OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pascualcobo

Pascualcobo és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 |
| 51 | 48 | 49 | 46 | 45 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Pegalajar

Pegalajar és un municipi de la comarca de Sierra Mágina, en la província de Jaén, Andalusia i ubicat a la vall del riu Guadalbullón (afluent del curs mig del Guadalquivir). Una part del seu territori municipal es troba dins del Parc Natural de Serra Mágina.
En la localitat del mateix nom i capital del terme municipal, es troben l'arc de l'Encarnació, que és una estructura gòtica del segle xv, antiga porta principal d'entrada al castell de Pegalajar declarada bé d'interès cultural l'any 1985, i l'església dedicada a la Santa Creu, temple renaixentista del segle xvi que va sofrir grans danys en la guerra civil espanyola, construït per Pedro Barba sobre la primitiva església del castell que substituí a mitjans del segle xiii l'anterior mesquita musulmana, i de la qual podem destacar la seva torre campanar, una resta de la torre de l'homenatge de la fortalesa cristiana, a més del retaule barroc del segle xviii de l'altar major.
Al municipi es troba un ampli espai de gran valor etnològic, La Huerta de Pegalajar, catalogat bé d'interès cultural i que s'ha mantingut des de època d'Al-Àndalus. Està configurat per un especial sistema hidràulic, agrícola i ecológic, basat en l'aprofitament de l'aigua i que es considera únic en l'arc mediterrani de la península Ibèrica.

## Referències

* ↑ Turismo de Andalucía «Parque Natural de Sierra Mágina» (en castellà). EPGTDA, Consejería de Turismo y Deporte de la Junta de Andalucía, 2011, págs: 4 [Consulta: 4 maig 2019].
* ↑ CastillosNet «Arco de la Encarnación» (en castellà). Castillos de Jaén, 2019 Gen 5; J-CAS-146-ENC (rev), págs: 1. Arxivat de l'original el 27 d’abril 2022 [Consulta: 4 maig 2019].
* ↑ AEAC «Pegalajar, Castillo de» (en castellà). Inventario de Castillos, 2013, págs: 3 [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ López Cordero, JA «Iglesia Parroquial de la Santa Cruz (Pegalajar)» (en castellà). Ficha diagnóstico. Asociación Colectivo de Investigación de Sierra Mágina, 2010; Gen, págs: 24 [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ Junta de Andalucía «Paisaje agrario de Pegalajar (Jáen)» (en castellà). Activos Digitales IAPH, 2017; Des (rev), págs: 18 [Consulta: 31 maig 2019].
* ↑ Escalera, J; Polo, D «El agua como seña de identidad: el caso de Pegalajar» (en castellà). A: El agua domesticada. El paisaje de los regadíos de montaña en Andalucía: Nuevas propuestas para viejas estructuras. Agencia Andaluza del Agua, Consejería de Medio Ambiente, Junta de Andalucía, 2010, pp: 534-543. ISBN 978-84-92807-48-2 [Consulta: 31 maig 2019].

## Bibliografia

* López Cordero, Juan Antonio. Patrimonio histórico-cultural de la villa de Pegalajar (en castellà). Revista Sumuntán, CISMA, 1997; 8, pp: 27-44 [Consulta: 5 maig 2019].
# Igualtat

«Igualtat» té aquests significats:
* Igualtat matemàtica, expressió matemàtica que indica l'equivaléncia entre dues entitats
* Igualtat de gènere
* Igualtat social, objectiu de buscar una mateixa quantitat de riquesa, de felicitat, de respecte i d'igual tracte en la justícia per a totes les persones
* Llibertat, igualtat, fraternitat, lema de la revolució francesa i de l'Estat francès
Viccionari
# Tractat d'Adrianòpolis (1829)

El Tractat d'Edirne o Adrianòpolis (14 de setembre de 1829) va ser un acord de pau pel qual es posava fi a la Guerra russo-turca, en la qual Rússia havia aconseguit importants victòries en el Caucas i els Balcans. El conflicte es va originar per la intervenció de l'Imperi Rus, Gran Bretanya i França a la Guerra d'independència grega, i la clàusula principal del tractat concedia a Grècia la independència total enfront de l'Imperi Otomà. En altres clàusules s'obligava als otomans a cedir a Rússia les illes situades a la desembocadura del Danubi, la franja caucàsica de la costa del mar Negre i a permetre utilitzar el pas de l'estret dels Dardanels. Així mateix, l'Imperi Otomà va reconèixer la sobirania de Rússia en Geòrgia, l'autonomia de Sèrbia i l'autonomia de Moldàvia i Valàquia (garantint la seva prosperitat, i la plena "llibertat de comerç ") sota la supervisió de Rússia. Aquest tractat va suposar un pas més en el declivi de l'Imperi Otomà, que havia assolit la seva màxima extensió a 1683, quan les seves fronteres van arribar fins a les portes de Viena.

