OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pogonatherum

Pogonatherum és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pogonatherum amarum
* Pogonatherum aureum
* Pogonotherum bairistatum
* Pogonatherum contortum
# Pla d'Anyella

El pla d'Anyella és una plana que es troba a 1.840 msnm, a cavall entre la vall d'Alp (Cerdanya) i la vall de Ribes (Ripollès), situat majoritàriament dins el municipi de Toses.
Durant els mesos d'estiu és un lloc de trobada de ramats d'ovelles de les terres baixes del Ripollès, del Lluçanès, d'Osona i del Berguedà.
El 18 i 19 de juliol de l'any 1923, Salvador Vilarrasa, Tomàs Raguer i Josep Ribot van fer-hi una estada amb els pastors del Pla d'Anyella. Aplegaren un magnífic recull de dibuixos, fotografies, històries i objectes que va servir per a la creació de la sala dedicada al costumari dels pastors del Museu Etnogràfic de Ripoll, inaugurat l'any 1929.
El Clot de l'Hospital, la zona més obaga del Pla d'Anyella, acull cada any una trobada de constructors d'iglús.
Hi passa la BV-4031, que uneix Castellar de N'Hug i la Molina a través del coll de la Creueta.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Pla d'Anyella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Altitud presa del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:5.000
* ↑ «Coll de la Creueta i Pla d'Anyella». turismecastellardenhug.cat. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2015. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ Vilarrasa i Vall, Salvador «Una diada amb els pastors de Pla d'Anyella». Scriptorium, 01-03-1924, pàg. 6-12 [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ «El pla d'Anyella, territori d'iglús». Nació Digital, 27-02-2015 [Consulta: 5 abril 2015].
# Placidochromis minutus

Placidochromis minutus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Malawi, Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, República Federal d'Alemanya. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Hanssens, M. 2004. The deep-water Placidochromis species. Pp. 104-197, a: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas, Estats Units. Species Diversity Lake Malawai: 1-360.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Placidochromis lukomae

Placidochromis lukomae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Malawi i Tanzània, Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, República Federal d'Alemanya. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Hanssens, M. 2004. The deep-water Placidochromis species. Pp. 104-197, a: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas, Estats Units. Species Diversity Lake Malawai: 1-360.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Platja nudista

Una platja nudista és una platja o zona de la costa especialment habilitada a persones nudistes, on els usuaris generalment no utilitzen vestuari.

## Tipus de platges

Hi ha diferents tipus de platges segons la legislació de cada país:
* Aquelles on el nudisme és il·legal i restrictiu
* Platges on el nudisme no és oficial però està tolerat
* Platges nudistes oficials:
** Platges nudistes, on el nudisme és de caràcter obligatori
** Platges nudistes, on la roba és opcional

## Referències

* ↑ Rocabert Maltas, Mar. «Deu platges nudistes que no us podeu perdre», 04-06-2015. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Les 10 millors platges nudistes de les Terres de l'Ebre i el Camp de Tarragona», 01-08-2018. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Reivindiquen el respecte pel nudisme a la platja de l'Illa Roja de Begur». TV3, 28-08-2021. [Consulta: 27 agost 2021].

## Enllaços externs

* Mapa de les 60 platges nudistes de Catalunya per gaudir del mar amb tota llibertat
# Portal de Sant Climenç

El Portal de Sant Climenç és un portal del nucli de Sant Climenç, al municipi de Pinell de Solsonès (Solsonès), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
A Sant Climenç s'hi va des de Solsona per la carretera asfaltada C-149a (de Solsona - els Colls - Sanaüja). Al km. 10,4 (41° 57′ 51″ N, 1° 25′ 58″ E﻿ / ﻿41.964300°N,1.432674°E﻿ / 41.964300; 1.432674) es pren la desviació de l'esquerra que mena a Sant Climenç en 2 km. Està molt ben indicat.

## Descripció

Portal d'entrada a l'antic nucli de Sant Climenç des del qual s'accedeix a l'antiga capella de Santa Magdalena, adossada a l'edificació anomenada popularment "El Castell".
El portal exteriorment ve suportat per uns contraforts de pedra i s'accedeix al mateix per mitjà d'una rampa.
La capella és de planta quadrada amb volta de creueria, actualment molt enderrocada.

