OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monarca de Buru

El monarca de Buru (Symposiachrus loricatus) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i terres de conreu de l'illa de Buru, a les Moluques meridionals.

## Referències

* ↑ «Monarca de Buru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Tanya Barson

Tanya Barson (Londres, 1972) és una historiadora de l'art anglesa. Es va incorporar a la Tate el 1997. El 2004 va ser nomenada conservadora d'Exposicions i Col·lecció a la Tate Liverpool, fins al 2007, quan va assumir el càrrec de conservadora d'Art Internacional de la Tate Modern. Des del setembre de 2016 és la conservadora en cap del Museu d'Art Contemporani de Barcelona.
Ha comissariat exposicions individuals dedicades a Georgia O'Keeffe (2016), Mira Schendel (2013), Ellen Gallagher (2007), Helio Oiticica (2007), Jake and Dinos Chapman (2006), Frida Kahlo (2005) i Assume Vivid Astro Focus (2005). Igualment, ha estat comissària d'exposicions col·lectives com Afro Modern: Journeys through the Black Atlantic (2010), Inverting the Map: Latin American Art from the Tate Collection (2006) i el Turner Prize (2001). Ha format part de l'equip que va organitzar Adventures of the Black Square: Abstract Art and Society 1915-2015 a la Whitechapel Art Gallery (2015).
Ha treballat en nous formats de col·laboració entre la Tate i organitzacions llatinoamericanes, posant en marxa projectes amb la Sala Siqueiros a Ciutat de Mèxic, el MALI a Lima i TEOR/éTica a San José de Costa Rica.

## Referències

* 1 2 3 «Tanya Barson serà la nova conservadora en cap i Pablo Martínez serà el cap de Programes». La Vanguardia, 27-04-2016 [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ «Entrevista a Tanya Barson» (en castellà). Última Hora, 22-02-2020. [Consulta: 29 gener 2021].
# Livistona australis

Livistona australis és un tipus de palmera de cabdell. És una palmera esvelta que fa fins a 25 m d'alt i amb un diàmetre de l'estípit de 35 cm. Les fulles són palmades amb pecíols de 2 m de llargada. Floreix a l'estiu en espigues de flors de color blanc crema. Es trobe dins de boscos oberts, sovint en llocs de terra molt humida o prop del mar. A Austràlia es troba a la costa de Nova Gal·les del Sud cap al nord fins a Queensland i cap al sud a l'est de Victòria, creix més cap al sud que qualsevol altra palmera nativa d'Austràlia fins a Orbost, Victòria (37° S). Tolera relativament la salinitat del sòl, el vent i les gelades.

## Referències

* ↑ Boland, D.J.; Brooker, M.I.H.; Chippendale, G.M.; Hall, N.; Hyland, B.P.M.; Johnston, R.D.; Kleinig, D.A.; & Turner, J.D. (1984). Forest Trees of Australia. (4th edition). Thomas Nelson, Australia; and CSIRO: Melbourne. pp.71-72, ISBN 0-17006264-3
# John Parsons Alexander

John Parsons Alexander (Barcelona, 14 d'abril de 1875 - Barcelona, 18 de novembre de 1960) fou un futbolista anglo-català de la dècada de 1900.

## Trajectòria

Nascut a Barcelona, d'origen anglès, fou un dels pioners del futbol a Catalunya. La seva posició al camp era la d'interior o extrem dret. Jugà a futbol amb la Societat de Barcelona el 1895, i amb la colònia anglesa de Barcelona (o Team Anglès) el 1899. L'any 1899 fou un dels dotze homes que signaren l'acta de fundació del FC Barcelona, juntament al seu germà William, malgrat en el primer partit del club jugà en el bàndol rival, l'equip de la colònia anglesa. Hi romangué fins a la temporada 1903-04, disputant 41 partits en els quals marcà 15 gols. Guanyà una Copa Macaya (1901-02) i una Copa Barcelona (1902-03). A més, fou vicepresident del club entre el desembre del 1900 i el novembre del 1901 amb Walter Wild de president. També fou un dels fundadors del Barcelona Lawn Tennis Club.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1901-02, 1902-03

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 «John Parsons Alexander». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 «Els onze apòstols de Gamper (2)». L'Esportiu, 10-11-2016. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Base naval

