OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Günter Sengfelder

Günter Sengfelder (Nuremberg, 25 de juny de 1937) és un antic pilot de trial i enduro alemany. A començament dels anys 60 va ser un dels pioners del trial a Alemanya i al continent europeu, on es començava a escampar després de dècades de practicar-se només a les Illes Britàniques.
Actualment, Günter Sengfelder és un reconegut escriptor especialitzat en la història del motociclisme i de Zündapp, així com en aeronàutica.

## Trajectòria esportiva

Pilotant la motocicleta alemanya Zündapp, equipada amb motor de dos temps, prengué part a les primeres edicions de la Challenge Henry Groutards (competició internacional antecessora del Campionat d'Europa) aconseguint-hi bons resultats, entre ells el tercer lloc a l'edició de 1965. A banda, guanyà 7 campionats d'Alemanya en la categoria de 200 cc (1961-1966 i 1968).
Practicà també l'enduro, formant part de l'equip de la RFA que guanyà el Vas als Sis Dies Internacionals d'Enduro de 1962, celebrats a Garmisch-Partenkirchen.
Com a pilot oficial de Zündapp formà part de l'equip de sis corredors de fàbrica que el 13 de maig de 1965 baté 6 rècords mundials de velocitat sobre asfalt al Circuit de Monza, a bord d'una motocicleta de 50 cc, participant activament en la consecució dels tres rècords en categoria "equip": 6 hores, 1.000 quilòmetres i 12 hores.

## Palmarès en trial

| Any | Motocicleta | Campionat d'Europa | Campionat d'Alemanya | Títols |
| 1961 | Zündapp | - | 1r | 1 |
| 1962 | Zündapp | - | 1r | 1 |
| 1963 | Zündapp | - | 1r | 1 |
| 1964 | Zündapp | - | 1r | 1 |
| 1965 | Zündapp | 3r | 1r | 1 |
| 1966 | Zündapp | 20è | 1r | 1 |
| 1967 | Zündapp | 4t | | - |
| 1968 | Zündapp | - | 1r | 1 |
| Total títols | Total títols | 0 | 7 | 7 |

### Notes

* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals guanyats
* ↑ Fins al 1967 el campionat s'anomenà "Challenge Henry Groutards" i a partir de 1968 va passar a anomenar-se Campionat d'Europa

## Referències

* ↑ «The podium... Sengfelder Günter» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 febrer 2011].
* ↑ «Die Seite von Günter Sengfelder auf Amazon» (en alemany). amazon.de. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ «Ein Trio als Teil der Zündapp-Geschichte» (en alemany). nn-online.de. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ «Vintage motor & motorcycle sport» (en anglès). speedtracktales.co.uk. Arxivat de l'original el 7 de gener 2010. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ «50cc Roadracing story. World records with 50 cc bikes.» (en anglès). elsberg-tuning.dk. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ «World. Sengfelder Günter» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 11 maig 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sengfelder com a escriptor a goodreads.com (anglès)
* Pàgina sobre les Zündapp de trial dels 60 Arxivat 2010-12-01 a Wayback Machine. (alemany)
# Copa Constitució 2007

La Copa Constitució 2007 va ser la 15ª edició de la Copa d'Andorra de futbol, disputada entre el 21 gener i el 19 maig de 2007. El FC Santa Coloma va guanyar el trofeu per setena vegada.

## Primera eliminatòria

La disputen el 21 de gener 2007 equips de la Segona divisió d'Andorra.
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| UE Extremenya | 4 - 2 | Sporting Club d'Escaldes |
| FC Santa Coloma B | 4 - 2 | FC Rànger's B |
| FC Lusitanos B | 0 - 3 | UE Engordany |
| CE Principat B | 1 - 2 | Casa Estrella del Benfica |

## Segona eliminatòria

Els partits es van disputar el 28 gener de 2007. S'incorporen els quatre darrers classificats a la Primera Divisió.
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| UE Extremenya | 2 - 4 | Inter Club d'Escaldes |
| FC Santa Coloma B | 2 - 4 | CE Principat |
| UE Engordany | 1 - 3 | FC Encamp |
| Casa Estrella del Benfica | 2 - 4 | Atlètic Club d'Escaldes |

## Quarts de final

Els partits es van disputar el 4 febrer 2007. S'incorporen els quatre primers classificats a la Primera Divisió.
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| Inter Club d'Escaldes | 0 - 4 | FC Rànger's |
| CE Principat | 1 - 3 | UE Sant Julià |
| FC Encamp | 6 - 7 | FC Lusitans |
| Atlètic Club d'Escaldes | 0 - 3 | FC Santa Coloma |

