OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Celedonio Ascacíbar y de Villota

Celedonio Ascacíbar (Santiago de Xile, 1810 - Barcelona, 1 de gener de 1874) era un comerciant originari de Xile que es va instal·lar a Barcelona i que va arribat a formar part de l'alta burgesia catalana.
Fill de Santiago de Ascacíbar i Murube natural de La Rioja i d'Ignacia de Villota i Perez-Cotagros natural de Santiago de Xile. Va invertir el seu capital en diverses empreses, en algunes de les quals s'hi va implicar com a gerent o almenys com a membre de la junta de govern. Cal destacar les següents: el Banc de Barcelona, la Compañia General de Crédito, El Comercio, La Maquinista Terrestre i Marítima, les empreses Güell, i Ramis i Cia. A l'Ateneu Barcelonès Ascacíbar fou el vicepresident de la secció d'indústria.
Va morir solter a l'edat de 63 anys a Barcelona al carrer de Bergara, 16. Està sebollit al cementiri de Poble Nou (Dep. II, arc capella 71).

## Referències

* ↑ «Registre de defuncions.Any 1874.Registre núm.11». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 01-01-1874. [Consulta: 27 setembre 2019].
* 1 2 3 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 67, entrada: "Ascacíbar y de Villota, Celedonio". ISBN 84-297-3521-6.
* ↑ Sòria i Bascompte, Roger. Històries, símbols, mites i llegendes sobre la mort, 2006 [Consulta: 8 octubre 2014]. , pàg. 29
# Centre Oceanogràfic de Canàries

El Centre Oceanogràfic de Canàries és un laboratori fundat el 1993 amb precedents anteriors que forma part de l'Institut Espanyol d'Oceanografia. Es dedica a la recerca sobre l'aqüicultura, el medi marí i les pesqueries.
La recerca sobre les pesqueries avasten des de l'estret de Gibraltar fins a la desembocadura del riu Congo.
La recerca sobre aqüicultura fou iniciada el 1978. La recerca sobre el medi marí participa en dos projectes internacionals: ESTOC i CANIGO.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 385. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 386.
# Chovot ha-Levavot

Chovot ha-Levavot (en hebreu: תורת חובות הלבבות) (en català: Els deures del cor), és l'obra principal del rabí i filòsof jueu, Bahya ben Joseph ibn Pakuda. El rabí va viure a Saragossa, Regne d'Aragó, durant la primera meitat del segle xi. El llibre va ser escrit l'any 1040, amb el títol "Guia dels deures del cor" (en àrab: كتاب الهداية الى فرائض القلوب). L'obra va ser traduïda a l'idioma hebreu, per Judah ben Saul ibn Tibbon, durant els anys 1161 i 1180, amb el títol Chovot ha-Levavot.

## Referències

* ↑ Wolfson, Abraham. Kessinger Publishing. Spinoza: A life of reason (en anglès), 1932, p. 37.
# Centre Unión Odenense

El Centre Unión Odenense és un edifici d'Òdena (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'una sola planta amb un cos principal rectangular i cobert a dues aigües amb un pendent molt inclinat sustentat per encavallades per obtenir major alçada interior, i uns cossos petits adossats. A la façana hi ha cinc obertures de mig punt que li donen una parença quasi simètrica. En tota la façana hi destaquen els elements decoratius de maó. A principis del segle XXI s'ha restaurat l'acroteri i el ràfec.

## Història

Des de la seva fundació fins al 1930 aproximadament fou un centre recreatiu, i a partir d'aleshores i fins al 1939 fou la seu del centre d'esquerres. Va ser en aquesta època quan s'aixecà un sostre més alt.

## Referències

* 1 2 3 «Centre Unión Odenense». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 octubre 2018].
# Chiloglanis rukwaensis

Chiloglanis rukwaensis és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 4,8 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: Tanzània.
Les seues preferències d'hàbitat i distribució geogràfica restringida el fan especialment vulnerable a la degradació del seu entorn.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ UICN (anglès)
# Cine Barceló

El Cine Barceló va ser un edifici dissenyat com a cinema a Madrid. L'arquitecte va ser Luis Gutiérrez Soto, que el va projectar el 1930. Es tracta d'un edifici d'estil racionalista. Destaca per la representació d'iconografia naval, amb una façana estructurada en franges i buits horitzontals, que té una clara influència de l'arquitectura mendelsohniana (racionalisme expressionista espanyol).

