OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conceyu Abiertu pola Oficialidá

El Conceyu Abiertu pola Oficialidá (CAO) és una plataforma apolítica d'associacions, sindicats, partits i persones que té com a objectiu l'oficialitat de l'asturià, fundada el juny de 2004. Aquesta plataforma va sorgir per a treballar en pro que l'asturià estigui present en la pròxima reforma de l'Estatut d'Autonomia d'Astúries. El CAO va ser creat per la Xunta Pola Defensa de la Llingua Asturiana i en l'actualitat està protegit per més d'un centenar d'organitzacions polítiques (IU, Bloque por Asturies, Izquierda Asturiana, Partíu Asturianista…), sindicals (CCOO, UGT, USO…), culturals, professionals, cíviques, esportives, etc.
Segons declaren, el CAO deixarà d'existir el dia que l'asturià aconsegueixi l'oficialitat. Mentrestant, van a desenvolupar «un treball pedagògic i de conscienciació social» perquè l'oficialitat es converteixi en «inexcusable» i sigui portada a terme des d'un ampli consens social, «que ja existeix». En l'any 2006, el CAO comença una iniciativa denominada Caravana pola Oficialidá, en la qual es desplaça una caravana per les principals localitats de cada concejo asturià explicant als habitants de les mateixes la situació de la llengua i la postura de l'organització. La principal motivació de la Caravana és expandir la reivindicació lingüística més enllà dels grans nuclis urbans. Té com principal representant a Fernando Ornosa.

## Enllaços externs

* (asturià) Pàgina oficial Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.
# Complex intrusiu d'Ilímaussaq

El complex intrusiu d'Ilimaussaq (Ilimmaasaq, en idioma local) és una gran intrusió estratificada alcalina situada a la costa sud-oest de Groenlàndia. És d'edat Mesoproterozoïca, d'aproximadament fa 1,16 Ga. És la localitat tipus de la sienita nefelínica agpaítica, i alberga una gran varietat de tipus de roques inusuals.
El complex compta amb una extensió de 8 per 17 km i un gruix exposat de 1.700 m. El complex inclou Kvanefjeld, un dipòsit d'urani i una gran reserva d'elements de terres rares, zirconi, niobi i beril·li. La seva mineralització es troba en pegmatites, pegmatites hidrotermals alterades i filons hidrotermals. La majoria dels llocs es concentren a les ribes dels fiords Kangerlussuaq i Tunulliarfik, així com en el centre de la península de Narsaq.
El complex es caracteritza per una gran varietat de minerals rars. Se n'han trobat més 400 espècies diferents, i és la localitat tipus de 37 minerals, com per exemple de l'enigmatita, l'arfvedsonita, la sodalita, l'eudialita o la tugtupita. Aquests són tots el minerals descoberts al complex:
| Espècie Etimologia Arfvedsonita Del químic suec Johan A. Arfvedson Bohseïta Del mineralogista danès Henning Bohse Britholita-(Ce) Del grec brithos Carlgieseckeïta-(Nd) Del mineralogista i explorador de Groenlàndia Carl Ludwig Giesecke Calcotal·lita De la seva composició química Cuprostibita De la seva composició química Dyrnaesita-(La) Enigmatita Del grec aenigma Epistolita Del grec epistolē Eudialita Del grec Ilimaussita-(Ce) Del Complex intrusiu d'Ilímaussaq Karupmøllerita-Ca Del mineralogista danès S. Karup-Møller Kuannersuïta-(Ce) De l'altiplà de Kuannersuit Kvanefjeldita De la muntanya Kvanefjeld Nabesita De la seva composició química Nacareniobsita-(Ce) De la seva composició química Nakkaalaaqita Del mont Nakkaalaaq Naujakasita De la localitat de Naujakasik | Espècie Etimologia Ortojoaquinita-(La) De la seva relació amb la joaquinita i la seva composició Polilitionita De la seva composició química Potassioarfvedsonita De la seva relació amb l'arfvedsonita i la seva composició Rinkita De H. Rink Rohaïta Del professor de mineralogia John Rose Hansen Semenovita-(Ce) Del mineralogista rus Evgeny Ivanovich Semenov Skinnerita Del professor Brian John Skinner Sodalita Del seu contingut en sodi Sørensenita Del mineralogista danès Henning Sørensen Steenstrupina-(Ce) Del geòleg danès Knud Johannes Vogelius Steenstrup Taseqita De Taseq Townendita Tugtupita De la localitat Tugtup Agtâkorfia Tundrita-(Nd) Tuperssuatsiaïta De la badia de Tuperssuatsiat Ussinguita Del professor de mineralogia Niels Viggo Ussing Vitusita-(Ce) De l'explorador rus-danès Vitus Bering |

