OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ivan Petkov Kolev

Ivan Petkov Kolev (Sofia, 1 de novembre de 1930 - Sofia, 1 de juliol de 2005), conegut com a Ivan Kolev, fou un futbolista búlgar de la dècada de 1950.
Fou 75 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà tres Jocs Olímpics i dos Mundials.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CSKA durant la major part de la seva carrera.

## Referències

* ↑ 1962 FIFA World Cup Chile Arxivat 22-7-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Perfil a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ Ivan Petkov Kolev a National-Football-Teams.com (anglès)
# Jakob Balzert

Jakob Balzert (6 de gener de 1918 - 23 de juny de 1997) va ser un futbolista alemany que va jugar a 1. El FC Saarbrücken i la selecció del Sarre com a davanter.

## Referències

* ↑ Martin Neu. «Die Spieler der saarländischen Fußball-Nationalmannschaft» (en german). Saar Nostalgie. [Consulta: 7 maig 2017].
* ↑ «Jakob Balzert». National Football Teams. [Consulta: 22 gener 2017].
# Janalhac

Janalhac (en francès Janaillat) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 367 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 663 | 545 | 470 | 404 | 367 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Yves Faury | PCF |
| 2008- | Didier Denys | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Janatantric Terai Mukti Morcha

Janatantrik Terai Mukti Morcha (JTMM), nom terai que vol dir "Front Democràtic d'Alliberament Terai", és un partit polític del Nepal format el 2004 com a escissió del Partit Comunista del Nepal (Maoista), entorn de Jay Krishna Goit, membre de l'ètnia terai, que acusava la direcció maoista de no respectar l'autonomia de la regió Terai. El 2005 i 2006 va tenir enfrontaments militars amb els maoistes.

## Referències

* ↑ «Nepal Terrorist Groups - JTMM-G». [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Janatantrik Terai Mukti Morcha (JTMM) | Terrorist Groups | TRAC». [Consulta: 24 agost 2021].
# Janaozén

Janaozén o Jangaozén (kazakh: Jañaözen/Жаңаөзен, pronunciat) és una ciutat del Kazakhstan situada a la província de Manguistau. Antigament era coneguda pel nom rus de Novi Uzén (Но́вый Узе́нь). Està situada al sud-est de la capital provincial d'Akhtau, a uns 150 km de distància, i molt a l'interior de la península de Manguistau. Té una població de gairebé 150.000 habitants.

## Història

Es va fundar l'any 1964 sota el nom de Novi Uzén amb l'obertura del camp petrolífer d'Uzén, situat al costat. El 21 d'octubre de 1968 va assolir l'estatus d'assentament de tipus urbà, i el 20 de març de 1973 l'estatus de ciutat d'importància regional. Durant el juny de 1989 s'hi van esdevenir importants aldarulls. Novi Uzén va canviar de nom a Janaozén l'octubre de 1993.
El maig de 2011 s'hi va produir l'anomenada massacre de Janaozén després d'importants vagues dels treballadors de la indústria petroliera estatal (OzenMunaiGaz). Milers de treballadors van ser acomiadats després que les vagues fossin declarades il·legals per part dels tribunals. Les protestes dels treballadors acomiadats van ser dissoltes a trets per part de la policia i hi van morir oficialment 15 persones, encara que les fonts de l'oposició hi comptabilitzen dotzenes de morts. Durant els avalots es varen incendiar edificis del govern, de l'empresa petroliera estatal OzenMunaiGaz i un hotel.
El 2022 hi van començar les protestes per l'increment del preu del GLP i de l'energia, que van desencadenar en fortes protestes arreu del Kazakhstan.

## Transport

Janaozén és una estació de la línia ferroviària cap a Gorgan (a l'Iran) a través del Turkmenistan (via Bereket).

