OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Los Duques

Los Duques és una pedania del municipi valencià de Requena (Plana d'Utiel). El 2009 tenia 98 habitants.

## Geografia

Situada a l'oest del terme municipal de Requena, la pedania de los Duques es troba al marge dret de la rambla de los Duques que, junt a la rambla Alcantarilla abocarà les seues irregulars aigües a la rambla Albosa. Els voltants del llogaret es caracteritzen pels terrens plans propis de l'altiplà de Requena, cultivats amb vinyes. Los Duques es troba dins l'àrea del Parc Natural de les Gorges del Cabriol.
S'arriba des de Requena, a 10 quilòmetres aproximadament, prenent la carretera nacional N-322 passant pel Pontón. Ben a prop del llogaret trobem les també pedanies de Campo Arcís (a 3,5 km a l'est) i Casas de Eufemia (a 1,5 km al nord-oest).

## Història i demografia

Sobre el nom del llogaret no hi ha total seguretat, encara que possiblement provinga del cognom de diversos dels seus primers habitants. Així ho afirma Juan Piqueras Hava en la seua "Geografia de Requena- Utiel": “El seu nom és segurament derivat, com en punts altres casos, del cognom dels seus primers pobladors, atès que en les relacions de veïns de mitjan segle xix el cognom Pérez-Duque estava molt estès”. Aquest historiador també documenta que la formació de los Duques com nucli compacte és bastant recent, ja que en 1870 només s'agrupaven 14 cases. Des de principis del segle XX els veïns de diversos caserius propers es van traslladar pràcticament en massa fins a aquesta pedania.
Posteriorment, el 1940 es construeix la carretera local de Campo Arcís, que va esdevenir un nou eix de creixement de la població. Al costat d'aquesta carretera es va aixecar l'Església de Nostra Senyora de L'Encarnació.

## Economia

Los Duques està envoltat de vinyes, de les quals es nodreix la Cooperativa de Nostra Senyora de l'Encarnació, amb al voltant d'un centenar de socis.

## Llocs d'interés

* Font de los Morenos. A uns quilòmetres del nucli de població es troba aquesta font ben coneguda per les seues propietats medicinals donades per l'alt contingut en sofre de les seues aigües.
* Solana de las Pilillas. Partida on es troben uns jaciments d'època ibera. Destaquen les basses excavades en la roca per a l'elaboració de vi i oli.
* La Alcantarilla. Paratge natural on els veïns poden gaudir de la natura.

## Festes

Les festes patronals se celebren en honor de la Verge de l'Encarnació, patrona del llogaret, el 25 de març, tot i que els actes festius s'han traslladat a les vacances de Setmana Santa.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009 (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 maig 2010].

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena
# Gangwon-do

Gangwon-do (hangul: 강원도, hanja: 江原道, romanització revisada: Gangwon-do, McCune-Reischauer: Kangwŏn-do) és una província de Corea del Sud, la capital es troba a Chuncheon. Abans de la divisió de Corea de 1945, Gangwon-do i la seva veïna Kangwŏn (a Corea del Nord), formaven una sola província.

## Història

Gangwon-do va ser una de les vuit províncies de Corea durant la Dinastia Joseon. La província es va crear el 1395, i el seu nom deriva dels noms de les ciutats de Gangneung (강릉; 江陵) i Wonju (원주; 原 州), que era la capital provincial.
El 1895, es va substituir aquesta divisió pels districtes de Chuncheon (Chuncheon-bu; 춘천부; 春川 府), a l'oest, i de Gangneun (Gangneung-bu; 강릉부; 江陵 府) a l'est; Wonju va passar a formar part del districte de Chungju.
El 1896, Corea es va tornar a dividir en províncies, aquesta vegada, en 13, i els dos districtes es van reunificar a la província de Gangwon-do. Encara que la ciutat de Wonju va tornar a formar part de la província de Gangwon-do, la capital provincial es va traslladar a Chuncheon, on roman avui en dia.
La divisió de Corea pel paral·lel 38 nord el 1945 també va afectar la província de Gangwon-do, quedant dividida en dues zones d'ocupació, nord-americana i soviètica, al sud i al nord, respectivament. La ciutat de Wonsan, que va quedar en la meitat nord de la província el 1946, va esdevenir el seu centre administratiu. El 1948, la meitat sud de la província va passar a formar part de la nova República de Corea del Sud. Amb la fi de la Guerra de Corea el 1953, la frontera entre la part nord i sud de la província es va desplaçar cap al nord, a la Línia de Demarcació Militar.

