OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enllaç C-La

Els compostos d'organolantànids (o compostos orgànics dels lantànids) són compostos químics que contenen un enllaç químic entre carboni (C) i lantànids (Ln) (enllaç C-Ln).
La química dels organolantànids és el camp de la química que estudia els compostos amb un enllaç lantànid-carboni. Els compostos organolantànids són diferents dels seus anàlegs de metalls d'organotransició de les següents maneres:

## Complexos amb enllaços σ

Els enllaços σ metall-carboni es troben en alquils dels elements lantànids com [LnMe₆]$^{3−}$ i Ln[CH(SiMe₃)₂]₃. El metilliti dissolt en THF reacciona en proporció estequiomètrica amb LnCl₃ (Ln = Y, La) per produir Ln(CH₃)₃ probablement contaminat amb LiCl.
Si un agent quelant (L-L), com ara la tetrametiletilendiamina (tmed o tmeda) o 1,2-dimetoxietà (dme) es barreja amb MCl₃ i CH₃Li en THF, això forma [Li(tmed)]₃[M(CH₃)₆] i [Li(dme)]₃[M(CH₃)₆].
Alguns lantànids en pols reaccionen amb el difenilmercuri en THF per produir complexos octaèdrics:
       2 Ln + 3 Ph₂Hg + 6 THF → 2 LnPh₃(THF)₃ + Hg (Ln = Ho, Er, Tm, Lu).

## Complexos amb enllaços π

Els complexos de ciclopentadienil, inclosos diversos lantanocens, són coneguts per a tots els lantànids. Tot, excepte el tris(ciclopentadienil)prometi (III) (Pm(Cp)₃), es pot produir mitjançant el següent esquema de reacció:
    3 Na[Cp] + MCl$_3$ → M[Cp]₃ + 3 NaCl
També es pot produir Pm(Cp)₃ per la següent reacció:
    2 PmCl₃ + 3 Be[Cp]₂ → 3 BeCl₂ + 2 Pm[Cp]₃
Aquests compostos són d'ús limitat i d'interès acadèmic.

## Referències

* ↑ Zuckerman, 2009.

## Bibliografia

* Astruc, Didier; Astruc, Frederic. Química organometálica (en castellà). Editorial Reverte, 2004 (Colección Grenoble Sciences). ISBN 8429170073.
* Zuckerman, J. J. Inorganic Reactions and Methods, The Formation of Bonds to Elements of Group IVB (C, Si, Ge, Sn, Pb) (en anglès). John Wiley & Sons, 2009. ISBN 978-0-470-14547-0.
Compostos de carboni amb altres elements de la taula periòdica :
CH
He
CLi
CBe
CB
CC
CN
CO
CF
Ne
CNa
CMg
CAl
CSi
CP
CS
CCl
CAr
CK
CCa
CSc
CTi
CV
CCr
CMn
CFe
CCo
CNi
CCu
CZn
CGa
CGe
CAs
CSe
CBr
CKr
CRb
CSr
CY
CZr
CNb
CMo
CTc
CRu
CRh
CPd
CAg
CCd
CIn
CSn
CSb
CTe
CI
CXe
CCs
CBa
CLa
CHf
CTa
CW
CRe
COs
CIr
CPt
CAu
CHg
CTl
CPb
CBi
CPo
CAt
Rn
Fr
CRa
CAc
Rf
Db
Sg
Bh
Hs
Mt
Ds
Rg
Cn
Nh
Fl
Mc
Lv
Ts
Og
CCe
CPr
CNd
CPm
CSm
CEu
CGd
CTb
CDy
CHo
CEr
CTm
CYb
CLu
CTh
CPa
CU
CNp
CPu
CAm
CCm
CBk
CCf
CEs
Fm
Md
No
Lr :
Química de nucli orgànic
Molts usos en química
Investigació acadèmica, però sense ús generalitzat
Enllaç desconegut :
# Enneapterygius elaine

Enneapterygius elaine és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 35.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa de Rodrigues.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S., 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.) Fische Rothen Meeres 1835-38
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Holleman, W., 2005. A review of the triplefin fish genus Enneapterygius (Blennioidei: Tripterygidae) in the western Indian Ocean, with descriptions of four new species. Smithiana, Bull. 5: 1-25.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Enneapterygius elegans

Enneapterygius elegans és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'oceà Índic occidental central fins al Pacífic central.

