OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Max Roqueta

Max Roqueta (Argelièrs, Llenguadoc, 8 de desembre de 1908 - Montpeller, 22 de juny de 2005) fou un dels escriptors i poeta occitans més famosos del segle xx. Era també metge, la qual cosa contribuí a arrelar els seus escrits a la seva terra, pel seu contacte habitual amb la gent del poble.
Conreador sobretot de la poesia, publicà diversos reculls que influïren profundament sobre la generació poètica apareguda després del 1945.
Expressà tot el seu saber poètic amb mots del vell llenguatge popular que sap introduir en ritmes encantadors. Dona així, també, a la prosa occitana un dels seus models més purs. Ha sigut un dels fundadors de l'Institut d'Estudis Occitans (1945), del qual fou primer secretari general i després president, amb Carles Camprós, Robèrt Lafont, Pèire Bèc, Fèlix Castanh, Max Alier, Bernat Manciet, Ismael Girard, Renat Nelli, Danís Saurat i els francesos Tristan Tzara i Jean Cassou. Va col·laborar intensament a nombroses revistes occitanistes com "Nouveau Languedoc", "Occitània" i Òc, i va ser president del PEN Club Occità. Han eixit el 2006 traduïts en català per Jaume Figueras els dos primers volums de la seva obra cabdal Verd Paradís.
"Las paraulas son de lutz en camin, que sabon pas se quauqu'un las espèra."

## Traduccions en català

* Verd Paradís I i II (2006), traduïts per Jaume Figueras i Trull.
* Poemes i proses, traducció d'Àlex Susanna i Jaume Figueras i Trull, col·lecció líquens 2, Galerada, Cabrera de Mar, 2002

## Prosa

* Secrèt de l'èrba (1934)
* Sòmnis dau matin (1940)
* Sòmnis de la nuòch (1942)
* L'ataüt d'Arnautz Daniel (1949)
* La pietat dau matin (1963)
* Verd Paradís (1961)
* Verd Paradís II (1974)
* Lo Maucòr de l'unicòrn(1992)
* D'aicí mil ans de lutz (1995)

## Poesies

* Lo metge de Cucunhan (1958)
* Lo manit e los encants (1996)
* Tota la sabla de la mar (1997)
* Lo corbatàs roge (1997)

## Enllaços externs

* Articles sobre la traducció en català de Verd Paradís
* La web de J-F. Brun dedicada al País de Montpeller
* Web de la revista OC, revista de las letras e de la pensada occitanas, fundada el 1923 a Tolosa «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-12-24. [Consulta: 17 abril 2008].
# Martin Cattalini

Martin Peter Cattalini (Fremantle, Austràlia, 4 d'octubre de 1973) és un jugador de bàsquet australià. Amb 2.02 d'alçada juga en el lloc d'aler. Amb Austràlia ha disputat dos Jocs Olímpics: a Sydney 2000 i a Atenes 2004.

## Carrera esportiva

Va ser jugador de les categories inferiors dels Cockburn Cougars, debutant en la màxima categoria de la lliga australiana amb els Perth Wildcats l'any 1992. El 1995 fitxa pels Adelaide 36ers, on juga fins a arribar a la lliga espanyola l'any 2000, per fer-ho en el Caja San Fernando durant dues temporades. Juga als Adelaide 36ers passades aquestes dues temporades, i torna novament a l'ACB a l'estiu de 2004 fitxant pel Joventut de Badalona. En el mes de març de 2005 el club badaloní va arribar a un acord amb Cattalini per a la rescissió del contracte. L'aler australià, lesionat al genoll dret, va viatjar al seu país per ser intervingut quirúrgicament i solucionar el problema que arrossegava des del desembre. Va seguir jugant a la lliga australiana fins que es va retirar en acabar la temporada 2009-10.