## Enllaços externs

* Pàgina del govern provincial de Gangwon-do (en anglès)
* Seoul City history article on Hanseong and 22 other late 19th-century districts Arxivat 2004-09-03 a Wayback Machine.
# Anatoli Ovtxínnikov

Anatoli Vassílievitx Ovtxínnikov, més conegut com a Anatoli Ovtxínnikov (rus: Анатолий Васильевич Овчинников) (Podolsk, 4 de maig de 1954), és un antic pilot de motocròs rus de renom internacional durant la dècada del 1970. Durant la seva carrera, guanyà sis campionats de l'URSS de motocròs i vint de Moscou. Membre de l'equip oficial soviètic de KTM (al costat de Guennadi Moisséiev i Vladímir Kàvinov) entre 1975 i 1977, formà part de la selecció soviètica que acabà en segon lloc al Trophée des Nations de 1976. Aquell mateix any, guanyà el Gran Premi de l'URSS de 250cc, celebrat a Lviv el 16 de maig.
Nascut a Sàlkovo (a uns 3 km de Podolsk) i conegut familiarment com a Кирыч ("Kíritx"), Ovtxínnikov començà a interessar-se pels esports de motor quan el seu pare es comprà una motocicleta Minsk "Маkaku". Un cop adaptà la moto per a motocròs, començà a practicar-hi pels turons de prop de casa seva fins que Édik Nóvikov, l'entrenador del club de motociclisme de Podolsk, el descobrí i li oferí d'apuntar-se al seu club, on des d'aleshores començà a entrenar-se seriosament i a progressar amb rapidesa. Un cop retirat de la competició, ha estat entrenador de motocròs del CSKA Moscou i ha entrenat pilots de la talla de Iegor Sanin i Vladislav Diomkin.

## Palmarès

* 6 vegades campió de l'URSS de motocròs:
** 250cc: 1980
** 350cc: 1979-1980, 1988-1989
** 500cc: 1982
* Campió de l'URSS en categoria juvenil de 125 cc (1971)
* 3 vegades campió de l'Espartaquíada dels Pobles de l'URSS en 250 cc
* 20 vegades campió de Moscou
* Guanyador del Motocròs Internacional de Poltava en 250 cc (1974)
* Guanyador del Trofeu de la Nació (1975)
* 5 vegades guanyador del Motocròs de Kovrov (1976, 1984, 1990, 1991, 1993)

### Resultats al Campionat del Món

Font:
| Any | Motocicleta | 250cc | 125cc |
| 1969 | ČZ | 32è | - |
| 1970 | ČZ | 17è | - |
| 1971 | ČZ | 28è | - |
| 1972 | ČZ | 20è | - |
| 1973 | ČZ | 19è | - |
| 1974 | ČZ | 26è | - |
| 1975 | KTM | 24è | - |
| 1976 | KTM | 7è | - |
| 1977 | KTM | 14è | - |
| 1978 | ČZ | - | 23è |

## Notes

* ↑ El seu nom apareix sovint escrit com a Anatoly Ovchinnikov.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Анатолий Овчинников» (en rus). motoxnews.ru, 11-10-2015. [Consulta: 8 gener 2020].
* 1 2 3 4 «Овчинников Анатолий Васильевич» (en rus). cska.ru. [Consulta: 8 gener 2020].
* 1 2 «Anatoly Ovchinnikov» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Связной. «Книга «Мотокросс - «визитная карточка» г.Коврова» (Куприянов В., 13.12.2015)» (PDF) (en rus). kovrovsport.ru p. 6, 13-02-2017. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 2» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
# Alfred Redl

Alfred Redl (Lemberg, Imperi Austríac, avui Lviv, Ucraïna, a la regió coneguda com Galitzia, 14 de març de 1864-Viena, Imperi Austrohongarès, 25 de juny de 1913) va ser un oficial de l'Exèrcit austrohongarès.
Redl va ascendir a coronel i va arribar a ocupar el càrrec de cap d'Estat Major del VIII Cos d'Exèrcit a Praga. Durant la major part de la seva carrera va servir com a cap de l'Oficina d'Evidències, Servei d'Intel·ligència Militar (els serveis de contraespionatge de l'Imperi austrohongarès).
Va esdevenir una de les figures més importants en el món de l'espionatge abans de la Primera Guerra Mundial. El seu pas pel servei de contraespionatge va estar marcat per la innovació i va promoure l'ús de les tecnologies més avançades del seu temps amb la finalitat de detectar i arrestar agents estrangers. Però Redl va resultar ser un agent doble i un dels més importants espies al servei de l'Imperi rus. Captat inicialment sota amenaça de fer pública la seva condició d'homosexual, els ingressos que li reportava la seva traïció van elevar enormement el seu nivell de vida, i pel que sembla va acabar venent secrets militars als serveis secrets francesos i italians. Descobert per la intercepció d'un pagament econòmic a través del correu postal, es va suïcidar tirant-se un tret a la seva habitació de l'Hotel Klomser de Viena l'any anterior a l'esclat de la Primera Guerra Mundial.
# Can Borràs (Sant Hilari Sacalm)