## Clima

Janaozén té un clima desèrtic fred (classificació de Köppen: BWk) amb influències continentals. Durant gran part de l'any hi ha fortes ratxes de vent, que a l'hivern es converteixen en llargues tempestes de neu.
Dades climàtiques a Janaozén :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima mitjana °C (°F) | 0.8 (33.4) | 1.3 (34.3) | 7.3 (45.1) | 17.2 (63) | 24.7 (76.5) | 29.7 (85.5) | 32.7 (90.9) | 32.6 (90.7) | 25.7 (78.3) | 16.8 (62.2) | 9.1 (48.4) | 3.3 (37.9) | 16.77 (62.18) |
| Mitjana diària °C (°F) | −2.9 (26.8) | −2.7 (27.1) | 2.8 (37) | 11.5 (52.7) | 18.7 (65.7) | 23.5 (74.3) | 26.6 (79.9) | 25.7 (78.3) | 19.5 (67.1) | 11.6 (52.9) | 5.1 (41.2) | 0.3 (32.5) | 11.64 (52.96) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −6.5 (20.3) | −6.7 (19.9) | −1.6 (29.1) | 5.9 (42.6) | 12.7 (54.9) | 17.4 (63.3) | 20.5 (68.9) | 18.8 (65.8) | 13.3 (55.9) | 6.4 (43.5) | 1.1 (34) | −2.6 (27.3) | 6.56 (43.79) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 8 (0.31) | 8 (0.31) | 14 (0.55) | 16 (0.63) | 16 (0.63) | 9 (0.35) | 8 (0.31) | 6 (0.24) | 7 (0.28) | 11 (0.43) | 13 (0.51) | 12 (0.47) | 128 (5.02) |
| Font: http://en.climate-data.org/location/25822/ ||||||||||||||

## Galeria

* Monument a la Segona Guerra Mundial
* Seu de l'empresa petroliera OzenMunaiGaz
* Mesquita
* Casa de la Cultura
* Font
# Jaume Alfons

Jaume Alfons (?, segle XV) fou un arquitecte català, ciutadà de Barcelona.
Documentat des del 1467. Amb el mestre d'obres Pere Basset, fou l'autor dels claustres gòtics del monestir de Sant Jeroni de la Murtra (Barcelonès) (1469-1478) i del monestir de Montserrat (contractat el 20 de setembre de l'any 1476).

## Referències

* ↑ «Web de Sant Jeroni de la Murtra». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 23 juny 2010].
* ↑ Info des de la web de gencat
* ↑ Història de Montserrat per Anselm Maria Albareda, Google Books
# Isaac ben Seixet Perfet

Isaac ben Seixet Perfet, (en hebreu: יצחק בן ששת), també conegut com a Jaume de València o pel seu acrònim Rivaix (en hebreu: ריב"ש), va ser un rabí i reconegut talmudista del segle xiv.

## Vida

Nascut a una família benestant, va estudiar a l'escola talmúdica de Nissim ben Reuben Girondí on va fer amistat amb Hasdai Cresques, també deixeble de Nissim. Fins als cinquanta anys va viure del comerç, activitat pròpia de la seva família, tot i que, per la seva reputació rebia nombroses preguntes de tot el món.
El 1373 va ser obligat a acceptar el nomenament de rabí de Saragossa càrrec del qual va ser desposseït el 1385, quan es va traslladar a València. Després dels pogroms de l'estiu de 1391, hi ha qui opina que es va batejar, però no sembla correcte.
Posteriorment es va traslladar al Nord d'Àfrica, per morir el 1408 a Alger on es troba la seva tomba que, encara avui en dia, és objecte de veneració per molts jueus visitants.

## Principals Obres

Es conserven més de cinc-centes respostes a qüestions jurídiques i teològiques. Una nota comú de les seves respostes és l'absència de to jurisprudencial, essent escrites en llenguatge col·loquial ple d'anècdotes.

## Referències

* ↑ Feliu, pàgina 58.
* ↑ Riera i Sans
* ↑ Neuman, pàgina 231.

## Bibliografia

* Blasco Orellana, Meritxell i Magdalena Nom de Deu, José Ramón. Fuentes para la historia de los judíos de la Corona de Aragón: los Responsa de Rabí Yiṣḥaq bar Šéšet Perfet de Barcelona, 1368-1408. Universitat de Barcelona, 2004. (castellà)
* Feliu, Eduard. Some clarifications on several aspects of the history of Jews in Medieval Catalonia. Catalan Historical Review, Vol. 2 (2009). Pàgines 49-64. (anglès)
* Hershman, Abraham Moses. Rabbi Isaac ben Sheshet Perfet and his times. The Jewish Theological Seminary of America. New York, 1943. (anglès)
* Magdalena Nom de Deu, José Ramón. Aspectos de la vida de los judíos valencianos reflejados en los "responsa" de Rabí Yiṣḥaq ben Šéšet Perfet (Segunda mitad del siglo XIV) a López Álvarez, Ana María i Izquierdo Benito, Ricardo (coords.) Juderías y sinagogas de la Sefarad medieval. Ediciones de la Universidad de Castilla la Mancha. Toledo, 2001. ISBN 84-8427-226-5. Pàgines 145-158. (castellà)
* Neuman, Abraham A. Rabbi Isaac Perfet and His Times. The Jewish Quarterly Review. New Series, Vol. 35, Num. 2 (1944). Pàgines. 231-236.
* Riera i Sans, Jaume. El Baptisme de Rabí Ishaq ben Seset Perfet. Calls. Vol. 1 (1986). ISSN 0213-6783. Pàgines 43-52. (català)

## Enllaços externs

* Isaac ben Shedhat Barfat. Jewish Ecyclopedia. Consultat 28 Abr 2013
# Janice (cràter)

Janice és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim anglès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Janice». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Janice Bremner

Janice Bremner (Burlington, 15 de juliol de 1974) és una nedadora canadenca de natació sincronitzada retirada que va arribar a ser subcampiona olímpica a Atlanta 1996 en el concurs per equips.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de 1996 celebrats a Atlanta (Estats Units) va guanyar la medalla de plata en el concurs per equips, després dels Estats Units (or) i per davant del Japó (bronze), al costat de les seves companyes d'equip que van ser: Karen Clark, Sylvie Frechette, Karen Fonteyne, Christine Larsen, Erin Woodley, Cari Read, Lisa Alexander, Valerie Hould-Marchand i Kasia Kulesza.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 20 d'abril de 2018.
# Jannat Al Ghezi

Jannat Al Ghezi (àrab: جنات الغزي, Jannāt al-Ḡazī) és una activista iraquiana pels drets humans i la subdirectora de l'Organització de la Llibertat de les Dones a l'Iraq.
Ella i la seva organització van ajudar les persones atrapades en la Guerra Civil iraquiana i van ajudar les yazidites i dones d'altres cultures a escapar de l'Estat Islàmic de l'Iraq i el Llevant (ISIL) malgrat el greu risc que comportava. També ajuden les dones iraquianes a tractar la violència masclista. Jannat va ser víctima de violència masclista per part de la seva família tribal, que creia que els havia deshonrat.
El 29 de març de 2017, va rebre de la primera dama dels Estats Units, Melania Trump, i del subsecretari d'Estat d'Afers Polítics, Thomas A. Shannon, el Premi Internacional Dona Coratge. Després del premi, va visitar altres ciutats, incloent una recepció a Minnesota amb una altra guanyadora del premi, la germana Carol.

## Referències

* ↑ «Biographies of the Finalists for the 2017 International Women of Courage Awards». US Department of State. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Melania Trump makes case for women's 'empowerment'». Daily Mail, 29-03-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «US First Lady Presents International Women of Courage Award». Nike Ching. Voice of America, 29-03-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «’Time for empowering women... is now’: Melania Trump honors international activists». rt.com, 30-03-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Honoring Women of Courage - Middle East and Europe». Voice of America, 12-04-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «GHR and Global Minnesota Host Two International Women of Courage». [Consulta: 26 agost 2017].
# Isla Mala

Isla Mala o Veinticinco de Mayo és una localitat ubicada al departament de Florida, Uruguai. Es troba a 170 metres sobre el nivell del mar i té una població aproximada de 820 habitants. Forma part d'un nucli de pobles entre els quals es troben Cardal, Veinticinco de Agosto, Ituizangó i Mendoza.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 1.693 | 1.874 | 1.834 | 1.931 | {{{5}}} |

## Referències

* ↑ (castellà) Solorecursos.com: Informació sobre Isla Mala, Departament de Florida Arxivat 2013-10-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'IMF (Intendència Municipal de Florida) (castellà)
# Isla Patrulla