## Referències

* 1 2 H. Sørensen «Brief introduction to the geology of the Ilímaussaq alkaline complex, South Greenland, and its exploration history». GEOLOGY OF GREENLAND SURVEY BULLETIN, 190, 2001. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 25 febrer 2016]. Arxivat 2017-08-10 a Wayback Machine.
* ↑ «Ilímaussaq complex, Narsaq, Kujalleq, Greenland» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 febrer 2016].
# Complex sinaptinemal

El complex sinaptinemal és una estructura proteica formada entre dos cromosomes homòlegs (dos parells de cromàtides germanes) durant la meiosi. Aquest complex proteic s'encarrega de dur a terme la recombinació genètica (crossover) durant la primera divisió meiòtica o meiosi I. Està format per dos elements laterals, un central i filaments transversos que es van tancant com una cremallera i que garanteix el perfecte aparellament entre cromosomes homòlegs durant la fase de zigotè, mantenint-se durant tota la fase del paquitè i posteriorment desencadellés durant el diplotè de la primera divisió meiòtica.
En humans s'han caracteritzat tres proteïnes específiques del complex sinaptinemal: Sinaptonemal Complex 1 (SYCE1), Sinaptonemal Complex 2 (SYCE2) i Sinaptonemal Complex 3 (SYCE3). Els elements laterals, formats principalment per SYCP2 i SYCP3, s'encarreguen d'unir-se amb la cromatina (les cromàtides germanes), i els filaments transversos, formats per SYCE1, que uneixen els elements laterals i estan ancorats a l'element central, format principalment per SYCE3.
Les estructures anomenades nòduls de recombinació es formen sobre el complex sinaptinemal dels bivalents. Aquests nòduls de recombinació faciliten l'intercanvi genètic entre les cromàtides no-germanes del complex sinaptinemal en un esdeveniment conegut com a encreuament o recombinació genètica. Es poden produir múltiples esdeveniments de recombinació a cada bivalent. En humans, es produeixen una mitjana de 2-3 esdeveniments en cada cromosoma.

## Referències

* ↑ Biología molecular de la célula. 6ªed. Barcelona: Omega, 2016. ISBN 978-84-282-1638-8.
* ↑ Introducción a la biología celular. 5ª ed, cop. 2021. ISBN 978-607-8546-44-2.
# Comtat de Chinchón

El comtat de Chinchón és un títol nobiliari jurisdiccional concedit a Castella el 1520 a Fernando de Cabrera y de Bobadilla, senyor de Chinchón, destacat capità de la guerra dels comuners.
El seu fill i segon comte, Pedro Fernández de Cabrera-Bobadilla y de la Cueva, fou nomenat tresorer general del Consell d'Aragó per Felip II de Castella, càrrec que es mantingué diverses generacions en mans als comtes de Chinchón. El quart comte, Luis-Jerónimo Fernández de Cabrera-Bobadilla y Pacheco, a més de tresorer general del Consell d'Aragó, fou virrei del Perú. L'any 1665 el títol passà als Savelli i als Sforza-Cesarini, que el vengueren l'any 1738 a l'infant Felip, fill de Felip V. Aquest el vengué l'any 1761 al seu germà, l'infant Lluís, de qui passà al seu fill, el cardenal Luis María de Borbón y Vallabriga, i a llurs successors, els Godoy i els Rúspoli.