## Referències

* ↑ «Martin Cattalini, primer refuerzo del DKV Joventut para la próxima campaña» (en castellà). ACB, 22-06-2004 [Consulta: 15 juny 2018]. Arxivat 16 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-16. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «El DKV Joventut rescinde el contrato de Martin Cattalini» (en castellà). ACB, 03-03-2005 [Consulta: 15 juny 2018]. Arxivat 16 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-16. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Cattalini bids farewell as Lisch delights at promised land» (en anglès). Brisbane Times, 13-03-2010 [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* Martin Cattalini jugador a l'ACB
# Matthew Tindal

Matthew Tindal (Ferrers, Devon, 1656 - Oxford, 1733) va ser un filòsof anglès.
Considerat com un dels més erudits deistes anglesos, va argumentar que la part essencial del cristianisme és la seva ètica, clarament evident per a la raó natural. Hostil als dogmes i a la intolerància teològica, definí la veritable religió com a natural, racional i de contingut ètic. La seva obra Christianity as Old as the Creation (1730) constitueix una de les principals aportacions al deisme.

## Referències

* 1 2 «Matthew Tindal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Religious rationalism». Encyclopædia Britannica.
* ↑ Levitin, Dimitri «Matthew Tindal's "Rights of the Christian Church" (1706) and the church-state relationship». The Historical Journal. Cambridge University Press, Vol. 54, Núm. 3, 2011, pàg. 717-740 [Consulta: 3 novembre 2020].
# MedlinePlus

MedlinePlus és el lloc web que conté informació sobre medicina i salut extreta de MEDLINE. La informació és fonamentalment per a l'usuari i/o pacients, no per al professional. És un servei de la Biblioteca Nacional de Medicina dels Estats Units i dels Instituts de la Salut i ha rebut diversos guardons.
Alguns dels serveis que oferix aquesta pàgina són:
* Una enciclopèdia medica.
* Un diccionari de termes mèdics.
* Un directori d'hospitals i metges.

## Referències

* ↑ MedlinePlus Awards and Recognition
* 1 2 González Pacanowski, Antonio; Medina Aguerrebere, Pablo «Tendències de les publicacions informatives cientificomèdiques en l'era 2.0». BiD: textos universitaris de biblioteconomia i documentació, 33, 01-12-2014 [Consulta: 19 agost 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (castellà)
* Pàgina estadística amb els temes més sol·licitats (castellà)
# Martin Kukučín

Matej Bencúr, més conegut pel seu pseudònim Martin Kukučín, (Jasenová, 17 de maig de 1860 - Pakrac, 21 de maig de 1928) fou un novel·lista, dramaturg i publicista eslovac, representant notable del realisme literari eslovac, i és considerat un dels fundadors de la prosa eslovaca moderna.
* Estàtua de Martin Kukučín en un jardí de Bratislava
* Placa commemorativa a Selca, Croàcia
Nasqué al si d'una família camperola, fill de Ján Bencúr Juriš i Zuzana Pašková. S'educà a les escoles de Revúca, Martin, Banská Bystrica, Kežmarok i Sopron. Tot i que volia estudiar a la facultat teològica de Bratislava, a causa de l'atmosfera anti-eslovaca que prevalia en aquell moment, escollí estudiar medecina a Praga. Després de graduar-se i d'acabar el seu internat a Bratislava, Innsbruck i Viena, intentà sense èxit trobar feina a Eslovàquia. Començà a treballar com a doctor el 1893 a la vila de Selca, a l'illa de Brač (Croàcia), on era també un membre actiu de la societat cultural Hrvatski Sastanak. El 1896-1897 intentà, també sense èxit, tornar a Eslovàquia. El 1904 es casà amb Perica Didolić, amb qui s'anà el 1908 a Amèrica del Sud, a Punta Arenas (Xile), on hi havia una comunitat prou gran d'emigrants croats. Durant els anys 1922-1924 visqué de nou a Eslovàquia (aleshores Txecoslovàquia), i després es traslladà a Croàcia del 1924 al 1925, breument a Xile el 1925. El 1926 finalment s'instal·là a Lipik, una ciutat de l'aleshores Iugoslàvia, on morí el 1928