Can Borràs és una casa eclèctica de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, situat al nucli urbà de Sant Hilari Sacalm, al carrer Vic número 29.
L'edifici, de planta baixa, dos pisos i golfes, està cobert per una teulada a doble vessant desaiguada a les façanes principal i posterior, amb el ràfec força pronunciat, amb encavallades de fusta i decorat amb esgrafiats.
A la façana principal, a la planta baixa, hi ha la porta d'entrada en arc de llinda, al costat dret de la qual hi ha una porta d'entrada en arc de mig punt, i al costat esquerre una finestra també en arc de mig punt. Al primer i segon pis, hi ha tres obertures en arc de llinda, emmarcats per un trencaaigües i per unes decoracions florals en esgrafiats. Les obertures del primer pis donen a unes gran balconades, i les del segon pis a tres balcons independents, el central dels quals té la llosana més gran que els dos laterals, de manera que és més voladís. Les llosanes dels balcons són de pedra i les baranes de ferro forjat. A les golfes hi ha una galeria de cinc arcs de mig punt, voltejats de decoracions florals en esgrafiat. Hi ha un sòcol a la façana, i un encoixinat a la planta baixa. Els dos pisos i les golfes, tenen les parets arrebossades, pintades i decorades amb esgrafiats.
A la part posterior de la casa, que dona al carrer Sant Benet, hi ha un pati. La part posterior de la casa va ser edificada el 1936.

## Història

La casa data del 1889 però la part posterior respon a una ampliació de l'any 1936.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Borràs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Krempenheger Graben

El Krempenheger Graben és un petit afluent del riu Ammersbek a Alemanya. Neix a la reserva natural del Wohldorfer Wald tot just a la frontera amb Hoisbüttel a Slesvig-Holstein i hi desemboca a l'Ammersbek És un rierol típic de prats i boscs húmits amb um cabal lent i un desnivell petit.
Fotos d'amunt en avall
* Prop del cimentiri Wohldorfer Waldfriedhof
* A través el bosc del Wohldorfer Wald
* El desembodacament a l'Ammersbek

## Referències

* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Werner Steinke, B-Planverfahren Wohldorf-Ohlstedt 13, Ajuntament d'Hamburg,Servei de desenvolupament urbà i del medi ambient, 7 de desembre 2004, 7 pàgines, (alemany)
# Graella

Es coneix com a graelles (usat generalment en plural) l'estri de ferro amb forma d'engraellat col·locat en un bastiment del mateix material, que es posa damunt del foc i a sobre del qual s'hi posa menjar, especialment carn o peix, per rostir o torrar.
Permet de tenir el menjar a una distància prudencial del foc o les brases. Els aliments reben calor lentament, i una vegada que les carns estan a punt, s'acosta una mica més les graelles a la font de calor. Així s'obté que la part externa de les carns es tornin d'una color més daurada, cosa que dona una millor presentació, a més de restar cruixent i eliminar possibles greixos residuals. La carn preparada sobre graelles és especialment típica en les gastronomies argentina, xilena, uruguaiana i paraguaiana.
Existeixen graelles plegables per facilitar la volta de diverses peces d'aliment alhora.

## Referències

* ↑ «Graelles i accessoris per barbacoes». OPTIMUS - CIFEC. [Consulta: 7 agost 2022].

## Vegeu també

* Graellada

## Enllaços externs

* Construcció d'una graella
* Tipus de graelles o barbacoes
# Ganimedes

«Ganimedes» té aquests significats:
* Ganimedes (satèl·lit), satèl·lit natural del planeta Júpiter, el més gros del sistema solar
* Personatges:
** Ganimedes d'Enos, governador egipci de Tràcia
** Ganimedes (tutor d'Arsínoe), tutor d'Arsínoe IV, filla de Ptolemeu XII Auletes
** Ganimedes (mitologia), coper dels déus grecs.
# Alejandro Catena Marugán

Alejandro Catena Marugán (nascut el 28 d'octubre de 1994) és un futbolista professional espanyol que jugacom a defensa central pel CA Osasuna.

