OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 176

El 176 (CLXXVI) fou un any de traspàs començat en diumenge del calendari julià.

## Naixements

* Terni (Itàlia): Sant Valentí, bisbe i màrtir. (m. 269)
* Xina: Ma Chao, general de l'Imperi Han. (m. 222)

## Referències

* ↑ «SANT VALENTÍ “PROTECTOR DELS ENAMORATS”» (en castellà). Tot Lleida, 11-02-2023. [Consulta: 24 setembre 2023].
* ↑ Crespigny, Rafe De. A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23-220 AD) (en anglès). Brill, 2007, p. 638. ISBN 978-90-04-15605-0.
# Sant Agustí (desambiguació)

«Sant Agustí» té aquests significats:
* Hagiografia:
** Sant Agustí d'Hipona, bisbe i autor eclesiàstic del s. IV; Doctor de l'Església.
** Sant Agustí de Canterbury, apòstol dels anglesos i primer arquebisbe de Canterbury.
** Sant Agustí de Nidaros, bisbe de Nidaros (Noruega) al s. XII.
* Entitats de població:
** Sant Agustí (Alacant), barri d'Alacant.
** Sant Agustí de Lluçanès, municipi d'Osona.
** Sant Agustí (Palma), barri de la ciutat de Palma
* Edificis:
** Església de Sant Agustí, diversos temples amb aquest nom
** Castell de Sant Agustí, castell medieval d'Abella de la Conca, comarca del Pallars Jussà
** Biblioteca de Sant Agustí, biblioteca de la Seu d'Urgell (Alt Urgell).
* Miscel·lània:
** Orde de Sant Agustí, orde religiós mendicant de l'església catòlica.
** Regla de Sant Agustí, conjunt d'escrits atribuïts a Sant Agustí d'Hipona
** Plaça de Sant Agustí, situada al centre de la ciutat de València
** Plaça de Sant Agustí Vell, situada al centre de l barri de ribera de Barcelona
# Yahya Ayyash

Yahya Abd-al-Latif Ayyash (àrab: يحيى عياش, Yaḥyà ʿAyyāx), també conegut pel malnom de «L'enginyer» (Rafat, 22 de febrer de 1966 – Gaza, 5 de gener de 1996), fou el principal fabricant d'explosius de Hamàs.
Nascut a un poblet proper a Nablus en el si d'una família de pagesos, va destacar des de ben petit per la seva afició a les màquines i a la ràdio i per la seva capacitat per memoritzar l'Alcorà, que li feu guanyar un premi. Cursà la carrera d'enginyeria elèctrica a la universitat de Bir Zeit. S'afilià a Hamàs després que li fos denegat el permís per estudiar un màster a Jordània per part de les autoritats israelianes.
Els explosius d'Ayyash van permetre a aquesta organització realitzar atemptats massius amb membres suïcides. Els explosius eren fàcils d'elaborar perquè combinaven productes casolans, com l'acetona i detergent, en comptes de recórrer a altres substàncies més complexes d'adquirir com el trinitrotoluè. Ayyash va liderar les Brigades Izz ad-Din al-Qassam, organització paramilitar de Hamàs que proporcionava els candidats a portar les seves bombes en els atemptats suïcides. Es calcula que més de 90 persones van morir per ordres directes o bombes fabricades per ell. En una acció fallida a Ramat Ef'al, la policia va detenir tres sospitosos i als interrogatoris van revelar la identitat de "L'enginyer".
El Shin Bet va declarar que Ayyash era un objectiu prioritari i va iniciar la seva cerca però gràcies a les disfresses i aliats, sempre aconseguia escapolir-se'ls. Finalment va contactar amb Kamil Hamad, oncle d'Osāma Ḥamad, amic de la infantesa d'Ayyash. Kamil va acceptar col·laborar amb ells després de negociar una recompensa. Va entregar un telèfon mòbil al seu nebot carregat d'explosius, concretament ciclotrimetilentrinitramina. Quan Ayyash va demanar al seu amic el telèfon per parlar amb el seu pare, com feia sovint, els membres del Shin Bet el van fer detonar a distància i Yahya Ayyash va morir a l'acte. L'acció mai fou oficialment reconeguda pel govern d'Israel, que no fa declaracions sobre la política d'assassinats selectius però el membre del Shin Bet Carmi Gillon va explicar els fets en un documental.
Els funerals per Ayyash van ser massius, amb més de 100.000 palestins assistint als actes en el seu honor. Les brigades que havia dirigit van organitzar en represàlia quatre atemptats després del període oficial de quaranta dies de dol, afirmant en un comunicat que es consideraven "deixebles d'un màrtir". L'autoritat palestina donà el seu nom a diversos carrers a Jenin, Ramal·lah i Beit Lahia (on fou assassinat), fet que va provocar la protesta formal d'Israel per enaltiment del terrorisme que van secundar Estats Units i Canadà.