## Referències

* ↑ «Enneapterygius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chiang, M.-C. i I.-S. Chen, 2008. Taxonomic review and molecular phylogeny of the triplefin genus Enneapterygius (Teleostei: Tripterygiidae) from Taiwan, with descriptions of two new species. The Raffles Bull. Zool. 19:183-201.
* ↑ Fricke, R. i J.E. Randall, 1992. Tripterygiid fishes of the Maldives Islands, with descriptions of two new species (Teleostei: Blennioidei). Stuttg. Beitr. Naturkd. A Biol. (484):1-13.
* ↑ Kulbicki, M. i J.T. Williams, 1997. Checklist of the shorefishes of Ouvea Atoll, New Caledonia. Atoll Res. Bull. 444:26 p.
* ↑ Letourneur, Y., P. Chabanet, P. Durville, M. Taquet, E. Teissier, M. Parmentier, J.-C. Quéro i K. Pothin, 2004. An updated checklist of the marine fish fauna of Reunion Island, south-western Indian Ocean. Cybium 28(3):199-216.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministtry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Randall, J.E., 2005. Reef and shore fishes of the South Pacific. New Caledonia to Tahiti and the Pitcairn Islands. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 720 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Eleccions legislatives estonianes de 1926

Les eleccions legislatives estonianes de 1926 se celebraren el 15 i el 17 de maig de 1926 per a escollir els 100 membres del Riigikogu. Els socieldemòcrates foren els més votades però el cap dels grangers Jaan Teemant fou nomenat primer ministre d'Estònia en un govern de coalició.

## Resultats

Cens electoral: 701.764 (sense l'exèrcit) Participació: 514.595 (69,3%)
Vots nuls: 3.421 (incl. exèrcit); 0.7% Vots vàlids: 523.480; 99.4%
| Bloc electoral /Partit | Votes | % | Seats |
| Partit Socialdemòcrata Obrer Estonià (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei, ESTP) | 119,914 | 22,9% | 24 |
| Unió de Grangers (Põllumeeste kogud) | 111,960 | 21,4% | 23 |
| Partit dels Colons, llogataires i petits grangers (Asunikud, riigirentnikud ja väikepõllupidajad) | 70,702 | 13,5% | 14 |
| Partit del Treball (Tööerakond) | 64,648 | 12,4% | 12 |
| Partit Popular (Rahvaerakond) | 38,824 | 7,4% | 8 |
| Partit Estonià dels Treballadors (Eesti Tööliste Partei) | 30,339 | 5,8% | 6 |
| Partit Popular Cristià (Kristlik Rahvaerakond) | 28,133 | 5,4% | 6 |
| Bloc Rus Unit (Vene rahva ühendatud) | 17,474 | 3,3% | 3 |
| Partit Bàltic Alemany (Saksa-Balti erakond) | 13,278 | 2,5% | 2 |
| Unió Estatal de Societats de Propietaris (Üleriiklik Majaomanike Seltside Liit) | 12,355 | 2,4% | 2 |
| Unió de tinents (Üürnikkude Liit) | 6,692 | 1,3% |
| Partit Nacional Liberal (Rahvuslik Vabameelne Partei) | 4,854 | 0,9% |
| Unió Popular de Treballadors (Töörahva Liit) | 3,704 | 0,7% |
| Unió Popular del País (Maarahva Liit) | 603 | 0,1% |

## Fonts

* III Riigikogu valimised : 15.-17. mail 1926 / Riigi Statistika Keskbüroo = Élections au parlement : de 15.-17. mai 1926 / Bureau Central de Statistique de l'Estonie - Tallinn : Riigi Statistika Keskbüroo, 1927 (Tallinn : Riigi trükikoda)
# Erchin

Erchin és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 722 habitants. Limita al nord amb Lewarde, al nord-est amb Masny, a l'est amb Monchecourt, al sud amb Villers-au-Tertre, al sud-oest amb Bugnicourt, a l'oest amb Cantin i al nord-oest amb Roucourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 625 | 644 | 630 | 653 | 810 | 781 | 722 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1944-1945 | Eugène Lefebvre |
| 1945-1965 | Armand Verdierre |
| 1965-1995 | Edmond Gay |
| 1995- | Alfred Boulain |
# Erbè

Erbè és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 110 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 20 quilòmetres al sud de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 1.896 habitants.
Erbè limita amb els següents municipis: Castelbelforte, Isola della Scala, Nogara, Sorgà i Trevenzuolo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Eleccions legislatives gregues de 2004

Les eleccions legislatives gregues de 2004 se celebraren el 7 de març de 2004. El partit més votat fou Nova Democràcia, i el seu cap Kostas Karamanlís va formar govern.