## Obres
### Prosa

* 1883 - Na hradskej ceste
* 1885 - Rysavá jalovica
* 1886 - Neprebudený
* 1890 - Báčik z Chocholova umrie
* 1891 - Podkonickom bále
* 1892 - Koniec un začiatok
* 1892 - Dve cesty
* 1893 - Dies irae
* 1898 - V Dalmácii un Čiernej Hore, narració d'un viatge
* 1899 - Hody
* 1911/1912 - Dom v stráni, la novel·la té lloc a Brač
* 1922 - Črty z más ciest. Prechádzky po Patagónii, narració d'un viatge
* 1922 - Mladé letá, memòries sobre els seus anys d'estudiant
* 1926 - Mať volá, novel·la sobre emigrants croates a Xile
* 1929 - Bohumil Valizlosť Zábor, novel·la històrica
* 1929 - Lukáš Blahosej Krasoň, novel·la històrica
* 1930 - Košútky. Klbká. Rozmarínový mládnik
* Tratí de Čas - čas platí
* Máje, poviedka
* Pán majster Obšíval
* Na jarmok
* Na Ondreja,
* Hajtman, poviedka
* Obecné trampoty
* Z teplého hniezda
* Veľkou lyžicou
* Panský hájnik
* O Michale
* Na svitaní
* Ako sa kopú poklady
* Pozor na čižmy
* Sviatočné dumy
* Tri roje cez deň
* Svadba
* Parník
* Štedrý deň

### Drama

* 1907 - Komasácia
* 1922 - Bacuchovie dvor
* 1924 - Obeta

## Referències

* ↑ Steven Serafin, ed., Twentieth-century Eastern European writers, Volume 1, Dictionary of literary biography 215, Detroit: Gale, 1999, ISBN 9780787631093, p. 202.
# Martin Lister

Martin Lister (Buckinghamshire, 12 d'abril de 1639 - Epsom, 2 de febrer de 1712 $^{(Julià)}$) FRS va ser un naturalista i un metge.

## Biografia

Lister nasqué a Radcliffe, a prop de Buckingham, era fill de sir Martin Lister, representant per Brackley en el Long Parliament i de la seva esposa Susan Temple, filla de sir Alexander Temple. Lister també era nebot de James Temple, el regicida, i també de sir Matthew Lister, metge d'Anna de Dinamarca, esposa de Jaume I d'Anglaterra, i de Carles I d'Anglaterra. També era oncle de Sarah Churchill, duquessa de Marlborough, amb qui va mantenir correspondència tota la seva vida.
Lister va ser educat a Melton, Leicestershire i el seu tutor va ser Mr Barwick. El 1658 es va matricular en el St John's College, Cambridge. Es va graduar l'any següent i va ser elegit fellow de la Royal Society el 1660. El 1668 viatjà a França per estudiar medicina i es va establir a York el 1670 per practicar-la.
Lister va comprar Carlton Hall a Craven al West Riding de Yorkshire.
Va ser el metge de la reina Anna des del 1709 fins a la mort d'ell.
Lister va tenir una correspondència escrita prolífica. Més de 2.000 cartes escrites per ell es conserven i es troben a la Bodleian Library d'Oxford i en altres llocs. Algunes es poden consultar a internet en línia.

## Obra científica

Lister contribuí amb nombrosos articles a la revista Philosophical Transactions. Les seves obres principals són Historiae animalium Angliae tres tractatus (1678) la qual va ser la primera obra organitzada i sistematitzada de conquiliologia (conquilles); Historiae Conchyliorum (1685 1692) i Conchyliorum Bivalvium (1696). Tanmateix creia que els fòssils eren imitacions inorgàniques produïdes en les roques.
Charles Lyell es refereix a Lister en la seva obra Principles of Geology
La morfologia de la Lluna, Dorsa Lister, el commemora.