## Referències

* 1 2 3 «Portal de Sant Climenç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].
# Portal de Sant Roc (Maó)

El Portal de Sant Roc va ser construït devers l'any 1359 a Maó; tenia la funció de fer de porta que connectés la ciutat amb la resta de la població. És l'únic vestigi de l'antiga murada de la població medieval. Va ser restaurat després del saqueig turc de l'any 1535. Quan la ciutat va créixer, les murades van perdre el seu significat i es van incorporar habitatges annexos. Té una arquitectura típicament medieval, d'estil gòtic, format per dues torres gruixades. El portal es va mantenir com a monument històric.

## Referències

* ↑ Hernández, M. A. «El Portal de Sant Roc». Ajuntament de Maó, 2018. [Consulta: 13 agost 2023].
# Pop

«Pop» té aquests significats:
* Pop o polp, nom de diverses espècies de cefalòpodes de l'ordre Octopoda
* Art pop, moviment artístic sorgit a la fi dels anys 1950 a Anglaterra i els Estats Units
* Música pop, gènere musical
* Toponímia:
** Vall de Pop, vall del País Valencià que inclou els pobles de Benigembla, Murla i Parcent
** Castell de Pop, castell d'origen islàmic entre Benigembla i Vall de Laguar
** Muntanya de Pop o Cavall Verd, muntanya en la Serra del Penyal entre Benigembla i la Vall de Laguar
* Post Office Protocol, protocol d'Internet
Viccionari
# Pleurodema cinerea

Pleurodema cinerea és una espècie de granota que viu a l'Argentina, Bolívia, Perú i, possiblement també, Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Cortez, C., Reichle, S., Köhler, J., Arizabal, W. & Lavilla, E. 2004. Pleurodema cinerea. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Pleurodema bufonina

Pleurodema bufonina és una espècie de granota de la família del leptodactílids. Es troba al centre i sud de Xile i de l'Argentina, incloent les estepes de la Patagònia, zones de transició i boscos temperats australs, entre el nivell del mar i els 2.300 metres. A la Patagònia és una espècie comuna.
Viu en hàbitats esteparis, sota les roques i entre la vegetació. És capaç de resistir dures condicions climàtiques. Es reprodueix en els marges de basses estacionals, on es crien els capgrossos. És poc tolerant a l'alteració del seu hàbitat; tot i això té cap amenaça destacable.

## Referències

* 1 2 «Pleurodema bufonina» (en anglès). IUCN Red List. Carmen Úbeda, Alberto Veloso, Herman Núñez, Esteban Lavilla, Boris Blotto. 2010. [Consulta: 11 setembre 2014].
# Pleurodema diplolistris

Pleurodema diplolistris és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Peixoto, O.L., Arzabe, C. & Andrade, G. 2004. Pleurodema diplolistris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Pleurodema guayapae

Pleurodema guayapae és una espècie de granota que viu a l'Argentina i Bolívia.

## Referències

* Reichle, S., De la Riva, I., Cortez, C. & Lavilla, E. 2004. Pleurodema guayapae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Premi Nacional d'Investigació Pascual Madoz

El Premi Nacional d'Investigació Pascual Madoz és un premi de dret, ciències econòmiques i socials convocat pel Ministeri d'Educació i Ciència d'Espanya.
El premi es va instaurar el 2001 i pertany juntament amb altres nou premis als Premis Nacionals d'Investigació. La dotació puja a 100.000 €.
L'objectiu de tots aquests premis és el reconeixement dels mèrits de les científics o investigadors espanyols que realitzen «una gran labor destacada en camps científics de rellevància internacional, i que contribueixin a l'avanç de la ciència, al millor coneixement de l'home i la seva convivència, a la transferència de tecnologia i al progrés de la Humanitat».

## Premiats

| Any | Investigador | Treball |
| 2002 | María Ángeles Durán Heras | sociologia de la salud, treball no remunerat |
| 2004 | Jordi Nadal i Oller | història de la industrialització espanyola. |
| 2006 | Andreu Mas-Colell | teoria de la demanda, teoria de jocs cooperatius i no cooperatius |
| 2008 | Francisco Javier Laporta San Miguel | contribució a l'enriquiment del mètode jurídic, especialment a la consolidació de l'Estat de Dret |
| 2010 | Salvador Barberà Sandez | contribució essencial a l'Economia Pública i la seva aportació fonamental a la construcció d'institucions acadèmiques a Espanya |
| 2014 | José Luis García Delgado | anàlisi històrica-econòmica dels grans esdeveniments del segle XX a Europa i Espanya |

## Referències

* ↑ «Entrega de los Premios Nacionales de Investigación 2011». Página oficial de la Casa de Su Majestad el Rey, 03-11-2011. [Consulta: 15 agost 2012].