Una base naval és una base militar, generalment un port marítim on una força militar naval pot aixoplugar-se, abastir-se i fer algunes reparacions menors. La base naval hostatja les construccions militars i no és el mateix que un port mercantil. Algunes bases navals hostatgen temporalment aparells d'aviació que normalment estan en els vaixells però que experimenten manteniment quan els vaixells són al port. Les bases navals són els punts de suport de les flotes de guerra d'un estat. Actualment les condicions tècniques permeten una gran autonomia als vaixells però en temps antics calien, del segle xvii a l'inici del segle xx, calia per a cada estat tenir nombroses bases navals de suport, fins i tot amb el pas de la navegació a vela a la de vaixells accionats per motors de vapor va caldre incrementar la dependència de les vases navals per tal de reaprovisionar-se de carbó. Aquesta situació va canviar amb l'arribada de la propulsió per energia nuclear i també per a l'abastiment de combustible en plena mar. Una base naval pot estar associada a un arsenal, una drassana o una base aèria i en aquest darrer cas s'anomena base aeronaval.

## Referències

* ↑ Hervé Coutau-Bégarie, La puissance maritime, Castex et la stratégie navale, Fayard 1985, p. 229.

## Bibliografia

* Llibres
** The age of the galley, dir. R. Gardiner, Conway Maritime Press, 1995, capítol 15.
* Articles
** Rossignol, Benoît; Le Borgne, Roland. «Reconstruction, restructuration et modernisation des bases navales (1944-1949)». Revue historique des armées, n°220, 2000. Arxivat de l'original el 2009-03-31. [Consulta: 24 juny 2014]..
** Les bases navales, Science et Vie, serie «La Marine», 1949, p. 92.
** Le port militaire de Carthage, Dossiers d'archéologie n° 183, 1993, p. 42 & s.
* Col·loquis
** Les bases et arsenaux français d'outre-mer, du Second Empire à nos jours, Paris, les 22-23 mai 2000.
# Tarragoní

«Tarragoní» té aquests significats:
* Un habitant de Tarragona.
* Un habitant del Tarragonès.
* Un habitant de la província de Tarragona.
* Un dels subdialectes de la llengua catalana que forma part del dialecte central. Vegeu Català tarragoní.
# Tarrano

Tarrano (en cors Tarranu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 27 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 106 | 121 | 41 | 16 | 23 | 27 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Pierre-Maria Vitani | | |
# Termes anatòmics dels ossos

Molts termes anatòmics descriptius dels ossos es defineixen en la terminologia anatòmica, i sovint es deriven del grec i el llatí.

## Tipus d'ossos
### Ossos plans

Tenen forma de placa. com per exemple els ossos del crani.

### Ossos sesamoides

Exemples
| Os | Tipus |
| Cúbit | Llarg |
| Carps | Curt |
| Vèrtebres | irregulars |
| Tars | Curts |
| Fèmur | Llarg |
| Omòplat | Pla |
| Radi | Llarg |
| Estèrnum | Llarg i pla |
# The Listener

The Listener és una sèrie de televisió canadenca de ficció establerts a Toronto sobre un jove paramèdic anomenat Toby Logan (Craig Olejnik) amb la capacitat d'escoltar els pensaments de la gent.

## Argument

Toby és un infermer d'emergències de 25 anys que no coneixia el seu pare i es va criar en llars de guarda. Fins ara, Toby ha mantingut la seva capacitat d'escoltar a la gent i l'única persona que sap el seu secret és el seu conseller i confident, el Dr Ray Mercer (Colm Feore). Mentre travessa la ciutat de Toronto en ambulància amb el seu company Osman "Oz" Bey (Enis Esmer) Toby ajuda a les persones amb problemes. Amb l'ajuda de la inspectora de policia Charlie Marques (Lisa Marc) i la seva amiga-parella-amant ocasional Olivia Fawcett (Mylène Dinh-Robic), una metgessa d'urgències, Toby s'adona que el seu do pot servir per ajudar altra gent.

## Producció

La sèrie va ser produïda per Shaftesbury Films de CTV i la CTV Xarxa Secundària A i va ser creada per Michael Amo. L'episodi pilot, dirigit per Clement Virgo. La producció va començar la primavera de 2008. Moltes escenes inclouen tons de blau a la il·luminació o hi ha objectes blaus.