## Publicacions

* Histories Animalium Angliae tres tractatus, &ct, 1678.
* Goedartii Historia Insectorum cum notis, 1682.
* De Fontibus medicinalibus Angliae, 1682.
* Historiae Conchyliorum, 1685
* Exercitatio Anatomica, in qua de Cochlcis agitur, 1694.
* Cochlearum ct Linacum exercitatio Anatomica, 1695.
* Conchyliorum bivalvium utriusque aquae exercitatio Anatomica tertia, 1696.
* Exercitationes Medicinales, &tc, 1697.
* Journey to Paris, c. 1699

## Referències

* ↑ Roos, 2011, p. 49.
* 1 2 3 Hutton, Show i Pearson, 1809, p. 556.
* ↑ Early Modern Letters Online
* ↑ Historiae Conchyliorum, Vol. 1 and 2 (1685) - digital facsimile, Linda Hall Library]

## Fonts

* Roos, Anna Marie. Web of Nature: Martin Lister (1639-1712), the First Arachnologist. Brill Academic Publishers, 2011.
* Hutton; Show, Gerge; Pearson, Richard. The Philosophical transactions of the Royal Society 1665-1672: 1665-1672, 1809.
* Geoffrey Keynes. Dr. Martin Lister: A bibliography. St Paul's Bibliographies (RU). ISBN 0-906795-04-4. (Inclou il·lustracions fetes per l'esposa de Lister).
* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
# Michel Lang

Michel Lang (París, 9 de juny de 1939 − Deauville, 24 d'abril de 2014) va ser un director de cinema i televisió francès, recordat per les seves pel·lícules de comèdia en les dècades de 1970 i 1980. Després de 1990, va dirigir predominantment per a la televisió francesa.

## Biografia

Antic alumne del liceu Chaptal, és diploma per la Sorbonne d'una llicència de literatura americana, després per l'Institut des hautes études cinématographiques.
Debuta en el cinema com a ajudant de direcció abans de passar a la realització, esdevenint un dels pilars de la comèdia popular francesa del final dels anys 1970 i del començament dels anys 1980. El 1976, coneix el seu més gran èxit comercial amb la pel·lícula Les petites angleses inspirat en els estius de la seva adolescència passats a Anglaterra. La pel·lícula ha reunit 5,7 milions d'espectadors.
A la meitat dels anys 1980, les seves pel·lícules tenen menys els favors del públic i Michel Lang roda llavors telefilms.
Mor el 24 d'abril de 2014 a conseqüència de la malaltia de Alzheimer. És enterrat al cementiri del Pare-Lachaise.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són:
* 1964: Un tout autre visage
* 1976: Les petites angleses (À nous les petites Anglaises), amb Sophie Barjac i Rémi Laurent
* 1977: Une fille cousue de fil blanc, amb Aude Landry i Serge Reggiani
* 1978: L'Hôtel de la plage, amb Sophie Barjac i Myriam Boyer
* 1980: Tous vedettes, amb Leslie Caron
* 1981: On n'est pas des anges... elles non plus, amb Sabine Azéma i Georges Beller
* 1982: El regal (Le Cadeau), amb Pierre Mondy i Claudia Cardinale
* 1984: L'Étincelle
* 1985: À nous les garçons, amb Sophie Carle i Franck Dubosc
* 1987: Club de trobades (Club de rencontres), amb Francis Perrin i Jean-Paul Comart
* 1991: Duplex (televisió)
* 1991: Mascarade (televisió)
* 1992: Le Fils d'un autre (televisió)
* 1992: Softwar (Mord im Atomkraftwerk) (televisió)
* 1992: Un mort très convenable (televisió)
* 1994: Les Faucons (televisió)
* 1995: Baldipata (televisió), amb Annie Cordy i Charles Aznavour
* 1995: Bébé coup de foudre (televisió)
* 1997: Sans cérémonie (televisió), amb Annie Cordy i Charles Aznavour
* 2002: Louis et les enfants perdus (televisió)

## Referències

* ↑ «Michel Lang». Allocine.
* ↑ «Michel Lang, director d'«A nous les petites anglaises » ha mort». liberation.fr, 25-04-2014.
* ↑ «Mort de Michel Lang, director d'« A nous les petites Anglaises »». lemonde.fr, 25-04-2014.
* ↑ LANG Michel (1939-2014) a Cimetières de France et d'ailleurs.
* ↑ «filmografia de Michael Lang». The New York Times.
# Michel Leclère

Michel Leclère va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 18 de març del 1946 a Mantes-la-Jolie, Illa de França, França.

