OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rhamdia muelleri

Rhamdia muelleri és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Günther, A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pardices, A., E. Bermigham i A. Montilla & I. Doadrio 2002: Evolutionary history of the genus Rhamdia (Teleostei: Pimelodidae) in Central America. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 25: 172-189.
* Silfvergrip, A.M.C. 1996. A systematic revision of the Neotropical catfish genus Rhamdia (Teleostei, Pimelodidae). Stockholm University and Swedish Museum of Natural History. 156 pp. + 8 pls.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Robert Gottschalk

Robert Gottschalk (12 de març de 1918 – 3 de juny de 1982) fou un tècnic de càmera americà i el fundador de Panavision.

## Primers anys

El seu pare, Gustav, era un arquitecte que va construir uns quants hotels a Chicago, Illinois, on va viure amb la seva muller, Anna. L'èxit de Gustav va enriquir a la família i va influir en l'interès de Gottschalk per les pel·lícules. Després de graduar-se en teatre i arts a la Universitat de Carleton, a Minnesota, Gottschalk es va traslladar a Califòrnia per esdevenir cineasta.

## Trajectòria

En aquella època, les restriccions de l'equipament dificultaven la gravació en gran angular i Gottschalk va començar a experimentar amb equipaments de lents anamòrfiques patentats per Henri Chrétien. L'any 1953, el procés de CinemaScope, basat en les patents de Chrétien, va ser comprat i anomenat per la 20th Century Fox. Mentre les lents per a càmeres ja estaven en venda, el procés requeria també lents de projecció. Gottschalk va formar equip amb uns quants companys i va començar a oferir lents de projecció sota el nom de Panavision, les quals utilitzaven òptiques prismàtiques en comptes de cilíndriques.
Gottschalk va guanyar dos Oscars. El primer fou un Special Technical Oscar, rebut l'any 1960 pel desenvolupament del sistema fotogràfic panoràmic MGM Camera 65. Va compartir l'Oscar amb l'executiu de MGM Douglas Shearer i amb el co-fundador de Panavision John R. Moore. També va rebre un Oscar Honorífic l'any 1978 per desenvolupar la càmera Panaflex.

## Mort

Gottschalk va ser trobat apunyalat a casa seva a Los Angeles l'any 1982. El seu amant, Laos Chuman, va ser acusat del seu assassinat i va ser condemnat al juliol de 1983 a 26 anys de presó. Gottschalk va ser enterrat al Westwood Village Memorial Park Cemetery a Los Angeles.

## Referències

* ↑ Bijl, Adriaan. The Importance of Panavision: "The Invention Phase". Reprinted by permission in The 70mm Newsletter. March 2002. URL:http://www.in70mm.com/newsletter/2002/67/panavision/pages/invention.htm Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.. Accessed: 2011-10-02. (Archived by WebCite® at )
* ↑ Finler, Joel W. The Hollywood Story. New York: Wallflower, 2003, p. 151.
* ↑ Kaplan, Mike. Variety Who's Who in Show Business. New York: Garland, 1983, p. 127.
* ↑ "Slain Inventor's Lover Sentenced". Los Angeles Times. Jul 19, 1983. p. A1.
# Robert Pérez Palou

Robert Pérez Palou (Linyola, Pla d'Urgell, 21 de març del 1948) és pintor retratista.
Va néixer en una família d'agricultors on va créixer per a treballar com a tal, tot i les evidències del seu talent artístic ja des de jove. Sense accés a una educació artística formal, Robert va explotar el seu talent com autodidacta. No va ser fins a 1988 quan va començar a dedicar-se a la pintura professionalment. El 1995 va abandonar definitivament les activitats agrícoles per a dedicar-se completament a la pintura. Des de llavors ha participat en múltiples exposicions arreu del planeta, incloent París, Nova York, Los Angeles, Dubái, Japó i Madrid.
Robert s'ha especialitzat com a retratista utilitzant la tècnica del pastel. El seu domini d'aquest estil l'hi ha permès realitzar obres amb un alt nivell de detall, fins al punt que semblen fotografies. GAL ART les descriu com a “excel·lent retratista que s'expressa a través del pastel; dominant el dibuix i la tècnica, desgrana sabers que podria posar al servei de la bellesa espectacular”. Josep Maria Cadena, referint-se al Jove Hindú va dir "És una obra realista realitzada a pastel que està molt bé, sobretot el atenció de les mans, que sol ser una de les parts més complicades del cos a dibuixar".
Entre les seves exposicions més importants, destaquen:
* Barcelona, Museu Diocesà de Barcelona, ‘Art i Assistència Humanitària’ (2006)
* Los Angeles, Latino Art Museum 'The Hollywood Connection' (2010)

