals de ulls y algunes infirmitats de pits”.

## Bibliografia

* Lunari, o reportori dels temps compost per lo molt àbil Astroleg Joan Alemany Batcheller en arts y doctor en medecina, de natió Català. Traduit en llengua Castellana. En lo qual se trobaran les coniunctions oposicions, y quarts de la Luna, fins a l'any MDCV e molts altres compliments ab un Cathalogo dels reys D'Espanya. Ara nou vist y corregit per lo Reverent pare Fra Joan Salom, de l'ordre de Jesus. Barcelona: Miquel Sendrat, 1580.
* BERNAT, Pasqual. Científics d'Osona. Diccionari històric i biobibliogràfic dels científics nascuts o vinculats a Osona. Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2010, Osona a la Butxaca, 28

## Enllaços externs

* Joan Alemany | Galeria de Metges Catalans