## Carrera de club

Catena va néixer a Móstoles, Madrid, i va representar com a juvenil el CD Móstoles URJC. Va debutar amb el primer equip durant la temporada 2012-13, aconseguint l'ascens a Tercera Divisió.
El 28 de juliol de 2016, Catena va fitxar pel CDA Navalcarnero de Segona Divisió B. El 28 de juny següent, es va traslladar al Marbella FC, de la mateixa categoria.
El 25 de juny de 2018, Catena va acordar un contracte de tres anys amb el CF Reus Deportiu a Segona Divisió. Va fer el seu debut professional el 19 d'agost, començant com a titular en una derrota per 0-2 fora de casa contra la UD Las Palmas.
Catena va marcar el seu primer gol com a professional el 21 d'octubre de 2018, marcant l'empat en la derrota a casa per 2-1 del CF Rayo Majadahonda. El gener següent va rescindir el seu contracte amb els catalans per la mala situació econòmica del club.
El 31 de gener de 2019, com a agent lliure, Catena va signar un contracte de 18 mesos amb el Rayo Vallecano de la Lliga.

## Referències

* ↑ «FICHAJES | David Sierra llega al Móstoles y Catena y Cifo fichan por el Navalcarnero» (en castellà). El Gol de Madriz, 28-07-2016. Arxivat de l'original el 20 d'agost 2018. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ «El Marbella FC refuerza la defensa con el central Alejandro Catena» (en castellà). Marbella 24 Horas, 28-06-2017. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ «Alejandro Catena, nou fitxatge del CF Reus». CF Reus Deportiu, 25-06-2018. Arxivat de l'original el 2 setembre 2019. [Consulta: 28 juny 2018].
* ↑ «Rubén Castro vuelve a casa a lo grande y da la victoria a Las Palmas» (en castellà). Marca, 19-08-2018. [Consulta: 19 agost 2018].
* ↑ «Ya son siete los jugadores del Reus que han pedido irse» (en castellà). Sport, 24-01-2019. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Alejandro Catena nuevo jugador del Rayo Vallecano» (en castellà). Rayo Vallecano, 31-01-2019. [Consulta: 2 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Alejandro Catena Marugán a BDFutbol
* Alejandro Catena Marugán a La Preferente (castellà)
# Guido Rodríguez Lugari

Guido Rodríguez Lugari és un advocat colombià conegut per haver sigut designat el 13 de novembre de 2014 com a Fiscal de Comptes pel President de Panamà, aleshores Juan Carlos Varela, va substituir Andrés Sue González.
El 1993 aconseguí la nacionalitat panamenya malgrat haver nascut a Colòmbia. Es graduà en Dret a la Pontificia Universidad Javeriana de Bogotà, Colòmbia, i es diplomà com a periodista a l'Instituto Tecnológico de Monterrey, quedant, segons informa un comunicat, en "primer lloc acadèmic entre 160 periodistes d'Amèrica Llatina". Fou designat en abril de 2001 Secretari General de la Defensoria del Poble de la República de Panamà i en novembre, Adjunt del Defensor del Poble, sent al mateix temps Delegado Especial para la Libertad de Expresión y el Acceso a la Información. L'any 2006 es convertí en el director del diari Panamá América.
Participà en la Sociedad Interamericana de Prensa com a vicepresident regional de Panamà a la Comisión de Chapultepec i de la Comisión de Libertad de Prensa fins a desembre de 2010. Fou President del Comité d'Ética del Consejo Nacional de Periodismo alhora que fou director de notícies de Televisora Nacional (TVN) i del diari La Estrella de Panamá des de juny de l'any 2006 fins a juliol de 2009. El 13 de novembre de 2014 fou designat Fiscal de Comptes de Panamà.
El 2015 investigà com a fiscal general de comptes si hagué abusos al Programa de Ayuda Nacional (PAN). En maig de 2015 fou demandat per l'advocat Alejandro Quintero Dixon per a revocar-lo del càrrec de Fiscal General de Comptes amb l'argument de què suposadament no era de nacionalitat panamenya. En febrer de 2016 va fer una sol·licitud com a fiscal general de comptes per a confiscar béns i comptes bancaris a l'empresa de l'Equador anomenada Hidalgo & Hidalgo i els seus executius Juan Francisco Hidalgo i Marco Albán Crespo.