Isla Patrulla, també coneguda com a Villa María Isabel, és una localitat de l'Uruguai ubicada al nord-oest del departament de Treinta y Tres. Té una població aproximada de 200 habitants, segons dades del cens del 2004.
Es troba a 193 metres sobre el nivell del mar.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 327 | 233 | 210 | 200 | {{{5}}} |

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Jenynsia diphyes

Jenynsia diphyes és una espècie de peix pertanyent a la família dels anablèpids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 5,5 cm de llargària màxima i la femella 7,3.
* Nombre de vèrtebres: 33.
* 9-11 radis tous a l'aleta dorsal.
* 10 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil: riu Jordão (conca del riu Iguaçú).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther, A., 1866. Catalogue of fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Salmonidae, Percopsidae, Galaxidae, Mormyridae, Gymnarchidae, Esocidae, Umbridae, Scombresocidae, Cyprinodontidae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 6: i-xv + 1-368.
* ↑ Lucinda P. H. F., M. J. Ghedotti & W. J. Graça, 2006. A New Jenynsia Species (Teleostei, Cyprinodontiformes, Anablepidae) From Southern Brazil And Its Phylogenetic Position. Copeia 4: 613–622.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Jenynsia diphyes» (en anglès). Fishbase.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Joana Sainz García

Joana Sainz Garcia (Madrid, 1989 - Las Berlanas, Província d'Àvila, 1 de setembre de 2019) fou una cantant, ballarina i compositora espanyola.
Membre de l'Orquestra Súper Holliwood, va morir a causa d'una explosió accidental de les llums artificials de l'escenari, mentre actuava en un concert a prop de Madrid el setembre de 2019. Concretament, el concert se celebrava a la localitat de Las Berlanas, a la província d'Àvila, on més de mil espectadors van ser testimonis en directe de la trajèdia.

## Referències

* ↑ «La bailarina Joana Sainz muere tras la explosión de pirotecnia en un concierto. A la joven de 30 años de edad la noquearion las luces artificiales y eso provocó que quedara inconsciente sobre el escenario». El Heraldo, 03-09-2019 [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Joana Sainz Garcia: Spanish performer killed by exploding pyrotechnic». BBC News, 02-09-2019 [Consulta: 12 gener 2020].
# Joan Arnau

Joan Arnau (Barcelona, 1595? — Barcelona, 1693) va ser un pintor català. Es formà a Barcelona i a Madrid on sembla que va ser deixeble d'Eugenio Cajés. Va fer obres en diverses esglésies de Barcelona i Sant Joan de les Abadesses on es conserva la Capella del misteri.

## Referències

* ↑ «Joan Arnau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Joan Vintró i Castells

Joan Vintró i Castells (Barcelona, 1953) és un advocat català. Va ser membre del Consell Assessor per a la Transició Nacional. Doctor en Dret per la Universitat de Barcelona. Llicenciat en Filosofia i Lletres (secció d'Història Moderna) per la Universitat de Barcelona. Diplomat en Estudis Polítics (DEA) per l'Institut d'Estudis Polítics de París. Catedràtic de Dret Constitucional de la Universitat de Barcelona. Lletrat del Parlament de Catalunya (actualment -2015- en excedència). Assessor de la Ponència redactora de l'Estatut d'autonomia de Catalunya de 2006. Expert de la Comissió de Venècia del Consell d'Europa en missions a l'Azerbaidjan, Moldàvia, Romania i Rússia. Conferenciant i docent en universitats i centres de diversos països: Universitat de Siena, Institut d'Estudis Polítics de Grenoble, University College de Londres, Universitat d'Essex, Universitat Lliure de Brussel·les, Universitat Mohamed V de Rabat, Universitat de León (Nicaragua), Universitat Centreamericana de Managua, Universitat Nacional de Bogotà. Investigador sobre temes d'institucions polítiques i d'organització territorial de l'Estat. Coordinador amb Mercè Barceló de l'obra Dret Públic de Catalunya publicada l'any 2011.
Des del mes de maig de 2022, és el president del Consell de Garanties Estatutàries de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Joan Vintró i Castell». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Joan Vintró, nou president del Consell de Garanties Estatutàries».
# Joan Coloma i Chalmeta

