OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fayetteville (Arkansas)

Fayetteville és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2009 estimate tenia 73.372 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fayetteville tenia 58.047 habitants, 23.798 habitatges, i 12.136 famílies. La densitat de població era de 516,1 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 25,7% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.345 $ i la renda mediana per família de 45.074 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.069 $ mentre que les dones 22.693 $. La renda per capita de la població era de 18.311 $. Entorn de l'11,4% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «American FactFinder». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Fayetteville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fayetteville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eustasi

Eustasi és el nom dels següents personatges:
# Eustis (Florida)

Eustis és una ciutat del Comtat de Lake de l'estat estatunidenc de Florida. La població era de 15.106 segons el cens del 2000. L'oficina del cens va estimar que la població l'any 2008 era de 19.129 habitants.

## Referències

* ↑ «Population Estimates» (CSV). 2008 Population Estimates. United States Census Bureau, 01-07-2009. [Consulta: 24 juliol 2009].
# Estadi Nacional de Tundavala

L'Estádio Nacional de Tundavala, també anomenat Alto da Chela, és un estadi de la ciutat de Lubango, Angola.
S'hi disputaren 7 partits de la Copa d'Àfrica de Nacions 2010:
* De la primera fase:
** 13 de gener del 2010: Camerun - Gabon 0-1 (0-1)
** 13 de gener del 2010: Zàmbia - Tunísia 1-1 (1-1)
** 17 de gener del 2010: Gabon - Tunísia 0-0
** 17 de gener del 2010: Camerun - Zàmbia 3-2 (0-1)
** 20 de gener del 2010: Nigèria - Moçambic 3-0 (1-0)
** 21 de gener del 2010: Camerun - Tunísia 2-2 (0-1)
* De quarts de final:
** 25 de gener del 2010: Zàmbia - Nigèria 0-0, 4-5 als penals

## Referències

* ↑ «Informació i Foto». worldofstadiums.com.
* ↑ «African Nations Cup 2010 - Final Tournament Details». rsssf.com, 14-01-2016. [Consulta: 14 gener 2022].
# Fernanda Hurtado

María Fernanda Hurtado Carrillo, de nom artístic Fernanda Hurtado, (Madrid, 17 de juliol de 1947) és una actriu espanyola, filla de Mary Carrillo i germana de Paloma Hurtado i germana bessona de Teresa Hurtado.
Amb les seves germanes, Fernanda va formar el trio còmic Las hermanas Hurtado.

## Biografia

Fernanda Hurtado va començar a l'escena als dos mesos d'edat en l'obra Mare Alegria, iniciant-se al món de la interpretació des de ben aviat, seguint la tradició de la saga familiar.
Durant la seva carrera teatral va interpretar papers en obres com El somni d'una nit d'estiu, Melocotón en almíbar de Miguel Mihura, Pecados conyugales (1966) de Juan José Alonso Millán, ¡Cómo está el servicio! (1968) d'Alfonso Paso, La casa de Las Chivas (1969) de Jaime Salom, La muchacha del sombrerito rosa (1967) de Víctor Ruiz Iriarte, No somos ni Romeo ni Julieta d'Alfonso Paso o La venganza de la Petra de Carlos Arniches.
Aconsegueix gran popularitat a la fi dels anys seixanta quan intervé, al costat de la seva germana bessona Teresa, a la sèrie La casa de los Martínez (1969-1971), seguida per Divertido siglo (1972-1973) de Fernando García de la Vega.
Pel que fa a la seva carrera en el cinema, va intervenir en títols com La Graduada (1971) de Mariano Ozores, amb Lina Morgan, Mi mujer es muy decente, dentro de lo que cabe (1975) d'Antonio Drove, La guerra de los niños (1980) o l'últim títol en el qual va intervenir En busca del huevo perdido, al costat de les seves germanes Paloma i Teresa.
Al 1979 va formar al costat de les seves germanes el trio humorístic Las Hermanas Hurtado. Especialment populars a partir de 1982 quan incorporen els personatges de tacañonas en el concurs de TVE Un, dos, tres... responda otra vez, fins a 1994. Fernanda dona vida a la càndida i puritana Mari Puri.
Després de la interrupció del programa el 1994, la seva activitat artística s'ha vist disminuïda.