## Referències

* ↑ Josep A. Pérez «El reconeixement artístic». la Mañana [LLeida], 13-01-2011.
* ↑ Pérez Palou, Robert «“La pintura és de la meva vocació”». la Mañana [Lleida], 02-03-2008.
* ↑ Lluïsa Solé «Cristo y Robert Pérez exponen su obra en el Centre Cultural». Comarcas El Pla D'Urgell - la Mañana [Lleida], 22-04-1998.
* ↑ https://web.archive.org/web/20120306042358/http://www.gal-art.es/www/?p=55
* ↑ http://www.madridiario.es/galeria/arte-benefico-conde-duque-seis/21280.html
* ↑ (anuncio) «A Beneficio Fundación Vincente Ferrer». La Vanguardia [Barcelona], 27-04-2006.
* ↑ http://www.lamoa.net/exhibitions-2010/ Arxivat 2017-02-05 a Wayback Machine.
# Roca de la Cremada

La Roca de la Cremada és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El petit cim, de 1.885,9 metres, està situat en la riba esquerra del Riu de Sant Nicolau, al sud del Planell d'Aigüestortes i avall del Barranc de Morrano i per damunt del Planell de Sant Esperit.

## Bibliografia

* Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina.
* Mapa Carros de Foc 1:25.000. Editorial Alpina.
* Mapa Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici 1:25.000. Institut Cartogràfic de Catalunya. Segona edició: abril 1998.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Revista Jurídica de Catalunya

Revista Jurídica de Catalunya fou una revista fundada el 1895 pel Col·legi d'Advocats de Barcelona i l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya. D'antuvi s'escrivia en castellà, poc després fou bilingüe i el 1931 adoptà el títol en català. Hi col·laboraren els principals juristes catalans del seu temps, com Guillem Maria de Brocà i de Montagut, Josep Pella i Forgas, Manuel Duran i Bas, Rafael Gay de Montellà, Raimon Duran i Ventosa, Ramon d'Abadal i de Vinyals i Enric Prat de la Riba, que s'encarregà molts anys de les Misceláneas Jurídicas. La seva publicació fou interrompuda durant la guerra civil espanyola, fou represa en castellà el 1945 per les autoritats franquistes. Des del 1978 torna a ésser bilingüe. Va rebre la Creu de Sant Jordi l'any 2002.

## Enllaços externs

* Cercador avançat de la Revista jurídica de Catalunya
# Rossinyol de les Ryukyu

El rossinyol de les Ryukyu (Larvivora komadori; syn: Luscinia komadori) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És un ocell endèmic de les illes Ryūkyū, del Japó. El rossinyol d'Okinawa (Larvivora namiyei) anteriorment se'l considerava com una subespècie de Larvivora komadori. El seu hàbitat natural el constitueixen les terres baixes i el sotabosc de boscos perennes subtropicals. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de les Ryukyu». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 704. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Species Updates – IOC World Bird List» (en anglès americà). [Consulta: 13 juny 2021].
* ↑ BirdLife International. «Ryukyu Robin. Larvivora komadori» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 22 abril 2022].
# Rossinyol de terrissa

El rossinyol de terrissa és un instrument de vent, de buf humà, dels anomenats d'imitació de sons, que la mainada emprava per imitar el cant del rossinyol, d'on li ve el nom. De fet, és un cantiret de terrissa, omplert d'aigua que s'havia de bufar pel broc petit. Emetia, aleshores, un so melodiós, amb redoblaments brillants, molt semblants als del rossinyol.
A Llofriu, els rossinyolets de terrissa, que emprava la mainada, tenien forma de gall, perquè s'emprava durant la Missa del Gall, encara que també en altres cerimònies religioses. Segurament, aquesta afecció infantil de fer sonar el rossinyol a les esglésies ve de la tradició que hi havia antigament d'acompanyar el so de l'orgue, que no s'havia tocat en tot l'advent per les raons d'austeritat pròpies d'aquest temps, amb què es recorria a instruments simples i populars.
La gent feia una gatzara, dins de l'església, que desdeia molt de la severitat litúrgica del Nadal. Per augmentar la bullícia, als llocs de culte més importants, com ara la catedral de Barcelona, hom bellugava la carassa del moro de sota l'orgue, amb què s'anunciava que també ell volia festejar el naixement de Jesucrist, alhora que des del presbiteri es feien volar coloms, per la qual cosa l'església s'omplia de més esvalot encara, enmig del qual el cant dels rossinyols que bufaven els infants amb prou feines es devia sentir.
Els terrissaires amb més anomenada en l'elaboració de rossinyols eren els de la Bisbal d'Empordà i La Jonquera.