## Enllaços externs

* Premis Nacionals d'Investigació (Ministeri de Ciència i Innovació) Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine.
# Popa

«Popa» té aquests significats:
* Popa (vaixell), part posterior del vaixell.
* Popa (constel·lació), constel·lació de l'hemisferi sud
* Mont Popa, muntanya volcànica al centre de Myanmar, al sud-est de Bagan a la serralada de Pegu Yoma.
* La Popa, indret del terme municipal de Castellcir (Vallès Occidental).
* Puig de Popa, muntanya de Calella a la comarca del Maresme
* Serra de la Popa, serra d'Alcarràs a la comarca del Segrià
* Popa (religiós)
* Popa o mamella
Viccionari
# Popasna

Popasna (en ucraïnès: Попасна, en rus: Попасная) és una ciutat de la província de Luhansk a Ucraïna i és el centre administratiu del districte de Popàsna, situada actualment a zona ocupada per la República Popular de Luhansk de la Rússia. Està situada a 71 quilòmetres a l'oest de Luhansk. La seva població és de 21.917 habitants (2013).

## Història

La ciutat va ser fundada el 1878 i va rebre l'estatut de ciutat en 1938.

## Població

La població de la ciutat ha decrescut a partir de 1989, així:
Evolució demogràfica :
| 1989 | 2001 | 2005 | 2011 | 2013 |
| 30.257 | 25.951 | 24.112 | 22.211 | 21.917 |

## Referències

* ↑ Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ.
* ↑ Україна / Ukrajina; Cities & Towns of Ukraine.

## Enllaços externs

* Popasna en WikiMapia
# Premi Nacional de Patrimoni Cultural

El Premi Nacional de Patrimoni Cultural formà part dels Premis Nacionals de Cultura i fou concedit anualment per la Generalitat de Catalunya, reconeixent la trajectòria professionals de cada guardonat en la seva categoria defensant el patrimoni cultural, amb una dotació de 18.000 euros.
El premi fou designat per un jurat encapçalat pel Conseller de Cultura i era atorgat en una cerimònia realitzada entre els mesos de setembre i octubre presidida pel President de la Generalitat, conjuntament amb la resta de Premis Nacionals de Cultura. A principis d'abril de 2013 es va fer públic que el Govern de la Generalitat de Catalunya reduïa els premis Nacionals de Cultura de 16 a 10 guardonats, i n'abolia les categories, creant un sol guardó de Premi Nacional de Cultura, amb la intenció de "tallar el creixement il·limitat de categories".

## Guanyadors

Des de 1995 el Premi Nacional de Patrimoni Cultural s'ha atorgat a:
* 1995 — Arcadi Pla i Masmiquel
* 1996 — Josep Perarnau i Espelt
* 1997 — Francisco Javier Asarta Ferraz, Robert Brufau i Niubó i Raquel Lacuesta
* 1998 — Joan Rodon i Bonet
* 1999 — Lluís Clotet i Ballús i Ignasi Paricio Ansuátegui
* 2000 — Ignasi de Solà-Morales i Rubió, Xavier Fabré i Carreras i Lluís Dilmé i Romagós
* 2001 — Enric Miralles i Moya (a títol pòstum) i Benedetta Tagliabue
* 2002 — Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans per l'Atles Lingüístic del Domini Català
* 2003 — Museu Episcopal de Vic
* 2004 — Manel Risques Corbella i Ricard Vinyes Ribas
* 2005 — L'Avenç
* 2006 — Museu del Cinema de Girona
* 2007 — Coordinadora de Centres d'Estudis de Parla Catalana
* 2008 — Patronat d'Estudis Osonencs
* 2009 — Fundació Vila Casas
* 2010 — Albert García Espuche
* 2011 — David Balsells
* 2012 — Museu Etnogràfic de Ripoll