## Referències

* ↑ Katz, Samuel (2002). The Hunt for the Engineer. Lyons Press. ISBN 1-58574-749-1
* ↑ Wagner, Candance «Gaza: 100,000 Palestinians Protest Assassination». The Militant, 22-01-1996 [Consulta: 19 setembre 2015].
# Rhagoba

Rhagoba és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Frederic Moore el 1888.

## Taxonomia

* Rhagoba obvellata Du & Li, 2012
* Rhagoba octomaculalis (Moore, 1867)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 22 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Rhagoba Moore, 1888» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# 400 aC

El 400 aC va ser un any del calendari romà prejulià.

## Esdeveniments

* L'Expedició dels deu mil, després de diversos mesos de marxa i nombrosos enfrontaments amb els pobles dels territoris que creuaven, van arribar al mar Negre, a Trapezunte. És el moment que Xenofont explica a l'Anàbasi. en què criden «θάλασσα! ¡θάλασσα!, Thalassa! Thalassa!» («¡El mar! ¡El mar!)».
* Revolta de Jònia contra l'Imperi Aquemènida, amb la intervenció d'Esparta. El sàtrapa Tissafernes va exigir la submissió de totes les ciutats jòniques i va posar setge a Cime. Va acceptar un rescat pels presoners i va aixecar el setge quan s'acostava l'hivern. Durant l'estiu, els jonis van apel·lar a Esparta, que va enviar l'harmost Tibró amb 5.000 homes, reforçat per 5.000 supervivents de la retirada dels Deu Mil comandats per Xenofont.
* Van prendre possessió els tribuni militum consulari potestate («tribuns militars amb potestat consular»). Aquell any van ser: Publi Licini Calvus Esquilí, el primer plebeu elegit per aquest càrrec, Publi Manli Vulsó, Luci Titini Pansa Sac, Publi Meli Capitolí, Espuri Furi Medul·lí i Luci Publili Filó Volsc.
* Aquell any els romans dirigits per Luci Valeri Potit van tornar a assetjar Terracina, una ciutat dels volscs, i després d'uns assalts rebutjats, finalment va ser bloquejada i es va rendir.
* Cartago ocupa Malta.

## Referències

* ↑ Xenofont, Anàbasi, IV, 7, 21–27
* ↑ Smith, William (ed.). «Tissaphernes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita V, 12-13
* ↑ Smith, William (ed.). «Tarracina». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Godechot, Jacques. Histoire de Malte. París: Presses universitaires de France, 1970, p. 12.
# Sant Mateu de Bages (església)

