OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tèsia d'Everett

La tèsia d'Everett (Tesia everetti) és una espècie d'ocell de la família dels cètids (Cettiidae). Es troba a Indonèsia. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, les terres llaurades i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
L'epitet específic d'Everett fa referència a Alfred Hart Everett (1848-1898) administrador anglès a Sarawak.

## Referències

* 1 2 «Tèsia d'Everett». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Russet-capped Tesia. Tesia everetti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# 148
## Esdeveniments

* El part An Shigao arriba a la Xina per predicar-hi el budisme.

## Referències

* ↑ Melton, 2014, «191».

## Bibliografia

* Melton, J. G. Faiths Across Time: 5,000 Years of Religious History (en anglès). Volum 1. ABC-CLIO, 2014. ISBN 978-1-61069-025-6.
# 762
## Esdeveniments

* Per primer cop, Bagdad és la capital dels abbàssides

## Necrològiques

* 30 de novembre, Dangtu (Xina): Li Bai, Li Po o Li Tai Po (en xinès: 李白, en pinyin: Lǐ Bái o Lǐ Bó), poeta xinès. (n. 701),

## Referències

* ↑ Kamenarovic, Ivan P.. La Chine classique. París: Belles lettres, 1999. ISBN 2-251-41011-2.
# Abaty Cwm-hir

Abaty Cwm-hir (en anglès Abbey Cwmhir) és un poblet del comtat gal·lès de Powys (anglès: "Powys"). Es troba a 96 km de Cardiff i a 150 km de Londres. El 2011 la població era de 6.047 habitants, dels quals 1.910 (31,6%) parlaven gal·lès.

## Notes

* ↑ Google. Google Maps [mapa]. [Consulta: 4 abril 2014].
* ↑ «Statistical bulletin: 2011 Census: Key Statistics for Wales, March 2011» (en anglès). [Consulta: 9 abril 2014].
# Abd-al-Màlik (II) ibn Nuh

Abu-l-Fawaris Abd-al-Màlik ibn Nuh ibn Mansur, més conegut com a Abd-al-Màlik (II) ibn Nuh (mort segle xi) fou emir samànida de Khurasan i Transoxiana del febrer a l'octubre del 999.
Els disturbis causats pel comandants turcs i els atacs (des del 992) del karakhànida Bogra Khan Harun, i després els seus successors havien debilitat als samànides. El seu predecessor Mansur II ben Nuh (Mansur Abul Harith ben Nuh 997-999) havia quedat sota el control del amir turc Faik Kassa i del visir Abu l-Muzaffar Muhammad Bargashi. Mansur II no va poder fer res contra els dos homes que aspiraven al govern del Khurasan (Nishapur): el amir Bagtuzun, i Mahmud ben Sebuktegin (Mahmud de Gazni) que el 998 havia derrotat el seu germà i rival Ismail ben Sebuktegin i ara governava l'Afganistan (998-1030). Finalment Faik i Bagtuzun es van aliar i van deposar a Mansur II que fou cegat, i van portar al tron a Abd al Malek (febrer del 999) a canvi d'un elevat preu.
Va governar durant vuit mesos. Maḥmud inicialment es va proclamar com el venjador de Mansur II i va marxar amb un exèrcit cap al Khurasan; en una batalla prop de Merv va derrotar Faik (que va resultar mort), Bagtezun i Abd al-Malik, ocupant tot el Khurasan que estava en mans samànides. Els dos darrers van fugir cap a Transoxiana. Al mateix temps el karakhànida Ilig Nasr ibn Ali va decidir eliminar la dinastia samànida a Transoxiana i l'octubre del 999 va ocupar Bukharà sense oposició. Abd al-Malik fou deposat i enviat desterrat a Uzkent; Transoxiana fou annexionada als dominis karakhànides. Durant cinc anys el seu germà Ismail II ben Nuh al-Muntasir (999-1005) va presentar resistència fins que finalment fou derrotat.

## Referències

* C. E. Bosworth, “'Abd-Al-Malek B. Nuh,” Encyclopædia Iranica, I/2, pp. 127-128; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abd-al-malek-b-nuh-b-mansur-samanid-ruler-in-khorasan-and-transoxania-r-999
# 954
## Esdeveniments

* En morir Eric de Noruega, Edred esdevé el primer rei de tota Anglaterra.
* 12 de novembre - Reims (Regne Franc Occidental)ː coronació de Lotari I, rei dels francs.