## Referències

* ↑ John Emerich Edward Dalberg Acton. The Cambridge Modern History. Macmillan & Co, 1907, p. 202.
# Sequera de Fresno

Sequera de Fresno és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 54 | 57 | 48 | 43 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Unió Nacional per la Independència

Unió Nacional per la Independència (Union Nationale pour l'indépendance) fou un partit polític del Territori Francès dels Àfars i dels Isses fundat per Ali Aref Bourhan.
Bourhan va assolir la vicepresidència del consell de govern el 1960 i es va presentar a les eleccions de 1963 amb aquest partit. Després de les manifestacions de l'agost del 1966 Bourhan va dimitir i el partit va fer campanya en favor de mantenir la sobirania francesa al referèndum del 19 de març de 1967 i va tenir el suport dels polítics àfars; a l'abril Boruhan va assolir altre cop la vicepresidència del consell (el president era el governador francès), i després de la reforma del 5 de juliol de 1967, va pujar a la presidència i a les eleccions del novembre de 1968 la UNI va obtenir la majoria amb 23 escons (de 32).
Bourhan va perdre el suport francès el 1976, i alguns dels seus diputats es van passar a l'oposició, fins que va haver de dimitir. Djibouti va obtenir la independència el juny del 1977. El 1981 es va establir el sistema de partit únic i el partit de Bourhan va quedar dissolt. El 8 i 9 de gener de 1991 Bourhan va intentar suposadament un cop d'estat i fou detingut i condemnat a deu anys de presó, sent alliberat al desembre del 1994.

## Bandera

La bandera del partir era verda sobre negre amb triangle vermell al pal. Dins el triangle un matxet i un martell creuats simbolitzant el lema del partit: ""Lluita i reconstrucció".
# Sermile

Sermile (en llatí Sermyle, en grec antic Σερμύλη) era una ciutat de Sitònia a la península Calcídica entre Galepsos i Meciberna, que va donar el seu nom al golf conegut per Sermylicus sinus (κόλπος Σερμυλικός) o Toronaicus sinus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sermyle». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 juliol 2021].
# Patch panel

El Patch Panel (la traducció més propera seria panell d'interconnexió), és l'element on va a raure un extrem de tots els cables d'un cablejat estructurat d'un edifici, per poder-los inter-connectar. Serveix com un organitzador de les connexions de la xarxa, perquè els elements relacionats de la Xarxa LAN i els equips a connectar-hi puguin ser fàcilment incorporats al sistema i a part als ports de connexió dels equips actius de la xarxa (switch, router. etc.) sense causar-hi cap dany pel constant treball de connectar i desconnectar els seus ports.
Els seus panells electrònics utilitzats en algun punt d'una xarxa informàtica o sistema de comunicacions analògic o digital on tots els cables de xarxa acaben. Es pot definir com panells on s'ubiquen els ports d'una xarxa o extrems analògics o digitals d'una xarxa, normalment localitzats en un bastidor o rack de telecomunicacions. Totes les línies d'entrada i sortida dels equips (ordinadors, servidors, impressores, entre altres) tindran la seva connexió a un d'aquests panells. S'utilitzen també en aplicacions d'àudio o comunicacions.

## Vegeu també

* Panell d'informació
* Panell de control
* Panell d'instruments
# Peus per segon

Peus per segon és una unitat de mesura de velocitat que expressa el nombre de peus (ft) recorreguts per segon (s o sec). Les abreviacions inclouen ft/s, ft/sec i el fps. L'equivalent del Sistema Internacional d'Unitats (SI) és el metre per segon.

## Referències

* ↑ «What is foot per second (ft/s or ft/sec)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «What is a foot per second [ft/s, a unit of speed measurement]» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «Peus per segon a la conversió Metres per segon». [Consulta: 22 gener 2021].
# Pere Calbó i Roca

Pere Calbó i Roca (Barcelona, 17 de març de 1970) és un advocat i polític català, membre del Partit Popular de Catalunya (PP), va ser membre de la mesa del Parlament de Catalunya entre 2012 i 2015.

