OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sayf ibn Dhi Yazan

Sayf ibn Dhi-Yazan ibn Afir ibn Aslan ibn Zayd (àrab: سيف بن ذي يزن, Sayf b. Ḏī Yazan) fou un cap iemenita himiarita, cap de la resistència nacional als axumites, nascut vers 516 i mort vers 578.
Vers el 570 va demanar ajut al rei sassànida Cosroes I Anushirwan que li va enviar al general daylamita Wahriz que va desembarcar al Iemen i es va obrir pas cap a Sanaa amb 700 matant al governador axumita Masruk (fill d'Abraha) i el va instal·lar al tron. Una vegada van marxar els perses els axumites van retornar i va recuperar el control del país. Wahriz va retornar vers el 578 però Sayf ja havia mort i llavors va posar al tron al seu fill Madi Karib ibn Sayf, com a vassall.
Al folklore local hi ha una biografia (Sirat Sayf ibn dhī-Yazan) on gairebé tots els fets són imaginaris, si bé inclou alguns fets històrics.

## Bibliografia

* Joseph Chelhod, « La geste du roi Sayf », Revue de l'Histoire des religions, Volum 171, n° 2, 1967, pàgs. 181 – 205 (francès)
* Aboubakr Chraïbi, « Le roman de Sayf Ibn Dî Yazan; sources, structures et argumentation », Studia Islamica, 84, 1996, pàgs. 113 – 134 (francès)
# Garcia Ximenes

* No s'ha de confondre amb Garcia Ximenes (regent de Pamplona).
Garcia Ximenes (Navarra, mort ca. 844) va ser un cavaller medieval navarrès membre de la dinastia Ximena.
Fill de Ximeno el Fort. Segons Alberto Cañada, l'autor del Còdex de Roda va incórrer en l'error de situar un Garcia Ximenes com a pare de Sanç Garcés, quan en realitat hauria estat el seu avi patern, i el seu pare va ser, de fet, el net de Garcia, el regent Garcia Ximenes, de fet probablement anomenat Ènnec de cognom. De tots els seus germans potser va ser el germà de més edat, si bé no és segur, ja que Ènnec porta el nom del seu avi.
Era germà, d'altra banda, d'Ènnec, que és identificat amb Ènnec Aritza, primer rei de Pamplona, que suposa que en realitat les dues primeres dinasties tradicionals del regne, Ènnega i Ximena, són de fet una única dinastia, que no és altra que la Ximena. Els textos àrabs sobre les lluites entre cristians i musulmans de l'any 844 es refereixen a un Garcia que comanda als cristians amb el títol de senyor (sahib) de Pamplona o príncep (amir) dels cristians, de fet es considera que podria ser el rei dels pamplonesos que apareix en els documents de Sant Joan de la Penya el 828, i que podria haver estat succeït pel seu germà Ènnec Aritza, de fet anomenat Ènnec Ximenes, o fins i tot van arribar a regnat de forma conjunta o paral·lela. En aquest sentit, també hauria pogut morir el 844, amb el seu germà Fortuny, o en qualsevol altra ocasió bèl·lica. Així doncs, d'aquest suposat doble regnat, es formarien les dues línies reials Ènnega i Ximena, descendent de d'Ènnec Aritza i Garcia Ximenes.

## Referències

* 1 2 Cañada Juste, 2011, p. 230.
* 1 2 Cañada Juste, 2011, p. 233.
* ↑ Cañada Juste, 2011, p. 231.
* ↑ Cañada Juste, 2011, p. 235.

## Bibliografia

* Cañada Juste, Alberto «En los albores del reino ¿dinastía Iñiga?, ¿dinastía Jimena?» (en castellà). Príncipe de Viana, 253, 2011, pàg. 229-248. ISSN: 0032-8472.
# Baronia de Granollers

La baronia de Granollers va ser una jurisdicció senyorial amb centre al castell de Granollers de Rocacorba (al Gironès), que el 1379 va ser concedida al senyor de Cartellà, Pere Galceran de Cartellà i de Santvicenç.

