OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dry Goods

Dry Goods (eng. Articles secs) és un terme històric que descriu el tipus de línia de productes que comercialitzava un tipus de magatzem, que diferia per a cada regió. El terme prové del comerç tèxtil i les botigues semblen haver-se estès amb el comerç mercantil pels territoris colonials britànics (i antics territoris) com a mitjà per portar subministraments i productes manufacturats a una gran varietat d'assentaments i magatzems que s'estenien arreu del món. A partir de mitjans dels anys del 1700, aquestes botigues van començar venent subministraments i productes tèxtils a comunitats remotes i molts van personalitzar els productes que portaven segons les necessitats de la zona. Aquesta va continuar sent la tendència fins a principis dels anys del 1900. Amb l'augment dels grans magatzems i les vendes per catàleg, es va iniciar la disminució de les botigues de Dry Goods i el terme ha quedat en gran manera fora d'ús.

## Ús a la Commonwealth

Als països de la Commonwealth, els Dry Goods són aliments secs (secs, conservats) que tenen una durada d'anys fins a una vida útil indefinida. Estan "secs" perquè no es guarden en cap conservant anti-fong ; o bé, líquid anti-bacterià, que humitegi la seva superfície. En referència als dies anteriors a la refrigeració de principis del segle xx, aquests aliments podien ser transportats i emmagatzemats sense perill immediat de fer-se malbé, i sense el pes i la fragilitat inherents dels envasos impermeables de vidre o ceràmica. En són exemples les faves seques, les farines, els cereals integrals o els flocs de civada.

## Ús als EUA

Als Estats Units, els Dry Goods són productes com tèxtils, prêt-à-porter i objectes de cura personal. Als Estats Units venda al detall, una botiga de Dry Goods porta articles de consum que es diferencien dels que porten les ferreteries i les botigues de queviures.
El terme Dry Goods s'emprava a Anglaterra per a definir els tèxtils al 1742 o fins i tot un segle abans. Els Dry Goods podien ser distribuïts per botigues especialitzades només en aquells productes (un tipus de botiga especialitzada) o podien ser distribuïts per una botiga general o un gran magatzem.
A principis del segle xx, moltes botigues de Dry Goods es van expandir a altres línies de mercaderies, i el terme va desaparèixer en gran manera tant de l'ús quotidià com dels noms oficials de les empreses interessades.

## Referències

* ↑ «dry goods Meaning in the Cambridge English Dictionary».
* ↑ Dry Goods Economist (en anglès). J. Mackey., 1917.
* 1 2 3 Cole, George S. «Dry Goods». A: A Complete Dictionary of Dry Goods. Chicago: W. B. Conkey Company, 1892. 19th-century book about fabrics.
* ↑ Definition of "dry goods" from Merriam-Webster.
* ↑ «Retail middlemen of consumer goods». marketing-howto.com. Arxivat de l'original el 2008-09-24. [Consulta: 29 octubre 2019].
# Diada de Tots Sants 2010

La diada castellera de Tots Sants celebrada el dilluns 1 de novembre del 2010 a Vilafranca del Penedès, va passar a formar part de la història per diversos motius i especialment per descarregar-se per primer cop en la història castellera el 2 de 8 sense folre, una fita d'extraordinària dificultat assolida pels Castellers de Vilafranca. Els vilafranquins també van descarregar el 4 de 9 amb folre i agulla i per segon cop en la història descarregaren el 3 de 9 amb folre i agulla. Finalment a la ronda de pilars van acabar descartant l'inèdit pilar de 9 amb folre, manilles i puntals i amb un pilar de 8 amb folre i manilles descarregat van completar el que significava la segona millor actuació de la història. Aquesta actuació de quatre castells de gamma extra descarregats només ha estat superada per la que els vilafranquins realitzaren en la Diada de Sant Fèlix 2005, tot i que en aquella ocasió hi ha haver 3 castells només carregats.
Per la seva banda els Capgrossos de Mataró van descarregar per primer cop el 2 de 9 amb folre i manilles, entrant així en el selecte grup de colles que han fet almenys un castell de gamma extra: Colla Jove Xiquets de Tarragona, Colla Joves dels Xiquets de Valls, Colla Vella dels Xiquets de Valls, Minyons de Terrassa i els mateixos Castellers de Vilafranca.
Els Castellers de Lleida van intentar per primer cop en la seva història realitzar un castell de nou, però van fracassar amb el 3 de 9 amb folre. Finalment, els Castellers de Sants van descarregar per primera vegada en la seva història el 4 de 9 amb folre, en el primer intent que feien d'aquest castell, i van carregar el 3 de 9 amb folre.