Sant Mateu de Bages és l'església parroquial que domina la vila del mateix nom a la comarca del Bages. En la seva majoria és de principis del segle xix en què es va reconstruir i ampliar per ser massa petita i estar en molt mal estat. És una església romànica inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya i protegida com bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici és de planta rectangular, sense creuer, adossada a una casa a la part posterior. Presenta una nau central amb altars laterals. La façana és molt simple: un portal alçat que s'accedeix per una petita escalinata, i un òcul a sobre, coronat per una inscripció gòtica. La coberta és a dues aigües. Just sobre l'altar hi ha un cos sobresortint que ressalta aquesta part en l'exterior. Destaca com a element important, el seu campanar de torre quadrada situat al lateral esquerra -al mig- i que data del segle x. L'interior és senzill i relativament ben conservat.
El campanar de la torre, preromànic de torre quadrada està constituït per tres pisos i amb finestres amb els característics arcs de ferradura a quatre cares, els quals contenien uns capitells corintis rústics -avui localitzats al Museu Comarcal de Manresa es conserven quatre capitells d'aquest campanar del segle x d'estil corinti. El campanar es tracta d'un prisma de 2,97 m de costat x 15,80 m d'alçada, les parets internes del qual s'aprimen per mitjà d'un graó als 5,10 metres de terra. Destaca per esser de construcció irregular, de pedres escairades a cop de martell en filades d'alçada desigual, units amb morter de calç, sorra i pinyolenc. És originari de l'any 983, i conserva totes les seves parts menys la coberta.

## Història

De l'església no en consta cap notícia anterior al segle x, però de les restes que n'han quedat del primitiu temple es demostra la seva existència en aquest període. L'any 983 es consagrà l'església a Sant Llorenç, moment en què el campanar ja hi figura. L'església consta com a donació del comte de la Cerdanya, Oliba Cabreta, al monestir de Sant Llorenç prop Bagà. És l'any 1078 quan apareix documentat per primera vegada quan se li fan uns llegats. Al segle xiii passa a ser parròquia i ja en el 1359 tenia 37 focs. L'any 1936 durant la Guerra Civil espanyola, tot el que hi havia a l'interior de l'església va ser destruït.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Sant Mateu de Bages

## Referències

* ↑ «Església de Sant Mateu de Bages. Registre 17093». Inventari del Patrimoni Catalá d'Arquitectura. Patrimoni.gencat. [Consulta: 22 setembre 2014].
* 1 2 3 «Església de Sant Mateu de Bages». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2014].
# Hettangià

| Període | Sèrie | Estage | Edat (Ma) |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | més recent |
| Juràssic | Superior | Titonià | 145,5-150,8 |
| Juràssic | Superior | Kimmeridgià | 150,8-155,7 |
| Juràssic | Superior | Oxfordià | 155,7-161,2 |
| Juràssic | Mitjà | Cal·lovià | 161,2-164,7 |
| Juràssic | Mitjà | Bathonià | 164,7-167,7 |
| Juràssic | Mitjà | Bajocià | 167,7-171,6 |
| Juràssic | Mitjà | Aalenià | 171,6-175,6 |
| Juràssic | Inferior | Toarcià | 175,6-183,0 |
| Juràssic | Inferior | Pliensbaquià | 183,0-189,6 |
| Juràssic | Inferior | Sinemurià | 199,3 ± 0,3 |
| Juràssic | Inferior | Hettangià | 201,3 ± 0,2 |
| Triàsic | Superior | Retià | més antic |
| Subdivisió del sistema Juràssic segons IUGS, el juliol del 2009. ||||
L'Hettangià és un estatge faunístic del Juràssic inferior que començà fa 201,3 ± 0,2 milions d'anys i s'acabà fa 199,3 ± 0,3 milions d'anys. Es tracta del primer estatge del període Juràssic. Fou anomenat en referència a la localitat francesa d'Hettange-Grande, on se'n troba l'estratotip.

## Fauna

* Aetonyx
* Thalassiodracon

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, p. 58.

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Recinte emmurallat d'Altura

El recinte emmurallat d'Altura és un monument de la vila d'Altura (Alt Palància) dins del seu nucli urbà. És un bé d'interès cultural. La muralla d'Altura és d'origen medieval. Es desconeix amb precisió quin era el perímetre exacte, atès que amb el pas del temps, s'ha anat confonent amb els habitatges i els edificis del centre de la vila. Tot i aquesta circumstància, encara en queden restes que denoten el monument. És el cas dels portals: en romanen dos, el de Las Parras i el de Clemente Soriano (també conegut com El Portalico, que compta amb un arc de mig punt de carreu, per on accedien viatgers i mercaderies provinents dels camins d'Aragó i de Sogorb. Fins fa poc es conservava un altre a la plaça de l'Era Lozano, i es considera l'existència d'un quart portal al carrer del Portillo. La muralla recorria els carrers de San Juan i del Muro (de la qual en pren la denominació).

