OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cornellà Atlètic

Cornellà Atlètic és un club d'atletisme de Cornellà de Llobregat fundat l'any 1965.
Impulsat per Constanci Pérez, tinent d'alcalde de Cultura i Esport de l'Ajuntament de Cornellà de Llobregat, va promoure el Patronat Municipal de Cultura i Esports, que va crear una secció d'atletisme. L'entitat va disputar les primeres competicions en categories infantils el 22 de maig de 1965, amb el nom de Patronato Deportivo Municipal. Amb la inauguració del Camp d'Esports el 1966 i, posteriorment, de les pistes de cendra el 1973, el club s'ha caracteritzat en la promoció i formació de l'atletisme a les escoles de Cornellà, aconseguint notables èxits en categoria infantil i juvenil. Al començament dels anys setanta, la secció d'atletisme va deixar de dependre del Patronato Deportivo Municipal i va constituir-se com a club independent, adoptant el nom actual. Durant la dècada dels vuitanta, va sorgir un grup important de marxadors que assoliren bons resultats a nivell estatal i internacional, destacant Luis Bueno, José Vinuesa, Rafael Espejo, Germán Nieto i, sobretot, Emília Cano. Per altra banda, l'atleta més important que ha sorgit del club fou Reyes Estévez.

## Referències

* 1 2 «Cornellà Atlètic». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sanz Brota, 1999, p. 54-58.

## Bibliografia

* Sanz Brota, Jesús. Història de l'esport a Cornellà de Llobregat. Cornellà de Llobregat: Ajuntament de Cornellà de Llobregat, 1999 (Retalls d'història de Cornellà de Llobregat ; 2).

## Enllaços externs

* Cornellà Atlètic - Lloc web oficial
* Fitxa del Cornellà Atlètic al RFEA Arxivat 2018-08-13 a Wayback Machine.
# Aureli Zòtic

Aureli Zòtic (en llatí Aurelius Zoticus) anomenat el Cuiner per la professió del seu pare, va ser l'amant de l'emperador Elagàbal.
Era nadiu d'Esmirna, i molt atractiu físicament. Elagàbal se'n va enamorar i el va cridar a Roma. Va entrar a la ciutat amb una escorta i una magnífica processó i va ser rebut a palau pel mateix Elagàbal amb senyals del més exagerat respecte. Va ser nomenat camarlenc immediatament. No va tardar a caure en desgràcia per la influència del seu rival Hièrocles, i fou desterrat.

## Referències

* ↑ Artaud, Antonin. Antonin Artaud, Selected Writings. University of California Press, 1976, p. 629. ISBN 0520064437.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1343?rgn=pages;view=image;q1=ZygiaSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1335. ]
# Étavigny

Étavigny és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 170 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Étavigny era de 170 persones. Hi havia 53 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 29 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 54 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 59 habitatges eren cases. Dels 54 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 6 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 16 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Étavigny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 16 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 16 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 93 persones, 79 eren actives i 14 eren inactives. De les 79 persones actives 71 estaven ocupades (39 homes i 32 dones) i 8 estaven aturades (5 homes i 3 dones). De les 14 persones inactives 4 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Étavigny hi havia 51 unitats fiscals que integraven 146 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.776 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Étavigny hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Étavigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Étavigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Arthroleptis adolfifriederici

Arthroleptis adolfifriederici és una espècie de granota que viu a Burundi, República Democràtica del Congo, Kenya, Ruanda, Tanzània i Uganda.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Howell, K., Drewes, R. & Poynton, J.C. 2004. Arthroleptis adolfifriederici. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Cornellà centre

«Cornellà centre» té aquests significats:
* Transports:
** Estació de Cornellà Centre, un intercanviador on enllacen Metro, Rodalies, Tram i Bus a Cornellà de Llobregat.
* Geografia:
** Barri Centre, barri de Cornellà de Llobregat
# Biblia Hebraica de Cervera