## Colles participants, castells assolits i puntuació

| Castellers de Vilafranca | Pde4cam, 4de9fa, 2de8sf, 3de9fa, Pde8fm, 9 pilars de 4 simultanis. |
| Capgrossos de Mataró | Pde4cam, 3de9f, 4de9f, 2de9fm, 2 pilars de 5 simultanis |
| Castellers de Lleida | Pde4cam, 4de8, 3de9f (i), 3de8, 2de7, 2 Pde5 i 2 pde4 |
| Castellers de Sants | Pde4cam, 4de9f, 3de9f (c), 2de8f, Vano de 5 |
* *(f) folre, (m) manilles, (c) carregat, (i) intent, (id) intent desmuntat, (a) agulla, (s) aixecat per sota.

## Referències

* ↑ «Jornada històrica: Els castellers de Vilafranca descarreguen la inèdita torre de vuit». La Vanguardia, 01-11-2010. [Consulta: 23 octubre 2014].
* ↑ http://www.lamalla.cat/castellers/croniques/article?id=416934%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Castellers de Vilafranca, Tot a punt per Tots Sants
* ↑ el3devuit.cat, Els Castellers de Vilafranca fan història amb la primera torre de vuit sense folre descarregada mai
* ↑ Millors 100 actuacions dels segles XX i XXI
* ↑ «Els Capgrossos toquen el cel descarregant la torre de 9 amb folre i manilles». Tot Mataró, 02-11-2010. [Consulta: 22 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa de la diada al webcasteller Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Vídeo del primer 2 de 8 descarregat de la història, Castellers de Vilafranca (1 de novembre de 2010)
# Economia d'Angola

Angola té una economia que es troba en desordre a causa de 25 anys de guerra civil gairebé contínua. Malgrat els seus abundant recursos naturals, la seva renda per capita està entre les més baixes del món.
L'agricultura de subsistència proporciona la manutenció principal pel 85% de la població. La producció petrolífera és vital per a l'economia, perquè suposa, aproximadament, el 85% del producte interior brut. Després de la fi de la guerra civil el sector de construcció civil i l'agricultura van tenir un considerable creixement. No obstant això, malgrat haver-se signat un acord de pau al novembre de 1994, milions de mines romanen enterrades a les terres. Des del 2005, el govern té utilitzat crèdits d'ajuda de la República Popular de la Xina, Brasil, Portugal, Alemanya, Espanya i tota la UE en la reconstrucció de la seva infraestructura.
La recessió del 2008 va afectar temporalment l'economia del país. La caiguda dels preus del petroli i dels diamants van disminuir el creixement del PIB para 2,4% el 2009 i 3,4% el 2010, i molts projectes de construcció van sofrir interrupcions a causa de la crisi.

## Sectors d'activitat

El 2010 les indústries extractives, petroli, gas natural i diamants fonamentalment, representaven el 48,4% del PIB, l'agricultura l'11%, les manufactures el 6,5% i la construcció el 6,2%.

## Referències

* 1 2 3 4 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-12-25. [Consulta: 1r novembre 2013].
* ↑ «Angola: Coyuntura Político Económica». Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 5 novembre 2013].
# Dún Ibhir

Dún Ibhir (en anglès Dooniver o "fortificació d'Ibhir") és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de l'illa d'Achill al comtat de Mayo, a la província de Connacht.
Es troba a la costa oriental de l'illa d'Achill i les poblacions més properes són Askill, Tóin an tSeanbhaile i Bun an Churraigh. La vila de Dún Ibhir es divideix en seccions: Bullsmouth, Claddagh, Dooniver, The Brae, Baile na locha (Lakeside), Dionn, Áird Mhór, New Road i Sebastopol, etc. També té platges com les de Dooniver strand i Bullsmouth Beach. Just al costat del llogaret hi ha l'illa d'Innisbiggle.