## Història

L'edifici es va construir com un cinema de barri en una cantonada del carrer Barceló y Larra, davant dels Jardines del Hospicio. El solar té una planta trapezoïdal, amb l'accés principal a l'eix axial del trapezi. La distribució de l'interior va aconseguir una menció en l'obra d'Ernst Neufert "L'art de projectar en arquitectura". Luis Gutiérrez va dissenyar una façana amb un aspecte aerodinàmic. Es va inaugurar el desembre del 1931 amb la pel·lícula El cantor desconegut, dirigida per Victor Tourjansky el 1931. El 4 de desembre de 1974 es va projectar al cinema Barceló l'última pel·lícula. L'any 1980, l'edifici del cinema es va convertir en una sala de festes pertanyent a la cadena de discoteques Pachá i l'interrior va ser reformat per l'arquitecte Jordi Goula. Llavors es va retirar el cartell del cinema per posar-hi el de la discoteca. L'abril del 2013, per diferències en la gestió entre l'amo de la firma Pachá i el propietari de l'edifici, es va trencar la relació entre tots dos i l'icònic edifici racionalista va quedar deslligat de la franquícia d'entreteniment.

## Característiques

L'entrada principal està situada al vèrtex, fent cantonada amb el carrer Barceló y Larra (en honor del mariner nascut a Mallorca l'any 1717 Antoni Barceló). A l'entrada hi ha dos nuclis principals d'escales que donen pas al vestíbul. El cinema tenia un aforament de 1.210 localitats. El primer propietari va ser Nicolás Hermosilla, i l'últim, el 1980, va ser l'industrial Rafael Mateo Tarí. A la terrassa de l'edifici hi havia un cinema que es posava en servei les nits d'estiu i que s'anunciava com la Gran Terrassa del Barceló.

## Vegeu també

* Mercado de Barceló
* Cine Europa (1928)
* Cine San Carlos

## Referències

* 1 2 3 Luis Gutiérrez Soto, (1971), Cine Barceló, Madrid, 1930, Nueva forma: arquitectura, urbanismo, diseño, ambiente, arte, ISSN 0029-5825, Nº 70, 1971, pág. 8
* ↑ A Anguiano de Miguel, (1991), Iconografías en la arquitectura madrileña, Cuadernos de arte e iconografía, - dialnet.unirioja.es
* ↑ Carlos Serrano, Serge Salaün, (2006), Los felices años veinte: España, crisis y modernidad, Marcial Pons Historia, Barcelona, ISBN 84-96467-20-1, pág. 149-152
* 1 2 González Torreblanca, Nieves. «V: El gran cambio». A: Madrid - Patio de Butacas (en español). Primera. Madrid: La Librería, 2007, p. 104-105. ISBN 978-84-96470-89-7.
* ↑ T.G.Rivas. «La discoteca Pachá abandona el teatro Barceló» (en castellà). ABC, 20-04-2013. [Consulta: 20 abril].
# Colonfay

Colonfay és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 68 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Colonfay era de 68 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 8 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Colonfay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 32 eren actives i 11 eren inactives. De les 32 persones actives 28 estaven ocupades (17 homes i 11 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Colonfay hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Colonfay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Colonfay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Clackmannanshire

Clackmannanshire (en gaèlic escocès: Siorrachd Chlach Mhannainn) és un dels 32 consells en què està dividida administrativament Escòcia. Limita amb els consells unitaris de Perth i Kinross, Stirling i Fife. La capital administrativa és Alloa. És el consell menys poblat d'Escòcia, exceptuant els consells insulars.

## Història

Històricament va ser un dels comtats d'Escòcia, sent el més petit d'ells, de manera que sovint era anomenat The wee county, el comtat petit. Entre 1975 i 1996 va ser un dels districtes de la regió d'Escòcia central juntament amb Stirling i Falkirk. El 1996 va ser reconstituït l'antic comtat com un dels nous consells unitaris d'Escòcia.

## Política
### Resultats al referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014

Els resultats al referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014 al comtat de Clackmannanshire van ser de 16.350 vots a favor del si a la independència i de 19.036 vots en contra i de 24 vols nuls.