La Bíblia Hebraica de Cervera, és una biblia hebraica catalana escrita a Cervera entre 1299 i 1300. Actualment es troba en la Biblioteca Nacional de Portugal a Lisboa.
Es tracta d'una tanakh escrita en hebreu per jueus catalans a final del segle xiii. Segons consta en el propi exemplar, fou escrita a Cervera per Samuel Ben Abraham ibn Nathan entre 30 de juliol de 1299 i 19 de maig de 1300, amb il·lustracions posteriors de Josef Asarfati, jueu d'origen francès establert a Castella. L'obra es trobava a principis del segle xix als Països Baixos, on havien emigrat un gran nombre de jueus portuguesos durant el regnat de Manuel I, principalment després de la Massacre de Lisboa de 1506. El manuscrit fou adquirit el 1804 pel bibliotecari reial portuguès António Ribeiro dos Santos per un import de 240.000 reals portuguesos.
És considerada com una de les bíblies sefardites més antigues i més importants del món i, com a tal, fou l'objecte central de l'exposició d'art jueu medieval de Nova York de 2011-2012. Es tracta d'un còdex de 451 folis, abundantment il·lustrat a or i color, amb imatges sobre parts de l'Antic Testament, o els diferents aparells del temple, com la Menorà. L'exemplar inclou els llibres de l'Antic Testament, la masora (comentaris sobre els textos bíblics) i el tractat gramatical Sefer Ha-Nikud, escrit pel rabí David Kimhi a cavall dels segles XII i XIII.

## Referències

* ↑ «Biblioteca Nacional de Portugal: Biblia de Cervera» (en portuguès), 13-11-2020. [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Lisbon's Hebrew Bible: Medieval Jewish Art in Context» (en anglès). Museu d'Art Metropolità de Nova York, Data incorrecta. [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Biblia de Cervera», 30-07-1299. [Consulta: 13 febrer 2021].
# Astenospèrmia

L'astenospèrmia o astenozoospèrmia és el terme mèdic per la disminució de la motilitat espermatozoides en l'esperma. Aquesta disminució de la qualitat de l'esperma és una de les principals causes d'infertilitat o de fertilitat reduïda, en els homes. Un mètode per augmentar la possibilitat d'embaràs és la microinjecció espermàtica. L'astenospèrmia es defineix com una motilitat total dels espermatozoides inferior al 40% o una motilitat progressiva ràpida inferior al 32%.
L'astenospèrmia completa, és a dir, un 100% d'espermatozoides immòbils a l'ejaculat, es troba en una freqüència d'1 de 5.000 homes. Entre les causes hi ha deficiències metabòliques, anomalies ultraestructurals del flagel (discinèsia ciliar primària) i necrospèrmia. El percentatge d’espermatozoides viables en l'astenospèrmia completa varia entre el 0 i el 100%.

## Referències

* 1 2 3 4 Ortega, C.; Verheyen, G.; Raick, D.; Camus, M.; Devroey, P.; Tournaye, H. «Absolute asthenozoospermia and ICSI: What are the options?». Human Reproduction Update, 17, 5, 2011, pàg. 684–692. DOI: 10.1093/humupd/dmr018. PMID: 21816768.
* ↑ Lobo, Niyati; Satchi, Maria «The diagnosis and management of men with low sperm motility» (en anglès). Trends in Urology & Men's Health, 10, 5, 01-09-2019, pàg. 24–27. DOI: 10.1002/tre.714. ISSN: 2044-3730.
# César Maluco

César Augusto da Silva Lemos, conegut com a César Maluco, (17 de maig de 1945) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1974.

## Referències

* ↑ «Futpedia: César Maluco (César Augusto da Silva Lemos)» (en portuguès). Globo Esporte. Arxivat de l'original el 12 de febrer 2009. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1974» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Apodemus pallipes

Apodemus pallipes és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 72 a 110 mm i una cua de 70 a 110 mm. Es troba al Kirguizstan, el Tadjikistan, l'Afganistan, l'Índia, l'Iran, el Nepal i el Pakistan. Viu en boscos de coníferes i de rododendres de 1.465 a 3.965 msnm.

## Referències

* ↑ Smith, Andrew T.; Xie, Yan. A guide to the Mammals of China. Princeton University Press, 2008. ISBN 978-0-691-09984-2.
* ↑ «Apodemus pallipes» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# DSG

DSG té els següents significats:
* DSG International plc (de l'acrònim en anglès Dixons Store Group), companyia britànica de venda d'electrònica de consum
* Caixa de canvis de doble embragatge (del nom en alemany Direkt-Schalt-Getriebe), sistema de caixa de canvis de doble embragatge, desenvolupat per Volkswagen
# Biblia Hebraica de Perpinyà