## Resultats

| Partit | Partit | Líder | Vots | % | +/– | Escons | +/– |
| | Nova Democràcia | Kostas Karamanlís | 3,359,058 | 45.4 | +2.7 | 165 | +39 |
| | PASOK | Georgios Andreas Papandreu | 3,002,531 | 40.5 | -3.2 | 117 | −40 |
| | Partit Comunista de Grècia | Aleka Papariga | 436,573 | 5.9 | +0.4 | 12 | +1 |
| | Coalició de l'Esquerra Radical | Nikos Konstantopoulos | 241,539 | 3.3 | +0.1 | 6 | 0 |
| | Reagrupament Popular Ortodox | Georgios Karatzaferis | 162,103 | 2.2 | - | 0 | - |
| | Moviment Democràtic Social | Dimitris Tsovolas | 132,750 | 1.8 | -0.9 | 0 | - |
| | Unió de Centristes | Vasilis Levendis | 19,531 | 0.3 | +0 | 0 | - |
| | Front d'Esquerra Radical | | 11,261 | 0.2 | +0 | 0 | - |
| | Partit Comunista de Grècia (marxista-leninista) | | 10,764 | 0.2 | +0 | 0 | - |
| | Coalició Anticapitalista | | 8,313 | 0.1 | - | 0 | - |
| | Front Hel·lènic | Makis Voridis | 6,751 | 0.1 | - | 0 | - |
| | Partit Comunista Marxista-Leninista de Grècia | | 4,846 | 0.1 | +0 | 0 | - |
| | Partit Socialista Combatent de Grècia | | 3,180 | 0.0 | +0 | 0 | - |
| | Partit Liberal | Manolis Kalligiannis | 2,658 | 0.0 | - | 0 | - |
| | OAKKE | | 2,099 | 0.0 | +0 | 0 | - |
| | Independent | | 892 | 0.01 | | | - |
| | Christopistia | | 95 | 0.0 | | | - |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 7,404,934 | 100,00 | | 300 | |
| Vots nuls | Vots nuls | Vots nuls | 166,667 | | | | |
| Total | Total | Total | 7,571,601 (75,6%) | | | | |
| Font: Resultats oficials del Ministeri d'Interior Grec Els resultats de la Coalició de l'Esquerra Radical són comparats amb els del 2000 de la Coalició d'Esquerra, de Moviment i Ecologia, el principal partit de la coalició. ||||||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions gregues de l'arxiu d'Adam Carr Arxivat 2004-08-11 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives gregues de desembre de 1915

Les eleccions legislatives gregues de desembre de 1915 se celebraren el 6 de novembre de 1915, marcades per l'abstenció del Partit Liberal de Venizelos pel seu enfrontament amb el rei Constantí I de Grècia, progermanòfil i contrari a la participació grega en la Primera Guerra Mundial.
| Resultats | Resultats | Resultats | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Resultats | Resultats | Resultats | No. | % | +− % | No. | +− |
| | Aliança de la Dreta (Εθνικόφρoνες) | Dimítrios Gúnaris | | | | 256 |
| | | Nikólaos Theotokis | | | | 21 |
| | | Dimítrios Ral·lis | | | | 18 |
| | Independents de l'Epir del Nord | | | | | 19 |
| | Altres | | | | | 22 |
| Votants | Votants | Votants | 1.300.000 | | | 316 | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 334.945 | | | | |
| Participació | Participació | Participació | | 48,8% | | | |
| Font: Texts of Constitutional History (Greek Institute of Constitutional History) ||||||||
# Estació de les Borges del Camp

Mapa sinòptic línia R15 :
Les Borges del Camp és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al municipi de les Borges del Camp, allunyada del nucli urbà, a la comarca del Baix Camp. L'estació es troba a la línia Reus-Casp i hi tenen parada trens regionals de la línia R15 de Rodalies de Catalunya i de mitjana distància, ambdues operades per Renfe Operadora. L'any 2016 va registrar l'entrada de 5.000 passatgers.
Aquesta estació, projectada inicialment per la Companyia dels Ferrocarrils Directes, va entrar en servei l'any 1890 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia dels Ferrocarrils de Tarragona a Barcelona i França (TBF) entre Reus i Marçà-Falset. L'any 2011 hi havia uns 12 trens que feien parada a l'estació, l'edifici de viatgers es troba tancat i no hi ha personal. Disposa d'instal·laciones logístiques de mercaderies.
El febrer de 2017 un jove francès de 15 anys va morir electrocutat a l'estació. L'ajuntament del municipi va aprofitar per reclamar a Adif més inversió per a rehabilitar l'edifici i l'entorn de l'estació, que no tenia vigilància ni personal de venda de bitllets. El gener de 2018 hi va haver un incendi en les proximitats de l'estació.

