OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Massip i Llop

Francesc Massip i Llop (Santa Coloma de Gramenet, 6 d'agost de 1926) va ser un ciclista català que fou professional entre 1948 i 1960. Durant la seva carrera professional aconseguí 19 victòries, entre elles un Campionat d'Espanya i una Volta a Llevant.

## Palmarès

* 1948
** 1r al Trofeu Jaumendreu
* 1950
** 1r al Trofeu Jaumendreu
** 1r al Trofeu Masferrer
* 1951
** Vencedor d'una etapa de la Volta de les Tres Províncies
* 1952
** 1r al GP Sniace
* 1953
** Campió d'Espanya de ciclisme en ruta
** Campió d'Espanya de Muntanya
** Vencedor d'una etapa de la Bicicleta Eibarresa
* 1954
** 1r a la Clásica a los Puertos
** 1r al GP Sniace
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
* 1955
** 1r a la Volta a Llevant i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
* 1956
** 1r al Trofeu Masferrer
* 1957
** 1r a Igualada
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Astúries

### Resultats al Tour de França

* 1951. 59è de la classificació general
* 1952. 30è de la classificació general
* 1953. 46è de la classificació general
* 1954. 55è de la classificació general
* 1955. Abandona (6a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 31è de la classificació general
* 1956. 28è de la classificació general
* 1957. 18è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1954. 39è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès de Francesc Massip i Llop a www.museociclismo.it Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Fitxa de Francesc Massip i Llop a www.sitiodeciclismo.net

## Referències

* ↑ Francesc Massip i Llop a cantic.bnc.cat
# Uddevalla

Uddevalla és l'aglomeració principal del municipi d'Uddevalla, a Suècia, al comtat de Västra Götaland, al centre de la província històrica de Bohuslän, la més occidental de les 25 províncies històriques de Suècia. Compta amb 30.513 habitants.
Fundada l'any 1498 amb el nom d'Oddevold pel rei danès Hans, la ciutat d'Uddevalla va esdevenir sueca l'any 1658 quan la província és cedida per Dinamarca a Suècia en el tractat de Roskilde i va tenir un auge al segle XVIII gràcies al seu port i a la pesca de l'areng.
El constructor d'automoció Volvo hi munta el Volvo C70. També hi va ser fundada la fàbrica de tèxtil i la marca Tiger of Sweden.

## Uddevallisme

De 1987 a 1993, la fàbrica de muntatge de Volvo ha conegut una experiència del taylorisme a la indústria d'automoció, anomenada uddevallisme per organització reflexiva del treball. La fàbrica, no obstant això, va tancar l'any 1993.

## Galeria

* L'estàtua de Carles X Gustau de Suècia a la plaça del Rei (Kungstorget).
* Uddevallabron (pont de Uddevalla)

## Personalitats relacionades

* Ture Malmgren (1851-1922), periodista i polític, propietari diari Bohusläningen

## Referències

* ↑ «Uddevalla kommun - Uddevalla kommun» (en suec). [Consulta: 16 agost 2020].
* ↑ «Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km² 2005 och 2010».
* ↑ Gorz, André.. Arbeit zwischen Misere und Utopie. Frankfurt am Main: Suhrkamp, 2000. ISBN 3-518-41017-2.
# Magne Arquiatre

Magne Arquiatre (en llatí Magnus, en grec antic Μάγνος Κλινικός) era un metge grec que va escriure sobre antídots, així anomenat perquè va arribar a la dignitat d'arquiatre (archiater).
Va viure al segle ii i era contemporani de Galè. Serapió d'Alexandria també en parla, i l'anomena Rex Medicorum in tempore Galieni.

## Referències

* ↑ 5. Magnus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 902
# Lofiomins

Els lofiomins (Lophiomyinae) són una subfamília de rosegadors de la família dels múrids. La rata crestada (Lophiomys imhausi), que té un àmbit de distribució fragmentat a l'Àfrica oriental, n'és l'únic representant vivent, però l'espècie fòssil Protolophiomys ibericus visqué al nord d'Àfrica i la península Ibèrica durant el Miocè superior i també se n'han trobat restes subfòssils a Israel. L'espècie actual s'alimenta majoritàriament de matèria vegetal.