## Demografia

Cens de població 1841-1921:
| Any | Població | Cases |
| 1841 | 252 | 50 |
| 1851 | 219 | 45 |
| 1861 | 254 | 52 |
| 1871 | 280 | 60 |
| 1881 | 234 | 45 |
| 1891 | 213 | 41 |
| 1901 | 270 | 48 |
| 1911 | 260 | 43 |
| 1921 | 242 | 58 |

## Literatura/Bibliografia

* Táin Bó Flidhais document del segle XII
* Manuscrit de Glenmason del segle XII
* "Fintan mac Bóchra i el falcó d'Achill", poema del segle XV

## Galeria

* Vista des d'Inishbiggle
* Dun Eibher
* Senyalització en gaèlic

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland

## Enllaços externs

* Turisme d'Achill
* Logainm Dooniver
* Collins map of Dooniver
# Dún Dúchathair

Dún Dúchathair o simplement Dúchathair (anglinitzat com Doocaher), que significa "fort circular negre de pedra", és un gran fort circular de pedra situat a l'illa d'Inishmore (una de les Illes Aran) al comtat de Galway (Irlanda). A causa de l'erosió, actualment es troba en un promontori rocós que s'endinsa dins la mar. A la part exterior hi ha grans murs, que arriben als sis metres d'altura i els cinc d'ample. A l'interior es troben les ruïnes de diverses sales i habitacions, possiblement cabanyes rusc. Existeix l'evidència que l'entrada estava protegida per un cavall frisó.

## Referències

* ↑ «Dún Dúchathair» (en anglés). www.logainm.ie. [Consulta: 25 agost 2017].
# Doctrina compendiosa

La Doctrina Compendiosa és una obreta de temàtica política atribuïda a Francesc Eiximenis i escrita en català a València entre finals del segle xiv i principis del segle xv. El pare caputxí Martí de Barcelona l'edità en 1929.

## Contingut i estructura

El llibre té la forma de diàleg, en què un grup de ciutadans de València li fa un seguit de preguntes a un franciscà sobre temes de socials i polítics, i fins i tot de moral i religió. El frare estructura el diàleg en dues parts. La primera, de vint capítols, és més aviat de caràcter moral. La segona, d'altres vint capítols, és de temes pràctics, sobretot de caràcter social i polític. I acaba amb una conclusió.

## Arguments contra l'autoria eiximeniana

Diversos estudis, però, de Jaume Riera Sans i Curt Wittlin han determinat, però, que Eiximenis no fou l'autor d'aquest llibre.
Els arguments principals serien els següents:
* Eiximenis no escrigué cap altra obra en forma dialogada.
* Sis dels nou manuscrits conservats no duen el nom de l'autor.
* L'autor d'aquesta obra no es remet a altres obres d'Eiximenis, com ell mateix solia fer a les seues obres.
* Hi ha relativament poques cites bíbliques i dels Sants Pares i Doctor de l'Església.
* La manera de citar en llatí en aquesta obra és totalment diferent de la resta d'obres eiximenianes.

## Possible autor

Curt Wittlin suggereix que l'autor d'aquesta obra podria ser Ramon Soler, jurista, ciutadà important de la ciutat de València i molt amic de Francesc Eiximenis en vida. Seria aquesta obra, doncs, una mena de recordatori de les doctrines eiximenianes, ja que aquest llibre té molts paral·lelismes amb el pensament sociopolític eiximenià i amb les obres on més tracta d'aquesta temàtica, com ara el Regiment de la cosa pública.
A més C. Wittlin ha trobat molta influència de les obres del jurista medieval Albertà de Brescia, la qual cosa donaria suport a la teoria que plantejaria l'autor era un jurista, com Ramon Soler.

## Referències

* ↑ Doctrina compendiosa. Barcelona. Editorial Barcino. 1929. 157.
* ↑ "Francesc Eiximenis no és l'autor de la Doctrina Compendiosa". Quaderns de Filologia de la Universitat de València. 1984 (1). 289-92.
* ↑ Introducció a Doctrina Compendiosa. València. Ed. Denes. 2006. p. 7-36.
* ↑ Introducció a Doctrina Compendiosa. València. Ed. Denes. 2006. p. 15-27.
# Duarte

«Duarte» té aquests significats:
* Toponímia:
** Duarte (Califòrnia), ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Pic Duarte, cim més alt de la República Dominicana i de tot el Carib
** Província de Duarte, província del nord-est de la República Dominicana
* Biografies:
** Abílio Duarte (1931 – 1996), dirigent nacionalista capverdià i un dels primers polítics del país després de la seva independència
** Àngel Duarte i Montserrat (Barcelona, 1957), catedràtic d'història contemporània de la Universitat de Girona, especialitzat en temes de republicanisme i federalisme
** António Júlio Duarte (Lisboa, 1965), fotògraf portuguès
** Bela Duarte, artista de Cap Verd, nascuda a l'illa de São Vicente
** Carles Duarte i Montserrat (Barcelona, 1959), poeta, lingüista i polític català
** Carlos Manuel Duarte Quesada (Lisboa, 27 de juliol de 1960) és un científic espanyol, especialitzat en el camp de l'oceanografia
** Eva Duarte de Perón (1919-1952), Primera Dama de l'Argentina i segona esposa del president Juan Domingo Perón
** Fabio Duarte Arévalo (Facatativá, Cundinamarca, 1986), ciclista colombià, professional des del 2007
** Fausto Duarte (Praia, 1903 – Lisboa, 1953), escriptor capverdià
** Francisco Ayala García-Duarte (Granada, 1906 - Madrid, 2009), advocat i escriptor espanyol
** Francisco José Duarte Isava, matemàtic, astrònom, enginyer, cartògraf i funcionari públic veneçolà
** Jaime Duarte (Lima, 1955), futbolista peruà de la dècada de 1980
** Joaquim dos Santos Duarte (Olivença, 1801 - ?, 1855), compositor i intèrpret de piano, orgue, arpa i clarinet
** José Napoleón Duarte Fuentes (San Salvador, 1925 - 1990), president d'El Salvador entre 1980 i 1982, i entre 1984
** Juan Pablo Duarte (Santo Domingo, 1813 — Caracas, 1876), polític dominicà
** Júlio Duarte Langa (1927), cardenal de l'Església catòlica, arquebisbe del bisbat de Xai-Xai (1976 - 2004)
** Lacy Duarte (Salto, 1937 – Montevideo, 2015), artista visual uruguaiana
** Leonora Duarte (Països Baixos espanyols, 1610 - Anvers, 1678), compositora i música flamenca d'origen jueu
** Nicanor Duarte Frutos (Coronel Oviedo, 1956), polític de Paraguai, president de la República (2003 - 2008)
** Óscar Duarte (Nicaragua, 1989), futbolista de Costa Rica que juga com a defensa
** Rubén Duarte Sánchez (Almeria, 1995), futbolista andalús que juga com a lateral esquerre
** Vera Duarte (1952), activista pels drets humans, ministra i política del Cap Verd
# El príncep i jo 4: Una princesa al paradís

El príncep i jo 4: Una princesa al paradís (originalment en anglès, The Prince & Me: The Elephant Adventure) és una pel·lícula de comèdia romàntica estatunidenca de 2010 dirigida per Catherine Cyran, que es va estrenar directament en format físic. És una seqüela d'El príncep i jo 3: Una lluna de mel reial. S'ha doblat al català per TV3.

## Sinopsi

Un any després del seu casament reial, el rei Edvard i la reina Paige Morgan de Dinamarca reben una invitació per assistir al casament de la princesa Myra de Sangyoon. A la seva arribada, la Paige descobreix que la Myra no està contenta amb el seu matrimoni concertat amb l'inquietant i sinistre Kah i està secretament enamorada d'un jove genet d'elefants anomenat Alu. Quan es revela el romanç secret entre la Myra i l'Alu, ell és tancat ala presó i l'elefant sagrat del casament desapareix a la selva. Per salvar la princesa Myra, la Paige i l'Eddie han de trobar l'elefant i alliberar l'Alu abans de convèncer el rei de Sangyoon que el veritable amor regna sobretot.