## Notes

* ↑ «Las hermanas Hurtado: "Somos más que el 'Un, dos, tres', somos artistas surrealistas"» (en castellà), 28-04-2018. [Consulta: 15 maig 2021].
* ↑ «Cartel de "¡Cómo está el servicio!"». Diario ABC, 25-01-1968. [Consulta: 3 maig 2011].
* ↑ «Cartel de "¡Cómo está el servicio!"». Diario ABC, 25-01-1968. [Consulta: 3 maig 2011].
# Fernando Quejas

Fernando Quejas (1922 a Cap Verd -28 d'octubre de 2005 a Lisboa, Portugal), va ser un cantant i un compositor de Cap Verd.

## Biografia

Va realitzar el seu primer concert a la ràdio local "Radio Clube de Cabo Verde". Posteriorment, Quejas va emigrar de Cap Verd a Portugal el 1947. En la dècada dels anys 1950, va publicar 22 àlbums discogràfics amb el segell Alvorado. En els anys 1960 i 1970 va fer nombroses aparicions a tot el món. Va ser el cantant més famós de la morna malenconiosa del blues a l'estil de Cap Verd.

## Referències

* ↑ Capi Verd singer Fernando Queixes dies at 83

## Enllaços externs

* "Fernando Queixes dies"
# Europa (província romana)

Europa fou una província romana formada el 294 en la reorganització de Dioclecià. Abraçava part sud de la costa de Tràcia a la part de l'Euxí, la costa nord de la Propòntida i el Quersonès Traci.
Limitava al nord i oest amb la província d'Hemimontus; a l'est amb la mar Negra o Euxí i el Bòsfor; al sud amb la Propòntida i l'Hel·lespont; al sud-oest amb la províncie dels Ròdope i la d'Hemimontus.
Viccionari
# Ferrocat

Ferrocat és el nom que rep el Pla d'emergències en transport de viatgers per ferrocarril de protecció civil per a les emergències ferroviàries a Catalunya. Va ser creat al desembre de 2009 per la Comissión de Protecció Civil de Catalunya (CPCC) gràcies a la iniciativa del Govern de Catalunya arran dels diferents successos que van ocórrer a la xarxa de rodalies de Barcelona per les deficiències en la infraestructura ferroviària i la construcció de la línia d'alta velocitat Madrid-Barcelona. Va ser el primer pla d'emergències ferroviàries que es va crear a Espanya.

## Història

El pla va ser homologat el 17 de desembre de 2009 per la Comissió de Protecció Civil de Catalunya (CPCC) i obliga a avisar a emergències en cas d'incidents en el servei a Renfe Operadora, Adif, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya i Metro de Barcelona. Montse Font, cap del servei de gestió del risc i planificació de la direcció general de Protecció Civil de Catalunya el 2010, va declarar que un dels objectius del pla és poder informar l'usuari que truca al 112 en cas d'incidència en el servei, acció que abans no es podia realitzar, ja que els operadors ferroviaris no informaven als serveis d'emergència de qualsevol incidència que es produïa. Entre altres incidents, el pla es va activar en els accidents ferroviaris de Mataró de 2012 i Castelldefels de 2010.

## Fases d'emergència

* Prealerta. S'activa quan hi ha una incidència sense que aquesta afecti a les persones o la infraestructura.
* Alerta. S'activa quan hi ha una incidència destacable i pot haver-hi risc per les persones —descarrilaments, col·lisions, evacuacions, enrotllaments— o la infraestructura.

## Notes

* ↑ El 2007 Rodalia de Barcelona —operada per Renfe Operadora i administrada per l'Administrador d'Infraestructures Ferroviàries (Adif)— va patir diversos incidents com descarrilaments de trens i interrupciciones en el servei ferroviari.

## Referències

* 1 2 3 «Catalunya estrena el primer plan de emergencias ferroviarias de España» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 16-02-2010. [Consulta: 20 maig].
* ↑ «Diez heridos en un accidente de un tren en la estación de Mataró (Barcelona)» (en castellà). Europa Press, 09-02-2012. [Consulta: 8 abril].

## Vegeu també

* Rodalies de Catalunya
# Ferrocatoforita

La ferrocatoforita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel catoforita. Rep el nom del terme grec per "transportar cap avall", en al·lusió al seu origen volcànic. Aquest mineral es va definir com a catoforita el 1978, sent reanomenat al nom actual el 2012.