## Referències

* ↑ «Castell de Granollers (Segle XI)». Web de la Comunitat de Municipis de la Vall de Llémena. [Consulta: 12 agost 2013].
* ↑ «Alta Edat Mitjana a la Vall de Llémena». Web de la Comunitat de Municipis de la Vall de Llémena. [Consulta: 12 agost 2013].
* ↑ Fuentes Buxó, Alex i Fuentes Buxó, Raimon. 2022. Carlemany i els Cartellà, Sant Climent d'Amer i la capella de Sant Corneli; de l'any 823 al 1626. Amera, la revista d'Amer. Núm. 27. p. 33-42.
# Asociación de industrias técnicas del audiovisual español

L' Asociación de industrias técnicas del audiovisual español (AITE) és una associació professional espanyola sense ànim de lucre que agrupa les empreses vinculades al procés tècnic de creació o realització d'una obra o producció audiovisual o sonora per a cinema, vídeo i multimèdia. La seva seu és a Madrid
AITE s'estructura en tres grans grups d'activitat que componen els pilars de la indústria tècnica audiovisual:

## Referències

* ↑ La Asociación de Industrias Técnicas del Audiovisual Español (AITE) renueva su Junta Directiva, controlpublicidad, 20 de juliol de 2004
* ↑ Renato Alberto Landeira Prado, Víctor R. Cortizo Rodríguez, Inés Sánchez Valle AITE al Diccionario jurídico de los medios de comunicación, p. 412
* ↑ Broadcast’09 contará con el apoyo de AITE

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de AITE. (no operativa)
# Gunnar Åkerlund

Gunnar Åkerlund (Nyköpings östra församling, 20 de novembre de 1923 - Nyköpings Alla Helgona, 4 d'octubre de 2006) fou un piragüista en aigües tranquil·les suec que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres on, formant parella amb Hans Wetterström, va guanyar la medalla d'or en la prova del K-2, 10.000 metres del programa de piragüisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova, fent parella, novament, amb Wetterström.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles, dues d'or i una de plata, al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les de 1948 i 1950.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gunnar Åkerlund». [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ «Gunnar Åkerlund - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 6 juny 2023].
# Coves de Frasassi

Les coves de Frasassi (en italià, Grotte di Frasassi) són una xarxa de cavernes càrstiques italianes que es troben dins del Parc Natural de la Gola della Rossa i de Frasassi en el municipi de Genga (província d'Ancona i regió de les Marques).
Descobriren les coves el 28 de juny de 1948 quan alguns components del grup espeleològic d'Ancona trobaren l'entrada de la primera gruta, anomenada «grotta del Fiume». Se n'anaren descobrint altres cavitats de la mateixa xarxa fins que, el 25 de setembre de 1971 el grup espeleològic CAI d'Ancona trobà la «Grotta Gran del Vento»; l'equipament no els permeté baixar fins a la base de la cova, i calcularen l'altura llançant una pedra i mesurant el temps de caiguda: 100 m. Després es dotaren d'equipament adequat i exploraren aquest espai que anomenaren Abisme Ancona en honor de la ciutat dels descobridors. La notícia del descobriment es difongué i de llavors ençà començà la fama entre el gran públic de les coves de Frasassi.
Aquest «Abisso Ancona» té una extensió de 180 x 120 m i de 200 m d'altura i és tan gran (més de dos milions de m3) que al seu interior cabria la catedral de Milà.
Els descobriments s'hi succeïren al llarg dels anys i s'hi exploraren altres ambients més o menys accessibles. Fins al moment el conjunt de cavernes de Frasassi té una longitud de més de 30 km, però només se'n visiten 1,5 km. A dins la temperatura es manté constant al llarg de tot l'any, en 14 °C.
L'1 de setembre de 1974 part de les coves s'obriren al públic.

