# Mataparent apendiculat

El mataparent apendiculat (Butyriboletus appendiculatus), també anomenat cep apendiculat, és una espècie de mataparent del grup dels mataparents butiroides. Pertany a la família de les boletàcies, de l’ordre de les boletals. Espècie representativa del gènere i dels mataparents butiroides, es reconeix per créixer vore roures o faigs, els porus de l'esponja groc viu i que blavegen a la pressió, cama groga amb un reticle igualment groc i la carn també groga que blaveja suaument, especialment al barret

## Taxonomia

Va ser descrita com Boletus appendiculatus pel micòleg alemany Jacob Christian Schäffer
D. Arora i J.L. Frank descriuen el gènere Butyriboletus i combinen l'espècie a Butyriboletus appendiculatus

## Descripció

Bolet de solitari a cespitós; sovint molt gran, de fins a 20 cm de diàmetre; barret carnós; de convex a convex-aplanat; irregular; de bru a bru fosc; no blaveja al frec; superfície finament vellutada en el jove, ben aviat llisa o clivellada; de seca a lleugerament lubrificada en temps humit; marge excedent
Tubs de groc pàl·lid a grocs, groc olivacis en exemplars madurs; blavegen en tallar-los; porus molt fins; concolors als tubs; blavegen al frec.
Cama de cilíndrica a clavada, sovint radicant; a groga a groc ocràcia; variable, amb àrees més clares o més fosques, sovint la zona central vermellosa; la major part de la cama és coberta per un reticle groguenc o vermellós, més pàl·lid cap a la part apical; la superfície blaveja al frec.
Carn ferma; groguenca, de ocràcia a rosa o bru rosàcia al peu, bru vermellosa en les ferides; al tall, blaveja lleugerament al barret o part alta de la cama; olor suau, poc distintiu, lleugerament desagradable; al tast, agradable, dolcenc

## Distribució i hàbitat

Ocasional.
Primerenc, des de finals de primavera a l’estiu i principis de tardor; sobre sòls silicis i calcaris; preferències termòfiles i xeròfiles; des de la muntanya mitjana a la muntanya mediterrània, en boscs assolellats; en boscs de planifolis, vora roures (roure reboll, roure de fulla petita, roure de fulla gran), castanyer i faig, també alzina, carrasca i surera.

## Comentaris

KOH + cutícula: de bru rosat a bru vermellós; FeSO$_4$ + carn: groc viu.
Proper al mataparent subapendiculat (Butyriboletus subappendiculatus), te el barret de color més clar, els porus no blavegen al frec, o molt suaument, la carn blanquinosa i que no blaveja al tall, que prefereix boscos subalpins de coníferes, purs o mixtes, i la reacció amb KOH és vermell fosc, mentre amb FeSO$_4$ és negativa. El mataparent de Fechtner (B. fechtneri) te la superfície central de la cama tintada de roig. El mataparent dolç (alzinenc) (Hemileccinum impolitum), no presenta reticle sobre la cama i la carn no blaveja al tall.

## Comestibilitat

Comestible; apreciat.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica’ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I. El Papiol: efadós, 2021, p. 137. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Knudsen, Henning; Vesterholt, Jan. Funga Nordica: agaricoid, boletoid and cyphelloid genera. Copenhagen: Nordsvamp, 2008. ISBN 978-87-983961-3-0.
* ↑ Schäffer, Jacob Christian. Fungorum qui in Bavaria et Palatinatu circa Ratisbonam nascuntur. 2. Ratisbonae: Ratisbonae : Typis Henrici Godofredi Zunkelii, 1763, p. 130.
* ↑ Arora, David; Frank, Jonathan L. «Clarifying the butter Boletes: a new genus, Butyriboletus, is established to accommodate Boletus sect. Appendiculati, and six new species are described». Mycologia, 106, 3, 2014, pàg. 464–480. ISSN: 0027-5514.
* 1 2 3 Muñoz, José Antonio. Fungi Europaei. 2: Boletus s.l., excl. Xerocomus: Strabilomycetaceae, Gyroporaceae, Gyrodontaceae, Suillaceae, Boletaceae / José Antonio Muñoz. Alassio (Savona): Candusso, 2005. ISBN 978-88-901057-6-0.
* 1 2 3 Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.