## Necrològiques

* Lluís IV, rei de França

## Referències

* ↑ Bachrach, Bernard S.; Fanning, Steven. The Annals of Flodoard of Reims, 916–966 (en anglès). University of Toronto Press, 2011, p. 60.
# Vanni

Vanni (en llatí: 'Vannius') era un dels caps dels quades.
Segons els Annals de Tàcit, Germànic Cèsar el va nomenar rei dels sueus l'any 19, quan Vibili, rei dels hermundurs, va enderrocar Catualda i es va establir el regne de Vanni (regnum Vannianum). Va ser un rei client de l'Imperi romà i va governar de l'any 20 a l'any 50. Tàcit diu que era "acceptat i popular entre els seus compatriotes", però després d'un llarg regnat, "es va convertir en un tirà i l'enemistat dels veïns, unida a la lluita interna, va ser la seva ruïna". Dos nebots seus (fills d'una germana) Vangió i Sidó, es van unir a Vibili, que un altre cop va anar a aquell territori per enderrocar-ne un rei. L'emperador Claudi es va mantenir al marge d'aquella lluita, amb por que els lugis i altres tribus germàniques se sentissin atrets per les riqueses que Vanni havia acumulat al seu regne després d'un període despòtic d'uns quants anys.
Vannius va ser derrotat amb molta facilitat pels hermundurs i els lugis, encara que va aconseguir certa credibilitat en ser ferit a la batalla. Va poder fugir amb la seva flota pel Danubi i Claudi li va concedir unes terres a Pannònia. El seu regne se'l van repartir els seus dos nebots. Tàcit escriu que Vangió i Sidó eren "admirablement lleials" als romans, però entre els seus súbdits, que els apreciaven mentre buscaven enderrocar al seu oncle dèspota, van ser "encara més odiats que Vanni quan van adquirir el poder".

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals, II, 63
* ↑ Tàcit. Annals, XII, 29
* ↑ Tàcit. Annals, XII, 30
# Rasa del Casó (Berguedà)

* Aquest article tracta sobre el corrent fluvial del Berguedà. Vegeu-ne altres significats a «Rasa de Casó».
La Rasa del Casó és un torrent afluent per la dreta de la Riera de Navel.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, la Rasa del Casó passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de l'Espunyola | 781 | 22,51% |
| Fent de frontera entre l'Espunyola i Montclar | 309 | 8,91% |
| Per l'interior del municipi de Montclar | 2.379 | 68,58% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa del Salt està integrada per 2 cursos fluvials que sumen una longitud total de 4.250 m.

### Distribució per termes municipals

Distribució municipal de la xarxa :
| Municipi | Longitud que hi transcorre |
| l'Espunyola | 1.871 m. |
| Montclar | 2688 m. |

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Takao Nishiyama

Takao Nishiyama (Japó, 7 de gener de 1942), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Takao Nishiyama va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Miquel Bruguera i Cortada

Miquel Bruguera i Cortada (Barcelona, 3 de gener de 1942) és un metge català, hepatòleg.
Es fill de Eugeni Bruguera Talleda, impulsor de l’Anestesiologia moderna a Catalunya i cofundador de la SEDAR (Sociedad Española de Anestesiología y Reanimación).
El 1965 es llicencià en medicina a la Universitat de Barcelona, el 1972 es va especialitzar en medicina interna i de l'aparell digestiu i el 1979 s'hi doctorà. El 1985 era professor titular de la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona. Va fer formació de postgrau a l'Hópital Saint-Antoine de París (1967-1968) i al Royal Free Hospital de Londres (1975).
Entre 1979 i 2000 ha estat cap de secció del Servei d'Hepatologia de l'Hospital Clínic de Barcelona, on ha desenvolupat tota la seva trajectòria professional, i entre 2000 i 2010 ha estat consultor sènior. El 1983-1984 fou president de la Societat Catalana de Digestologia de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears, i de 1993 a 1997 president de l'Associació Espanyola d'Hepatologia. Des de 1991 a 2005 president del Consell Assessor per l'ús terapèutic de l'interferó del Servei Català de la Salut. President del Patronat de la Fundació Museu d'Història de Medicina de Catalunya de 1995 a 2020. President del Cercle de Salut de 2017 a 2020 i entre 1994 i 2010 fou president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (COMB). Des de 2011 director de la Unitat d'Estudis Acadèmics del CoMB, on es gestiona la pàgina web Galeria de Metges Catalans .
Ha rebut els següents guardons: la medalla Narcís Monturiol de la Generalitat de Catalunya (2001), la medalla Josep Trueta al mèrrit sanitari (2010) i la Creu de Sant Jordi de 2011. El 2010 Ediciones Mayo li va concedir un premi com a la personalitat sanitària de l'any 2009 per la seva tasca. El 2021 rep el Premi Jaume Aiguader de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears i el 2022 la Medalla d'honor de la Societat Catalana d'Història de la Medicina.