## Repartiment i personatges

* Craig Olejnik com a Toby Logan
* Lisa Marc com a inspectora Charlie Marques
* Enis Esmer com a Osman "Oz" Bey
* Mylène Dinh-Robic com a la Doctora Olivia Fawcett
* Anthony Lemke com a Sergent Brian Becker
* Arnold Pinnock com a George Ryder
* Colm Feore com a Ray Mercer

## Emissions i distribució

Als Estats Units d'Amèrica la cadena de televisió NBC va anunciar l'1 de febrer de 2008, un acord per a emetre 13 episodis. El programa es distribueix a través de Program Partners, que posseeix els drets dels americans amb les vendes de publicitat per a Sony Pictures Television. El programa es va començar a transmetre el dijous a la tarda, el juny de 2009, però va ser cancel·lada després del setè episodi a causa de la baixa audiència.
Per Fox International Channels es va estrenar la sèrie en la primera setmana de març de 2009, en 180 territoris.
A l'estat espanyol, va ser emesa per la cadena privada Antena 3, però va ser cancel·lada per baixa audiència.

## Enllaços externs

* Lloc Oficial Arxivat 2009-11-28 a Wayback Machine. (anglès)
* The Listener Arxivat 2009-08-23 a Wayback Machine. a FOX (anglès)
# Temperatura termodinàmica

La temperatura termodinàmica és la mesura absoluta de la temperatura i és un dels paràmetres principals de la termodinàmica. Es tracta d'una escala "absoluta" perquè és la mesura de la propietat fonamental de la temperatura: el seu valor zero, o zero absolut, és la temperatura més baixa possible, és a dir, res no pot tenir una temperatura inferior al zero absolut. Es mesura en kèlvins.

## Referències

* ↑ Besalú i Llorà, Emili. Termodinàmica estadística. vol.2. Aplicacions i bases fisicomatemàtiques. Univ. Politèc. de Catalunya, 2004, p. 535-536. ISBN 849880311X.

## Vegeu també

* Tercera llei de la termodinàmica
# Temperatura radiant

La temperatura radiant o la temperatura radiant mitjana es defineix com la temperatura uniforme d'un recinte imaginari en què la transferència de calor radiant des del cos humà és igual a la transferència de calor radiant en el precís recinte no uniforme.
La temperatura radiant té en compte la calor emesa per radiació dels elements de l'entorn. Es pren amb un termòmetre de bulb, que té el dipòsit de mercuri tancat en una esfera o bulb metàl·lic de color negre, per a assemblar-lo el més possible a un cos negre i així absorbir la màxima radiació. Per a anul·lar en tant que siga possible l'efecte de la temperatura de l'aire, el bulb negre s'aïlla en altre bulb que es va fer al buit.
Les mesures es poden prendre sota el Sol o sota ombra. En el primer cas es tindrà en compte la radiació solar, i es donarà una temperatura bastant més elevada.
També serveix per a donar una idea de la sensació tèrmica. La temperatura de bulb negre fa una funció semblant, donant la combinació de la temperatura radiant i l'ambiental.

## Referències

* ↑ ISO 7726. Ergonomics of the thermal environment - Instrument for measuring physical quantities. Geneva, Suïssa: International Organization for Standardization, 1998.

## Vegeu també

* Psicròmetre
* Temperatura
# Tahir Elçi

Tahir Elçi (Cizre, 1966 - Diyarbakır, 28 de novembre de 2015) fou un advocat kurd, degà del col·legi d'advocats de Diyarbakır. Elçi va passar a la primera pàgina internacional quan fou assassinat al districte Sur de Diyarbakir, al sud-est de Turquia, el 28 de novembre de 2015. Morí al rebre un únic tret al cap mentre realitzava una conferència de premsa reclamant la fi de la violència entre Turquia i el Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK). Elçi era conegut principalment per la seva defensa dels drets dels kurds.
Elçi havia estat detingut diverses vegades, a més de rebre amenaces de mort després d'expressar que l'il·legalitzat PKK no hauria de ser considerat com una organització terrorista. L'octubre de 2015 fou detingut per les autoritats turques acusat de difondre «propaganda terrorista» en benefici del PKK.
Fonts de premsa van difondre que Elçi havia mort en un tiroteig. En el tiroteig 3 policies turcs van resultar ferits, dels quals dos van perdre la vida a l'hospital. No obstant, el Partit de la Democràcia del Poble va expressar que el tiroteig era un «assassinat planejat», i diverses protestes van esclatar per Turquia. El germà d'Elçi, Ahmet Elçi, fou citat dient que el seu germà havia estat «mort per l'estat» (en referència a l'estat turc). Un alt càrrec turc, més tard, va emetre un anunci oficial exposant que «s'està investigant la possibilitat d'una tercera part directament implicada en l'assassinat».
Diverses protestes van emergir per Turquia, amb els manifestants cantant eslògans com «No ens podeu matar a tots», just després de l'assassinat.

## Referències

* ↑ «Assassinat a Turquia un prestigiós advocat pro-kurd». VilaWeb, 28-11-2015. [Consulta: 29 novembre 2015].
* 1 2 3 4 5 Bozarsian, Mahmut «Protests as top Kurdish lawyer gunned down in Turkey». Agence France-Presse. Yahoo! News, 28-11-2015 [Consulta: 28 novembre 2015].
* ↑ «Tahir Elçi killed in clashes» (en turc). Milliyet, 28-11-2015 [Consulta: 28 novembre 2015].
* ↑ «Tahir Elçi, conegut advocat prokurd, assassinat a trets durant un acte públic a Turquia». CCMA, 28-11-2015. [Consulta: 29 novembre 2015].
* 1 2 3 «Pro-Kurdish lawyer Tahir Elci shot dead in Turkey». BBC, 28-11-2015 [Consulta: 28 novembre 2015].
* ↑ http://www.bbc.com/turkce/haberler/2015/11/151128_diyarbakir_tahir_elci
* ↑ «Tahir Elçi’nin abisi: Net olan tek şey var; kardeşimi devlet katletti» (en turc). ANF, 28-11-2015 [Consulta: 28 novembre 2015].
# Tahia (cràter)

Tahia és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 6,1 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim polinesi, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Tahia». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Tahir Khalil Habbush al-Tikriti

Tahir Jalil Habbush al Takriti (àrab: طاهر جليل حبوش التكريتي, Ṭāhir Jalīl Ḥabbūx at-Tikrītī) és un antic funcionari del servei secret iraquià que va servir al règim de Saddam Hussein; el 2001 va ser fet cap del servei secret de l'Iraq i, com a tal, va informar l'MI6 el gener de 2003 (poc abans de l'inici de la Guerra de l'Iraq) que l'Iraq no tenia armes de destrucció massiva. Era el jack of diamonds en el joc de cartes iraquià dels més buscats i segueix sent un fugitiu amb un màxim d'un milió de dòlars de recompensa per la informació que conduïsca a la seua captura.

## Referències

* ↑ «MI6 and CIA heard Iraq had no active WMD capability ahead of invasion» (en anglès). The Guardian, 18-03-2013. [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «Iraq: The spies who fooled the world» (en anglès). BBC News, 18-03-2013.
* ↑ «Wanted Information leading to the location of Tahir Jalil Habbush al-Tikriti. Up to $1 Million Reward» (en anglès). Rewards for Justice. Arxivat de l'original el 2013-02-15. [Consulta: 10 febrer 2022].

## Vegeu també

* Carta Habbush
# Teodosi de Barcelona

* Per a altres significats, vegeu «Teodosi».
Teodosi de Barcelona (mort el 44) és una personalitat llegendària, que una tradició tardana documentada en obres historiogràfiques del segle xvi, pretén que fos el primer o el segon bisbe de Barcelona, en una llista de bisbes imaginaris, mort com a màrtir sota Tiberi.

## Historicitat

Les primeres fonts que el citen són del segle xvi. La còpia d'un episcopologi suposadament anterior i Francisco Diago el cita com a primer bisbe de la ciutat, amb dates que en situen la mort entre 39 i 94; en canvi, no el citen ni Jeroni Pau ni Vicenç Domènec. No hi ha, però, cap fonament ni font històrica que doni suport a la teoria; ans al contrari, no es troben mencions de la diòcesi de Barcelona fins al segle iv. Cap breviari de la catedral no el cita amb anterioritat al segle xvi, però; és també citat per la pretesa crònica de Luci Flavi Dextre, falsificació que va reescriure la història eclesiàstica hispànica, però com a segon bisbe després de l'imaginari Eteri de Barcelona i mort el 94. Els bolandistes van recollir la tradició.
Cap a mitjan segle xvii i al segle xviii, altres autors van encarregar-se de demostrar la inconsistència d'aquestes atribucions, però van continuar mantenint-se en alguns santorals i històries locals.

## Llegenda

Segons la llegenda, creada per tal d'endarrerir els orígens del bisbat de Barcelona fins als temps apostòlics, donant-li així més prestigi i preeminència sobre d'altres, Teodosi va ser el primer bisbe de Barcelona, o el segons després d'Eteri, cap als anys 30 o 40 i va ésser bisbe fins a la seva mort en l'any 34 o 44, martiritzat sota Claudi.
El succeí el també llegendari bisbe Víctor de Barcelona

## Veneració

La seva festivitat es fixà el suposat dies natalis, el 27 de febrer, és introduïda als martirologis locals per Tamayo, sense cap fonament. La història del sant té un abast local i mai no ha estat reconeguda per l'Església, per la qual cosa, Teodosi de Barcelona no figura al santoral ni al Martirologi romà. A més, l'aparició tardana de la llegenda ha fet que, en aquest cas, no arrelés a la ciutat, on no ha tingut mai cap devoció popular ni un culte reconegut. Només figura en algunes llistes de bisbes i en alguna pintura que pretenia reconstruir-ne la successió.

## Referències

* ↑ Historia de los victoriosissimos antiguos Condes de Barcelona, 1603.

## Bibliografia

* Jeroni Pujades. Crónica universal del principado de Cataluña: escrita a principios del siglo XVII.... Barcelona: J. Torner, 1829. Vol. 1, p. 288-292.
* Enrique Flórez. España sagrada: theatro geographico-historico de la iglesia de España.... Madrid: A. Marín, 1775. Vol. 29, p. 44-45.
# Tijen Karaş

Tijen Karaş (Ankara, 28 de gener de 1975) és una periodista turca, experimentada presentadora de notícies a TRT, el canal estatal de televisió a Turquia.
Tijen Karaş es va veure obligada a llegir la declaració dels colpistes a Turquia el 15 de juliol del 2016, amb les mans lligades a l'esquena pels soldats rebels. La temptativa del cop d'estat la va convertir en una de les persones més cercades a internet. i va afirmar que «fou la transmissió més difícil de la meva carrera».
Karaş és graduada del Departament de Sociologia de la Universitat Hacettepe d'Ankara i treballa a TRT des del 2000. Abans de passar a les notícies, va presentar el programa Gençlik ve Yaşam (La Joventut i la Vida).

## Referències

* 1 2 «Meet the women in the spotlight during resistance to Turkey’s failed coup» (en anglès). Hurriyet DailyNews, 22-07-2016 [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ «Darbe Metni Okuyan Spiker Yaşadığı Dehşeti Anlattı» (en turc), 16-07-2016. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ Karim Fadoul. «Turquie: qui est Tijen Karas, la journaliste de la TRT qui a annoncé le coup d'Etat?» (en francès), 16-07-2016. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ http://www.ahaber.com.tr/galeri/yasam/darbe-girisimiyle-herkesin-konustugu-trt-spikeri-tijen-karas/7
* ↑ http://www.sueddeutsche.de/medien/tuerkei-es-war-die-schlimmste-sendung-meines-lebens-1.3081723
* ↑ http://m.sondakika.com/haber/haber-tijen-karas-kimdir-karas-hayatinin-en-zor-8620481/ Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Başak Şengül
* Hande Fırat
# Telopea (revista)

Telopea, (abreujat Telopea), és una revista científica de revisió per experts que publica articles d'investigació originals sobre la sistemàtica de les plantes, se centra en la flora de Nova Gal·les del Sud però amb un contingut ampli que abasta Austràlia i la regió Àsia-Pacífic. La revista va ser fundada el 1975 i es publica semestralment per l'Herbari Nacional de Nova Gal·les del Sud, Reial Jardí Botànic. Es diu així pel gènere Telopea, comunament coneguda com la Waratahs.

## Referències

* ↑ a Trópicos
* ↑ «Telopea - Journal of plant systematics». National Herbarium of New South Wales. [Consulta: 15 març 2011].

## Enllaços externs

* Telopea - Lloc web oficial (anglès)
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - Au Cordon Doré 50 metres

Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Au Cordon Doré 50m | homes |
| Au Cordon Doré 33m | homes |
| Au Chapelet 50m | homes |
| Au Chapelet 33m | homes |
| Sur la Perche à la Herse | homes |
| Sur la Perche à la Pyramide | homes |
| 1904> |||
La competició d'Au Cordon Doré a 50 metres va ser una de les proves de tir amb arc dels Jocs Olímpics de París de 1900. La qualificació per a la prova es va fer durant unes competicions per equips, que sols servien per a classificar els 8 millors arquers per a la prova individual.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Henri Hérouin | Hubert van Innis | Émile Fisseux |

## Resultats

| Posició | Arquer | Puntuació |
| | Henri Hérouin | 31 |
| | Hubert van Innis | 29 |
| | Émile Fisseux | 28 |
| 4 | Henri Helle | 27 |
| 5 | Edouard Beaudoin | 26 |
| 6 | Denet | 26 |
| 7 | Galinard | 26 |
| 8 | Lecomte | 25 |

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Archery 1900". Accés el 17 de gener de 2006. Consultable a Herman's Full Olympians: "Archery 1900" Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Teresa Garcia i Muñoz

Teresa Garcia i Muñoz (nascuda a Sagunt, Camp de Morvedre, 3 de desembre de 1975) és una enginyera i política valenciana, regidora a l'ajuntament de la seva localitat, Sagunt, i diputada a les Corts Valencianes per Compromís.

## Biografia

És enginyera industrial, en l'especialitat de Medi Ambient, per la Universitat Politècnica de València. A més té dos màsters, un de Gestió de la Ciutat i Infraestructures Urbanes, ordenació del territori, urbanisme i Medi Ambient per la Universitat Oberta de Catalunya i un altre màster en Prevenció de riscos laborals.

## Trajectòria política

La seva activitat política l'ha dut a terme al Bloc Nacionalista Valencià, partit al qual està vinculada des de ben jove. Ha estat regidora a l'Ajuntament de Sagunt des de 2007, on ha exercit també de secretària del grup municipal.
A més de les tasques municipals, és membre de l'executiva nacional del BLOC des de 2012 i secretària de política institucional de Compromís des de setembre de 2012.
Al desembre de 2014, va anunciar la seva candidatura a les primàries obertes de Compromís per formar part de les llistes a Les Corts. Teresa Garcia i Muñoz va ser la quarta candidata més votada de la circumscripció de València.
A les Eleccions a les Corts Valencianes de 2015 va ser triada diputada per les llistes de Compromís, anant a la novena posició de la candidatura per la circumscripció de València. Al setembre de 2017 va fer efectiva la seva renúncia a l'acta de regidora de la corporació municipal de Sagunt per centrar-se en la tasca com a diputada a les Corts Valencianes. I al juliol de 2019 fou nomenada directora general d'Emprenedoria i Cooperativisme, un càrrec que depèn de la Conselleria d'Economia Sostenible, sectors productius, Comerç i Treball.

## Referències

* ↑ «Fitxa de la diputada. Teresa García Muñoz». Corts Valencianes. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Fitxa alt càrrec». Generalitat Valenciana. GVA Oberta. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Formació Acadèmica». Arxivat de l'original el 2015-06-14. [Consulta: 13 juny 2015].
* 1 2 «Carta de presentació. Teresa Garcia Muñoz». #PrimàriesCompromís: Corts i Ajuntaments 2015. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ Teresa Garcia anuncia que es presenta a les primàries per anar en la llista autonòmica de Compromís
* ↑ Resultats Primàries Obertes Compromís
* ↑ «Teresa García Muñoz hace efectiva su renuncia como concejala del Ayuntamiento de Sagunto». El económico, 26-09-2017. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Teresa García nomenada directora general d'Emprenedoria i Cooperativisme». El Económico, 12-07-2019. [Consulta: 14 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Web de Teresa Garcia
* Teresa Garcia a la web de Les Corts Arxivat 2015-06-14 a Wayback Machine.