## Galeria

* Estalactita a l'interior de la cova
* Entrada a la xarxa de galeries
* "Il Pozzo", una enorme cascada de més de 60 m de profunditat
* "Canne d'Organo", on diverses estalactites i estalagmites donen semblança a un orgue

## Coves agermanades

* França, coves de Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil (Aquitània).
* Polònia, mines de sal de Wieliczka (voivodat de Petita Polònia).
* Estats Units, Kartchner Caverns State Park (Arizona).

## Referències

* ↑ Fuente:

## Enllaços externs

* Las Grutas de Frasassi en wayitalia.net
* Las cuevas - Página web oficial (en italiano)
* Relato de cómo fue descubierta la «Grotta Grande del Vento» de Frasassi (en italiano)
# Gai Nauci Rutil

Gai Nauci Rutil és el nom dels següents personatges:
* Gai Nauci Rutil I, cònsol el 475 aC i el 458 aC
* Gai Nauci Rutil II, cònsol el 411 aC
* Gai Nauci Rutil III, cònsol el 287 aC
# Asola

Asola és un municipi de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Asola limita amb els municipis de Acquanegra sul Chiese, Canneto sull'Oglio, Casalmoro, Casaloldo, Casalromano, Castel Goffredo, Fiesse, Gambara, Mariana Mantovana, Piubega i Remedello.
Pertanyen al municipi les frazioni de Barchi, Borghetto, Castelnuovo, Gazzuoli, Quattro Strade, San Pietro, Sorbara i Seriole.

## Galeria

* Catedral
* fontana di Ercole
* Monte dei Pegni
* Localització d'Asola a la província de Mantúa
# Comtat de Hardin

Comtat de Hardin és el nom dels següents llocs:
* Comtat de Hardin (Illinois)
* Comtat de Hardin (Iowa)
* Comtat de Hardin (Kentucky)
* Comtat de Hardin (Ohio)
* Comtat de Hardin (Tennessee)
* Comtat de Hardin (Texas)
# Half Moon Bay

Half Moon Bay és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 11.842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Half Moon Bay tenia 11.842 habitants, 4.004 habitatges, i 2.774 famílies. La densitat de població era de 706,7 habitants/km².
Dels 4.004 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 28,2% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.473 $ i la renda mediana per família de 92.204 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.913 $ mentre que les dones 41.265 $. La renda per capita de la població era de 37.963 $. Entorn del 3,4% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Half Moon Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Half Moon Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Coves de Hpo win

Les coves de Hpo win, també dites Phowintaung Hpowindaung, Powintaung, o Po Gana Taung, són un conjunt de coves budistes que es troben a 25 km a l'oest de Monywa i a 10 km al sud-est de Yinmabin, a la localitat de Yinmabin, districte de Monywa, regió de Sagaing, al nord de Myanmar (Birmània). Són a la riba occidental del riu Chindwin. El nom del conjunt significa 'Muntanya de la meditació solitària'.
Es tracta d'unes coves excavades en gres. El conjunt, el formen 492 grutes..
La majoria d'aquestes coves no són naturals. Algunes daten del s. XV i s'han convertit en llocs de pelegrinatge, i per això algunes no en poden ser visitades pels no creients. El culte principal en aquestes grutes està dedicat a la mare protectora Po Win Shin Tha.
Es calcula que hi ha prop de 2.600 estàtues de Buda a les coves, a més, les representacions de Gautama apareixen en algunes de les coves amb pintures a les parets. Una de les coves més destacada és la coneguda com a cova del laberint. És del s. XVIII i s'hi troben prop de 70 imatges de Buda.