## Serveis ferroviaris

Serveis regionals de Rodalies de Catalunya :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Móra la Nova Flix Riba-roja d'Ebre | Riudecanyes-Botarell | | Reus | Barcelona-Estació de França |
| Casp Saragossa-Delicias Madrid-Chamartín | Marçà-Falset¹ | | Reus | Barcelona-Estació de França |
* Alguns regionals no efectuen parada entre Les Borges del Camp i Marçà-Falset, sent la següent o anterior Marçà-Falset.

## Referències

* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Conegueu la línia R15». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ Meseguer, Òscar «Una línia descendent». El Punt, 11029, 10-07-2011, pàg. 2-3. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ «Declaración sobre la red 2012. Capitulo 3: Descripción de la Red». Dirección General de Expolotación de la Infraestructura, 2012. [Consulta: 30 abril 2012].
* ↑ «Muere un menor electrocutado en la estación de tren de Les Borges del Camp». La Vanguardia.
* ↑ «Les Borges del Camp reclama millores a l'estació després la mort d'un noi aquest divendres». Nació Digital.
* ↑ admin «Incendi a les Borges del Camp, a prop de l'estació». Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona, 04-01-2018.

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estadi Municipal la Bòbila

L'Estadi Municipal la Bòbila és un estadi municipal poliesportiu de Gavà. Fou inaugurat l'1 de maig de 1995 i té una capacitat per 3.000 espectadors. L'estadi conté una pista d'atletisme, un camp de futbol de gespa natural, un gimnàs de musculació, una sala polivalent i d'entitats. En les seves instal·lacions, hi competeixen el Club de Futbol Gavà i el Club Atletisme Gavà. Per altra banda, en un dels seus laterals, l'edifici conserva una xemeneia d'una antiga bòbila que existia anteriorment, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Estadi Municipal la Bòbila». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Estadi Municipal La Bòbila, Gavà CF». Futbol base català, diari digital del planter a Catalunya. [Consulta: 4 gener 2019].
* ↑ «Xemeneia de la pista d'atletisme de les Bòbiles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].

## Enllaços externs

* Estadi Municipal La Bòbila - gencat.cat Arxivat 2019-01-04 a Wayback Machine.
# Espy

Espy és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.428 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Espy tenia 1.428 habitants, 658 habitatges, i 402 famílies. La densitat de població era de 599,3 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 658 habitatges en un 23,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.250 $ i la renda mediana per família de 36.908 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.112 $ mentre que les dones 29.943 $. La renda per capita de la població era de 19.108 $. Entorn de l'11,2% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Espy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Espy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Església parroquial de Santa Eulàlia de Ronçana

Església parroquial de Santa Eulàlia de Ronçana és una església del municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Tot i que la seva tipologia respon a una capella romànica, no hi ha cap dada documental anterior al segle xvi, en què apareix a les visites pastorals. Durant aquest mateix segle deuria haver estat reedificada ho indica la data del 1568 de la portada, conservant la seva estructura romànica. És possible que part de la decoració interior, que quasi no es conserva, sigui del segle xviii, com ho indica la data del presbiteri de l'any 1727.

## Història

La primera documentació de la parròquia és de l'any 932. L'any 1059 era una de les parròquies que formaven part de la baronia de Montbui. En un testament del 26 de juny de 1114 –transcrit 1124 a l'arxiu de Santa Anna– Pere Gibert fa una donació a l'església de Santa Eulàlia de Manzana. Apareix en molts altres documents, sense especificar exactament quan fou edificada. Es va reedificar l'any 1880, aprofitant la portada del segle xvii, trossos de mur i dues claus de volta. Sembla que era una església petita i es va ampliar molt. En diferents visites pastorals apareixen mencions a petites reformes: el 1626 es demana reparar la volta de l'altar major. El 1737 es demana blanquejar les parets interiors.
La tradició diu que l'església vella seria prop de Can Brustenga.

## Referències

* 1 2 3 «Església parroquial de Santa Eulàlia de Ronçana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].

## Bibliografia

* ANGLADA I BAYÉS, Manuel i PLADEVALL I FONT, Antoni. "Santa Eulàlia de Ronçana". Dins El Vallès Occidental. El Vallès Oriental. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991 (Catalunya romànica, XVIII). ISBN 84-7739-271-4
* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-85180-14-3.
# Etheostoma nuchale

Etheostoma nuchale és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Alabama.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Etheostoma olivaceum

Etheostoma olivaceum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Tennessee.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.