## Biografia

Pere Calbó, nascut a Barcelona el 1970, és advocat de professió i afiliat al PPC des de 1992.
Va ser regidor i portaveu del Grup Municipal del PPC a l'Ajuntament d'Igualada, càrrec que fins al 1999 va compatibilitzar amb el de portaveu del partit al Consell Comarcal de l'Anoia, amb el de primer tinent d'alcalde i amb el de regidor de Promoció Econòmica de l'Ajuntament igualadí. També ha estat assessor a l'Ajuntament de Barcelona del 1999 al 2010.
La seva entrada al Parlament de Catalunya es va produir el juny de 2010, pocs mesos abans de l'acabament de la VIII legislatura. A les eleccions de 2010 va ser escollit membre de la cambra i va exercir de portaveu adjunt del Grup Parlamentari Popular, de portaveu del mateix grup a la Comissió d'Interior i va ser secretari de la Comissió de l'Estatut dels diputats. El 18 de gener de 2012 va ser escollit secretari primer de la Mesa del Parlament en substitució a Jordi Cornet i Serra.
En els comicis de 2012 tornà a ser elegit diputat i en la sessió constitutiva de la cambra en la seva X legislatura, celebrada el 17 de desembre de 2012, va ser elegit secretari segon del Parlament.
# Pere Caldentey i Bauzà

Pere Caldentey i Bauzà (Sant Llorenç des Cardassar, 3 de setembre de 1928 - Sant Llorenç des Cardassar, 2 de gener de 1975) fou un futbolista mallorquí de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

L'any 1949 ingressà al RCD Mallorca, que jugava a Segona Divisió. Romangué al club fins a 1952, any en què fou fitxat pel FC Barcelona, com a tercer porter, per darrere d'Antoni Ramallets i Juan Zambudio Velasco. La temporada següent, amb l'arribada de Francisco Javier Goicolea passà a quart porter fet que propicià, el 1954, la seva cessió a la SD Espanya Industrial i la temporada següent al Reial Múrcia. En les seves dues temporades al primer equip blaugrana jugà dos partits de lliga i guanyà una lliga (1952-53), una copa (1952-53) i dues copes Eva Duarte (1952-53 i 1953-54). El 1956 fitxà pel Reial Oviedo, club on visqué els seus millors anys, amb quatre temporades a primera divisió (del 1958 al 1962). Acabà la seva trajectòria novament al Mallorca, la temporada 1962-63, també a Primera. En total jugà 73 partits a primera divisió. Un cop retirat es dedicà a l'hostaleria i fou directiu del CE Manacor.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «BALEARES Y SUS FUTBOLISTAS DE PRIMERA DIVISIÓN - CALDENTEY». Miguel VIDAL. [Consulta: 20 abril 2013].
* ↑ «Falleció en Mallorca Pedro Caldentey». Mundo Deportivo, 03-01-1975. [Consulta: 20 abril 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Pericoma mixta

Pericoma mixta és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Pericoma maroccana

Pericoma maroccana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a l'Àfrica del Nord: el Marroc.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Païta

Païta és un municipi francès, situat a la col·lectivitat d'ultramar de Nova Caledònia. El 2009 tenia 1.969 habitants. Limita amb els municipis de Dumbéa al sud-est i Boulouparis al nord-oest, Thio i Yaté. És la comuna més rural de la Gran Nouméa, i al seu territori s'hi troba l'aeroport internacional de Nouméa-La Tontouta.

## Evolució demogràfica

Població de Païta (1956-2009) :
| Població | 1.397 | 1.903 | 2.522 | 3.407 | 4.834 | 6.049 | 7.862 | 12.062 | 16.358 |
| Any | 1956 | 1963 | 1969 | 1976 | 1983 | 1989 | 1996 | 2004 | 2009 |

## Composició ètnica

* Europeus 32,6%
* Canacs 23,9%
* Polinèsics 32,1%
* Altres, 11,4%

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1967-1983 | Raymond Hénin | Unió Caledoniana |
| 1983-1995 | Ronald Martin | RPCR |
| 1995- | Harold Martin | RPCR, després Avenir ensemble |