## Comtes de Chinchón

| | Titular | Període |
| Creació per Carles I |||
| I | Fernando de Cabrera y Bobadilla | 1520-1521 |
| II | Pedro de Cabrera y la Cueva | 1521-1575 |
| III | Diego Fernández de Cabrera y Mendoza | 1575-? |
| IV | Luis Jerónimo de Cabrera y Pacheco | ?-1647 |
| V | Francisco Fausto Fernández de Cabrera y Enríquez de Rivera | 1647-1665 |
| VI | Inés de Castro y Cabrera | 1665-1665 |
| VII | Francisca de Cárdenas y Castro | 1665-1669 |
| VIII | Francisca de Castro y Cabrera | 1669-1683 |
| IX | Giulio Savelli-Peretti | 1683-1712 |
| X | Gian Giorgio Sforza-Cesarini | 1712-1729 |
| XI | Sforza Giuseppe Sforza-Cesarini | 1729-1738 |
| Alienació amb Felip V |||
| XII | Felip de Borbó i Farnese | 1738-1761 |
| Alienació amb Felip V |||
| XIII | Lluís de Borbó i Farnese | 1761-1785 |
| XIV | Luis María de Borbón y Vallabriga | 1794-1803 |
| XV | María Teresa de Borbón y Vallabriga | 1803-1828 |
| XVI | Carlota Luisa Manuela de Godoy y Borbón | 1828-1886 |
| XVII | Carlos Luis Rúspoli y Álvarez de Toledo | 1886-1936 |
| XVIII | Camilo Carlos Adolfo Rúspoli y Caro | 1936-1975 |
| XIX | Carlos Oswaldo Rúspoli y Morenés | 1975-2016 |
| XX | Luis Carlos Rúspoli y Sanchiz | 2018-actual titular |

## Referències

* ↑ «Comtat de Chinchón». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro". C.S.I.C.
# Comtat de Châtenois

El comtat de Chàtenois fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic a Alsàcia. El Châtenois és esmentat per primer cop el 912 quan hi va fer nit Carles el Simple (3 de febrer del 912) venint de Rouffach, i va confirmar privilegis a l'abadia d'Andlau.
El Châtenois, i la Val de Villé, La Vancelle o Scherwiller, eren part dels dominis dels Eticònides d'Alsàcia. Vers el 1000 pertanyia a Werner d'Ortenberg que era un membre secundari de la família. A la meitat del segle XI el tenia Gerard IV de Metz del que va passar al seu fill elegit duc de Lorena com Gerard I i només parent llunyà del Gerard que tenia el comtat d'Egisheim. Llavors la frontera era a Giessen i a la riba dreta i havia els castell de Frankenbourg (Altenberg) i el Châtenois (encara que aquest no està testimoniat). Gerard posseïa també terres al Petit-Rombach a Sainte-Croix-aux-Mines.
El territori fou cedit com altres d'Alsàcia, als arquebisbes d'Estrasburg que el 1297 van donar el castell de Châtenois en feu a la família dels Echéry que el van posseir fins a l'extinció de la nissaga el 1381 retornant llavors a l'arquebisbe.

## Referències

* Dussourd, Jean-Philippe. Châtenois 1900 Kestenholz (en francès). Éditions IMA MONTIS.
* Brenner, Hubert. Châtenois, au pied du Hahnenberg (en francès). Estrasburg: Éditions Coprur, 1998. ISBN 2-84208-027-0.
* Brenner, Hubert. Châtenois vicus romain? (en francès). Annuaire de la Société des Amis de la Bibliothèque de Sélestat, 1983.
* Marchal, Charles-Louis. Châtenois et son histoire (en francès). Estrasburg: Éditions Oberlin, 1978.
* Walter, Pierre. Un village, Châtenois, son histoire (en francès). Barr: Ima Montis, 1993. ISBN 2-910 283-08-9.
* Ruff, Joseph. Geschichte von Châtenois (en francès). Colmar: Alsatia, 1930.
# Comtat de Clare

El comtat de Clare (gaèlic irlandès an Chláir) és un comtat de la província de Munster (República d'Irlanda). Està situat en la costa occidental de l'illa, enfront de l'oceà Atlàntic, al nord-oest del riu Shannon. Limita amb els comtat de Limerick al sud, amb Tipperary Nord a l'est i el Comtat de Galway al nord. El sobrenom de Clare és the Banner County.