## Referències

* 1 2 Aguilar, J. P.; Thaler, L «Protolophiomys ibericus nov. gen. sp., Mammalia, Rodentia, from the Upper Miocene of Salobrena (Southern Spain)» (en anglès). C. R. Acad. SC. Paris, 304, sèrie 2, 14, 1987, pàg. 859–862.
* ↑ Geraads, D. (1998). «Rongeurs du Mio-Pliocène de Lissasfa (Casablanca, Maroc)». Geobios, 31(2), 229-245.
# Makalata didelphoides

Makalata didelphoides és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu a Bolívia, el Brasil, Guyana, la Guaiana Francesa, Surinam i Veneçuela. El seu hàbitat natural són els boscos perennifolis tropicals de plana inundats estacionalment. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Patton, J.; Weksler, M.; Catzeflis, F.; Bonvicino, C. Makalata didelphoides. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 febrer 2015.
# Léninski (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Léninski».
Léninski - Ленинский (rus) - és un poble (un possiólok) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 213 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Maggie MacNeal

Maggie MacNeal, nascuda Sjoukje van 't Spijker, (Tilburg, 5 de maig del 1950) és una cantant neerlandesa.

## Carrera

Començà la seva carrera com a solista i després d'enregistrar I heard it through the grapevine el 1971, formà un duo amb Willem Duyn, que es deia Mouth & MacNeal. Després de separar-se formà el seu propi grup el 1975 amb el seu marit Frans Smit (bateria), Adri de Hont (guitarra), Ben Vermeulen i Wil de Meyer (baixos). El 1977, els membres eren: Smit, Jons Pistoor, Lex Bolderdijk i Robert Verwey (baixos).
El 2000, esdevé membre de Dutch Divas, juntament amb Marga Bult. El 2008, tornà a formar el duo Mouth & MacNeal amb Arie Ribbens substituint Willem Duyn, mort el 2004.

## Festival d'Eurovisió

Maggie MacNeal participà dues vegades en el Festival de la Cançó d'Eurovisió, representant els Països Baixos. La primera quan formava part del duo Mouth & MacNeal participant en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1974 assolint el tercer lloc, darrere d'ABBA i Gigliola Cinquetti amb la cançó I See a Star, que fou número 1 en les llistes d'Irlanda. La segona vegada en solitari en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1980 amb la cançó Amsterdam, que assolí la cinquena posició amb 93 punts.
Actualment viu a Hengelo amb el seu segon marit Klaus Metternich.

## Referències

* ↑ «Biografie» (en neerlandès). Muzikum. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ Països Baixos- 1974
* ↑ «Historia d'Eurovisió: Països Baixos 1974». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ «Història d'Eurovisió - Països Baixos 1980». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ Tom Tates. «Maggie MacNeal superklust zich een slag in de rondte.» (en neerlandès). Algemeen Dagblad, 21-05-2015. [Consulta: 28 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Maggie MacNeal - Lloc web oficial
# Los años bárbaros

Los años bárbaros és una pel·lícula espanyola, de Fernando Colomo, estrenada l'11 de setembre de 1998, basada en la novel·la Otros hombres de Manuel Lamana, que narra la fugida d'aquest últim i de Nicolás Sánchez-Albornoz.
Es "tracta una història ficcionalitzada basada en un fet real, succeït —millor, en el seu esperit— a Nicolás Sánchez-Albornoz i Manuel Lamana en 1948. Membres de la Federació Universitària Espanyola (FUE), van realitzar una pintada reclamant una Universitat Lliure en un mur de la Facultat de Filosofia i Lletres. Van ser condemnats, però van aconseguir fugir a França. Els personatges principals no es corresponen amb els reals, i els personatges secundaris són totalment inventats. L'organitzador d'aquesta fuga històrica de Cuelgamuros va ser el germà de l'escriptor Juan Benet, Paco, també membre de la FUE i el creador de la revista antifranquista Península, que es va veure obligat a fugir i exiliar-se en París.

## Argument

Finalitzada la Guerra Civil espanyola, Tomás (Jordi Mollà) i Jaime (Ernesto Alterio), dos joves estudiants contraris al Règim franquista són enviats a un camp de treball al Valle de los Caídos per realitzar pintades contra el règim de Franco en la Universitat Complutense de Madrid. No obstant això, gràcies a un pla tramat des de París, aconsegueixen escapolir-se amb l'ajuda de dues joves nord-americanes, Kathy (Hedy Burress) i Susan (Allison Smith); que contra tot pronòstic, els ajudaran a arribar fins a París en un descapotable vermell.
Destaquen per la seva importància arquitectònica les escenes rodades en el paradador nacional "Alberg de Medinaceli" a Alcalá de Henares.