## Referències

* ↑ «Local totals for Clackmannanshire al twitter oficial de Scot Ref». Scot Referendum 2014. [Consulta: 19 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Clackmannanshire Council. Web oficial del Consell de Clackmannanshire.
# Classificació climàtica

Una classificació climàtica és un sistema per a classificar el clima del món. Un criteri poden ser les diferents formes de vegetació, partint de que unes mateixes plantes només creixen sota les mateixes condicions climàtiques. En fer-ho, s'estan acostant als diferents models geo-zonals de les zones de paisatge, en particular a les zones de vegetació amb les quals presenten un ampli paral·lelisme. Per tant, una classificació climàtica pot estar correlacionada amb la categoria de bioma, donat que el clima és una influència principal de la biologia d'una regió. L'esquema més popular de classificació climàtica és la Classificació de Köppen.
Els sistemes de classificació climàtica inclouen:
* Índex d'aridesa
* Classificació d'Alisovn
* Classificació de Köppen
* Zones de vida de Holdridge
* Classificació climàtica de Trewartha
* Classificació de Vahl

## Referències

* ↑ Richard Pott: Allgemeine Geobotanik. Springer, Berlin/ Heidelberg 2005, ISBN 3-540-23058-0
* ↑ Dieter Heinrich, Manfred Hergt: dtv-Atlas zur Ökologie. (= dtv. 3228). 3. Auflage. Dt. Taschenbuch-Verlag, München 1994, ISBN 3-423-03228-6
# Ciutat 44

Ciutat 44 (Miasto 44, en l'idioma original) és una pel·lícula històrica i dramàtica polonesa del 2014 dirigida per Jan Komasa.
La pel·lícula ha estat doblada al català.

## Sinopsi

L'any 1944 Varsòvia està sota ocupació nazi. El primer d'agost, mentre les tropes soviètiques s'apropen, tota la ciutat es revolta contra les forces d'ocupació alemanyes. El jovent polonès s'uneix a la Resistència armat, perquè pensen entrar en combat, tot i que no creuen que duri més de tres dies. Entre els revolucionaris hi ha l'Stefan i el seu grup, que provenen de la burgesia varsoviana. Com tants altres joves, somnien amb la llibertat, però l'horror de la guerra els té reservat un altre destí.

## Repartiment

* Józef Pawłowski – Stefan
* Zofia Wichłacz – Alicja, anomenada Biedronka (marieta)
* Anna Próchniak – Kamila, anomenada Kama
* Maurycy Popiel – Góral
* Antoni Królikowski – Beksa
* Karolina Staniec – Beata
* Filip Gurłacz – Rogal
* Tomasz Schuchardt – Kobra
* Monika Kwiatkowska – Hanna, la mare de Stefan i Jaś
* Filip Szczepkowski – Jaś, germà de Stefan
* Jaśmina Polak – Ewa
* Jan Kowalewski – Adam
* Grzegorz Daukszewicz – Miki
* Michał Żurawski – Capità Czarny
* Michał Meyer – Pająk (L'aranya)
* Max Riemelt – Johann Krauss, l'oficial nazzi
* Marcin Korcz – Karol
* Michał Mikołajczak – Aleksander, el germà d'Alicja
* Sebastian Fabijański – Sagan
* Piotr Biedroń – Joe
* Michalina Olszańska – Ballarina

## Referències

* ↑ «Ciutat 44». TV3. [Consulta: 4 abril 2020].
# Comtat de Cornwall

El Comtat de Cornwall (en anglès: County of Cornwall) és el més occidental dels tres comtats històrics en què es divideix Jamaica. Actualment, no té significació administrativa, ja que l'organització territorial de Jamaica es basa avui en dia en les parròquies. El comtat es divideix en cinc parròquies, i hi ha Montego Bay, la segona ciutat més gran de l'illa.

## Història

Els tres comtats de Jamaica foren establerts el 1758 per facilitar l'establiment dels tribunals dins el sistema d'administració territorial de justícia britànic del moment. Cornwall, com que era el comtat més occidental, rebé aquest nom mercès al fet que també duu aquest nom el comtat més occidental d'Anglaterra. Savanna-la-Mar era la capital del comtat.

## Parròquies

Comtat de Cornwall :
| Al mapa | Parròquia | Àrea km² | Població Cens 2011 | Capital |
| 1 | Hanover | 450.4 | 69.533 | Lucea |
| 2 | Saint Elizabeth | 1,212.4 | 150.205 | Black River |
| 3 | Saint James | 594.9 | 183.811 | Montego Bay |
| 4 | Trelawny Parish | 874.6 | 75.164 | Falmouth |
| 5 | Westmoreland | 807.0 | 144.103 | Savanna-la-Mar |
| | Comtat de Cornwall | 3,939.3 | 622.816 | |
| | Total de Jamaica | 10,990.5 | 2.697.983 | Kingston |

## Referències

* 1 2 3 Higman, B W; Hudson. Jamaican Place Names. B J. 1st. Mona, Jamaica: University of the West Indies Press, 2009, p. 31. ISBN 978-976-640-217-4.
* ↑ «Population Usually Resident in Jamaica, by Parish: 2011» (en anglès). Institu d'Estadística de Jamaica, 2011. Arxivat de l'original el 10 gener 2021. [Consulta: 28 gener 2021].
# Codi ATC J06