## A la F1

Michel Leclère va debutar a la catorzena i última cursa de la temporada 1975 (la 26a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 5 d'octubre del 1975 el G.P. dels Estats Units al circuit de Watkins Glen.
Va participar en vuit curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades consecutives (1975-1976) aconseguint una desena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1975 | Elf Team Tyrrell | Tyrrell | Ford | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SUE | HOL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA | USA Ret | | | - | 0 |
| 1976 | Frank Williams Racing Cars | Wolf-Williams | Ford | BRA | SUD 13 | O.USA NVQ | | | | | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1976 | Walter Wolf Racing | Wolf-Williams | Ford | | | | ESP 10 | BEL 11 | MON 11 | SUE Ret | FRA 13 | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | CAN | USA | JAP | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Membrana mitocondrial externa

La membrana mitocondrial externa, és una bicapa lipídica que n'engloba tot l'orgànul. Té una composició proteïna/fosfolípids semblant a la de la membrana plasmàtica eucariota (aproximadament 1:1 en pes). Conté nombroses proteïnes integrals de membrana com la porina, que contenen un canal intern relativament gran (entre 2-3 nm) permeable a totes les molècules inferiors a 5000 daltons. Les molècules més grans poden travessar la membrana externa mitjançant transport actiu a través proteïnes transportadores de la membrana. La membrana externa també conté enzims implicats en tan diverses activitats com l'elongació d'àcids grassos, l'oxidació de l'epinefrina (adrenalina) i la degradació del triptòfan (aminoàcid aromàtic).
La membrana mitocondrial externa envolta els successius compartiments interiors: espai intermembrana, membrana mitocondrial interna i matriu mitocondrial.

## Referències

* ↑ «Mitocondria. Estructura y composición» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2018-10-13 [Consulta: 12 octubre 2018].
# Millet

* Per a altres significats, vegeu «Millet (desambiguació)».
En la mitologia catalana, un millet o molet era una mena de follet minúscul de forma poc determinada que es deixava endur pel vent per volar, sobretot en la mena de remolins que es formen en la tardor.
El millet tenia la capacitat d'embarassar les fadrines que rebessin una ventada amb el follet de cara. Llavors la dona desgraciada infantava un ésser deforme amb molt de caps, cames i braços, anomenat mola, que així que naixia fugia tan ràpid com podia o fins i tot hi havia vegades en què tornava a entrar al cos del qual havia sortit. A més, amb la mola naixia un nadó escanyolit i malaltís amb totes les probabilitats de morir.
Les moles eren considerades éssers portadors de mala sort i calia no veure'ls. Provocaven destrosses i desgràcies allà on apareixien. L'única manera que existia per deslliurar-se'n era tancar-los dins d'un forn de forner i cremar-lo a altes temperatures. Després d'això calia destruir el forn i tirar-lo a terra, ja que el forn quedava absolutament inservible per a cuinar-hi aliments. Es podria fer servir per altres usos com per coure terrissa, però mai per cuinar.

## Referències

* ↑ Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «5.1. Molet». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 269-270. ISBN 8484151824.
* ↑ La llavor del diable al web de mitologia catalana "El diable és català"
* ↑ Gent Menuda Arxivat 2016-12-21 a Wayback Machine. on fa referència al web mitcat.net (enllaç no operatiu)

## Enllaços externs

* Unitat 3. Mites i llegendes a xtec.cat
# Michael Freedman

Michael Hartley Freedman (nascut el 21 d'abril de 1951 a Los Angeles, Califòrnia) és un matemàtic estaunidenc.
Treballa a Microsoft Research i és conegut per haver-hi resolt, el 1986, la conjectura de Poincaré, un dels problemes més famosos del segle xx, per al cas n=4. El 1986 va rebre la Medalla Fields pel seu treball en aquesta àrea, el mateix any el Premi Oswald Vblen i el 1987 la Medalla Nacional de Ciència dels Estats Units en 1987.