## Repartiment

* Kam Heskin com a Paige Morgan, reina de Dinamarca.
* Chris Geere com a Edvard, rei de Dinamarca.
* Jonathan Firth com a Søren.
* Selina Lo com a Rayen.
* Ase Wang com a princesa Myra.
* David Bueno com a soldat número 3.
* Prinya Intachai com a Kah.
* Frank DeMartini com a bateria.
* Joe Cummings com a violista.
* Vithaya Pansringarm com el rei Saryu.
* Leigh Barwell com a infermera.
* David Allen Jones com a guitarrista.
* Amarin Cholvibul com a Alu.
* Felix John Fraser com a agent secret 2.
* John Dang com a cantant.
* Charlie Ruedpokanon com a soldat número 2.
* Peter Mossman com a agent del servei secret número 1.
* Emma Dortsch com a nena.

## Referències

* ↑ «Prince and Me 4: The Elephant Adventure».
* ↑ «Pel·lícules - El príncep i jo 4: Una princesa al paradís». TV3. [Consulta: 24 desembre 2022].
# Dècada del 1270
## Esdeveniments

* Sant Tomàs d'Aquino culmina la seva obra Summa Teològica.
* Es completen les taules alfonsines d'astronomia.
* Període de sequera a l'Amèrica del Nord i Anglaterra.
* Es decideix que el papa haurà de ser escollir en conclave.
* Els mongols inicien la invasió del Japó.
* Ramon Llull funda una escola a Mallorca per ensenyar àrab i ajudar a convertir els musulmans al cristianisme.
* Se signen els drets compartits entre el bisbe d'Urgell i el comtat de Foix sobre Andorra.
* Es reobre la ruta de la Seda.
* Fracàs de les croades VII i XI.
* Es crema per primer cop una suposada bruixa.
* Primera còpia escrita de l'Avesta conservada.

## Personatges destacats

* Marco Polo.
* Sant Tomàs d'Aquino.
* Alfons X el Savi.
* Ramon Llull.
* Jaume I.
* Roger Bacon.
# E03

* No s'ha de confondre amb E003.
L'E3 forma part de la Xarxa de carreteres europees, concretament de la carretera que uneix La Rochelle amb Cherbourg.
La carretera s'uneix amb:
* RN 13 des de Cherbourg a Carentan
* RN 174 Carentan a l'autopista A84 (sortida 40) a través de Saint-Lô.
* l'autopista A84, el bescanviador 40 al 16 (final actual de l'autopista)
* el Dispositiu de Rennes (N 136) entre les Portes de Normandia i de Nantes.
* RN 137 des de Rennes a Nantes, [a través del dispositiu de Nantes
* l'autopista A83, del bescanviador 1 al 7
* RN 137 Sainte-Hermine a La Rochelle
# E592

La ruta europea E592 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Krasnodar (Rússia) i finalitza a Djoubga (Rússia). Té una longitud de 120 km. Té una orientació de nord-est/sud-oest.
# E60

La ruta europea E60 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Brest (França) i finalitza a Irkeshtam (Kirguizstan). Té una longitud aproximada de 6590 km. Té una orientació d'est a oest i passa per França, Suïssa, Àustria, Alemanya, Hongria, Romania, Geòrgia, l'Azerbaidjan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadjikistan i Kirguizstan.

## Referències

* ↑ European Agrement on Main International Traffic arteries (AGR)
# Efesita

L'efesita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la mica trioctaedral. Va ser anomenada en honor de l'antiga ciutat d'Efes, situada prop d'on va ser trobat el primer espècimen d'aquest mineral.

## Característiques

L'efesita és un fil·losilicat de fórmula química LiNaAl₂(Si₂Al₂)O$_{10}$(OH)₂. Cristal·litza en el sistema triclínic en forma de llibres i flocs que mesuren fins a 13 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 3,5 a 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'efesita pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques».

## Formació i jaciments

L'efesita va ser descoberta prop de l'antiga ciutat d'Efes a l'actual Esmirna (Regió de l'Egeu, Turquia). També ha estat descrita a Àustria, Dinamarca, els Estats Units, Grècia, Guyana, Macedònia del Nord, Noruega, Rússia, Sud-àfrica i el Tajikistan.
Sol trobar-se associada a altres mineral com: corindó, magnetita, diàspor, braunita i bixbyita.