## Referències

* ↑ Closas, Núria «Es redueixen els Premis Nacionals de Cultura». Diari Ara, 03-04-2013, p.31. ISSN: 2014-010X [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Llista Premis Nacionals de Cultura, per disciplines». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «El president de la Generalitat, Jordi Pujol ha entregat els Premis Nacionals de Cultura 2002». CCMA, 15-09-2002 [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «Oriol Bohigas, Joan Busquets i la llibreria Quera, premis nacionals de Cultura». , 24-02-2011.
* ↑ «Òmnium Cultural, Valentí Fuster y Casasses, Premis Nacional de Cultura» (en castellà). La Vanguardia, 17-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-11 [Consulta: 17 juliol 2012]. Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
# Pomar de Valdivia

Pomar de Valdivia és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Divisió administrativa

Comprèn les pedanies de:
* Báscones de Valdivia.
* Camesa de Valdivia.
* Cezura.
* Helecha de Valdivia.
* Lastrilla.
* Porquera de los Infantes.
* Quintanilla de las Torres.
* Rebolledo de la Inera.
* Respenda de Aguilar.
* Revilla de Pomar.
* Villaescusa de las Torres.
* Villallano.
* Villarén de Valdivia.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 650 | 543 | 543 | 531 |
# Pomaret

Pomaret (italià Pomaretto) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 1.085 habitants. Està situat a la Vall Chisone, una de les Valls Occitanes. Forma part de la Comunitat Muntanyenca Vall Chisone i Vall Germanasca. Limita amb els municipis de l'Envèrs de Pinascha, Peirosa, Perrero i Pramollo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Elio Giuseppe Coutandin | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Pau Ferrièr, polític italià, Ministre de la Solidaritat Social (del 17 de maig de 2006 fins al 7 de maig de 2008) i actual Secretari de Rifondazione Comunista.
# Premis Pulitzer de 1943

Els següents són els Premis Pulitzer de 1943.

## Premis de periodisme

* Servei públic: The Omaha World-Herald, "per la seva iniciativa i originalitat en planificar una campanya estatal de recollida de ferralla per a fins bèl·lics. El pla de Nebraska va ser adoptat a escala nacional pels diaris, fet que va donar lloc a un esforç conjunt que va aconseguir subministrar a les indústries de guerra el material de ferralla necessari."
* Reportatge: George Weller del Chicago Daily News per a "per a "Doc" Lipes Commandeers a Submarine Officers' Wardroom", "la seva història gràfica de com un Farmacèutic de la Marina dels Estats Units sota aigües enemigues en un submarí va realitzar una operació d'apendicitis salvant la vida d'un mariner".
* Corresponsalia: Hanson W. Baldwin de The New York Times, "pel seu informe del seu viatge en temps de guerra pel Pacífic Sudoccidental".
* Periodisme Telegràfic - Nacional: Sense premi
* Periodisme Telegràfic - Internacional: Ira Wolfert de la North American Newspaper Alliance, «per la seva sèrie de tres articles sobre la cinquena batalla de les Salomon».
* Redacció Editorial: Forrest W. Seymour del Register and Tribune (Des Moines, Iowa), "pels seus editorials publicats durant l'any natural 1942".
* Caricatura Editorial: Jay Norwood Darling del Register and Tribune (Des Moines, Iowa), per "What a Place For a Waste Paper Salvage Campaign".
* Fotografia: Frank Noel de l'Associated Press, per la seva foto titulada "Water!"

## Premis de Lletres, Drama i Música

* Novel·la: Dragon's Teeth d'Upton Sinclair (Viking)
* Drama: The Skin of Our Teeth (La pell de les nostres dents) de Thornton Wilder (Harper)
* Història: Paul Revere and the World He Lived In (Paul Revere i el món en què va viure) d'Esther Forbes (Houghton)
* Biografia o autobiografia: Admiral of the Ocean Sea de Samuel Eliot Morison (Little)
* Poesia: A Witness Tree de Robert Frost (Holt)
* Música: Secular Cantata No. 2: A Free Song de William Schuman Interpretada per l'Orquestra Simfònica de Boston i publicada per G. Schirmer, Inc., Nova York

## Referències

* ↑ «Wife's challenge 'What did you do about it?' started publisher on prize-winning Nebraska scrap hunt». AP, May 4, 1943. (Part 2 of article)
* ↑ «Ira Wolfert, Star-Telegram war writer, is Pulitzer Prize winner». , May 13, 1943.
* 1 2 «Seymour and Darling win Pulitzer Prizes». , May 4, 1943. (Part 2 of article)

## Enllaços externs

* Premis Pulitzer de 1943
# Pont d'Öland

El Pont d'Öland (en suec Ölandsbron) és un pont que uneix les ciutats de Kalmar a la Suècia continental amb Färjestaden, a l'illa d'Öland, superant l'estret de Kalmar. Amb 6.072 metres, és un dels més llargs d'Europa (el més llarg abans de la construcció del Pont Vasco da Gama el 1998). Està suportat per 156 pilars, i té una característica gepa en el seu extrem occidental, amb la finalitat de possibilitar el pas dels vaixells per sota.