## Característiques

La ferrocatoforita és un silicat de fórmula química {Na}{CaNa}{Fe$^{2+}$₄Al}[(AlSi₇)O$_{22}$](OH)₂.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres obtingudes en tres indrets de Noruega: Gruesletten, a Oslo, i Lågendalen i el tall del tren de Kjose - Oklungen, a Vestfold. Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Ferro-katophorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r gener 2020].
# Eusebi Díaz-Morera Puig-Sureda

Eusebi Díaz-Morera Puig-Sureda (Barcelona, 13 de juny de 1945) és un empresari català, conegut per haver estat president de Banca Catalana, del Túnel del Cadí i per haver fundat la societat d'inversions EDM, la segona gestora de fons independent d'Espanya.

## Trajectòria

Va estudiar econòmiques a l'IESE i va obtenir MBA el 1969. Més endavant va treballar a Caixa de Barcelona, fins que el juliol de 1982 va assumir la presidència de Banca Catalana. Des d'allà va denunciar possibles irregularitats de l'equip gestionat per Jordi Pujol i Soley, donant pas al Cas Banca Catalana, que afectaria la política catalana durant bona part dels anys 80. Posteriorment assumiria la presidència de Túnel del Cadí fins al 1989, quan fou cessat pel mateix Pujol. El mateix 1989 fundaria la societat d'inversions EDM, que el 2012 estava establerta a Irlanda. El 2015 fou nomenat conseller de la paperera Miquel i Costas & Miquel, on es va retrobar amb Jordi Mercader Miró, amb qui ja havia treballat a Banca Catalana. També forma part de la junta de Cementos Molins i ha sigut vicepresident del Cercle d'Economia. És casat i té tres filles.
És impulsor de la SICAV Unión Española de Inversiones, on comparteix inversions amb diverses famílies catalanes com els Rodés, els Ventós, els Figueras i els Suñol.

## Referències

* ↑ «Consell de Miquel Costas» (en castellà). Miquel y Costas. Arxivat de l'original el 2018-02-06. [Consulta: febrer 2018].
* 1 2 País, Ediciones El «Eusebio Díaz Morera, nuevo presidente de Banca Catalana» (en castellà). El País [Madrid], 07-07-1982. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Eusebio Díaz Morera: Hemos vendido todos los valores bancarios que teníamos en cartera. Noticias de Economía» (en castellà). El Confidencial.
* 1 2 «“Investing and having patience are the same thing. Everything else is speculation"» (en anglès). IESE, 2016. Arxivat de l'original el 6 de febrer 2018. [Consulta: 5 febrer 2018].
* 1 2 Redacción «Eusebi Díaz Morera, la bestia negra de Jordi Pujol en Banca Catalana, rehace su vida y reaparece en Madrid - DiarioRC» (en castellà). DiarioRC, 26-11-2012.
* ↑ «Miquel y Costas nombra consejero coordinador a Eusebio Díaz-Morera» (en castellà). Expansión.com.
* ↑ Vinton, Roger. La gran teranyina : els secrets del poder a Catalunya. [Barcelona]: Edicions del Periscopi, 2017, p. 41. ISBN 978-84-946014-1-5.
# Font Vella (Reus)

La Font Vella o Font de la Vila era una font pública de la ciutat de Reus, a la comarca catalana del Baix Camp.
Va ser la primera que va existir a l'antiga vila i se la suposa feta quasi simultàniament a la seva repoblació. Diversos llocs propers (portal de la Font, els horts de la Font, el carrer de la Font, el raval de la Font...) inclouen la paraula, referint-se a la que durant molts anys va ser l'única font existent. Estava situada dins de la muralla, vora el portal de la Font i al capdavall del carrer de la Font. El 1736 se la va traslladar fora muralla, al començament de la Closa de Mestres, el carrer que hi ha a l'altra banda del raval de Robuster, gairebé davant per davant. Allà s'hi van construir rentadors, coneguts com les "basses de la font vella" i es va rehabilitar la font amb uns abeuradors per a animals al costat. El gener de 1936 se la va treure d'aquest emplaçament.
La Font Vella s'abastia d'aigua per la Mina de la Font de la Vila, o Mina del March. Amb els seus quatre braços, la mina de March creua el centre de Reus i recorre tota la ciutat, des de la carretera de Castellvell fins a la Riera d'Aragó. Un peritatge de l'any 1736, de quan se la va traslladar, diu que si bé antigament la major part del seu recorregut es trobava extramurs, ara travessa el centre de la ciutat, perquè "a partir d'unes seixanta passes dins de la plaça del Quarter, va pel carrer de Sant Pere d'Alcàntara (Llovera), a la profunditat de vuit canes, entra al carrer de Monterols fins davant de la casa del Senyor Pau Miró, travessa la Plaça del Mercadal i baixa pel carrer Major i de la Font, fins que arriba davant del balcó de la cuina de casa el senyor Carles Bofarull, adroguer".
La ciutat de Reus es va abastir d'aigua durant molt de temps amb les seves fonts públiques. El 22 de juliol de 1778 s'estrenaren cinc fonts: la de les Monges, la de Santa Anna, la de la Farinera, la de la Sang i la de la Creu del Pedró o font del Rei, a més de la font Vella o font de la Vila. Més endavant, entre el 1804 i el 1841, es va ampliar el mapa de les fonts que havien d'abastir la ciutat.
Ara l'aigua provinent de la mina s'utilitza per a ús de boca a la ciutat de Reus. Es poden veure unes tapes metàl·liques amb la inscripció "Mina de March" al raval de Sant Pere i a la Riera d'Aragó.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 240. ISBN 8486387655.
# Exomis