El codi ATC J06, descrit com Sèrums immunes i immunoglobulina, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup J06 és part del grup anatòmic J Antiinfecciosos en general per a ús sistèmic.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QJ06...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## J06A Sèrums immunes

    J06A A Sèrums immunes

## J06B Immunoglobulines

    J06B A Immunoglobulines humanes normals
    J06B B Immunoglobulines específiques
    J06B C Altres immunoglobulines

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code J06». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QJ06». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Compagnie Internationale des Wagons-Lits

Compagnie Internationale des Wagons-Lits (en català: Companyía internacional dels cotxes llit (i dels grans expressos europeus)), anomenada també CIWL, Compagnie des Wagons-Lits, o simplement Wagons-Lits, és una important companyia de serveis logístics per al ferrocarril, coneguda sobretot pel seu servei de càtering a bord dels trens i dels cotxes llit.
Ara dins el grup francès Accor, la Compagnie Internationale des Wagons-Lits (et des Grands Express Européens) va ésser fundada a Bèlgica per Georges Nagelmackers l'any 1872. La companyia es va establir, a finals del segle xix com el principal operador d'expressos nocturns a Europa, servint cotxes llit i restaurant, així com a furgons.
# Comunitat de comunes del Pays de Barr

La Comunitat de comunes del Pays de Barr (oficialment: Communauté de communes du Pays de Barr) és una Comunitat de comunes del departament del Baix Rin, a la regió del Gran Est.
Creada al 2013, està formada 20 municipis i la seu es troba a Barr.

## Municipis

* Andlau
* Barr
* Bernardvillé
* Blienschwiller
* Bourgheim
* Dambach-la-Ville
* Eichhoffen
* Epfig
* Gertwiller
* Goxwiller
* Heiligenstein
* Le Hohwald
* Itterswiller
* Mittelbergheim
* Nothalten
* Reichsfeld
* Saint-Pierre
* Stotzheim
* Valff
* Zellwiller

## Referències

* ↑ CC du Pays de Barr

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Comunitat de comunes del Pays de Sainte-Odile

La Comunitat de comunes del Pays de Sainte-Odile (oficialment: Communauté de communes du Pays de Sainte-Odile) és una Comunitat de comunes del departament del Baix Rin, a la regió del Gran Est.
Creada al 1998, està formada sis municipis i la seu es troba a Obernai.

## Municipis

* Bernardswiller
* Innenheim
* Krautergersheim
* Meistratzheim
* Niedernai
* Obernai

## Referències

* ↑ CC du Pays de Sainte-Odile

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Comunitat de comunes del Pays de Saverne

La Comunitat de comunes del Pays de Saverne (oficialment: Communauté de communes du Pays de Saverne) és una Comunitat de comunes del departament del Baix Rin, a la regió del Gran Est.
Creada al 2017, està formada 35 municipis i la seu es troba a Saverne.

## Municipis

* Altenheim
* Dettwiller
* Dimbsthal
* Eckartswiller
* Ernolsheim-lès-Saverne
* Friedolsheim
* Furchhausen
* Gottenhouse
* Gottesheim
* Haegen
* Hattmatt
* Hengwiller
* Kleingœft
* Landersheim
* Littenheim
* Lochwiller
* Lupstein
* Maennolsheim
* Marmoutier
* Monswiller
* Ottersthal
* Otterswiller
* Printzheim
* Reinhardsmunster
* Reutenbourg
* Saessolsheim
* Saint-Jean-Saverne
* Saverne
* Schwenheim
* Sommerau
* Steinbourg
* Thal-Marmoutier
* Waldolwisheim
* Westhouse-Marmoutier
* Wolschheim

## Referències

* ↑ CC du Pays de Saverne

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Comunitat de comunes del Pays de Wissembourg

La Comunitat de comunes del Pays de Wissembourg (oficialment: Communauté de communes du Pays de Wissembourg) és una Comunitat de comunes del departament del Baix Rin, a la regió del Gran Est.
Creada al 1995, està formada 12 municipis i la seu es troba a Wissembourg.