## Construcció

El pont d'Öland fou inaugurat el 30 de setembre de 1972. La construcció, que durà 4 anys i mig, costà 80 milions de corones sueques. El pont també fou preparat per al transport d'aigua fresca des de terra ferma fins a Öland. Tot i que el pont rebé majoritàriament suports, també hi hagué crítiques negatives. Certs sectors consideraven que podria amenaçar el medi ambient, possiblement causant un gran flux de turisme que faria perillar els vulnerables ecosistemes de l'illa d'Öland.

## Referències

* ↑ Aktuellt 1973. K G Bertmarks förlag, 1973. ISSN 0343-6993.

## Enllaços externs

* Fitxa del pont a Structurae.
# Pont de Ferro (Riga)

El Pont de Ferro (en letó: Dzelzs tilts) va ser el primer pont ferroviari de més 600 braces de longitud (al voltant d'un quilòmetre), que creuava el riu Daugava a Riga, capital de Letònia. Va ser erigit entre 1871 i 1872 per a la línia de ferrocarril Riga - Jelgava.
El pont constava d'una armadura de metall que se sostenia sobre 8 pilars dins el riu i 3 pilars més a la riba. L'amplada del pont era de 32 peus (uns 10 metres) i el va costar 1,8 milions de rubles. Va ser bombardejat dues vegades, durant la Primera Guerra Mundial i la Segona Guerra Mundial, però no va ser reconstruït i actualment només se'n conserven els pilars al costat del pont utilitzat per travessar el riu. El nou pont ferroviari de Riga va ser inaugurat l'any 2014.

## Referències

* ↑ Słownik geograficzny Królestwa Polskiego..., Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland, vol. 10, p. 176, "Ryga" (in Polish language): "...Jeden drewniany, pływający, drugi żelazny (przeszło 600 sążni), zbudowany w latach 1871-72..."
* ↑ Gunta, Vilka. «Latvijas Dzelzceļa Vēstures Muzejs». University of Latvia.
# Pont de Fernando Reig

El Pont de Fernando Reig és un dels ponts que es troben a la ciutat d'Alcoi, a la comarca de l'Alcoià (País Valencià). Van encapçalar el projecte els enginyers de camins, canals i ports José Antonio Fernández Ordóñez i Julio Martínez Calzón, i també van formar part de l'equip Manuel Burón Maestro, Francisco Millanés Mato, Ángel Ortíz Bonet i Javier Marco Ventura. L'estructura va ser realitzada per Dragados y Construcciones, S.A., segons projecte i direcció d'obra de IDEAM, S.A. consultora de PACADAR, especialitzada en formigons prefabricats i posseïdora de la patent Freyssinet per a formigons pretesats.
És un dels ponts urbans més importants de la segona meitat del segle XX i un dels ponts de tirants més destacats dels seus autors. Al moment de la seua execució va ser el de major llum del món amb tauler prefabricat.
Forma part de la ronda d'Alcoi. Destaquen les línies geomètriques, així com els grans tirants dels dos costats de la construcció, asimètrics, que embolica la vista. El conjunt de línies geomètriques contrasta amb els paratges naturals que l'envolten.
L'agost de 2016, el pont es va tancar per obres de reparació i es va reinaugurar a l'abril del 2018. El seu tancament va donar lloc a nombrosos problemes en la fluïdesa de vehicles a la ciutat. A causa de les obres, ponts com el de Maria Cristina van haver de tornar-se de doble sentit.

## Vegeu també

* Pont de Sant Jordi
* Viaducte de Canalejas

## Referències

* 1 2 3 Jaén i Urban, Gaspar. Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (en castellà), 1999, p. 13. ISBN 8477843538 [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Alcoi recupera el pont de Fernando Reig», 16-04-2018. [Consulta: 6 maig 2020].