## Referències

* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 15 de maig de 2014. [Consulta: 14 maig 2014].
# Margarida Muset i Adel

Margarida Muset i Adel (Barcelona, 17 de setembre de 1945) és una pedagoga i inspectora d'educació. Va ser sòcia fundadora de la Societat Catalana de Pedagogia i membre de la Junta, i va cofundar i va ser la segona directora del Servei d'Ensenyament del Català (SEDEC). La seva activitat pedagògica es concentra en articles, publicacions i diverses col·laboracions en mitjans de comunicació. És una de les ideòlogues del model d'immersió lingüística de l'escola catalana.
És coautora d'El legado pedagógico del siglo XX para la escuela del siglo XXI (2000), on va participar amb un article sobre el pedagog Ovide Decroly, i també de La funció de globalització i altres escrits (1987) i La immersió Lingüística (2008), on exposa juntament amb Joaquim Arenas la història de la immersió lingüística a Catalunya des dels seus inicis. Els dos van treballar colze a colze com a funcionaris del Departament d'Ensenyament i des del SEDEC en el desenvolupament del model d'immersió encara vigent.
És membre del Grup Koiné com a participant en treballs de diagnosi sociolingüística i en recerca d'un model lingüístic en una Catalunya independent. En aquest context va participar en la publicació del manifes Per un veritable procés de normalització lingüística a la Catalunya independent el març de 2016.
A finals del 2022 va rebre la Medalla d'Honor del Parlament de Catalunya per ser una de les primeres responsables del Servei d'Ensenyament del Català, creat el 1978 per la Generalitat, principal òrgan impulsor dels programes d'immersió lingüística a les escoles catalanes.

## Referències

* 1 2 Tardà Fernández, Joan «"El català és en perill, i de nosaltres depèn que no mori"». El Temps, 05-11-2018.
* ↑ «Acte de reconeixement a Margarida Muset, sòcia fundadora, amb motiu de la seva jubilació». Blocs IEC: Societat Catalana de Pedagogia, 24-01-2014.
* 1 2 Nerín, Gustau «Fa 40 anys que es va crear el Servei d'Ensenyament del Català». El Nacional, 26-06-2018.
* ↑ «Els ‘pares' de la immersió: “Si perdem l'esforç que hem fet durant tants anys a l'escola, recularem als 70”». RAC1, 25-02-2018.
* ↑ «Homenatge a Margarida Muset». Col·legi de Pedagogs de Catalunya, 14-02-2014.
* ↑ «Un manifest impulsat pel Grup Koiné advoca pel català com a “llengua territorial” única en una Catalunya independent». La Vanguardia, 29-03-2016.
# Severiano Arias y Giner

Severiano Arias y Giner (Màlaga, 1827 - 14 de març de 1895) fou un periodista i polític espanyol, diputat a les Corts espanyoles durant la restauració borbònica.
Tenia possessions a la Província de Màlaga i va treballar com a funcionari de Duanes a Puerto Rico i al Ministeri d'Hisenda. Fou elegit diputat per Màlaga a les eleccions generals espanyoles de 1871 i abril de 1872, i després de la restauració borbònica fou novament diputat del Partit Constitucional per Figueres a les eleccions generals espanyoles de 1876. Posteriorment fou senador per la província de Màlaga el 1879-1881 i senador vitalici des de 1881. En els darrers anys de la seva vida fou ministre de la Sala d'Ultramar del Tribunal de Comptes.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat

## Enllaços externs

* Joan Palomas i Moncholi, El rerefons econòmic de l'activitat dels parlamentaris catalans 1875-1885 Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine., p. 565
* (castellà)
# George Averoff

George M. Averoff (Métsovo, Regió de l'Epir, 1815 - 1899) fou home de negocis grec i filantrop. Averoff emigrà a Alexandria (Egipte) sent encara molt jove. És conegut per fundar durant tota la seva vida escoles a Egipte i Grècia. Finançà la restauració de l'Estadi Panathinaiko per als Jocs Olímpics de 1896 a petició del príncep Constantí. L'estadi fou construït el 1895, amb marbre del mont Pentèlic, per desig d'Averoff. El cost inicial estimat era de 580.000 dracmes, però al final apujà fins a 920.000 dracmes. Fou part del comitè de recepció per als participants als Jocs Olímpics. Com a gratitud per les seves contribucions, es construí una estàtua en el seu honor, que encara perdura, davant l'estadi. A més a més, un cuirassat grec, en el seu temps, vaixell almirall de la flota grega, fou anomenat en el seu honor Georgios Averof.