«Exomis» té aquests significats:
* Exomis, antiga peça de roba romana.
* Exomis, gènere de plantes quenopodiàcies.
# Font del Cucurú

La Font del Cucurú està als afores de Puigcerdà, a prop de l'estany. A més del doll d'aigua que dona nom a l'indret, hi ha uns fogons per fer-hi menjars a la brasa i diverses taules i bancs de pedra perquè la gent es pugui seure i menjar, encara que aquesta possibilitat no s'utilitza tant com abans. El lloc està enfonsat i molt atapeït d'arbrat, per la qual cosa és una mica ombrívol. Abans que es construís l'actual carretera que ve de l'estació del tren, hi havia molt a prop (darrere la casa de la imatge) un pou de glaç que s'omplia durant els durs hiverns cerdans amb el glaç extret de l'estany. També es va utilitzar com a refugi a la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ Rasola. «Avui destaquem : La Font del Cucurú de Puigcerdà», 01-11-2014. [Consulta: 18 abril 2019].
# Fasa

Fasa o Pasa (persa: فسا) és una ciutat de l'Iran a la província de Fars. Té una població (2006) de 191.017 habitants. Està a 164 km de Xiraz i és capital d'un comtat.
Era una ciutat sassànida que fou conquerida pels musulmans dirigits per Uthman ibn Abi l-As el 644. El seu nom inicial era Sasan, i un geògraf àrab afirma que era tan gran com Isfahan. Al segle xi o XII fou destruïda pels kurds Shabankara però fou reconstruïda per un dels atabegs de Fars de nom Çawli. Fou cèlebre pels seus tapissos i brocats i per l'aigua de rosa. La població el 1951 era de 8300 habitants. A 4 km al sud hi ha ruïnes a Tell-i Dahak.

## Bibliogfrafia

Flandin i Coste, Voyage en Perse
# Fasano

Fasano és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Bríndisi. El 2022 tenia una població estimada de 38.800 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Expedició 36

L'Expedició 36 va ser la trenta-sisena missió de llarga durada a l'Estació Espacial Internacional.

## Tripulació

| Posició | Primera Part (Maig del 2013) | Segona Part (Maig del 2013 a setembre de 2013) |
| Comandant | Pàvel Vinogràdov, RSA Quart vol espacial | Pàvel Vinogràdov, RSA Quart vol espacial |
| Enginyer del vol 1 | Aleksandr Missurkin, RSA Primer vol espacial | Aleksandr Missurkin, RSA Primer vol espacial |
| Enginyer del vol 2 | Chris Cassidy, NASA Segon vol espacial | Chris Cassidy, NASA Segon vol espacial |
| Enginyer del vol 3 | | Karen L. Nyberg, NASA Segon vol espacial |
| Enginyer del vol 4 | | Fiódor Iurtxikhin, RSA Quart vol espacial |
| Enginyer del vol 5 | | Luca Parmitano, ESA Primer vol espacial |

### Font

NASA

## Referències

* ↑ «NASA And Partners Name Upcoming Space Station Crew Members». NASA. [Consulta: 19 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina de la NASA sobre les Expedicions a l'Estació Espacial
# Formatge de cabra

El formatge de cabra és qualsevol formatge fet amb llet de cabra.