## Ciutats i viles

* Ardnacrusha
* Ballynacally
* Ballyvaughan
* Barefield
* Broadford
* Bunratty
* Carrigaholt
* Carron
* Clarecastle
* Clonlara
* Connolly
* Cooraclare
* Corofin
* Cratloe
* Cree (Creegh)
* Cross
* Crusheen
* Doolin
* Doonaha
* Doonbeg
* Doora
* Ennis
* Ennistymon
* Fanore
* Feakle
* Inagh
* Inch
* Kilbaha
* Kilfenora
* Kilkee
* Kilkishen
* Kildysart
* Killaloe
* Killimer
* Kilmaley
* Kilmihil
* Kilmurry McMahon
* Kilnaboy
* Kilnamona
* Kilrush
* Lahinch
* Liscannor
* Lisdoonvarna
* Lissycasey
* Meelick
* Miltown Malbay
* Mountshannon
* Mullagh
* Newmarket-on-Fergus
* O'Briensbridge
* Ogonnelloe
* Parteen
* Quilty
* Quin
* Ruan
* Scariff
* Shannon
* Sixmilebridge
* Tuamgraney
* Tubber
* Tulla
* Whitegate

## Història

Hi ha nombroses troballes neolítiques i tombes megalítiques. Durant l'alta edat mitjana formà part del Reis de Connacht governat pels Uí Fiachrach Aidhne fins que en el segle X fou incorporat al Regne de Munster pels dalcassians. Cap al 1118 formà part del Regne de Thomond dirigit pels O'Brien, que es mantingueren independents fins que foren dominats pels Tudor el 1543.

## Referències

* ↑ «Clare, The Banner County - World Cultures European». Irishcultureandcustoms.com.

## Bibliografia

* Harvard University. A Classical Dictionary, 1855.
* O'Laughlin, Michael C.. Irish Roots Cafe. The Families of County Clare, Ireland, 2000. ISBN 0-940134-98-5.
* The Four Masters. Irish Roots Cafe. "The Annals of Ireland by the Four Masters" as translated by Owen Connellan, 2003. ISBN 0-940134-14-4.

## Vegeu també

* The Burren
* Castell de Bunratty
* Castell de Doonagore
# Condeixa-a-Nova

Condeixa-a-Nova és un municipi portuguès, situat al districte de Coïmbra, a la regió del Centre i a la subregió de Baixo Mondego. L'any 2011 tenia 17.078 habitants. Es divideix en 7 freguesies que inclouen un total de 88 indrets. Limita al nord amb Coïmbra, a l'est amb Miranda do Corvo, al sud-est amb Penela, al sud-oest i oest amb Soure i al nord-oest amb Montemor-o-Velho.
És un municipi que presenta una forta component rural, però malgrat d'aquest fet, comencen a instal·lar-se algunes importants indústries, a causa de la seva localització estratègica.
En la zona industrial existeixen principalment fàbriques d'indústria farmacèutica i de ceràmica. La producció artesanal de ceràmica pintada a la mà és una altra activitat que encara empra moltes desenes de persones, a causa del gran percentatge d'aquests articles per a exportació. La zona industrial de Condeixa, de 651.566 m2, es troba a 40 km del port de la Figueira de la Foz, a 70 km del port d'Aveiro, a 130 km de l'Aeroport de Porto i 200 km de l'Aeroport de Lisboa.
Ben a prop de Condeixa-a-Nova, estan localitzades les Ruïnes romanes de Conímbriga, i respectiu Museu, que constitueix un pol de gran interès turístic i d'investigació històrica. Segons el periòdic portuguès Expresso, aquest Museu és el segon més visitat del país, sobrepassat només pel Museu dos Coches en Lisboa.
Pel que fa a l'activitat sociocultural, hi ha a destacar, a més del Museu de Conímbriga, la Casa Museu de l'escriptor Fernando Namora, La Fundació de Condeixa i moltes associacions un poc per tot el municipi.
Es considera per alguns com el petit poble portuguès amb més palaus.