## Municipis

* Cleebourg
* Climbach
* Drachenbronn-Birlenbach
* Hunspach
* Ingolsheim
* Oberhoffen-lès-Wissembourg
* Riedseltz
* Rott
* Schleithal
* Seebach
* Steinseltz
* Wissembourg

## Referències

* ↑ CC du Pays de Wissembourg

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Conan el Bàrbar (desambiguació)

«Conan el Bàrbar o Conan the Barbarian» té aquests significats:
* Conan el Bàrbar, personatge de ficció creat per Robert E. Howard
* Conan the Barbarian (còmics), col·lecció de còmics publicats per Marvel Comics i Dark Horse
* Conan el Bàrbar (pel·lícula de 1982), protagonitzada per Arnold Schwarzenegger
* Conan the Barbarian (pel·lícula de 2011), protagonitzada per Jason Momoa
# Conanci de Palència

Conanci, també anomenat Tonanci, va ser un religiós hispanovisigot, bisbe de Palència entre el 607 i el 639.
És un bisbe ben documentat gràcies a la informació de sant Ildefons. El toledà escriu que va succeir a Murila com a bisbe de Palència sent nomenat pel rei Viteric (603-609) i consagrat per Aurasi, metropolità de Toledo, present a la província des de l'any 603. El seu mandat al capdavant del bisbat va durar més de trenta anys, des del regnat de Viteric fins a Khíntila, es creu que es va iniciar vers el 607, perquè segons Ildefons va ser consagrat a finals del regnat de Viteric. No era bisbe abans d'aquesta data, sinó que és d'ençà aleshores en què la seva presència és destacada pel sant. D'altra banda, va assistir a un sínode el 610, on va signar precedint a sis bisbes de la província cartaginesa, quelcom que confirmaria la seva antiguitat al càrrec.
Va ser un home venerable, versat en les ciències eclesiàstiques, destacat pel seu raonament i la seva forma de ser, desimbolt en el discurs i en la conversa, afable i eloqüent, amb especial atenció del seu ministeri i d'elements musicals, melòdics, noves cantories, a més de l'entonació en l'Ofici Eclesiàstic. Per tant, va ser un home versat i destacat en les ciències eclesiàstiques. D'altra banda, va confeccionar un llibre d'oracions corresponents amb els salms de David. Conanci va assistir al Sínode de Toledo (610), on es va decretar el reconeixement de la capital visigoda com a metropolitana de la Cartaginesa, no va cooperar, de fet, amb els bisbes que no hi estaven d'acord; després va ser present també al IV Concili de Toledo (633), al V Concili de Toledo (636) i el darrer al que va assistir va ser el VI Concili de Toledo (638). En aquests dos va precedir en antiguitat a tots els bisbes sufraganis.
Conanci va morir a la fi del regnat de Khíntila, vers l'any 639. Alguns autors com Pedro Fernández del Pulgar van anomenar-lo amb el nom de «sant», però això només és un títol honorífic, és a dir, que en cap moment va ser canonitzat ni nomenat així pels fidels. Aquest esment procedeix de les Actes de sant Fructuós de Braga, a les quals li donen el títol d'home santíssim. Es diu que sant Fructuós va ser deixeble seu, alumne de les seva escola catedralícia, com afirmen Flórez y García Moreno, mentre que d'altres van afirmar que va ser Conanci de Toledo el seu mestre.

## Referències

* 1 2 González Dávila, 1647, p. 147.
* 1 2 Flórez, 1860, p. 25.
* ↑ Flórez, 1860, p. 26.
* 1 2 García Moreno, 1974, p. 140.
* ↑ Flórez, 1860, p. 27.
* 1 2 Flórez, 1860, p. 28.
* ↑ Flórez, 1860, p. 29.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada (en castellà). Tom VIII. Madrid: Reial Acadèmia de la Història, 1860.
* García Moreno, Luis A. Prosopografía del Reino Visigodo de Toledo (en castellà). Salamanca: Universidad de Salamanca, 1974. ISBN 84-600-6018-7.
* González Dávila, Gil. Teatro eclesiástico de las iglesias, y catedrales de los Reynos de las dos Castillas (en castellà). Tom II. Madrid: Imprenta de Pedro de Horma y Villanueva, 1647.
# Conceptisme

El conceptisme és un corrent del barroc literari (especialment l'espanyol) caracteritzat per la complicació del contingut de les poesies, amb referències a la mitologia grecollatina, jocs de paraules i d'enginy, metàfores complexes i neologismes que busquen impactar el lector per l'associació de termes en un principi allunyats. El màxim exponent d'aquesta escola és Francisco de Quevedo, qui inventava mots compostos humorístics per parodiar la situació del país o d'algunes professions.
El conceptisme s'oposa al culteranisme, que busca la perfecció formal i estètica. Té els seus precedents en els intercanvis d'acudits i versos de la cort (tornejos poètics). Els recursos retòrics que més apareixen als escrits conceptistes són la metàfora, l'oxímoron, l'el·lipsi, la paradoxa i la ironia.