## Enllaços externs

* La seva participació a l'organització dels Jocs Olímpics de 1896 Arxivat 2007-03-05 a Wayback Machine.
* Sobre el vaixell anomenat en el seu honor Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine.
* Sobre la seva vida, en anglés Arxivat 2006-02-20 a Wayback Machine.
# Balduí I

Balduí I és el nom dels següents personatges:
* Balduí I de Bèlgica (Brussel·les, 1930 - Motril, Província de Granada, 1993), rei dels belgues (1951 -1993)
* Balduí I de Constantinoble (1171- 1206), primer emperador llatí
* Balduí I de Flandes, dit «Braç de Ferro» o «el Bo» (Laon, ? - abadia de Saint-Bertin, 879), marquès o comte de Flandes del 863 al 879
* Balduí I de Jerusalem o I d'Edessa (1058 ? - 1118), comte d'Edessa (1098-1100), i rei de Jerusalem (1100-18)
# Australopithecus garhi

Australopithecus garhi és una espècie d'homínid extinta del gènere australopitec.
Garhi significa sorpresa en l'idioma àfar.
Les restes foren trobades a la regió del riu Awash Etiòpia per un equip de paleontòlegs dirigits per Tim White que publicà els resultats de la recerca el 1999.
Les restes fòssils tenen una antiguitat aproximada de 2,5 milions d'anys.
Actualment no es creu que sigui un veritable antecessor humà tot i estar més evolucionat que Australopithecus afarensis sinó part d'una branca paral·lela.

## Descripció

El volum del cervell és de 450 cc similar a altres australopitecs, també, com ells, els queixals són molt grans.
La morfologia del maxilar representa una evolució relativament molt ràpida cap a formes més similars al gènere Homo.
S'ha establert la hipòtesi sobre el fet que sigui el primer homínid conegut que tallava la pedra pel fet d'haver aparegut al costat dels fòssils d'Australopithecus gahri, ossos d'hervíbors amb senyals d'haver estat descarnats i fracturats intencionadament però podria tractar-se d'una casualitat o de l'acció d'un altre homínid. També aparegueren possibles artefactes de pedra amb una edat d'uns 2,5 milions d'anys compatibles amb la d'aquest homínid fòssil però no hi ha una certesa que siguin realment elaborats intencionalment.
Arbre genealògic d'acord a un estudi de 2019:
| Hominini | Ximpanzé Sahelantrop Ardipitec Australopithecus anamensis Australopithecus afarensis Parantrop Paranthropus aethiopicus Paranthropus boisei Paranthropus robustus Australopithecus africanus Australopithecus garhi Home de Flores Australopithecus sediba Homo habilis Altres Homo |

## Referències

* ↑ Parins-Fukuchi, C.; Greiner, E.; MacLatchy, L. M.; Fisher, D. C. «Phylogeny, ancestors and anagenesis in the hominin fossil record». Paleobiology, vol. 45, 2, 2019, pàg. 378–393. Bibcode: 2019Pbio...45..378P. DOI: 10.1017/pab.2019.12.

## Enllaços externs

* http://www.scienceinafrica.co.za/2001/nov/ancestor.htm Arxivat 2010-12-23 a Wayback Machine.
* http://www.archaeologyinfo.com/australopithecusgarhi.htm Arxivat 2018-08-27 a Wayback Machine.
* http://cas.bellarmine.edu/tietjen/Human%20Nature%20S%201999/australopithecus_garhi.htm Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine.
* http://home.hetnet.nl/mr_9/95/krocat/english/news/news9.htm
* http://home.austarnet.com.au/stear/cg_australopithecus_garhi.htm Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine.
# Coll de Noucreus