## Població

Població del concelho de Condeixa-a-Nova (1849 – 2011) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 | 2011 | 2012 |
| 8733 | 11875 | 12149 | 13555 | 13257 | 13027 | 15340 | 16459 | 17078 | 17320 |

### Freguesies

* Anobra
* Condeixa-a-Nova i Condeixa-a-Velha
* Ega
* Furadouro
* Sebal i Belide
* Vila Seca i Bem da Fé
* Zambujal

## Agermanaments

El municipi de Condeixa-a-Nova és agermanat amb les següents ciutats:
* Bretten, Baden-Württemberg, Alemanya
* Longjumeau, Essonne, França
* Pontypool, Torfaen, Gal·les
* Idanha-a-Nova, Districte de Castelo Branco, Portugal

## Referències

* ↑ Museus: Visitants dels museus nacionals van sobrepassar un milió pel segon any consecutiu (en portuguès)
* ↑ «Associação Nacional de Municípios Portugueses». Arxivat de l'original el 2011-12-27. [Consulta: 25 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Condeixa-a-Nova - Lloc web oficial
# Corneli Sul·la (governador)

Corneli Sul·la (en llatí Cornelius Sulla) va ser un governador romà.
Era governador de Capadòcia on va ser executat per orde d'Elagàbal. Dió Cassi dona aquesta informació.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 944.
# Corneli Sul·la

Corneli Sul·la és el nom dels següents personatges:
* Sul·la (cognom), cognom romà
* Publi Corneli Rufí Sul·la, besavi del dictador Sul·la, pretor urbà i peregrí el 212 aC
* Publi Corneli Sul·la (pretor), pretor el 186 aC
* Servi Corneli Sul·la (magistrat), magistrat romà
* Luci Corneli Sul·la (pare de Sul·la), pare del dictador Sul·la
* Luci Corneli Sul·la, el dictador, conegut generalment només com Sul·la
* Corneli Sul·la (fill de Sul·la), fill del dictador Sul·la
* Faust Corneli Sul·la, fill del dictador Sul·la, àugur i qüestor
* Servi Corneli Sul·la (Servius Cornelius Sul·la), germà del dictador Sul·la, però no va jugar cap paper a l'estat.
* Publi Corneli Sul·la (cònsol 66 aC), cònsol electe el 66 aC
* Servi Corneli Sul·la (catalinari), participant en la conspiració de Catilina
* Publi Corneli Sul·la, fill de Publi Corneli Sul·la (cònsol 66 aC)
* Luci Corneli Sul·la (cònsol 5 aC), cònsol el 5 aC
* Luci Corneli Sul·la Fèlix, cònsol el 33
* Faust Corneli Sul·la, cònsol l'any 52
* Corneli Sul·la, governador romà
# Cope (Carolina del Sud)

Cope és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 107 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cope tenia 107 habitants, 38 habitatges i 28 famílies. La densitat de població era de 165,3 habitants/km².
Dels 38 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 26,3% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,7% tenia menys de 18 anys, un 3,7% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.056$ i la renda mediana per família de 28.125$. Els homes tenien una renda mediana de 25.625$ mentre que les dones 30.417$. La renda per capita de la població era de 18.243$. Entorn del 20% de les famílies i el 24,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nacerdine Drid

Nacerdine Drid (Theveste, 22 de gener de 1957) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a USM El-Harrach, USM Bel-Abbès, MC Oran i Raja CA Casablanca.