## Referències

* ↑ Amades, Joan: Costumari Català: Auques, instruments musicals i Nadal. Salvat Editores, S.A., Barcelona, 1997. ISBN 84-345-9682-2, plana 146.
# Rossinyol d’escates liles

El rossinyol d'escates liles (Cantharellus amethysteus), és un rossinyol del grup dels rossinyols vers o veritables.
És una espècie amplament distribuida per Europa, però que no és present en localitats de l'àrea mediterrània amb eixut estival. És un bolet associat a les fagedes i rouredes continentals caracteritzat per la superfície central del barret de colors rosa a porpra i la coloració vermella que pren la cama al frec.

## Morfologia

Bolet més aviat gran i carnós, amb barret de fins a 10 cm de diàmetre, al principi d'ocre-groc a groc ataronjat pàl·lid; superfície inicialment llisa, coberta completament, si més no al centre, per escates porpra rosades, bru violàcies en envellir; el marge vermelleja al frec
Revers amb venes bifurcades, d'ocre taronja pàl·lid a groc ocre pàl·lid.
Cama de fins a 6 cm, de cilídrica a aprimada cap el peu; ocre-groc pàl·lid, bru vermellosa al frec.

## Hàbitat

Rar; des de finals d'estiu a tardor, sembla preferir sòls àcids i neutres; des de l'estatge alpí al subalpí i al montà; en boscs de coníferes, planifolis i mixtes; vora pi negre, pi roig, faig, roure i castanyer; també en plantacions d'arbres exòtics, jardins i parcs (Picea abies, Pseudotsuga menziesii).

## Comentaris

Les escates del centre del barret recorden les de Tricholomopsis rutilans.
Comparat el revers amb el rossinyol ver (Cantharellus cibarius), el color dels plecs d'aquest darrer són groc ataronjats, mentre a C. amathysteus és groc pur.

## Comestibilitat

Comestible, considerat d'excel·lent qualitat.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 Olariaga, Ibai; Moreno, Gabriel; Manjón, Jose Luis; Salcedo, Isabel; Hofstetter, Valérie; Rodríguez, Diego; Buyck, Bart «Cantharellus (Cantharellales, Basidiomycota) revisited in Europe through a multigene phylogeny». Fungal Diversity, 83, 1, 01-11-2016, pàg. 263–292. DOI: 10.1007/s13225-016-0376-7.
* 1 2 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Robert Buron

Robert Buron (París, 27 febrer de 1910 - París, 28 d'abril de 1973) va ser un polític i escriptor francès, diverses vegades ministre d'hisenda i afers econòmics (governs De Gaulle i Pompidou) i alcalde de Laval de 1971 a 1973.

## Biografia

Nascut el 1910 a París al sí d'una família benestant catòlica. El seu pare Henri Buron (1878-1930) fou un antic metge que després es convertí en impressor; la seva mare era llevadora. El 1928 va romandre dos anys en un sanatori a Berck, on va preparar els seus estudis en ciències polítiques per correspondència. A principis dels anys trenta fou secretari de Conférence Olivaint (1929-1930), una associació d'estudiants catòlics.
El 24 d'agost de 1944 es va convertir en sotsdirector de radiodifusió francesa.
Va ser el fundador del Mouvement Républicain Populaire després de l'alliberament. Va defensar la idea laborista durant la seva creació.
Durant la crisi algeriana, l'abril de 1961 va ser presoner a Algèria mentre estava en missió. Amb Louis Joxe i Jean de Broglie va ser un dels negociadors i signants dels Acords d'Évian, que van sancionar el final, el març del 1962, de la guerra d'Algèria. El 1950 va visitar la fira de Milà.
Va dimitir del govern el 15 de maig de 1962 amb tots els altres ministres de la MRP, després de la conferència de premsa del general de Gaulle sobre Europa. Va fundar el moviment socialista Objectif 72.
El març de 1971 va ser elegit alcalde de Laval (lloc d'origen de la seva dona) amb una llista no comunista que reunia CIR, els radicals i l'Objectif 72. Se li va dedicar un institut a Laval.