## Repartiment

* Jordi Mollà... Tomás
* Ernesto Alterio... Jaime
* Hedy Burress... Kathy
* Allison Smith ... Susan
* Juan Echanove... Víctor Marquina
* Josep Maria Pou... Michel
* Álex Angulo... Máximo
* Pepón Nieto... Velasco
* Ana Rayo ... Gloria
* Pepo Oliva... Requena

## Palmarès
### XIII Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor música original | Juan Bardem Aguado | Guanyador |
| Millor guió adaptat | José Ángel Esteban Carlos López Fernando Colomo Nicolás Sánchez-Albornoz | Candidat |
| Millor actor revelació | Ernesto Alterio | Candidat |
| Millor maquillatge | José Quetglas i Mercedes Guillot | Candidats |

## Referències

* ↑ Los años bárbaros; acceso 09.09.2011
* ↑ Cronología de Benet tomada del libro Cartografía personal, edición a cargo de Mauricio Jalón, Cuatro Ediciones, Valladolid, 1997 y recogida en la página de Javier Marías; acceso 08.09.2011
* ↑ Alfonso González-Calero. Ruedo Ibérico. La contrahistoria del franquismo, Triunfo Nº792, 01.04.1978, pp. 26-28; entrevista recogida en la página de Editions Ruedo Ibércia, aparatado Artículos; acceso 09.09.2011
* ↑ Los años bárbaros a Fotogramas
* ↑ Los años bárbaros al web dels Goya
# Lèmur mostela de Randrianasolo

El lèmur mostela de Randrianasolo (Lepilemur randrianasoloi) és un lèmur mostela. Com tots els lèmurs, és endèmic de Madagascar. Mesura un total de 49-56 cm, dels quals 21-26 cm pertanyen a la cua. Viu a l'oest de Madagascar.
En un primer moment, fou anomenat L. randriansoli, però més endavant es descobrí que el seu nom era erroni i se'l reanomenà L. randrianasoloi l'any 2009.

## Referències

* 1 2 Garbutt, Nick. Mammals of Madagascar, A Complete Guide, 2007, p. 132.
* ↑ Hoffman, M.; Grubb, P.; Groves, C.P.; Hutterer, R.; Van der Straeten, E.; Simmons, N.; Bergmans, W. «A synthesis of African and western Indian Ocean Island mammal taxa (Class: Mammalia) described between 1988 and 2008: an update to Allen (1939) and Ansell (1989)» (PDF). Zootaxa, vol. 2205, 2009, pàg. 1–36.
# Manganohatertita

La manganohatertita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al supergrup de l'al·luaudita.

## Característiques

La manganohatertita és un arsenat de fórmula química NaNaCa(MnFe³⁺)(AsO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de gener de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6055/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenatnaya, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fisural del Tolbàtxik, al districte de Milkovsky (Territori de Kamtxatka, Rússia). Aquest volcà rus és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Manganohatertite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 22 febrer 2024].
# Mandla

Mandla (hindi मंडला) és una ciutat i municipalitat a Madhya Pradesh capital del districte de Mandla, prop del riu Narbada que la rodeja per tres costats, a 22° 36′ N, 80° 23′ E﻿ / ﻿22.6°N,80.38°E﻿ / 22.6; 80.38. Fou la capital del regne gond de Garha-Mandla. Al cens del 2001 Mandla consta amb una població de 45.907 habitants.

## Història

Abans del 1500 la ciutat s'anomenava Maheshwari Nagar. Al segle xvi fou establerta com a capital del regne gond de Garha-Mandla.

## Imatges

Limitades a la versió en anglès.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Manuel Llorente Martín

Manuel Llorente Martín (Benetússer, València, 25 de gener de 1952) és un empresari i economista valencià, president del València CF des del 7 de juny del 2009 fins al 5 d'abril de 2013.