## Publicacions

* Michael H. Freedman, The topology of four-dimensional manifolds, Journal of Differential Geometry 17 (1982), pàg. 357–453
* Michael H. Freedman and Frank Quinn, Topology of 4-manifolds, Princeton Mathematical Sèries, vol 39, Princeton University Press, Princeton, NJ, 1990. ISBN 0-691-08577-3

## Referències

* ↑ O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Michael Freedman» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* ↑ «Michael Hartley Freedman | American mathematician» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 17-04-2020. [Consulta: 22 abril 2020].

## Enllaços externs

* Michael Freedman al Mathematics Genealogy Project.
# Melesses

Els melesses eren un petit poble d'Hispània que menciona Titus Livi, i diu que en el seu territori hi havia la ciutat d'Oringis o Aurinx. A Oringis hi va acampar Àsdrubal abans d'enfrontar-se a Publi Corneli Escipió Africà Major l'any 207 aC. Titus Livi diu també que els melesses treballaven les mines de plata que hi havia vora la ciutat, que eren molt riques.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Melesses». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXVIII, 3
# Miscellanea Malacologica

Miscellanea Malacologica és una revista científica revisada per experts que cobreix la malacologia, específicament articles sobre taxonomia, nomenclatura i zoogeografia dels mol·luscs.
La revista està publicada per Marien Faber (Duivendrecht, Països Baixos) i es va crear l'any 2004. El nom de la revista és llatí i significa «miscel·lània malacològica». La revista és una publicació de gran format amb il·lustracions en color. Es publica de manera irregular: del 2004 al 2012 en tenia de dos a cinc números a l'any.
La revista està resumida i indexada a The Zoological Record.

## Referències

* ↑ «Miscellanea Malacologica» (en anglès). Malacological News. Associazione Malacologica Internazionale. Arxivat de l'original el 2013-06-16. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Master Journal List» (en anglès). Thomson Reuters. Intellectual Property & Science. Arxivat de l'original el 2017-09-26. [Consulta: 23 desembre 2023].
# Moleta

Moleta o Muleta és una possessió del terme de Sóller, a Mallorca. Als seus terrenys s'hi troben un dels dos fars del Port de Sóller, una antiga estació telegràfica avui reconvertida en refugi de la Ruta de la Pedra en Sec i la Cova de Moleta, el jaciment més important de Myotragus balearicus.

## Vegeu també

* Cap gros de Muleta

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 78. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ http://www.uib.es/premsa/marc02/dia-18/342703.htm

## Enllaços externs

* Web del refugi Arxivat 2008-10-03 a Wayback Machine., gestionat pel Consell de Mallorca.
# Monstre del Llac Iliamna

El monstre del Llac Iliamna, també conegut pels locals com a Illie, és un críptid que suposadament viu al Llac Iliamna, a prop d'Iliamna, Alaska. Les històries dels natius el descriuen com una bèstia que viu a les aigües. Els primers documents on apareix el monstre provenen dels Tlingit nadius, els quals expliquen històries d'una criatura coneguda com la "Gonakadet". Va ser descrit com un animal gran que habita a l'aigua amb el cap i la cua similar a la d'un llop, i el cos com una orca. El Gonakadet era representat com un "déu peix", i va ser gravat en els pictogrames en les costes colombines d'Alaska i la Columbia Britànica. Altres informes primerencs del monstre van venir dels Aleut nadius, que expliquen històries de les criatures anomenades "Jig-ik-nak". Les criatures eren temudes i no eren caçades pels Aleut. Es van reportar molts més albiraments quan la gent va començar a volar a baixa altura sobre el llac amb el propòsit de veure a aquests "monstres". Els primers informes creïbles d'albiraments de peixos grans van arribar a la dècada dels 50. L'any 1979, l'Ancorage Daily News va oferir una recompensa de 100.000$ a qualsevol que pogués aportar proves concloents de provar l'existència dels peixos. Avui dia, l'existència del monstre no ha estat confirmada. Els albiraments han disminuït els últims anys.

## Referències

* ↑ Barrett (1954), p. 25
* ↑ «Monster Lurks beneath the Waters of Lake Iliamna». Anchorage Daily News, 14-04-1989.