## Semifinal

Els partits es van disputar el 13 maig 2007.
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| FC Rànger's | 1 - 3 | UE Sant Julià |
| FC Lusitans | 2 - 3 dts | FC Santa Coloma |

## Final

La final es va jugar el 19 maig 2007. El FC Santa Coloma va vèncer 4-2 als penals després que el partit va acabar 2-2 després de la pròrroga.
| UE Sant Julià | 2 – 2 (pr.) | FC Santa Coloma |
| Sebastian (62') Lobo (93') | | Pedro Franco (72') Ayala (120') |
| Tanda de penals |||
| desconegut | 2–4 | Jandro Ayala Victor Oscar De Cunya |

## Enllaços externs

* Copa Constitució a rsssf.com (anglès)
# Gatica, el mono

Gatica, el Mono és una pel·lícula argentina de 1993 dirigida per Leonardo Favio, que narra la vida del boxador argentí José María Gatica, des dels seus anys d'infància fins a la seva tràgica defunció a Buenos Aires el 1963. La pel·lícula va ser seleccionada per representar Argentina a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa en els Premis Oscar de 1993, però Leonardo Favio va demanar a l'Instituto Nacional de Cinematografia (INC) que la eliminés com a candidata com a protesta pels retards de l'aprovació del Congrés dels impostos a les pel·lícules estrangeres.

## Argument

La pel·lícula reconstrueix la vida i la carrera pugilística de Gatica, els seus anys daurats (malgrat que mai guanyaria un títol), el seu acostament al president Perón, el començament de la seva caiguda amb el derrocament del peronisme i la seva mort. En paral·lel a les victòries sobre el ring, es mostra a l'home darrere del boxador, aconseguint un retrat d'un home patètic en el seu ascens cap a la fama i posterior caiguda, conflictiu en la seva vida personal, ressentit per les manques sofertes

## Repartiment

* Edgardo Nieva - Gatica
* Horacio Taicher - russo
* Juan Costa - Jesús Gatica
* María Eva Gatica - mãe
* Kika Child - Ema
* Virginia Innocenti - Nora
* Adolfo Yanelli - Rosarino

## Premis

* Va obtenir sis premis Cóndor de Plata, entre ells a la millor pel·lícula.
* A Espanya fou guardonat amb Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana (1993)

## Referències

* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ Frook, John Evan «Acad inks Cates, unveils foreign-language entries». Variety, 30-11-1993 [Consulta: 25 agost 2008].
* ↑ http://elpais.com/diario/1994/01/28/cultura/759711605_850215.html
* ↑ 'Gatica, el mono', mejor filme argentino, El País, 4 de maig de 1994
* ↑ Gatica, el mono al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Gatica, el mono a Youtube
Goya a la millor pel·lícula iberoamericana :
# Barbus syntrechalepis

Barbus syntrechalepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Securicula gora

Securicula gora és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 24,5 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja crustacis i insectes i llurs larves.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Pakistan, l'Índia, Bangladesh i, probablement també, el Nepal.

## Referències

* ↑ «Securicula gora». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989.
* ↑ Mirza, M.R., 2002. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Department of Zoology, Government College University, Lahore, Pakistan.
* ↑ Mirza, M.R., 2003. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Pakistan J. Zool. Suppl. Ser. (3): 1-30.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Ahmed, M., 1991. A model to determine benefits obtainable from the management of riverine fisheries of Bangladesh. ICLARM Tech. Rep. 28, 133 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Atabegs de Luristan

Els atabegs de Luristan foren unes dinasties que van governar el Luristan als segles XII a XV/XVI.
Luristan estava poblat per luris, kurds, perses, turcs i àrabs. Hi havia dues branques d'atabegs al Luristan, els del Gran Luristan (Lur-i Buzurg) i els del Petit Luristan (Lur-i Kučik) dirigits els primers per la dinastia Fadlawàyhida, i els segons per les dinastia Kurshídida i després la dinastia dels Banu Husayn.
# Günter Zahn

Günter Zahn (Obernzell, Alemanya Occidental, 1954) és un atleta alemany, ja retirat, conegut popularment per la seva participació en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972.

## Biografia

Va néixer el 23 de març de 1954 a la ciutat d'Obernzell, població situada a l'estat de Baviera, que en aquells moments formava part de l'Alemanya Occidental i avui dia d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Actiu durant la dècada del 1970 i del 1980 i campió juvenil dels 1500 metres, fou mundialment congut per participar en la cerimònia inaugural dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental), on fou l'encarregat de realitzar l'encesa del peveter olímpic a l'Estadi Olímpic de Múnic.