## Referències

* Divisió administrativa de Nova Caledònia
Belep • Canala • Hienghène • Houaïlou • Kaala-Gomen • Koné • Kouaoua • Koumac • Ouégoa • Poindimié • Ponérihouen • Pouébo • Pouembout • Poum • Poya • Touho • Voh •
Boulouparis • Bourail • Dumbéa • Farino • La Foa • L'Île des Pins • Moindou• Mont-Dore • Nouméa • Païta • Poya • Sarraméa • Thio • Yaté •
Ouvéa • Lifou • Maré •
# Perigús

Perigús (en occità Peireguers [pejɾeˈɣɥes/pejɾeˈgœː] o Periguers [peɾiˈɣɥes/peɾiˈgœː]'; en francès Périgueux [peʀigø]) és una comuna francesa, situada al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània, i capital històrica de la regió del Perigord. L'any 2004 tenia 39.960 habitants.

## Descripció

Perigús és el "chef-lieu" o prefectura departamental (capital) de la Dordonya. Aquesta ciutat de ritme tranquil es troba a la vora del riu Isla. És famosa la gastronomia de la ciutat, així com la de la regió que l'envolta, el Perigord, d'on venen els ingredients per a preparar els exquisits plats de la cuina local, amb oques, les castanyes i les tòfones.
La catedral de Sant Front del segle xii és l'edifici més conegut de Perigús. Està dedicada a Sant Front, llegendari evangelitzador dels pagans d'aquesta regió de l'antiga Gàl·lia al segle iii. Les seves relíquies es trobaven a la catedral de Perigús fins a l'any 1575. Aquest temple de pedra blanca i original arquitectura és la catedral més gran de tot l'est d'Occitània.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 9 898 | 5 733 | 6 306 | 8 452 | 8 956 | 11 576 | 12 187 | 11 455 | 13 547 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 16 291 | 19 140 | 19 633 | 19 956 | 24 169 | 25 969 | 29 611 | 31 439 | 31 313 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 31 976 | 31 361 | 33 548 | 33 144 | 33 389 | 33 988 | 37 615 | 40 865 | 40 785 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 38 529 | 37 450 | 35 120 | 32 916 | 30 280 | 30 152 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1944-1959 | Pierre Jules Emile Pugnet | |
| 1959-1971 | Lucien Barrière | RPR |
| 1971-1997 | Yves Guéna | RPR |
| 1997-2002 | Xavier Darcos | RPR |
| 2002-2005 | Jean-Paul Dardou | UMP |
| 2005-2008 | Xavier Darcos | UMP |
| 2008- | Michel Moyrand | PS |

## Agermanements

* Amberg

## Personatges il·lustres

* Joan-Pau Verdier, músic occità
* Jean Mespoulède, ciclista
* Jean Frédéric Frenet, matemàtic
* Kendji Girac, cantant
* Adrien Greslon (1618 - 1697) jesuïta, missioner al Canadà i a la Xina.

## Referències

* ↑ «Perigús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 13 novembre 2010].
* ↑ Dn. Joannis Gutierrez, Jurisconsulti Hispani - Tractatus novus de tutelis & curis minorum deque officio & obligatione tutorum ac curatorum ipsorumque mercede - Cum summariis et indice uberrimo

## Enllaços externs

* Estructures - Catedral de Sant Front (francès)
* Fotos de la Catedral de Sant Front (francès)
# Perikatan Nasional

Perikatan Nasional, abreujat PN (lit. ‘Aliança nacional’) és una coalició política de Malàisia formada pel Partit Unificat Natiu de Malàisia (BERSATU), el Partit Islàmic de Malàisia (STAR), el Partit de Solidaritat Patria (PAS) i el Partit Progressista de Sabah (SAPP) i el Partit del Moviment Popular de Malàisia.
Perikatan Nasional es va formar a l'inici de la crisi política de Malàisia del 2020 amb la intenció de substituir el govern de Pakatan Harapan. El rei de Malàisia, Abdullah Shah, va nomenar llavors Muhyiddin Yassin, líder de facto del PN, primer ministre de Malàisia, portant l'aliança política informal al poder. La coalició forma el govern governant a Malàisia de març del 2020 a l'agost del 2021, fins que Muhyiddin Yassin va dimitir com a primer ministre després que l’Organització Nacional dels Malais Units (UMNO) li va donar suport, privant el PN de la seva majoria al parlament.