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2562.
* ↑ http://www.anuariosculturales.com/Monumenta%20CV/PDF%20monumenta%202009/z%20altura.pdf

## Enllaços externs

* Fitxa de BIC
# Moreria

La moreria és la part d'una població on vivien els moros, és a dir, els musulmans i moriscos, principalment d'origen àrab i magribí, durant l'ocupació de gran part de la península Ibèrica per part d'aquesta gent, i els segles posteriors, fins a l'expulsió dels moriscos (1609-10).

## Distribució d'un poble ibèric d'Al-Àndalus

La moreria era un de tres barris que es podria trobar als pobles i viles medievals d'Ibèria; els altres dos, el call o jueria i el sector cristià. Un exemple típic en seria Albarrasí, on aquesta forma de vida perdurà més que en altres pobles a causa del seu aïllament. Allí s'observen tres barris ben diferenciats i separats per un portal, formant així els vèrtexs d'un triangle. Cada barri disposava del seu temple, ja fora sinagoga, mesquita o església. Aquesta mena de portals de barri s'observen sovint: un bon exemple n'és el portal de la Valldigna, a València. En aquesta organització tripartida, se solia disposar d'un terreny extramurs (exterior a les muralles), compost per camps, cases i barraques soltes, i anomenat el raval.

## Moreries medievals avui

Algunes viles que han conservat restes de les seves moreries medievals són:
* Albarrasí, a la província de Terol, a l'Aragó.
* Ágreda, a la província de Sòria, a Castella.

## Referències

* ↑ Fontana i Lázaro, Josep. La formació d'una identitat. Una història de Catalunya (paper). 4a ed.. Vic: Eumo (Universitat de Vic), 2014, p. 24. ISBN 978-84-9766-526-1 [Consulta: 15 gener 2015].
# Mougon

Mougon és un municipi francès, situat al departament de Deux-Sèvres i a la regió de la Nova Aquitània.
# Huelves

Huelves és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 65 | 80 | 66 | 60 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Zeuxis (general)

Zeuxis (en llatí Zeuxis, en grec antic Ζεῦξις) fou un general al servei d'Antíoc III el Gran.
Va fer la guerra contra el rebel sàtrapa Moló de Mèdia, al que va impedir creuar el Tigris. El comandant en cap era Xenetes que li va encarregar la vigilància del campament quan va fer l'intent malaurat de perseguir Moló. Es va haver de retirar i Moló va poder travessar el riu sense oposició.
Quan el mateix Antíoc va marxar contra Moló, Zeuxis el va persuadir de creuar el Tigris. Antíoc li va donar el comandament de l'ala esquerra en la batalla que va seguir. Va tenir part important en el setge de Selèucia del Tigris, segons Polibi. Segurament va rebre algun temps després la satrapia de Lídia. En la guerra contra Àtal Antíoc li va demanar proveïment de gra, que Zeuxis va obtenir pel rei.
A la decisiva batalla de Magnèsia contra els romans, Zeuxis era un dels comandants selèucides. Després de la victòria romana va ser un dels ambaixadors enviats a Escipió Asiàtic per tractar de la pau, missió que el va portar fins a Roma, segons Polibi i Titus Livi. Ja no se'l torna a mencionar.

## Referències

* ↑ Zeuxis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1324-1325
# Rhinobatos lionotus

Rhinobatos lionotus és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes present a les costes de l'Índia i de Sri Lanka. És ovovivípar. Viu a les desembocadures dels rius.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Rhinobatos lionotus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey,Estats Units,Prentice-Hall. 2000
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York,Estats Units,John Wiley and Sons. 1994
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres,Macdonald. 1985