## Enllaços externs

* (anglès) www.iaaf.org - Günter Zhan
# Securitate

La Securitate (en romanès: Departamentul Securității Statului = Departament de Seguretat de l'Estat) era el servei secret del Partit Comunista de Romania. Anteriorment la policia secreta s'anomenava Siguranța Statului (Seguretat de l'Estat)
Aquest departament va ser fundat el 30 d'agost de 1948 amb l'ajut de l'NKVD de la Unió Soviètica. Va ser abolida el desembre de 1989 poc després de l'execució del president Nicolae Ceaușescu.
El seu propòsit oficial era «defensar les conquestes democràtiques i les garanties de seguretat dels pobles romanesos tant en enemics interns com externs».
La Securitate era, en proporció de la població de Romania una de les policies secretes més dotades i brutals dels països de règim comunista de l'Est d'Europa. El primer pressupost de la Securitate de 1948 establia 4.641 llocs de treball, dels quals 3.549 estaven ja ocupats el febrer de 1949. Cap a 1951, la plantilla de la Securitate s'havia incrementat fins a cinc vegades i el gener de tenia 25.468 empleats. Sota el règim de Ceaușescu, la Securitate ocupava uns 11.000 agents i mig milió d'informadors en un país amb sols 22 milions d'habitants l'any 1985.

## Notes

* 1 2 Craig S. Smith, "Eastern Europe Struggles to Purge Security Services", The New York Times, 12 de desembre, 2006
* ↑ Cristian Troncota, "Securitatea: Începuturile" Arxivat 2007-12-12 a Wayback Machine., Magazin Istoric, 1998
* ↑ Turnock 1997, p. 15

## Referències

* Eastern Europe in the twentieth century and after|publisher=Routledge|year=1997|isbn=0415164222
* The East European economy in context: communism and transition|publisher=Routledge|year=1997|isbn= 0415086264
* Lavinia Stan, ed., Transitional Justice in Eastern Europe and the Former Soviet Union: Reckoning with the Communist Past, London: Routledge, 2009.

## Enllaços externs

* Romania - Ministry of Interior and Security Forces
* Gabriel Catalan, Mircea Stănescu, Scurtă istorie a Securității Sfera Politicii, Nr. 109 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (2004), pp. 38–53.
# Serra de Bernils

«Serra de Bernils» té aquests significats:
* Serra de Bernils (Sant Quirze Safaja), serra a Sant Quirze Safaja (Moianès)
* Serra de Bernils (Sant Martí de Centelles), serra a Sant Martí de Centelles (Osona)
# Serra de Bescanó

La Serra de Bescanó és una serra situada al municipi d'Orís (Osona), amb una elevació màxima de 948,3 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cresciano

Cresciano és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Riviera.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Gatmaimó

El gatmaimó (Dioscorea communis o Tamus communis) és una espècie de planta dins la família Dioscoreaceae que és l'espècie d'aquesta família àmpliament estesa a Europa. És habitual a les canals ombrívoles del massís de Montserrat.

## Descripció

És una planta enfiladissa herbàcia que fa de 2 a 4 m d'alt. Les fulles són glabres i tenen una disposició en espiral i tenen forma de cor, de 10 cm de llargada i 8 cm d'amplada amb un pecíol de 5 cm de llarg. És dioica amb plantes mascles i femelles en plantes separades. Les flors són poc vistoses de color groc verdós, de 3 a 6 mm de diàmetre amb sis pètals. Les flors masculines es fan en racems prims de 5 a 10 cm i les flors femenines en grups més curts. El fruit és una baia roig brillant primer i després negra, d'1 cm de diàmetre. Els tubercles són força grossos i com la resta de la planta són verinosos. S'havia usat com a planta medicinal en afeccions de la pell però és d'ús perillós. Fàcilment provoca dermatitis

## Distribució

Dioscorea communis és nativa d'Europa, nord-oest d'Àfrica i oest d'Àsia.

## Hàbitat

És una planta típica del sotabosc que es troba del nivell de la mar fins a les muntanyes normalment en boscos densos però també n'hi ha en prats i bardisses.

## Galeria

* De Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz 1885
* Planta de Dioscorea communis
* Fruits de gatmaimó
* Fruits de gatmaimó
* Fruits i llavors

## Referències

* ↑ «Institució catalana d'Història Natural -Bages». Arxivat de l'original el 2012-01-01. [Consulta: 3 febrer 2012].
* Blamey, M. & Grey-Wilson, C. (1989). Flora of Britain and Northern Europe. Hodder & Stoughton. ISBN 0-340-40170-2.
* Flora Europaea: Tamus communis distribution Royal Botanic Garden Edinburgh, Inverleith Row, Edinburgh, EH3 5LR, United Kingdom(2008).
# Barbus sylvaticus