## Referències

* 1 2 «Ephesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Ephesite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 30 juny 2018].
# El Far (cim de Susqueda)

El Far és una muntanya de 1.125 msnm que es troba al municipi de Susqueda, a la comarca de la Selva. Al cim hi ha el santuari del Far i a uns 250 metres cap al nord a tocar de la cinglera est, a 1210 metres d'altura, hi ha un vèrtex geodèsic (referència 298095001).
Aquest cim està inclòs a la Llista dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ ICC, Cims emblemàtics de Catalunya, el Far
* ↑ ICGC, Base topogràfica 1:5000
* ↑ «Llista dels 100 cims de la FEEC». Federació d'Entitats Escursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 febrer 2018].
# El Redal

El Redal és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana. Pertany al partit judicial de Calahorra i va estar integrada en la denominada Valle de Ocón. Està situada en una plana, al Nord-est de la Villa de Ocón. És un poble eminentment agrícola, on es conrea una creixent plantació de vinyers, en detriment dels ametllers. La resta del paisatge agrícola està dedicat a l'olivera, l'ordi i els productes d'horta (bolets i xampinyons principalment), al costat dels extensos prats que serveixen de pastura als ramats d'ovelles.

## Història

En els voltants del Redal es van assentar pobladors berons i, més tard, romans i àrabs. Després de la conquesta de la zona per Sanç III de Navarra, a principis del segle ix, es va convertir en un senyoriu que acabaria cedit en 1040 com dot de Garcia IV de Nájera a Estefania de Berenguer. Les disputes territorials entre Castella i Navarra arribarien a la Vall, resolent-se moltes vegades amb l'intermediari Enric II d'Anglaterra. El senyoriu va passar en 1379 en mans dels Comtes de Treviño, qui ho van mantenir fins a l'abolició d'aquest sistema jurisdiccional, en el segle xix. A mitjan aquest segle es va independitzar de la vila d'Ocón. Va formar part de la província de Burgos fins a la creació, per Reial decret (30 de novembre de 1833), de la província de Logronyo.

## Arqueologia

El Jaciment de Partelapeña ocupa onze hectàrees aproximadament i es troba al costat del Barranco de la Madre o de la Amoladera. Aquí van viure els primitius habitants de la Vall de Ocón entre finals de l'edat del bronze (segles ix i x aC) i els segles I i II de la nostra era. Els treballs realitzats han aportat peces que podrien pertànyer a l'Eneolític. La major extensió d'aquest assentament es va arribar en època celtibèrica i en la romanització. Les cabanyes més antigues es van situar sobre la superfície rocallosa. El poblat va ser ampliant-se i les construccions van començar a adossar-se a la roca, amb materials poc resistents a les inclemències del temps. Les activitats principals d'aquests habitants eren l'agricultura, la ramaderia i l'artesania. S'han trobat atuells de gran grandària que servirien per a albergar els excedents de producció agrícola. L'assentament va ser abandonant-se d'una manera gradual a la recerca d'altres nuclis d'explotació.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'El Redal Arxivat 2020-11-25 a Wayback Machine.
* Pobles de La Rioja Arxivat 2005-12-17 a Wayback Machine.
* La ceràmica de Partelapeña
* El Molí d'Ocón Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
* Pobles d'Espanya Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine.
# Litoria cooloolensis

Litoria cooloolensis és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Frost, Darrel R.. «Litoria cooloolensis Liem, 1974». Amphibian Species of the World: An Online Reference. Version 6.1. American Museum of Natural History, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001. [Consulta: 8 gener 2023].
# Francesc Mas i Oliver

Francesc Mas i Oliver (1827-1883) fou un mestre de capella català del Romanticisme. D'ell només se sap que regí el magisteri de la capella de Santa Maria de Mataró entre 1884 i 1909, tot i que en els darrers anys el suplí Josep Molé i Gelabert (1873- 1926), mestre de capella de la parròquia de Sant Joan i Sant Josep de Mataró.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M.; Cabot i Sagrera, Neus «Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró». Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró, 2010.