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Monòlit de Kurkh

El monòlit de Karkh fou una estela del rei Teglatfalassar III trobada a Karkh que relata la batalla de Qarqar. Es troba avui dia al Museu Britànic i fou trobada al poble kurd de Kurkh (potser derivat del nom assiri regional de Qurkhi) a Turquia (en turc Üçtepe), proper a Bismil a la província de Diyarbakır. Té 2,20 metres d'alt. Relata també el regnat del rei però es salta el cinquè any.
Algunes denominacions de territoris al monòlit són incertes: Gu-a-a ha estat assenyalat com a Que, però podria ser un error per Gu-bal-a-a (Gubalaa = Biblos); el Musri que esmenta no és clar que encara fos independent a l'any de la batalla (854 aC) i alguns historiadors pensen que podria ser Egipte. També parla de l'aliança dels 12 reis però només n'esmenta 11, encara que hi ha una part damnada que podria assenyalar al que manca, o que quan esmenta a Ba'sa de Bit-Ruhubi, l'ammonita, s'hauria empassat un rei, i es tractaria de dos estats, el de Bit-Ruhubi (Beth-Rehob, a Transjordània) i el d'Ammon (però les aliances de dotze són les més corrents a la literatura mesopotàmica i el copista s'hauria guiat per la tradició i no pel nombre real de reis, que de fet serien 11). Al monòlit s'esmenten per primer cop els àrabs que aportaven un contingent de dromedaris manat pel rei Gindibu.

## Nota

* ↑ Herbert B. Huffmon, Jezebel, the 'Corrosive' Queen a From Babel to Babylon: Essays on Biblical History And Literature in Honor of Brian Peckham, 2006, ISBN 978-0-567-02892-1, a Google Llibres

## Referències

Transcripció de la part rellevant (anglès)
# Na'amat

Na'amat (en hebreu: נעמת) és una organització de dones israelianes que forma part del moviment laborista sionista. Na'amat va ser fundada en 1921.

## Etimologia

Na'amat és un acrònim per: Nashim Ovdot o Mitnadvot, (en hebreu: נשים עובדות ומתנדבות) (en català: "Dones Treballadores i Voluntàries").

## Història

Na'amat és el moviment femení més gran d'Israel. Té 800.000 membres (Jueves, Àrabs, Druses i Circasianes) representant al conjunt de la societat israeliana. La majoria de membres són voluntàries.
L'organització té 100 delegacions en ciutats, llogarets i pobles de tot el país. Na'amat té organitzacions germanes en altres països, els seus membres són part del moviment sionista laborista mundial i de l'Organització Sionista Mundial.
En 2008, Na'amat, juntament amb altres dues organitzacions de dones, va rebre el Premi Israel pels seus èxits i per la seva contribució especial a la societat i l'Estat d'Israel.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 26 d’abril 2005. [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ This is Na'amat, quoted at «Archived copy». Arxivat de l'original el 26 d’abril 2005. [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ «Israel Prize Official Site (in Hebrew) - Recipients' C.V.’s». Arxivat de l'original el 4 de maig 2009. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ «Israel Prize Official Site (in Hebrew) - Judges' Rationale for Grant to Recipients». Arxivat de l'original el 4 de maig 2009. [Consulta: 7 juny 2017].
# Hímera del sud

Hímera del sud (en grec antic Ἱμέρας 'Himéras') era el més important dels dos rius de Sicília anomenats Hímera.
És l'actual riu Salso i neix a Monti di Madoniu, als monts Nebrodes i corre al sud fins a Licata (l'antiga Fínties) on desaigua. A la part superior corre en dues branques paral·leles: el Fiume Grande, que neix prop de Gangi i el Fiume de Petralia que neix a Petralia; una vegada unides les dues branques es forma el Salso. Un rierol que neix prop de Caltanisetta vora unes mines de sal, aboca les seves aigües poc clares al riu. Claudi Ptolemeu correctament situa la desembocadura a l'est d'Agrigent. Per un tractat entre Jerònim de Siracusa i els cartaginesos, l'illa de Sicília va ser repartida entre les dues potències i el riu Hímera havia de servir de frontera, però l'acord mai es va portar a la pràctica.
A la seva riba es van produir diverses batalles. Per a més informació vegeu: Batalla d'Hímera.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Himera». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 gener 2022].
# Zeuxis de Tàrent

Zeuxis (en llatí Zeuxis, en grec Ζεῦξις) fou un metge grec nadiu de Tàrent.
Va ser un dels principals comentaristes d'Hipòcrates i un dels més antics membres de l'Escola empírica, una de les escoles o sectes de la ciència mèdica antiga. Va viure després d'Heròfil de Calcedònia, Cal·límac, Baqui i Glàucies és a dir a la meitat del segle III aC. Els seus comentaris no eren molt apreciats en temps de Galè i ja s'havien perdut en part.