## Referències

* 1 2 3 «Demandan la designación de Rodríguez como fiscal de Cuentas». La Prensa, 25-05-2015 [Consulta: 11 febrer 2016].
* 1 2 «Designan a Guido Rodríguez Lugari, Fiscal de Cuentas». Telemetro, 13-11-2014 [Consulta: 11 febrer 2016].
* 1 2 3 4 5 6 «Presidente de Panamá designa a Guido Rodríguez Lugari como fiscal de Cuentas». Fox News Latino, 13-11-2014 [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ «30 empresas en la mira de Fiscalía de Cuentas». El Siglo, 15-05-2015 [Consulta: 11 febrer 2016]. Arxivat 16 de febrer 2016 a Wayback Machine.
* ↑ Mendoza, Eduardo «Fiscal de cuentas pide secuestro de bienes de Hidalgo & Hidalgo». La Prensa, 11-02-2016 [Consulta: 11 febrer 2016].
# Can Bosc

«Can Bosc» té aquests significats:
* Can Bosc (Bigues)
* Can Bosc (Campllong)
* Can Bosc (Dosrius), masia al Parc Natural del Montnegre i el Corredor
* Can Bosc (la Vall de Bianya), masia de la Vall de Bianya a la comarca de la Garrotxa
* Can Bosc (Mieres), masia de Mieres a la comarca de la Garrotxa
* Can Bosc (Navès), masia de Navès a la comarca del Solsonès
* Turó de Can Bosc, muntanya del municipi de Navès a la comarca del Solsonès
* Can Bosc (Vilanova del Vallès), entitat de població de Vilanova del Vallès
# Llorenç d'Àustria-Este

Llorenç d'Àustria-Este, arxiduc d'Àustria, duc de Mòdena i príncep de Bèlgica (Boulogne-Billancourt, 16 de desembre de 1955). Membre de la dinastia dels Habsburg i cap de la casa ducal de Mòdena. Des de 1995 és, per reial decret, príncep dels belgues.
Nascut el 16 de desembre de 1955 a l'Hospital Belvedere de París, fill de l'arxiduc Robert d'Àustria-Este i de la princesa Margarida de Savoia-Aosta. L'arxiduc és net de l'emperador Carles I d'Àustria i de la princesa Zita de Borbó-Parma per via paterna i per via materna del duc d'Aosta, el príncep Amadeu de Savoia-Aosta i de la princesa Anna d'Orleans. Per naixement és arxiduc d'Àustria, príncep d'Hongria i de Bohèmia amb el tractament d'altesa imperial i des de 1996 duc de Mòdena, la Mirandola i Massa i príncep de Carrara.
L'any 1986 es casà a la Catedral catòlica de Brussel·les amb la princesa Àstrid de Bèlgica, fills dels llavors prínceps de Lieja, després rei Albert II de Bèlgica i de la princesa Paola Ruffo di Calàbria. Establerts a Brussel·les han tingut cinc fills que porten els títols d'arxiducs d'Àustria-Este i prínceps de Bèlgica amb el doble tractament d'altesa reial i imperial.
* Amadeu d'Àustria-Este, nat a Sint-Lambrechts-Woluwe el 1986.
* Maria Laura d'Àustria-Este, nada a Sint-Lambrechts-Woluwe el 1988.
* Joaquim d'Àustria-Este, nat a Sint-Lambrechts-Woluwe el 1991.
* Lluïsa d'Àustria-Este, nada a Sint-Lambrechts-Woluwe el 1995.
* Leticia d'Àustria-Este, nada a Brussel·les el 2003.
L'any 1995 Llorenç obtingué a través d'un Reial Decret expedit pel rei Albert II de Bèlgica el títol de príncep de Bèlgica amb l'inherent tractament d'altesa reial. La maniobra fou vista com la voluntat del monarca belga d'atorgar la Corona a la seva filla, la princesa Àstrid, saltant-se de la successió al duc de Brabant que a l'edat de 35 anys encara no havia assegurat la continuïtat de la dinastia.
Llorenç es dedica a l'activitat bancària a Bèlgica i empra el nom d'Habsburg com a cognom habitual en la seva vida professional.
# Courtney (cràter)

Courtney és un diminut cràter d'impacte (amb tan sols 1 km de diàmetre) del Mare Imbrium, una mar lunar situadat al quadrant nord-oest de la Lluna. Es troba a uns dos diàmetres al nord-oest del molt més gran cràter Euler, en un tram aïllat de la mar.
Altres elements que envolten Courtney són el cràter Diophantus al nord-oest, Kavantu al nord-nord-est, els cràters Jehan i Natasha al sud, i Brayley al sud-oest.
La superfície fosca en aquesta regió es caracteritza pel material del sistema de marques radials d'Euler.
El cràter té forma de copa circular i apareix lleugerament erosionat. L'interior és cobert per nombrosos cràters petits.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia