OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platon Poretski

Platon Sergeievitx Poretski (1846-1907) (en rus: Платон Серге́евич Порецкий) va ser un astrònom i matemàtic rus, conegut per haver estat el primer en haver donat classes de lògica matemàtica a Rússia.

## Vida i Obra

El seu pare era un metge militar que havia participat en la defensa al setge de Sebastòpol (1855). Poretski va estudiar al institut de Poltava i, després, va ingressar a la universitat de Khàrkiv en la qual es va graduar el 1870. El mateix any va començar a treballar d'astrònom al observatori d'aquesta ciutat.
El 1876 va ser nomenat cap d'observacions astronòmiques del observatori de la universitat de Kazan. El 1886 va defensar una tesina de master, però degut a la seva extraordinària qualitat, se li va concedir el doctorat directament i va esdevenir professor de trigonometria esfèrica de la universitat. A partir de la primavera de 1887 va mostrar el seu interès en donar classes de lògica matemàtica i es va convertir en el primer professor que donava aquesta disciplina en una universitat russa. Pocs anys després, el deteriorament del seu reumatisme el va obligar a retirar-se de la docència, tot i que va continuar les seves recerques en lògica.
Els seus treballs més influents van ser precisament en lògica, quan va publicar unes sèries d'articles sobre el problema de l'eliminació: Sept lois fondamentales de la théorie des égalités logiques (1899), Quelques lois ultérieures de la théorie des égalités logiques (1900-1901) i Theorie des non-egalites logiques (1904). La seva obra està fortament influenciada per George Boole i Ernst Schröder.

## Referències

* ↑ Balashov, 2007, p. 925.
* ↑ Balashov, 2007, p. 926.
* ↑ Bazhanov, 1992, p. 93.
* ↑ Bazhanov, 1992, p. 94.
* ↑ Green, 1991, p. 6.

## Bibliografia

* Balashov, Yuri V. «Poretsky, Platon Sergeevich». A: Thomas Hockey et al. (eds.). Biographical Encyclopedia of Astronomers (en anglès). Springer, 2007, p. 925-926. ISBN 978-0-3873-0400-7.
* Bazhanov, V.A. «New archival material concerning P. S. Poretskiĭ» (en rus). Modern Logic, Vol. 3, Num. 1, 1992, pàg. 93-94. ISSN: 1047-5982.
* Green, Judy. «The problem of elimination in the algebra of logic». A: Thomas Drucker (ed.). Perspectives on the History of Mathematical Logic (en anglès). Birkhäuser, 1991, p. 1-10. ISBN 0-8176-3444-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Platon Poretski» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Youschkevitch, A.P. «Poretsky, Platon Sergeevich». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 16 desembre 2017]. (anglès)
# Portal de Mar

El Portal de Mar era un dels deu portals del segon recinte emmurallat de Barcelona. Aquesta obria la ciutat al sector marítim i per antonomàsia al Port de Barcelona donant accés al Pla de Palau, centre econòmic i administratiu de la Barcelona dels segles XIII al XIX. Per bé que hom anomena també Porta de Mar a l'antiga porta d'aquest recinte a la muralla romana de Barcelona a la Baixada de la Presó (avui dia la Baixada de la Llibreteria, entre la plaça de Sant Jaume i la Via Laietana).
Finalitzat el tancament del segon recinte de muralles de Barcelona a mitjans del segle xvi es començà la construcció d'un portal entre els baluards de Sant Ramon i de Migdia. El 1544 s'obria la Porta de Mar una mica més al nord però a prop del Baluard de Sant Ramon, gairebé davant d'on avui dia hi ha la Llotja de Mar. Pi i Arimon esmenta una inscripció lapidària que afirma que ell mateix veié, transcrigué i interpretà. En aquesta inscripció s'esmenta que eren consellers Miquel Despalau, Francesc Amat, Joan Miquel Bellafilla, Joan Ferran i Jaume Gomis i "obrers" el cavaller Benet de Sorts i el notari Francesc Gual. El 1555 sota la direcció dels obrers de la ciutat Joan Puig de Pons i Antic Salvany, es començà la construcció d'un nou Portal de Mar, a l'est de l'anterior davant el Pla de Palau, i el 1715 a causa de la puixança del comerç s'obrí una segona porta al costat d'aquesta, destinada aquesta per a la sortida i la primera per a l'entrada a la ciutat. Aquestes foren derruïdes el 1822 per a bastir-ne unes de noves, segons un pla de remodelació urbanística del Pla de Palau, tanmateix el projecte de reforma es paralitzà fins al 30 de novembre de 1833 quan s'obtingué l'aprovació reial, i el 13 de febrer de 1834 es començà a derruir la muralla antiga segons el pla de remodelació.
Entre 1844 i 1848 es va construir un monumental pòrtic d'accés a la Barceloneta a partir del Pla de Palau, obra de Josep Massanès i Mestres. D'estil eclèctic, mesclava elements clàssics, gòtics i orientals, i era format per una porta amb quatre columnes jòniques, frontó esglaonat i cúpula, mentre que en els laterals se situaven uns monumentals arcs de ferradura ultrapassats recolzats sobre dobles columnes. Fou enderrocat el 1859.

## Referències

* ↑ Pi y Arimón, Andrés Avelino. «Capítulo IX. Fortificación de Barcelona. Artículo II. Muralla del segundo recinto.». A: Imprenta y Librería Politécnica de Tomás Gorchs. Barcelona antigua y moderna descripción é historia de esta ciudad desde su fundación hasta nuestros dias Tomo 1 (en castellà). Barcelona: Imprenta y Librería Politécnica de Tomás Gorchs, 1854, p. 327 - 328 [Consulta: 14 març 2015].
* ↑ Fontbona, Francesc. Història de l'art català VI. Del neoclassicisme a la Restauració 1808-1888. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 76-77. ISBN 84-297-2064-2.
# Poor man's copyright

Poor man's copyright és un mètode d'utilització de datació registrada pel servei postal, un notari públic o una altra font de gran confiança per determinar una data de propietat intel·lectual, ajudant així a establir que el material ha estat en possessió d'algú des d'un moment determinat. El concepte es basa en la idea que, en el cas que una tercera persona fes un ús indegut d'aquesta propietat intel·lectual, els drets d'⁣autor de la persona afectada establirien almenys una data de possessió reconeguda legalment abans de qualsevol prova que pogués tenir un tercer.
Als països sense autoritat central de registre de drets d'autor, pot ser difícil que un autor demostri quan es va crear la seva obra. L'⁣Oficina de Patents del Regne Unit per exemple diu:
   ... una còpia es podria dipositar a un banc o advocat. Alternativament, un creador podria enviar-se una còpia per correu postal especial (que indica una data clara al sobre), deixant el sobre sense obrir a la seva devolució. Una sèrie d'empreses privades operen registres no oficials, però seria raonable comprovar detingudament el que pagareu abans d'escollir aquesta ruta.
    És important tenir en compte que això no prova que una obra sigui original o creada per tu...
No hi ha cap disposició a la llei dels drets d'autor dels Estats Units d'Amèrica pel que fa a aquest tipus de protecció. Per tant, el mètode de "poor man's copyright" no és un substitut del registre. Segons la secció 101 de la Llei de drets d'autor dels EUA de 1976 (17 USC 408), el registre d'una obra a l'⁣Oficina de drets d'autor no és un requisit previ per a la protecció dels drets d'autor. A més, Eric Goldman ha assenyalat que hi ha una absència de casos que realment donen valor als "poor man's copyright".

## Vegeu també

* Enveloppe Soleau

## Referències

* ↑ "Copyright in General", a USCO faq page (retrieved Feb. 25, 2013)
* ↑ «Intellectual Property Office - How do I protect my copyright?». Intellectual Property Office, 17-08-2008. Arxivat de l'original el July 3, 2012. [Consulta: 30 novembre 2013].
* ↑ (www.copyright.gov), U.S. Copyright Office. «U.S. Copyright Office - Copyright Law: Chapter 4».
* ↑ Eric Goldman. «How Will Courts Handle A "Poor Man’s Copyright"?», 26-10-2016.

## Enllaços externs

* Oficina de drets d'autor dels EUA
* Oficina de Propietat Intel·lectual del Canadà
* Oficina de Propietat Intel·lectual del Regne Unit
* 10 mites comuns dels drets d'autor - Servei de drets d'autor del Regne Unit
# Pleurodema

Pleurodema és un gènere de granotes de la família Leptodactylidae que es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Pleurodema bibroni
* Pleurodema borellii
* Pleurodema brachyops
* Pleurodema bufonina
* Pleurodema cinerea
* Pleurodema diplolistris
* Pleurodema guayapae
* Pleurodema kriegi
* Pleurodema marmorata
* Pleurodema nebulosa
* Pleurodema thaul
* Pleurodema tucumana

## Referències

* IUCN (anglès)
# Pleurodema brachyops

Pleurodema brachyops és una espècie de granota que viu al Brasil, Colòmbia, Guyana, Antilles Holandeses, Panamà, Veneçuela i, possiblement també, a Surinam.

## Referències

* La Marca, E., Solís, F., Ibáñez, R., Jaramillo, C., Fuenmayor, Q., Reynolds, R., Rodrigues, M.T., Mijares, A. & MacCulloch, R. 2004. Pleurodema brachyops. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Premi Nacional de Pensament i Cultura Científica

El Premi Nacional de Pensament i Cultura Científica formà part dels Premis Nacionals de Cultura i era concedit anualment per la Generalitat de Catalunya, reconeixent la trajectòria professionals de cada guardonat en la seva categoria i amb una dotació de 18.000 euros.
El premi fou designat per un jurat encapçalat pel Conseller de Cultura i és atorgat en una cerimònia realitzada entre els mesos de setembre i octubre presidida pel President de la Generalitat, conjuntament amb la resta de Premis Nacionals de Cultura. A principis d'abril de 2013 es va fer públic que el Govern de la Generalitat de Catalunya reduïa els premis Nacionals de Cultura de 16 a 10 guardonats, i n'abolia les categories, creant un sol guardó de Premi Nacional de Cultura, amb la intenció de "tallar el creixement il·limitat de categories".

## Guanyadors

Des del 2005 el Premi Nacional de Pensament i Cultura Científica s'ha atorgat a:
* 2005 — Jorge Wagensberg Lubinski
* 2006 — Anna Veiga Lluch
* 2007 — Ricard Torrents i Bertrana
* 2008 — Mara Dierssen Sotos
* 2009 — Eudald Carbonell i Roura
* 2010 — Juan Ignacio Cirac Sasturain
* 2011 — Jordi Font Ferré
* 2012 — Valentí Fuster

## Referències

* ↑ Closas, Núria «Es redueixen els Premis Nacionals de Cultura». Diari Ara, 03-04-2013, p.31. ISSN: 2014-010X [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Llista de Premis Nacionals de Cultura, per disciplines». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «"Cavall Fort", Jordi Font, Joan Fontcuberta i Los Excéntricos, premis nacionals». 324.cat, 21-02-2011.
* ↑ «Òmnium Cultural, Valentí Fuster y Casasses, Premis Nacional de Cultura» (en castellà). La Vanguardia, 17-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-11 [Consulta: 17 juliol 2012]. Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
# Premis Satellite

Els Premis Satellite són premis anuals donats per l'International Press Academy que es va observar comunament en revistes i blocs de la indústria d'entreteniment. Els premis van ser originalment coneguts com els Premis Golden Satellite. Els lliuraments de premis es duen a terme cada any a l'Hotel InterContinental Century City, Los Angeles.
El 2011, les nominacions Satellite en cinema va passar de 22 a 19 categories, el canvi reflecteix la fusió de drama i comèdia en virtut d'un general a la millor pel·lícula, incloent el millor actor/actriu i de suport.

## Categories
### Cinema

* Millor actor de drama
* Millor actriu de drama
* Millor actor musical o comèdia
* Millor actriu musical o comèdia
* Millor actor de repartiment de drama
* Millor actriu de repartiment de drama
* Millor actor de repartiment musical o comèdia
* Millor actriu de repartiment musical o comèdia
* Millor pel·lícula o curt animat
* Millor direcció d'art i disseny de producció
* Millor elenc (2004-present)
* Millor fotografia
* Millor disseny de vestuari
* Millor director
* Millor documental
* Millor edició
* Millor pel·lícula dramàtica
* Millor musical o comèdia
* Millor pel·lícula estrangera
* Banda sonora
* Millor cançó original
* Millor guió adaptat
* Millor guió original
* Millor so (1999-present)
* Millors efectes visuals

### Televisió

* Millor actor de sèrie dramàtica
* Millor actor de sèrie de comèdia o musical
* Millor actor de minisèrie o sèrie de televisió
* Millor actriu de sèrie dramàtica
* Millor actriu de sèrie de comèdia o musical
* Millor actriu de minisèrie o pel·lícula per a televisió
* Millor elenc (2005-present)
* Millor sèrie dramàtica de televisió
* Millor sèrie de televisió de comèdia
* Millor minisèrie o pel·lícula per a televisió (1996-1998)
* Millor minisèrie (1999-present)
* Millor pel·lícula per a televisió (1999-present)
* Millor actor de repartiment (2001-present)
* Millor actriu de repartiment (2001-present)

## Referències

* ↑ Kilday, Gregg «'Silver Linings Playbook' Wins Five Satellite Awards, Including Best Picture». The Hollywood Reporter, 15-12-2012.
* ↑ Konstantinides, Anneta «'Silver Linings,' 'Les Miz' lead Satellite awards noms». Variety, 03-12-2012.
* ↑ «2012 Satellite Awards Schedule». International Press Academy. [Consulta: 29 desembre 2012].
* ↑ «2011 Satellite Award Film Categories Streamlined & New Website to Debut». International Press Academy, 11-11-2011. [Consulta: 29 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Segrevila

Segrevila (francès Ségreville) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Wynot

Wynot és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 191 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wynot tenia 191 habitants, 83 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 388,1 habitants per km².
Dels 83 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.750 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.389 $ mentre que les dones 19.688 $. La renda per capita de la població era de 14.937 $. Cap de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wynot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wynot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Miquel Salvà i Munar

* «Miquel Salvà» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Miquel Salvà Llompart».
Miquel Salvà i Munar (Algaida, 4 de novembre de 1792 – Palma, 5 de novembre de 1873) fou un bisbe mallorquí. Va ordenar-se capellà el 1814 i fou coadjutor a la parròquia de Sant Jaume a Palma. El 1820 fou nomenat secretari de la Diputació Provincial fins al 1823 que va emigrar a l'estranger per les seves idees polítiques. Anys després tornà a Espanya i visqué a Madrid on va ser oficial de la secretaria de la Interpretació de llengües i primer redactor de la "Gaceta" de Madrid. Més tard fou membre de la Junta d'Instrucció Pública, auditor honorari del Tribunal de la Rota i bibliotecari del Duc d'Ossuna i de la Reina Isabel II. Va tenir diferents càrrecs a la "Reial Acadèmia de la Història" i fou bisbe de Mallorca entre els anys 1851 i 1873.

## A la Reial Acadèmia de la Història

Fou nomenat acadèmic supernumerari el 2 d'abril del 1831 i va prendre possessió el 3 de juny del mateix any. Acadèmic numerari el 29 d'abril del 1836, va prendre possessió a la junta del mateix dia.
Va ser tresorer de la Reial Acadèmia de la Història en tres ocasions:
* del 24 de novembre del 1837 al 7 de novembre del 1841
* del 16 de desembre del 1842 al 9 de desembre del 1843
* del 20 de desembre del 1844 al 28 de novembre del 1847.
Va ser bibliotecari d'aquesta Reial Acadèmia del 16 de juliol del 1833 al 9 d'agost del 1833.

## Etapa de bisbe

Consagrat bisbe de Mallorca a Madrid l'1 de gener del 1852 i possessionat de la Seu el 25 de març següent, va passar a la classe de corresponent el 24 de setembre d'aquell any, per no tenir fixada la seva residència a Madrid.
Va participar en activitats del Senat a la legislatura 1858-1860 com a senador vitalici, nomenat pel Reial Decret 1859-09-24.
El 13 de setembre del 1856, va declarar a la Congregació d'"Hermanas Franciscas Hijas de la Misericordia" de dret diocesà, i l'11 de març de 1871 el Papa Pius IX va declarar-la de dret pontifici.
El 1870, en quedar vídua Alberta Giménez, li demanà que es fes càrrec, com a directora, del Real Colegio de La Pureza, fundat el 1809 a Palma pel bisbe Bernat Nadal i Crespí, que en aquells moments es trobava en decadència.
Es va distingir per la seva caritat, especialment durant el còlera morbus en 1865. Amb la seva edat i malalties i amb manca de vista va acudir a hospitals i cases de malalts sense descans. Fou premiat amb la gran creu de beneficència.

## Enllaços externs

* «Miquel Salvà i Munar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
| Precedit per: Rafael Manso | Bisbe de Mallorca 1851 - 1873 | Succeït per: Mateu Jaume i Garau |
| Premis i fites |||
| Precedit per: ' | Acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història Medalla 21 1836 - 1873 | Succeït per: Modesto Lafuente y Zamalloa' |
# Apogon dhofar

Apogon dhofar és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Oman.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 «Apogon dhofar» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Tetabiate

Juan Maldonado Waswechia, més conegut com a Tetabiate o Tetaviecti (Benem, Sonora, 1857-1901) fou un cabdill yaqui que va prendre el testimoni de Cajemé, afusellat el 1887, en la revolta contra el governador de Sonora fins que es va signar la Pau d'Estación Ortiz el 1897.
Tetabiate va militar a les files de l'exèrcit yaqui a les ordres del General José María Leyva (Cajemé) i, a la mort d'aquest, va assumir el comandament suprem de les seves tropes, que van quedar sobre les armes en contra del govern mexicà. El 15 de maig de 1897, Tetabiate es va presentar a Estación Ortiz, on va signar la pau amb les autoritats civils i militars mexicanes. Es va revoltar novament al juliol de 1899; però va ser mort en un enfrontament amb les forces de l'Exèrcit mexicà el 9 de juliol de 1901 a les muntanyes Bacatete fins a la massacre de Mazacoba (1900), on moriren un miler de yaquis.

## Referències

* ↑ http://cdigital.dgb.uanl.mx/la/1080013243/1080013243_35.pdf

## Bibliografia

* TRONCOSO, Francisco del Paso. Las guerras con las tribus yaqui y mayo del Estado de Sonora, tomo I. Secretaría de Estado - Despacho de Guerra y Marina, 1903.
* TRONCOSO, Francisco del Paso. Las guerras con las tribus yaqui y mayo del Estado de Sonora, tomo II. Secretaría de Estado - Despacho de Guerra y Marina, 1903.
# Pont de Baro

El Pont de Baro és un pont de carretera, del traçat antic de la N-260 damunt del Riu d'Escós, situat a l'extrem occidental del poble de Baro de Davall, en el terme municipal de Soriguera (antic terme d'Estac). Està situat al costat del punt quilomètric 289,5 (la carretera actual ja no hi passa). És a 642,6 m alt.
Es tracta d'un vell pont de carretera, construït en el primer terç del segle XX en el decurs de la construcció d'aquesta carretera.

## Referències

* ↑ El Pont de Baro en els ortofotomapes de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Província de José Miguel de Velasco

La província de José Miguel de Velasco és una de les 15 províncies del Departament de Santa Cruz a Bolívia. Està dividida administrativament en tres municipis: San Ignacio de Velasco (la capital), San Miguel de Velasco i San Rafael de Velasco; també hi ha la localitat de Santa Ana de Velasco, que pertany a Sant Ignacio de Velasco.
La província va ser creada el 1880, durant la presidència de Narciso Campero; fins aleshores havia format part de la Província de Chiquitos. Rep el nom de José Miguel de Velasco, militar i estadista de Santa Cruz, que fou President durant quatre governs.
El Parc Nacional Noel Kempff Mercado està situat al municipi de San Ignacio de Velasco i part del municipi de Baures de la província d'Iténez, al sud-est del Departament de Beni.

## Referències

* ↑ https://gacetaoficial.santacruz.gob.bo/archivos/estatuto_autonomico.pdf
* ↑ SERNAP - Parc Nacional Noel Kempff Mercado
# Província de Jorge Basadre

La província de Jorge Basadre és una província de la regió de Tacna, al sud del Perú. La seva capital és la ciutat de Locumba.
La província, amb una extensió de 2.732,52 km², limita amb la regió de Moquegua al nord, i amb les províncies de Candavare a l'est, i de Tacna al sud. Es divideix en tres districtes:
* Ilabaya a l'interior, ja als contraforts dels Andes.
* Locumba, a l'altiplà situat entre la costa i els Andes.
* Ite, situat a la costa.
La seva població és escassa; tenia 9.872 habitants al cens de 2007. La meitat de la població residia al districte de Ilabaya, on hi ha centres miners.
Deu el seu nom a l'historiador Jorge Basadre Grohmann, nascut a Tacna, capital regional.

## Referències

* 1 2 Roca Rey Miró Quesada, Bernardo. Atlas del Perú Tom 10 (en castellà). Lima: El Comercio, 01/12/2009, p. 50-89. ISBN 978-612-4032-59-2.
# Portada/efemèride juny 26

Lord Kelvin
« 25 de juny · 26 de juny · 27 de juny »
# Portada/efemèride juny 2

Lotte Reiniger
« 1 de juny · 2 de juny · 3 de juny »