Joan Coloma i Chalmeta (? ca.1886 - Barcelona, 12 d'agost de 1937) fou un militant socialista i cooperativista català. Fill del cooperativista Joan Coloma i de Micaela Chalmeta Amparo Martí, destacada feminista, socialista i cooperativista, fundadors de la cooperativa Economia Social d'Hostafrancs. També era germà d'Empar Coloma Chalmeta, candidata comunista a les eleccions municipals de Barcelona de 1934.
Des de 1931 fou secretari de relacions exteriors de la Unió Socialista de Catalunya, president de l'Associació de Funcionaris de la Generalitat de Catalunya, vinculada a la UGT, i dirigí la revista Acción Cooperativista des de 1920 fins a la seva mort. Durant la guerra civil espanyola fou cap del Servei de Cooperació Agrícola de la Conselleria d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya. Mor a l'edat de 51 anys a Barcelona.

## Referències

* ↑ La Vanguardia, 14 d'agost de 1937
* 1 2 «esquela». La Vanguardia, 13-08-1937, pàg. 2.
* ↑ Micaela Chalmeta, feminista i socialista
* ↑ David Martínez Fiol Els sindicats de funcionaris de la Generalitat de Catalunya (1931-1939), p. 243

## Enllaços externs

* Història d'una fotografia: més enllà de la memòria mediàtica Arxivat 2014-05-16 a Wayback Machine., amb la fotografia de Marina Ginestà Coloma, neboda de Joan Coloma i Chalmeta
# Joan Culleré i Ibars

Joan Culleré i Ibars (Barcelona, 24 de juny de 1916 - Lleida, 9 d'octubre de 1995) fou un polític català, militant d'Estat Català, el Front Nacional de Catalunya i Nacionalistes d'Esquerra.

## Biografia

De petit va marxar a viure a Lleida i va treballar en una ferreteria. El 1931 va afiliar-se a la Joventut Republicana de Lleida i participà en els fets del sis d'octubre de 1934, on fou ferit i detingut. Un cop alliberat, es va afiliar a Estat Català. Durant la guerra civil espanyola formà part del cos d'intendència i lluità a Albacete (1937) i a la batalla de l'Ebre amb Enrique Líster. El 1939 marxà cap a l'exili i fou internat als camps de Sant Cebrià de Rosselló i Agde. El 1943 es va unir al Front Nacional de Catalunya (FNC) i el 1948 tornà a Lleida, on fou l'enllaç del FNC a l'interior.
El 1971 participà en la fundació de l'Assemblea de Catalunya, on hi fou delegat del FNC i fou detingut el 1973. El 1979 fou un dels fundadors de Nacionalistes d'Esquerra. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 fou candidat de Nacionalistes d'Esquerra per la província de Lleida i a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 ho fou per l'Entesa dels Nacionalistes d'Esquerra, però no fou escollit. El 1990 va rebre la Creu de Sant Jordi i el 1995 la Paeria li va atorgar la Medalla d'Argent de la Ciutat de Lleida. Un carrer de Lleida porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Homenatge a Lleida a Joan Culleré i Ibars

## Bibliografia

* Dalmau, Ferran. Joan Culleré (1916-1995). La llibertat per maleta. Lleida: Pagès editors, 2021. ISBN 978-84-1303-266-5.
# Joan Curcues (catepà)

Joan Curcues (en grec: Ιωάννης Κουρκούας; en italià: Giovanni Antipati da Cusira, pel seu títol d'antípat en la cort romana d'Orient) fou el catepà d'Itàlia de l'Imperi Romà d'Orient des del 1008 fins a la seva mort en combat el 1010.
Era d'origen armeni. Abans de passar a Itàlia Curcues fou estrateg de Samos. Curcues arribà a Bari el maig del 1008 com a successor d'Aleix Xífies, que havia caigut en batalla a principis d'any o l'any anterior. Combaté la primera revolta dels llombards a la Pulla romana d'Orient: un any després de la seva arribada al càrrec, el 9 de maig del 1009, esclatà una rebel·lió a Bari, encapçalada pel llombard Melus de Bari, que ràpidament es difongué a altres ciutats de la Pulla. Curcues morí sense veure la culminació de les petites insurreccions llombardes: l'arribada dels normands al Mezzogiorno i la seva conquesta total. Curcues caigué en combat contra els rebels llombards sia a finals del 1009 o a principis del 1010. El març d'aquest últim any, el seu successor, Basili Mesardonita, arribà amb reforços.