La Bíblia Hebraica de Perpinyà és una biblia hebraica catalana escrita a Perpinyà el 1299. Actualment es troba a la Biblioteca Nacional de França, a París.
Es tracta d'una tanakh escrita en hebreu per jueus catalans al final del segle xiii. Segons consta en el propi exemplar, fou escrita l'any 1299 a Perpinyà per Salomó ben Rafael per a ús personal.
Després de l'expulsió dels jueus, possiblement l'obra va passar per Itàlia, però no la retrobem documentada fins a principi del segle XVII a Istanbul, propietat de Achille de Harlay de Sancy, ambaixador francès a la ciutat. L'any 1618 Harlay de Sancy la portà a París i el 1620 la donà a la Biblioteca de l'Oratori de Nostre Senyor. D'aquí passà a l'oratori del Louvre i finalment a formar part de les col·leccions de la Biblioteca Nacional de França.
L'exemplar és un còdex de pergamí de 1299 fulls, i inclou els llibres de la bíblia hebrea. També inclou nombroses il·lustracions, on destaquen les miniatures amb tots els aparells del Temple, inclosa la Menorà.

## Referències

* ↑ «Consultation». [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «De PERPIGNAN Une Bible et un Rabbin - Met Barran» (en francès), 21-08-2018. [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Bible de Perpignan (Hebreu 7, fol. 12v): Sanctuary Vessels». [Consulta: 13 febrer 2021].
# Astràmpsic

Astràmpsic (en grec antic Ἀστράμψυχος) és el pseudònim d'un mag i astròleg egipci que va viure cap al segle II dC.
Segons la Suda va utilitzar el nom d'un antic mag persa de l'època d'Alexandre el Gran. Se li atribueix un poema en versos iàmbics titulat La interpretació dels somnis (en grec Ὀνειροκριτικόν), que segles més tard comentaria Scaliger. D'aquest poema se'n conserven 101 versos. També se li atribueixen altres tractats sobre geomància, oracles i filtres amorosos. Un papir grec conserva una invocació a Hermes per a aconseguir èxit i favors atribuït a Astràmpsic.
Juntament amb Doroteu de Sidó i Manetó forma part d'un grup d'astròlegs-poetes que van tenir gran popularitat entre els segles II i III. Amb el nom de Sortes Astrampsychi es coneixen una sèrie de fragments de papirs amb oracles numerats que indiquen tant la pregunta formulada com la seva resposta. El consultant anotava el número de la pregunta seleccionada, extreia un altre número per sorteig i per un sistema complicat arribava a un altre número que era el de la resposta esperada.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 83. ISBN 8481641618.
# Étauliers

Étauliers és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 779 | 816 | 760 | 1.513 | 1.294 | 1.394 | 1.437 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Lavie Cambot | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# 1316
## Esdeveniments

* Batalla de Manolada
* 18 de juny - Fexhe-le-Haut-Clocher (Principat de Lieja): signament del tractat Pau de Fexhe entre el príncep-bisbe i els tres estaments.
* Joan XXII és escollit Papa
* Moment àlgid de la Gran Fam de 1315–1317
* Amir Khusraw Dihlawi escriu la tragèdia de Duval Rani i Khizr Khan

## Naixements

* 14 de maig - Praga (Regne de Bohèmia): Carles I de Bohèmia, Rei dels Romans (a partir de 1346), rei de Bohèmia (a partir de 1347) i emperador del Sacre Imperi Romanogermànic (a partir del 1355) (m. 1378)
* Simeó I de Moscou

## Necrològiques

* Ramon Llull - Escriptor, filòsof, poeta i teòleg.
* 5 de juny - Vincennes (França): Lluís X de França, rei de Navarra (Lluís I) i de França (n. 1289).
* Guo Shoujing, astrònom xinès

## Referències

* ↑ «Charles IV | Holy Roman emperor» (en anglès). [Consulta: 14 maig 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Louis X le Hutin» (en francès). [Consulta: 21 juny 2020].
# 235
## Esdeveniments

* A l'Imperi Romà, inici de la crisi del segle iii. L'emperador Alexandre Sever és substituït per Maximí el Traci.
* 21 de novembre - Comença el Pontificat d'Anter I (235-236).
* Cao Fang (231-274), futur emperador de Cao Wei (Regne de Wei) durant el període dels Tres Regnes de la Xina, esdevé príncep de Qi
* Orígenes escriu Εἰς μαρτύριον προτρεπτικὸς λόγος, Exhortatio ad Martyrium
* Argentoratum, ciutat romana origen de l'actual Estrasburg, pateix un gran incendi

## Naixements

* Hostilià (235 ?-251), breu emperador romà
* Sun Xiu (235-264), tercer emperador del Wu Oriental durant el període dels Tres Regnes de l'antiga Xina