## Referències

* ↑ (francès) Nacerdine Drid statistics - fifa.com Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
* ↑ (francès) Nacerdine Drid statistics - dzfootball
* ↑ Nacerdine Drid a National-Football-Teams.com (anglès)
# Gat rex alemany

El gat rex alemany o german rex és una raça de gat domèstic amb una constitució similar a la del gat comú europeu. Són gats molt amistosos i prenen afecte ràpidament al seu amo.

## Origen

El primer rex alemany era Kater Munk, un gat de la família d'Erna Schneider, que va ser portat el 1930 o 1931 a un llogaret prop de Königsberg (actualment Kaliningrad, Rússia). Munk va repartir els seus gens abundantment entre la població felina del llogaret fins a la seva mort el 1944 o 1945.
L'estiu del 1951, un doctor de Berlín-Buch (districte de Pankow), Rose Scheuer-Scheuer-Karpin, va veure un gat arrissat negre al jardí de l'hospital de Hufelandklinik. El personal de la clínica li va dir que el gat estava allà des del 1947. El doctor va nomenar el gat Lämmchen (xai, en alemany). La seva suposició que era el resultat d'una mutació, es va demostrar que era correcta. Així Lämmchen és el primer espècimen d'aquests gats i l'avantpassat matern de tots els Rex alemanys actuals.
No se sap certament com Lämmchen es relaciona amb Munk, només que aquesta és la mutació alemanya de Rex, en el mateix gen que en el Rex de Cornualla, i que és recessiu, apareixent només quan tots dos són "rex". Munk és el primer gat documentat a fons de la raça.
La criança del Rex alemany estava en crisi als mitjans dels anys setanta, però ara hi ha un grup de criadors afiliats a Alemanya, Finlàndia, Suïssa, Rússia, Dinamarca i Països Baixos que estan restablint la casta.

## Característiques

Són de mida mitjana i amb les potes primes i una longitud mitjana. El cap és rodó amb les galtes ben desenvolupades i orelles grans i obertes. Els ulls són de mida mitjana en els colors relacionats amb el color de la capa. La capa és sedosa i curta, amb una tendència a arrissar-se. Els bigotis també s'encrespen, encara que menys fortament i poden ser gairebé rectes. Tots els colors de la capa, incloent blanc, es permeten. El desenvolupament del cos és més pesat que el Rex de Cornualla, més com el gat de pèl curt europeu. Són animats, juganers, intel·ligents, molt afectuosos i afables. Els agraden les acrobàcies, que repeteixen repetides vegades amb un gaudi enorme. El seu temperament és com el del rex de Cornualla.

## Referències

* Batchelor, Anthony (2006): The revival of the German Rex Arxivat 2012-01-27 a Wayback Machine.. PawAcademy article. (en anglès)
* Jaenicke, Ilona (2007): Die Geschichte der German Rex Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (en alemany). Version of 2007-JUN-04. Retrieved 2007-AUG-15.
* Rex & Sphynxklubben: The German Rex History Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine.. Retrieved 2007-AUG-15. (en anglès)
# Brunettia palmata

Brunettia palmata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Rasa de la Flauta

La Rasa de la Flauta és un torrent que aboca les seves aigües al Cardener per la seva riba dreta a un centenar de metres aigües avall de pont del Molí de Canet.

## Municipis per on passa

El curs del torrent transcorre íntegrament pel terme municipal de Clariana de Cardener, al Solsonès.

## Enllaços externs

* Web de l'ICC: Mapa de la seva conca

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# José Verdú Nicolás

José Verdú Nicolás, conegut futbolísticament com a Toché (1 de gener de 1983 a Múrcia), és un exfutbolista professional murcià que jugava com a davanter.
Va jugar 297 partits a Segona Divisió durant 11 temporades, marcant un total de 96 gols per a l'Hèrcules CF, Reial Valladolid, CD Numància, Albacete Balompié, FC Cartagena, Deportivo i Reial Oviedo. Va sumar 32 aparicions a La Liga, i també va competir professionalment a Grècia.

## Enllaços externs

* José Verdú Nicolás a BDFutbol
* José Verdú Nicolás, Fitxa a Soccerway
# Oľšavce

Oľšavce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1383.