## Referències

* ↑ 2.Zeuxis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1325
# Robleda

Robleda és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb El Bodón, a l'Est amb El Sahugo, al Sud amb Descargamaría i Villasrubias i a l'Oest amb Peñaparda i Fuenteguinaldo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 650 | 602 | 579 | 549 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Monòlit de Mart

El monòlit de Mart és un objecte rectangular (que possiblement siga una roca) descobert en la superfície de Mart. S'hi troba prop d'un penya-segat, del que probablement es va desprendre. Descobert per la càmera HiRISE que va a bord de l'orbitador Mars Reconnaissance Orbiter i va prendre fotos des de la seva òrbita, a uns 300 km de distància. S'estima que mesura aproximadament uns 5 metres d'ample.

## Referències

* ↑ Natalie Wolchover - Mars 'monolith' isn't the work of Martians (2012) - MSNBC
* ↑ Alexandra Ludka - NASA Reevaluates Mars Program After Budget Cuts (2012) - ABC News
* ↑ «¿Un monolito de piedra en Marte?» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2017].
# Na

Na, nA o NA té els següents significats:
* Química:
** Na, símbol del sodi
** N$_A$, constant química anomenada nombre d'Avogadro
* NA, abreviatura de Nomina Anatomica.
* な, caràcter sil·làbic que es pronuncia "na"
* .na, domini d'Internet de Namíbia
* nA, nanoamper, unitat de mesura equivalent 10$^{-9}$ ampers
* na, En algunes contrades forma femenina de l'article personal, emprat davant dels noms, cognoms i malnoms. Títol de cortesia que s'anteposava als noms propis de persona
* n/a, abreviatura d'ús molt estès en anglès que s'utilitza en taules i llistes
Viccionari
# Clarà (Torredembarra)

Clarà és el barri més antic de Torredembarra (Tarragonès).
Els orígens cal situar-los el 19 de març de 1057, quan el comte de Barcelona Ramon Berenguer I i la comtessa consort Almodis van efectuar la donació d'una quadra de terra erma anomenada Clarà dins del terme del Castell de Tamarit, amb l'obligació de conrear la terra i de "construir-hi una torre de pedra i calç i una fortalesa", l'actual Cal Xecu (a la fotografia adjunta).
Es troba a la zona nord-est del municipi de Torredembarra. La festa major és al gener, per Sant Sebastià màrtir. A Clarà s'hi han conservat les poques restes del castell de Clarà, una torre amb una volta que permet l’accés a un recinte i les restes d’un matacà, estan integrades amb l'edificació coneguda com el casal de Cal Xeco. A la vora hi ha l'església parroquial de Sant Joan de Clarà, documentada des del segle xiii, reformada i/o modificada durant els segles XIV, XVI i XVII i finalment, al segle xix.

## Referències

* ↑ Companys i Farrerons, Isabel. Torredembarra i Clarà medievals (segles XIII i XIV). Torredembarra: Ajuntament de Torredembarra, 1999.
* ↑ Ricard. «Catalunya Medieval - Castells, Torres, Fortificacions i altres construccions». [Consulta: 18 febrer 2019].
# AIQ

AIQ té els següents significats:
* American Indian Quarterly, revista científica especialitzada en estudis sobre els pobles indígenes d'Amèrica
* Any Internacional de la Química, commemoració durant l'any 2011 dels avenços de la Química, a proposta de l'Assemblea General de les Nacions Unides
* AIQ també és el codi OACI de Thai AirAsia, aerolínia de baix cost amb seu a Tailàndia