## Necrològiques

* Chen Zhen (Dinastia Han), ministre de Shu Han, un dels Tres Regnes de la Xina
* Claudi Elià, escriptor i compilador romà
* Sant Hipòlit, escriptor cristià, antipapa i Pare de l'Església
* Kebineng, líder territorial de la tribu Xianbei durant els períodes de la tardana Dinastia Han Oriental i els Tres Regnes de la història xinesa
* Guo Nüwang, va ser una emperadriu de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Va estar casada amb Cao Pi (l'Emperador Wen), el primer emperador de Cao Wei.
* Yang Yi, ministre de Shu Han, un dels Tres Regnes de la Xina
* 18 de març, Alexandre Sever, emperador romà, darrer membre de la dinastia Severa
** Júlia Mamea, mare de l'anterior i morta conjuntament amb ell
* 28 de setembre, Poncià I, primer Papa que abdicà

## Referències

* ↑ Guiley, Rosemary. The Encyclopedia of Saints (en anglès). Nova York: Visionary Living, 2001. p. 25
# 375 aC

El 375 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a primer any sense tribunat ni consolat (o, més rarament, any 379 ab urbe condita). L'ús del nom «375 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Batalla de Tegira, un enfrontament entre les forces d'hoplites de Tebes i d'Esparta l'any 375 aC. L'exèrcit tebà sota Pelòpides es va veure desafiat per una força espartana considerablement major mentre es retiraven d'un atac fallit a Orcomen, però els tebans van atacar amb èxit i van derrotar els espartans. La batalla és la primera ocasió en què una força espartana és derrotada per un enemic numèricament inferior.
* Jàson, tirà de Feres i tagos de Tessàlia, domina tota la Tessàlia excepte Farsàlia on governa Polidames. Té el suport d'Àlcetes I de l'Epir i de la Lliga Beòcia, especialment de la ciutat de Tebes.
* Nicòloc, navarc espartà, va ser enviat contra Timoteu, militar atenès, a la mar Jònica. Amb una força inferior a la dels atenencs va lliurar batalla prop d'Alízia a la costa d'Acarnània on va ser derrotat, però tot seguit va rebre el reforç de sis vaixells ambraciotes i de nou va desafiar a Timoteu, que de moment va refusar l'enfrontament, però que poc després, quan se li van unir setanta vaixells de Còrcira, va aconseguir el domini total de la mar.

### Antiga Roma

* Comença un període d'anarquia a Roma. Des d'aquest any fins al 371 aC no hi van haver magistrats curuls. Els tribuns de la plebs Gai Licini Calvus Estoló i Luci Sexti Sextí Laterà van presentar unes propostes legislatives favorable als plebeus, les Lleis Liciniae-Sextiae, que van trobar una resistència violenta per part dels patricis. Aquests, amb la col·laboració d'altres tribuns de la plebs, van aconseguir oposar-se a les propostes dels dos tribuns, Licini i Sexti, que, en represàlia per les polítiques conservadores dels patricis i utilitzant el dret de veto que tenien els tribuns plebeus, van impedir, durant cinc anys consecutius, l'elecció dels tribuns consulars. Van ser tribuns de la plebs des del 376 aC fins al 367 aC.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Agesilau, XVII. 27
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 82
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 1-3
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 5-7
# 377

El 377 (CCCLXXVII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Batalla d'Ad Salices entre els romans i els gots.
* Els perses vencen els huns i els expulsen més enllà del Caucas.

## Referències

* ↑ Heather, 2007, p. 173 i 174.

## Bibliografia

* Heather, P. The Fall of the Roman Empire: A New History of Rome and the Barbarians (en anglès). Oxford University Press, 2007. ISBN 9780195325416.
# Abdoulkarim Seck

Abdoulkarim Seck (5 de novembre de 1966) és un judoka senegalès. Va guanyar dos medalles al Campionat africà de judo dels anys 1996 i 1997.

## Referències

* ↑ «Abdoul Karim Seck Bio, Stats, and Results» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-01-06. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Abdoukarim Seck, Judoka, JudoInside». [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Karim Seck Abdou, Judoka, JudoInside». [Consulta: 16 març 2020].
# A-Stoff

A-Stoff (alemany: Substància A) era el nom en que es coneixia l'oxigen líquid en el programa alemany de desenvolupament de coets militar durant la Segona Guerra Mundial.

## Usos

A-Stoff era el propergol líquid oxidant del motor de la V-2. 4.955 kg d' A-Stoff estaven emmagatzemats en un dipòsit fet d'un aliatge d'alumini i magnesi a causa de la seva naturalesa criogènica, l'oxigen líquid pot fer que els materials amb què entra en contacte es tornin extremament fràgils.