## Característiques

Encara que la llet de vaca i la de cabra tenen continguts grassos semblants, la major proporció d'àcids grassos de cadena mitjana, com el caproic, el caprílic i el càpric 1 de la llet de cabra contribueix al característic sabor àcid del formatge de cabra. Estudis recents mostren que el formatge fet de llet de cabra té més proteïna que el de vaca, i que és molt similar a la llet humana. És bo per al ronyó i adequat per als qui pateixen insuficiència renal crònica gràcies al seu baix contingut en potassi. No obstant això, cal tenir cura amb el seu contingut en fosfats.
Alguns tipus de formatge de cabra:
* Formatge Ibores
* Sainte-Maure de Touraine
* Selles-sur-Cher
* Valençay (formatge)
* Cabecou
* Chabichou du Poitou
* Chevrotin
* Crottin de Chavignol
* Pélardon
* Picodon
* Pouligny-Saint-Pierre
* Rocamadour
Fets a Catalunya:
* Formatge Garrotxa
* Formatge Tronxon
* Mató de llet de cabra
* Formatges frescos de cabra

## Referències

* ↑ «Els Productes». Associació Catalana de Ramaders Elaboradors de Formatgers Artesans. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «La producció de formatges a Catalunya». RuralCat Dossier Tècnic. Ruralcat (Generalitat de Catalunya), 46, 01-05-2010 [Consulta: 6 desembre 2014]. PDF

## Enllaços externs

* Associació Catalana de Ramaders Elaboradors de Formatgers Artesans
* Agrupació de productors de llet de cabra catalana Arxivat 2016-10-27 a Wayback Machine.
* Cómo hacer queso fresco de cabra. Receta(castellà)
# Fem

* Per a altres significats, vegeu «FEM».
El fem o els fems (usat generalment en plural) són el producte constituït per una barreja d'excrements d'animals domèstics i de restes del seu jaç (usualment palla), descomposta per la fermentació, i que s'utilitza com a adob o fertilitzant orgànic. Els fems poden tenir una consistència més sòlida o més líquida, en funció sobretot de si incorporen o no les restes de jaç. Als fems líquids se'ls anomena normalment purins, mentre que el terme "fems" se sol usar per a referir-se als fems sòlids. El lloc on s'emmagatzemen els fems s'anomena femer.
Els fems líquids de porc sense barreja del jaç s'anomenen purins o "suc", i tenen un contingut aproximat del 2 kg/tona de nitrogen, 0,5 de fòsfor i 3 kg/tona de potassi que és d'una tercera a una vuitena part dels fems obtinguda amb jaç, i pot donar problemes per sobredosificació.
La xisca són excrements que s'usen per a femar la terra (cast. zulla, estíércol).
El guano és un fem obtingut de l'acumulació de les dejeccions d'aus silvestres o de ratpenats en coves.
Els fems humans s'utilitzen a través del buidat de les aigües negres procedents de fosses sèptiques o clavegueres, i sovint es fan servir en forma d'aigües negres per a regar.
Els usos dels fems són els d'adob i més recentment per produir biogàs (principalment gas metà) com una forma d'obtenir combustible per a la generació d'energia calorífica i/o elèctrica. En agricultura ecològica el fem és el principal adob utilitzat. En forma d'adob es tracta principalment de matèria orgànica amb escassedat de concentració de minerals; especialment és pobre en fòsfor (per raons biològiques). La composició és molt variable, ja que d'una banda depèn de l'espècie animal i de l'altra de les condicions d'obtenció i conservació. Entre els més rics en elements nutritius hi ha el de l'aviram (la gallinassa, colomina) seguits pel d'ovella (xerri) i a més distància pel de vaquí i porc.
El fem té un efecte d'increment de l'activitat biològica dels microorganismes del sòl i millora les condicions físiques de manera que incrementa la capacitat d'emmagatzemar aigua i millora l'estructura tant en terrenys sorrencs com en argilosos.

## Referències

* ↑ «fems». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.)
* ↑ «Fem». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Teira, M.R.; Ubach, N. «Els fertilitzants orgànics d'origen ramader». , p.2 [Consulta: 4 agost 2011].

## Vegeu també

* Adob
* Purins
* Femer
* Gestió de les dejeccions ramaderes

## Enllaços externs

* Teira, M.R.; Ubach, N. «Els fertilitzants orgànics d'origen ramader» (pdf). Ruralcat [Consulta: 4 agost 2011].
Viccionari