## Enllaços externs

* «Miquel Bruguera i Cortada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Els professors de la UB Miquel Bruguera i Virgínia Novel, guardonats amb la Medalla Josep Trueta
* Biografia Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. al web de la RAMC
# Lentipes bustamantaei

Lentipes bustamantaei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a São Tomé.

## Referències

* ↑ Günther A. 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres (Regne Unit). Cat. Fishes v. 3. i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ «Lentipes bustamantaei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pezold, F., T. Iwamoto i I.J. Harrison 2006. Multivariate analysis of sicydiines of São Tomé & Príncipe with redescription of Sicydium brevifile and Sicydium bustamantei (Teleostei: Gobiidae) and a key to west African sicydiines. Proc. Calif. Acad. Sci. 57(34):965-980.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lentipes rubrofasciatus

Lentipes rubrofasciatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marqueses.

## Referències

* ↑ Günther A. 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres (Regne Unit). Cat. Fishes v. 3. i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ «Lentipes rubrofasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Maugé, L.A., G. Marquet i P. Laboute 1992. Les sicydiinae (Gobiidae) des eaux douces de la Polynésie Française. Description de trois espéces nouvelles. Cybium 16(3):213-231.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lentipes solomonensis

Lentipes solomonensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Salomó.

## Referències

* ↑ Günther A. 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres (Regne Unit). Cat. Fishes v. 3. i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Jenkins, A.P., G.R. Allen i D. Boseto 2008. Lentipes solomonensis, a new species of freshwater goby (Teleostei: Gobioidei: Sicydiinae) from the Solomon Islands Aqua, Intl. J. of Ichthyol. 14(4):165-174.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Une affaire de femmes

Une affaire de femmes és una pel·lícula francesa de Claude Chabrol estrenada el 1988. És treta del llibre del mateix nom escrit per l'advocat Francis Szpiner.
S'inspira en la història real de Marie-Louise Giraud, una de les últimes dones guillotinades a França.

## Argument

Sota l'administració militar alemanya a la França ocupada durant la Segona Guerra Mundial, Paul Latour és presoner de guerra a Alemanya i la seva dona Marie viu amb els seus dos fills en un pis sòrdid. Casada i mare de família, la protagonista accepta ajudar la seva veïna a desfer-se d'un fill no desitjat. Animada per l'èxit, comença un procés que la convertirà en inductora d'avortaments, i en una dona adúltera.
Una llei recent del règim de Vichy, decidit a fer complir la moral i aturar la disminució de la població, ha convertit l'avortament en un delicte de traïció. Paul, el seu marit, envia una denúncia anònima a la policia, alertant-los de les seves activitats il·legals. Finalment Marie és condemnada a mort i guillotinada.
Isabelle Huppert està impressionant en el paper d'una dona complexa, dura i infantil a la vegada.

## Repartiment

* Isabelle Huppert: Marie Latour
* François Cluzet: Paul Latour, el marit de Marie
* Nils Tavernier: Lucien, el jove amant de Marie
* Marie Trintignant: Lucie, la prostituta amiga de Marie
* Guillaume Foutrier: Pierrot 1
* Nicolas Foutrier: Pierrot 2
* Aurore Gauvin: Mouche 1
* Lolita Chammah: Mouche 2
* Marie Bunel: Ginette, la veïna de Marie, primera a utilitzar els seus serveis
* Dominique Blanc: Jasmine, la "clienta" de Marie mare de família nombrosa
* Danièle Graule: Loulou, la veïna de cel·la amiga de Marie
* Evelyne Didi: Fernande
* François Maistre: el President Lamarre-Coudray
* Pierre Martot: l'alemany
* Sylvie Flepp: Berthe
* Franck de la Personne: mestre Martinet, el jove advocat
* Claude Chabrol: la veu-off de Pierrot als 7 anys
* Caroline Berg: Hélène Fillon

## Premis i nominacions
### Premis

* Premi d'interpretació femenina per a Isabelle Huppert al Festival Internacional de Cinema de Venècia 1988.