## Composició

| Nom | Nom | Ideologia | Posicionament | Cap(s) |
| BERSATU | Partit Unit Natiu de Malàisia Parti Pribumi Bersatu Malaysia | Nacionalisme | Centrisme radical a Centredreta | Muhyiddin Yassin |
| NO | Partit Islàmic de Malàisia Parti Islam Se-Malaysia | Islamisme | Extrema dreta | Abdul Hadi Awang |
| GERAKAN | Partit del Moviment Popular de Malàisia Parti Gerakan Rakyat Malaysia | Liberalisme | Centredreta | Dominic Lau Hoe Chai |
| SAPP | Partit progressista de Sabah Parti Maju Sabah | Regionalisme | Centredreta | Yong Teck Lee |
| ESTRELLA | Partit Solidaritat Pàtria Parti Solidariti Tanah Airku | Regionalisme | Centredreta | Jeffrey Kitingan |

## Referències

* ↑ Zareen Humairah Sejahan. «Seluruh Kabinet telah letak jawatan». utusan.com.my, 16-08-2021. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ Rédaction. «Malaysia’s Muhyiddin resigns after troubled 17 months in power». aljazeera.com, 16-08-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
# Photonectes phyllopogon

Photonectes phyllopogon és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals que viu entre 100-700 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (3°S 19°W), l'Atlàntic occidental (Petites Antilles), l'Índic i el Pacífic.

## Referències

* ↑ Günther A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57). i-lxv + 1-268.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere de Santcliment

Monsenyor Pere de Santcliment (Segrià, segle xiv - Lleida, 1403) va ser bisbe de Lleida (1399-1403).
Pertanyia a una família noble, era fill de Francesc de Santcliment, senyor d'Alcarràs, i va ser elegit per ambdós capítols, el de la catedral de Lleida i el de Roda, per a qui no va arribar la confirmació per a ser ordenat bisbe de Lleida.
Pere havia estat estudiant de l'Estudi General de Lleida, canceller del bisbat i conseller reial de Martí l'Humà i del seu fill Martí el Jove; era canonge i prepòsit de la catedral quan fou elegit bisbe pels capítols de Lleida i Roda. A causa de les discòrdies del Cisma d'Occident, no arribà a ésser efectiu. Benet XIII refusà l'elecció i nomenà vicari general el canonge Joan Castelló i bisbe Jaume de Tauste, que no ho acceptà, i després Joan de Baufés.
Durant quatre anys en el bisbat es visqué una situació de seu vacant molt peculiar: no es volia el bisbe que s'elegia. S'anava governant el bisbat mitjançant els vicaris generals dels quals tampoc se n'acceptava el nomenament. Morí essent bisbe electe de la diòcesi de Lleida sense arribar a la consagració episcopal. Pere de Santcliment anà personalment a Marsella per tal de rebre el consentiment i l'autorització del papa Benet XIII. Finalment no ho aconseguí.

## Bibliografia

* Web Bisbat de Lleida
# Phanoperla incompleta

Phanoperla incompleta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Malàisia.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1986. Mitt. Schweiz. ent. Ges. 59(1-2):153.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Records of Neoperlini (Plecoptera: Perlidae) from Brunei Darussalam and Sarawak, with Descriptions of New Phanoperla (Banks) and Neoperla (Needham) Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Ignac Sivec i Bill P. Stark, 2010. Seven new species of Phanoperla (Banks) from Vietnam and Thailand (Plecoptera: Perlidae). Illiesia 2010 6(10):98-112. (anglès)
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Pere Guixà i Cerdà

Pere Guixà i Cerdà (Barcelona, 1973) és un filòleg i escriptor català. Llicenciat en Filologia Romànica (Universitat de Barcelona), col·labora en els suplements de cultura de l'Avui, La Vanguardia, El País i la revista Serra d'Or, i dona classes d'escriptura a l'Ateneu Barcelonès i a Biblioteques de Barcelona. És autor dels llibres L'examen de l'autodidacte (1999), Àlies Barcelona (2001), L'embolic del món (2002), Topolino (2004), No pots no sentir-ho (2006) i Fora de la màquina (2011).

## Referències

* ↑ PAÍS, Ediciones EL «Articles escrits per Pere Guixà | EL PAÍS Catalunya». EL PAÍS.
* ↑ «Pere Guixà i Cerdà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Admin. «Guixà Cerdà, Pere». [Consulta: 20 juliol 2017].
# Piuku

Piuku és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -13.46 ° de latitud nord i 38.92 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 31 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el primer d'octubre del 2015 i fa referència a Piuku, déu de la tapioca de la cultura dels kali'na.

## Referències

* ↑ "Piuku". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.