## Obres

* (francès) Les obligations du trustee en droit anglais, Parigi, Société général d'imprimerie et d'édition, 136 p., 1938, tesi de llicenciatura en dret.
* (francès) Cahiers du travaillisme français, 1943-1944
* (francès) Dynamisme des États-Unis, recueil d'articles parus dans la presse, 1950-1957, Parigi: S.A.D.E.P., 1957, 96 p.
* (francès) Le plus beau des métiers, Parigi: Plon, 1963, 252 p.
* (francès) Carnets politiques de la guerre d'Algérie: par un signataire des accords d'Évian, Parigi: Plon, 1965, 267 p.
* (francès) Les dernières années de la Quatrième République, carnets politiques, Parigi: Plon, 1968.
* (francès) Demain la politique, réflexions pour une autre société (in coll. con Jean Offredo e Objectif 72), Parigi: Denoël, 1970, 256 p.
* (francès) Pourquoi je suis de nouveau candidat ?, Vendôme: C.F.I.B., 1972, 60 p.
* (francès) Par goût de la vie, raccolta curata da Jean Offredo, Parigi: Cerf, 1973, 114 p. (Pour quoi je vis).
* (francès) La Mayenne et moi ou de la démocratie chrétienne au socialisme, postfazione di Marie-Louise Buron, (Malakoff): Cana, 1978, 147 p. (Mémoire vivante).

## Referències

* ↑ Robert, Albert, Gaston Buron
* ↑ Visita dei ministri francesi Robert Buron e Jean Letourneau alla Fiera campionaria di Milano del 1950 in occasione della manifestazione in onore della Francia
# Roberto Dias Branco

Roberto Dias Branco (São Paulo, 7 de gener de 1943 - São Paulo, 26 de setembre de 2007) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1960.
La major part de la seva carrera la passà a São Paulo FC. Fou 20 cops internacional amb la selecció brasilera.

## Referències

* ↑ Sports ref Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine. retrieved 6 Sep 2010
* ↑ Bigsoccer
# Krone

«Krone/Krona» té aquests significats:
* Krone és el nom danès de la moneda de Dinamarca i Groenlàndia. Vegeu corona danesa.
* Krone és el nom noruec de la moneda de Noruega. Vegeu corona noruega.
* Krona és el nom islandès de la moneda d'Islàndia. Vegeu corona islandesa
* Krona és el nom suec de la moneda de Suècia. Vegeu corona sueca
* Krone és el nom de la moneda de l'Imperi Austrohongarès. Vegeu corona austrohongaresa
* Krone és el nom d'una moneda del Regne dels Serbis, Croats i Eslovens. Vegeu corona iugoslava
# Kronberg im Taunus

Kronberg im Taunus (fins al 17 d'octubre de 1933 es va escriure com a Cronberg) és un municipi situat al districte de Hochtaunus, a la regió de Darmstadt de l'estat federat de Hessen (Alemanya). La seva població estimada a finals de 2020 era de 18.242 habitants.
Està ubicat al centre de l'estat, a poca distància al nord del riu Main, un dels principals afluents del Rin, i és un centre balneari climàtic reconegut per l'estat
Kronberg forma part de l'àrea metropolitana de Frankfurt, la major aglomeració de l'àrea del Rin-Main. Pren el nom del castell de Kronberg, seu dels cavallers de Cronberg entre 1220 i 1704.
Els Vordertaunus, especialment Kronberg i la ciutat veïna de Königstein im Taunus, són coneguts per les seves cares zones residencials amb una sèrie de vil·les. Kronberg és el tercer municipi més ric d'Alemanya. A més, la ciutat de Kronberg im Taunus tenia un índex de poder adquisitiu per sobre de la mitjana nacional el 2020.

## Referències

* ↑ «ZEIT ONLINE | Lesen Sie zeit.de mit Werbung oder im PUR-Abo. Sie haben die Wahl.». Arxivat de l'original el 2022-01-01. [Consulta: 1r gener 2022].

## Enllaços externs

* Kronberg im Taunus - Lloc web oficial
* Kronberg im Taunus a Curlie
* Fullet informatiu sobre Kronberg im Taunus (PDF; 5.2 MB)
# Kronichthys subteres

Kronichthys subteres és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (20 °C-24 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ribeira de Iguape.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Buck, S. i I. Sazima, 1995. An assemblage of mailed catfishes (Loricariidae) in southeastern Brazil: distribution, activity and feeding. Ichthyol. Explor. Freshwat. 6(4):325-332.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# La Cluse

«La Cluse» té aquests significats:
* La Cluse (francès) o La Clusa (Alts Alps) (occità), població al municipi del Devolui al departament dels Alts Alps (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França)
* La Cluse-et-Mijoux, municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Montréal-la-Cluse, municipi al departament de l'Ain (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
# Kurgànne (Krasnogvardiske)

* Per a altres significats, vegeu «Kurgànne».
Kurgànne (en (ucraïnès): Курганне, en rus: Курганное, Kurgànnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 42 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kurgànne (Krasnoperekopsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kurgànne».
Kurgànne (en (ucraïnès): Курганне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 72 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk. Fins al 1948 la vila es deia Biiük Kixkarà.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].