## Bibliografia

* Norwich, John Julius. The Normans in the South 1016-1130. Longmans: Londres, 1967.
* Chalandon, Ferdinand. Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile. París, 1907.
# Johann Georg Wirsung

Johann Georg Wirsung (3 de juliol de 1589, Augsburg - 22 d'agost de 1643, Pàdua) fou un anatomista alemany que durant molt de temps fou prosector de Pàdua.
Se'l recorda pel descobriment del conducte pancreàtic ("conducte de Wirsung") durant la dissecció d'un home que havia estat penjat recentment per assassinat. En lloc de publicar els resultats del seu descobriment, va gravar un esbós del conducte en una placa de coure, de la qual va fer diverses impressions, i posteriorment les va lliurar als principals anatomistes de tot Europa.
Wirsung va ser assassinat en 1643 per Giacomo Cambier, segons es diu pel resultat d'una discussió sobre qui va ser el descobridor del conducte pancreàtic. Cinc anys després de la mort de Wirsung, un ex alumne seu, Moritz Hoffman (1622-1698) va afirmar que fou ell, i no Wirsung, el descobridor real del conducte.

## Bibliografia

* Giuseppe Ongaro, Wirsung a Padova 1629-1643, Treviso, Antilia, 2010, pp. 291

## Referències

* Johann George Wirsung @ Who Named It
# John van Rijswijck

John van Rijswijck (Luxemburg, 16 de gener de 1962) fou un futbolista luxemburguès de la dècada de 1980.
Fou 42 cops internacional amb la selecció luxemburguesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Jeunesse Esch.

## Referències

* ↑ John van Rijswijck a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Josep Ferrer i Viñolas

Josep Ferrer i Viñolas va ser un compositor català de finals segle xviii i segle xix que compongué música instrumental, música per a tecla i també compongué sonates. Es conserven obres seves al fons musicals del CEDOC i al de l'església parroquial de Sant Esteve d’Olot (SEO).

## Obres

* Flores Marianas: cinco cánticos el mes de Mayo y otras fiestas dedicades a la Santísima Virgen a solo y coro unisono, con acompañamiento de organo.
* La Palmera: cántico a la Sma Virgen a solo y coro a dos o cuatro voces con acompañamiento de harmònium u órgano.
* Llibreta de Sonatas del Rnt Jph Ferrer copiados por Jph Corretger (1779)

## Referències

* 1 2 «Llibreta de Sonatas del Rnt Jph Ferrer copiados por Jph Corretger».
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2012.
* ↑ «Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa».

## Enllaços externs

* http://cdoccms.palaumusica.org/docs/open/id/113360
# Josep Pijoan Garcia

Josep Pijoan i Garcia fou un polític català d'àmbit municipal, de l'Ametlla de Mar, neixut al 1852 i mort al segle xx, que junt amb un grup de ciutadans d'aquella localitat, promogué i aconseguí la independència municipal del seu poble respecte al de El Perelló, municipi al que l'Ametlla pertanyia fins al 24 de desembre de 1891.
Josep Pijoan Garcia fou també el primer batlle de l'Ametlla de Mar, i repetí en el càrrec en períodes molt curts, durant tres dècades.
Al seu poble hi té dedicada una avinguda, en la que està situada la casa consistorial.
ALCALDE DE L'AMETLLA DE MAR
Alcalde 24-12-1891/01-01-1894
Alcalde 01-03-1898/13-01-1899
Alcalde accidental 29-01-1911/05-02-1911
Alcalde 01-01-1912/01-01-1914
Alcalde 01-07-1915/07-01-1916
Alcalde 23-02-1919/01-04-1922

## Referències

* ↑ Figueres i Frasnedo, Xavier. Notes Històriques de l'Ametlla de Mar. 2a edició. Tortosa: Impremta Querol, 1/12/2000, p. 223. ISBN 84-606-0153-6.
* ↑ «BOPT 27/11/1891» (en castellà). [Consulta: 10 juny 2022].