## Referències

* ↑ Zaloga, Steve, 1952-. V-2 ballistic missile 1942-52. Oxford: Osprey, 2003. ISBN 1-84176-541-4.
* ↑ http://www.aggregat4.de/pdf/Ger%C3%A4tebeschreibung_A4.pdf
# Abolboda

Abolboda és un gènere de plantes dins la família Xyridaceae. Són plantes natives d'Amèrica del Sud i de l'illa de Trinidad, generalment en la sabana pantanosa.

## Taxonomia

* Abolboda abbreviata Malme - Pará al Brasil
* Abolboda acaulis Maguire - Veneçuela, Guyana
* Abolboda acicularis Idrobo & L.B.Sm. - Veneçuela, Colòmbia
* Abolboda americana (Aubl.) Lanj. - Trinidad i Tobago, Colòmbia, Veneçuela, les Guaianes, nord del Brasil
* Abolboda bella Maguire - Cerro Yapacana a Veneçuela
* Abolboda ciliata Maguire & Wurdack - Sierra de la Neblina a Veneçuela
* Abolboda dunstervillei Maguire ex Kral - Cerro Avispa a Veneçuela
* Abolboda ebracteata Maguire & Wurdack - Veneçuela, Colòmbia
* Abolboda egleri L.B.Sm. & Downs - Veneçuela, Colòmbia, Pará
* Abolboda × glomerata Maguire - Veneçuela (A. linearifolia × A. macrostachya)
* Abolboda grandis Griseb. - Veneçuela, Colòmbia, Guyana, Surinam, nord-oest del Brasil
* Abolboda granularis (Maguire) L.M.Campb. & Kral - Veneçuela, Colòmbia
* Abolboda killipii Lasser - Veneçuela, Guyana, Surinam, nord-oest del Brasil
* Abolboda linearifolia Maguire - Estat de l'Amazones al sud de Veneçuela
* Abolboda macrostachya Spruce ex Malme - Veneçuela, Guyana, Surinam, Brasil
* Abolboda neblinae Maguire - Sierra de la Neblina a Veneçuela, nord-oest del Brasil
* Abolboda paniculata Maguire - Veneçuela, nord-oest del Brasil
* Abolboda poarchon Seub. - Brasil, Paraguai
* Abolboda pulchella Humb. & Bonpl. - Veneçuela, Colòmbia, les Guaianes, Brasil
* Abolboda scabrida Kral - Cerro Aracamuni a Veneçuela
* Abolboda sprucei Malme - Colombia, estat de l'Amazones al sud de Veneçuela
* Abolboda uniflora Maguire - Cerro Duida a Veneçuela

## Abans inclosos en aquest gènere

* Abolboda ptaritepuiana Steyerm. (sinònim d' Orectanthe ptaritepuiana)
* Abolboda sceptrum Oliv. (sinònim d' Orectanthe sceptrum)

## Referències

* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ Tiemann A. 1985 Untersuchung zur Embryologie, Blutenmorphologie und Systematik der Rapataceen und der Xyridaceen-Gattung Abolboda (Monocotyledoneae). (Dissertationes Botanicae, Bd 82)- illus. J. Cramer : Vaduz 200p. (en alemany)
* ↑ Forzza, R. C. 2010. Lista de espécies Flora do Brasil «Archived copy». Arxivat de l'original el 2015-09-06. [Consulta: 20 agost 2015].. Jardim Botânico do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro
* ↑ Wood, J. R. I., F. Mamani M., P. Pozo, J. D. Soto & D. Villarroel Segarra. (editors) 2011. Guía Darwin de las plantas de los cerrados de la Chiquitania 1–212. Museo de Historia Natural Noel Kempff Mercado, Santa Cruz, Bolivia
# Actea

Actea (en grec antic Ἀκταίη) va ser, segons la mitologia grega, una nereida filla de Nereu i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis.
És una de les dotze nereides que consten simultàniament a les quatre llistes dels autors que en donen els noms: Apol·lodor, Hesíode, Homer i Gai Juli Higí
Era una nimfa protectora de les platges i les costes, ja que etimològicament, άκταίος ('aktaios') és la part costanera d'un territori.

## Referències

* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Βιβλιοθήκη, I, 2, 7
* ↑ Hesíode. Teogonia, 250
* ↑ Homer. Ilíada, VIII, 38
* ↑ Higí. Fabularum, prol. 9
* ↑ Alberich i Mariné, Joan. Dicccionaro grec-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2015, p. 189. ISBN 9788441224223.