### Nominacions

* Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera 1989

## Al voltant de la pel·lícula

Marie-louise Giraud, mare de família nascuda el 17 de novembre de 1903, és guillotinada al matí del 30 de juliol de 1943 al tribunal de la Presó de la Roquette a París per haver practicat 27 avortaments a la regió de Cherbourg.

## Enllaços externs

* Fotos de la pel·lícula (anglès)
# Vol 129 d'Airbus Industrie

El vol 129 d'Airbus Industrie fou un vol de proves de l'Airbus A330-321 que s'estavellà a l'Aeroport de Tolosa-Blanhac el 30 de juny del 1994. Hi perderen la vida els dos pilots i els cinc passatgers. L'última prova que s'havia dut a terme era per certificar la capacitat d'enlairament de l'avió amb un motor fora de servei. Fou el primer accident mortal d'un A330 i la primera pèrdua del buc d'aquest model. Fou l'únic accident mortal d'un A330 fins que el vol 447 d'Air France s'estavellà l'1 de juny del 2009.

## Referències

* 1 2 «Accident record for the Airbus A330» (en anglès). Aviation Safety Network. Arxivat de l'original el 27 de gener 2021. [Consulta: 11 agost 2011].
# Retegal

Retegal, acrònim de Redes de Telecomunicación Galegas S.A, és una empresa pública propietat de la Xunta de Galicia amb seu a Santiago de Compostela. En 2015 el seu director era Miguel Rodríguez Quelle.
L'empresa pública fou creada pel Decret 58/1997, de 20 de desembre. Retegal gestiona i explota les infraestructures de telecomunicacions de la Xunta de Galicia. Retegal distribueix el senyal de la CRTVG a Galícia. Les seves infraestructures també son llogades per ser usades per altres operadors de telecomunicacions. Funciona amb tecnologia HP NNMI. Retegal ten més de 140 centres de radiodifusió.

## Referències

* ↑ Retegal Arxivat 2018-10-28 a Wayback Machine. a clusergalicia.com
* ↑ El Consejo de Administración de Retegal nombra a Miguel Rodríguez Quelle como director gerente, amtega.gal, 19 de maig de 2015
* ↑ RETEGAL se encamina hacia la proactividad, computerworld.es, 30 de desembre de 2010
* ↑ La Xunta declara la incidencia supramunicipal de Retegal, Faro de Vigo, 12 de juliol de 2013

## Enllaços externs

* Pàgina web de Retegal
# Takao Orii

Takao Orii (折井 孝男) és un exfutbolista i entrenador japonès. Va dirigir la selecció femenina de futbol del Japó (1984).

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Arnulf

Arnulf és el nom dels següents personatges:
* Arnulf (bisbe de Vic) (? - 1010), bisbe de Vic (993 -1010)
* Arnulf (bisbe de Girona)
* Arnulf (pipínida), duc pipínida citat el 704 i el 723, fill de Drogó, duc de Xampanya i d'Adaltruda
* Arnulf (bisbe de Roda) (1023-1067)
* Arnulf I de Baviera o Arnulf II de Baviera (~886 - 937), duc de Baviera (909 -914 i 919 -937) i marcgravi de Nordgau
* Arnulf de Caríntia (850 - 899), marcgravi de Caríntia, rei de la França Oriental, rei de Lotaríngia i emperador d'Occident, de la dinastia Carolíngia
* Arnulf Meffle (1957, Schutterwald-Langhurst), jugador d'handbol alemany
* Arnulf de Metz (Lay-Saint-Christophe, Lorena, 582 - Monestir de Remiremont, 641), bisbe franc de Metz, venerat com a sant
* Arnulf de Soissons o Arnulf d'Oudenburg (Tiegem, ~1040 - Oudenburg, 1087), monjo benedictí, prevere i bisbe de Soissons venerat com a sant