## Biografia

Va estudiar Econòmiques, i va entrar a treballar a l'empresa valenciana Mercadona, fundada i presidida per Juan Roig, arribant a ascendir en ella fins a ocupar el càrrec de «Director de Botigues».
Va arribar al València CF el 1995 de la mà de Paco Roig, germà de Juan i Fernando Roig, per a ser el Gerent del club i posteriorment Director General. Amb l'entrada a la presidència de Pedro Cortés i més tard de Jaume Ortí, va continuar sent el braç executor dels presidents des de 1999 fins al 2004, al costat de Javier Gómez en el departament econòmic, va aconseguir els majors èxits esportius del conjunt i controlar el deute del club.
Amb l'arribada de Juan Bautista Soler a la presidència, va veure reduïda la seua influència i control en el club, pel qual en el 2006, de mutu acord amb el president, va rescindir el seu contracte.
En febrer de 2007 va passar a ser president del Pamesa València i Director General, a causa del traspàs de poders que Juan Roig va efectuar al seu favor, deixant el càrrec dos anys més tard per tornar al València CF, en aquesta ocasió com a President.

## Referències

* ↑ «Llorente: "El objetivo es quedar campeón"» (en castellà). [[Marca (diari)|]], 11-10-2008.
* ↑ Manuel Llorente nou President del València CF
* ↑ Manuel Llorente se va Arxivat 2013-07-02 a Wayback Machine. notícia a Superdeporte del 5 d'abril de 2013 (castellà)
* ↑ Llorente a Mercadona
* ↑ «Presa la Presidència del Pamesa Valencia». Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 28 febrer 2010].
# Lydia Kindermann

Lydia Kindermann (Łódź, Polònia, 21 de setembre de 1892 - Viena, 4 de desembre de 1953) va ser una mezzosoprano polonesa, que va haver de fugir primer a Praga i després a Buenos Aires davant el règim nazi.

## Trajectòria

Va pertànyer al ventall de l'Òpera de Berlín, Stuttgart i Praga que amb l'ascensió del nazisme, es va radicar definitivament en l'Argentina el 1939 desenvolupant una notable carrera en el Teatro Colón de Buenos Aires.
Fins al 1948 va pertànyer al ventall estable i va destacar en papers protagonistes i secundaris com a fonamental figura de suport per a l'èxit de les representacions.
Va cantar diverses temporades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Bibliografia

* Enzo Valenti Ferro, Las voces del Teatro Colón, 1982, pàg. 210
* Hannes Heer: Silent Voices. The expulsion of the Jews from the Opera from 1933 to 1945, Metropol Verlag, Berlin, 2008
# Lydia Koidula

Lydia Koidula (Vändra, 12 de desembre de 1843 $^{(Julià)}$ - Kronstadt, 30 de juliol de 1886 $^{(Julià)}$) va ser una poeta i dramaturga estoniana considerada la precursora del teatre del seu país. De nom real Lydia Emilie Florentine Jannsen, el seu sobrenom significa "Lydia de l'alba" i sovint se l'anomenà Koidulaulik (cantant de l'alba).
Va iniciar-se escrivint en el diari del seu pare Johann Voldemar Jannsen, el primer escrit en estonià durant el període en què Estònia formava part de l'Imperi Rus. Des de l'inici mostrà una clara influència germànica i l'objectiu d'exaltar i desenvolupar la cultura estoniana.
Va escriure nombroses poesies, narracions i obres dramàtiques, amb un marcat component patriòtic i excel·lí també com a traductora. El seu himne Mu isamaa on minu arm va convertir-se en l'himne no oficial durant el període d'ocupació soviètica, quan Mu isamaa, mu õnn ja rõõm (escrit pel seu pare) va ser prohibit. Encara avui en dia és s'interpreta tradicionalment com a cloenda a molts festivals. El cràter Koidula de Venus va ser batejat en honor seu.

## Referències

* ↑ «Lydia Koidula». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lydia Maria Adams DeWitt

Lydia Maria Adams DeWitt nascuda Lydia Maria Adams (Flint, Michigan, EUA, 1 de febrer de 1859 - Winters, Texas, 10 de març de 1928), va ser una patòloga experimental i investigadora de la quimioteràpia de la tuberculosi estatunidenca.
El 1878 es va casar amb Alton D. DeWitt, un professor, de qui se separaria anys més tard, el 1898. DeWitt es va llicenciar en medicina el 1898 per la Universitat de Michigan, lloc on va ensenyar anatomia fins al 1908. Posteriorment, va impartir classes a la Universitat Estatal de Michigan entre 1908 i 1910. Posteriorment, com a instructora de patologia a la Facultat de Medicina de la Universitat Washington a Saint Louis entre 1910 i 1912, a la Universitat de Chicago entre 1912 i 1926, moment en el qual es retiraria a causa de la seva salut, amb problemes d'hipertensió arterial crònica i arterioesclerosi.
DeWitt fou especialment coneguda pels seus estudis sobre la patologia de la tuberculosi. Va analitzar els vincles de colorants i metalls tòxics per al tractament potencial de la tuberculosi, i les seves investigacions van establir l'estàndard per a estudis posteriors que van portar a l'èxit del tractament de la malaltia. També va realitzar investigacions influents sobre l'anatomia del sistema nerviós i sobre pràctiques de salut pública.
Fou membre de l'Sprague Institute des del 1918. I entre 1924 i 1925 ocupà el càrrec de presidenta de la Chicago Pathological Society.
Entre les seves nombroses publicacions destaquen la coautoria dels estudis “Chemotherapy of Tuberculosis” (1893) i The Chemistry of Tuberculosis (1893).