Barbus sylvaticus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Ignidi (Benín) i al delta del riu Níger (Nigèria).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C., 1990. Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Colibrí diamant de gorja rosa

El colibrí diamant de gorja rosa (Heliodoxa gularis) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita els boscos dels turons de l'est dels Andes, al sud-est de Colòmbia, est de l'Equador i nord del Perú.
# Aulus Gabini (militar 90 aC)

Aulus Gabini (llatí: Aulus Gabinius o Gaius Gabinius, el praenomen és dubtós) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Gabínia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser llegat a la guerra social. L'any 89 aC després d'una victoriosa campanya contra els marsis i els lucans va morir en un setge d'un camp enemic. Orosi diu que el seu nom era Gai Gabini (Gaius Gabinius)

## Referències

* ↑ Titus Livi, Epitome, 76
* ↑ Florus. Rerum Romanarum 3.18.13
* ↑ Orosi. Historiæ adversum Paganos V,18
# Guillem II de Tonnerre

Guillem II de Tonnerre (- c.1099) fou comte de Tonnerre de 1090 fins a la seva mort. Era fill de Guillem I, comte de Nevers i d'Auxerre, i d'Ermengarda de Tonnerre, comtessa de Tonnerre.
El primer document on s'esmenta és en una donació l'any 1063 a l'abadia de Cluny juntament amb els seus germans. En temps desconeguts, Guillem va heretar de la seva mare el comtat de Tonnerre.
Aparentment encapçalava la regència pel seu nebot Guillem II de Nevers al comtat de Nevers, ja que va entrar en conflicte amb el seu veí Aimó II de Borbó, senyor de Borbó. El 4 de juny de 1099, va sortir victoriós en una batalla en la qual van morir diversos cavallers de Borbó. El conflicte va ser resolt pel matrimoni de la seva única filla, Llúcia, amb Aimó II.
A la mort de Guillem II, el comtat de Tonerre va passar al seu nebot el comte Guillem II de Nevers.

## Bibliografia

* Ex origine et historia brevi Nivernensium Comitum, hrsg. von Léopold Deslisle in: Recueil des Historiens des Gaules et de la France 12 (1877), S. 316
* Annales Nivernenses, hrsg. von Georg Waitz in: Monumenta Germaniae Historica SS 13 (1881), S. 91

## Referències

* Guillem II de Tonnerre a Foundation for Medieval Genealogy
# Crespell (Menorca)

* Aquest article tracta sobre el dolç de Menorca. Vegeu-ne altres significats a «Crespell».
A Menorca, els crespells són uns pastissets o galetes amb forma de flor d'uns dotze pètals. Consta de dues parts de pasta, la superior de les quals té un forat rodó al mig, pel qual es veu el farciment. Entre les dues parts de sol posar confitura o figada, però de vegades poden tenir suquet (clara d'ou amb sucre) o brossat ensucrat i aromatitzar amb pela de llimona. Se solen cobrir de sucre en pols.

## Referències

* ↑ Ballester, Pedro. De re cibaria : cocina, pastelería, repostería menorquinas (en castellà). 3a. Barcelona: Editorial Sintes, 1973, p. 157-158.

## Vegeu també

* Pastisset (Menorca)
# Serra de Baza

La Serra de Baza, Sierra de Baza, és una serralada situada tota ella al nord-est de la província de Granada. Pren el nom del municipi de Baza que està situat al peu d'aquestes muntanyes. Dins aquesta serralada es troba Parc Natural de la Serra de Baza.
La Serra de Baza està envoltada per les fondalades (hoyas) de Guadix i Baza, excepte per la seva part sud-est on, dins la província d'Almeria, es perllonga per la Serra de Filabres.
La flora d'aquest espai protegit conté reductes (flora relicta) del bosc mediterrani autòcton de fulla persistent i també d'espècies caducifòlies. Destaca aquesta serra per conservar pinedes de pi roig que es troben entre les més meridionals d'Europa i per nombrosos endemismes. Respecte a la fauna destaca la presència del teixó, el gat mesquer i la geneta, també hi ha àguiles reials i aufranys. Geològicament la Serra de Baza forma part de les Serralades Bètiques (Sistema penibètic) i biogeogràficament forma part del Regne holàrtic, de la Regió Mediterrània i dins d'ell de la Província Bètica.
Presenta grans diferències d'altitud en pocs quilòmetres, donat que mentre la localitat de Baza es troba a 845 m d'altitud sobre el nivell del mar, el Calar de Santa Bárbara és a 2.269 m (que és la màxima altitud d'aquesta serralada).

## Enllaços externs

* Proyecto Sierra de Baza.
* spain info Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine.
# Gatnac

Gatnat (en francès Gannat) és un municipi francès del departament de l'Alier, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 5.759 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].