## Referències

* 1 2 3 4 «Lydia Maria Adams DeWitt». Encyclopædia Britannica [Consulta: 9 maig 2020].
* 1 2 3 4 Long, Esmond R.; James, Edward T. (ed.); James, Janet Wilson (ed.); Boyer, Paul S. (ed.). Notable American Women, 1607-1950: A Biographical Dictionary (Vol. 1, A-F). Harvard University Press, 1971, p. 468–469. ISBN 978-0-674-62734-5 [Consulta: 9 maig 2020].
* 1 2 Oakes, Elizabeth H. «DeWitt, Lydia Maria Adams (1859-1926), American Anatomist and Pathologist». A: Encyclopedia of World Scientists. Infobase Publishing, 2007, p. 179. ISBN 978-1-4381-1882-6 [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «DeWitt, Lydia M. (Lydia Maria Adams)». Becker Archives Database. Washington University School of Medicine in St. Louis. [Consulta: 9 maig 2020].
# Unió Democràtica Nacional de Moçambic

La Unió Democràtica Nacional de Moçambic (UDEMO) fou un partit polític de Moçambic fundat el 2 d'octubre de 1960 a Rhodèsia i Niassalàndia, per exiliats encapçalats per Adelino Gwambe i el reverend Uria Simango. Va establir els seus quarters a Dar es Salaam. Era format en la seva majoria pers treballadors migrants i estudiants descontents que havien fugit de les regions central i sud de Moçambic. Es va formar per oposar-se a la dominació colonial portuguesa a Moçambici va proposar reanomenat el país com Monomotapa, una vegada fos independent.
Al juny de 1962, UDENAMO es va fusionar amb dues altres organitzacions nacionalistes, la Unió Nacional Africana de Moçambic Independent (UNAMI) i la Unió Nacional Africana de Moçambic (UNAM) per formar el Front d'Alliberament de Moçambic (FRELIMO).

## Vegeu també

* Moviments d'alliberament de Moçambic

## Referències

* ↑ Fundação da Frelimo: UDENAMO jogou papel decisivo
* ↑ Mondlane filiou-se na UDENAMO para ganhar presidência da Frelimo Arxivat 2017-01-05 a Wayback Machine., O País, 10 de juny de 2012
# Pacific F1

Pacific Racing va ser un constructor de cotxes de competició britànic que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.
L'equip va ser fundat per Keith Wiggins l'any 1984 per disputar les curses de Fórmula 3000 1 després d'unes temporades d'èxit van fer el salt a la F1 l'any 1994, en què ja va formar part del campionat amb equip propi.
Va debutar a la primera cursa de la temporada 1994, al GP de Brasil disputat al circuit d'Interlagos el 27 de març del 1994.
L'equip va prendre part a un total de trenta-tres Grans Premis (amb seixanta-sis monoplaces) disputats en dues temporades consecutives (1994 - 1995), aconseguint una vuitena posició com millor classificació en una cursa (en dues ocasions) i no assolint cap punt pel campionat del món de constructors.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 33 (66) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Brienni

Brienni és el nom dels següents personatges:
* Nicèfor Brienni el Vell, general romà d'Orient
* Nicèfor Brienni el Jove, marit d'Anna Comnena
* Jordi Brienni, militar romà d'Orient
* Josep Brienni, sacerdot i predicador romà d'Orient
* Manuel Brienni, escriptor romà d'Orient de música
* Joan Brienni, militar romà d'Orient del segle xi
* Joan Brienni (escriptor) (Joannes Briennius), escriptor romà d'Orient sobre la Basilica de data desconeguda.