El Coll de Noucreus, o de les Nou Creus, o de Nou Creus, és un coll a 2.796,6 metres d'altitud, als Pirineus, a la Vall de Núria, en el límit dels termes municipal de Queralbs i comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És a prop de l'extrem meridional del terme de Fontpedrosa i a la zona nord del de Queralbs. Es troba a llevant del Pic de la Fossa del Gegant i a ponent del Coll de Carançà, o Coll de la Vaca.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord, 2007.
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ El Coll de Noucreus en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «67 - Fontpedrosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Haematopus

Els hematopòdids són una família d'ocells de l'ordre dels caradriformes que només comprèn el gènere Haematopus, dividit en 11 espècies vivents. La garsa de mar n'és l'únic representant als Països Catalans.

## Morfologia

* Tenen formes massisses.
* Fan entre 40 i 51 cm de llargària.
* Bec llarg comprimit.
* Tres dits a cada pota, amb una membrana rudimentària entre el del mig i l'extern.
* El plomatge és negre o blanc i negre.
* Coll curt.
* Cua curta.
* No presenten dimorfisme sexual.

## Alimentació

Mengen mol·luscs bivalves, cucs i petits crustacis marins.

## Hàbitat

Viuen a les costes però també hom els pot trobar a l'interior d'Euràsia i de Nova Zelanda.

## Distribució geogràfica

Es troben a les costes de tota la Terra (tret de les regions polars).

## Taxonomia

Depenent autors s'han descrit 10 o 12 espècies dins aquesta família:
| Nom comú | Nom binomial | Imatge |
| Garsa de mar de Magallanes | Haematopus leucopodus | Haematopus leucopodus |
| Garsa de mar negra americana | Haematopus ater | Haematopus ater |
| Garsa de mar negra nord-americana | Haematopus bachmani o Haematopus ater bachmani | Haematopus bachmani |
| Garsa de mar americana | Haematopus palliatus | Garsa de mar americana |
| Garsa de mar negra de les Canàries | Haematopus meadewaldoi † | Garsa de mar canària |
| Garsa de mar negra africana | Haematopus moquini | Haematopus moquini |
| Garsa de mar eurasiàtica | Haematopus ostralegus | Garsa de mar |
| Garsa de mar becllarga | Haematopus longirostris | Garsa de mar becllarga |
| | Haematopus finschi o Haematopus ostralegus finschi | Haematopus finschi |
| Garsa de mar de les Chatham | Haematopus chathamensis | |
| Garsa de mar variable | Haematopus unicolor | Garsa de mar variable |
| Garsa de mar australiana | Haematopus fuliginosus | Haematopus fuliginosus |

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (editors). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.

## Enllaços externs

* Enregistraments sonors d'hematopòdids. (anglès)
* Informació diversa sobre 12 espècies d'aquesta família. (francès) i (anglès)
* Taxonomia dels hematopòdids. (anglès)
# Critical Assessment of Prediction of Interactions

Critical Assessment of Prediction of Interactions (CAPRI) és un experiment comunitari que consisteix a modelar l'estructura molecular dels complexos proteics, un procés conegut com a acoblament proteïna-proteïna.
CAPRI és una sèrie d'esdeveniments en els quals els investigadors de la comunitat científica intenten fer acoblar les mateixes proteïnes, proposades pels assessors. Se celebra una nova ronda aproximadament cada sis mesos. Cada ronda conté entre una i sis complexos proteïna-proteïna diana les estructures dels quals han estat determinades experimentalment poc abans. Els assessors guarden les coordenades en secret en col·laboració amb els biòlegs estructurals que les han determinat. CAPRI és un experiment experiment de doble cec, car els participants ignoren l'estructura resolta i els assessors no coneixen la correspondència entre els participants i les seves propostes.

## Llista de servidors de predicció que han participat a CAPRI

* ClusPro
* GRAMM-X
* FireDock
* HADDOCK Arxivat 2020-01-29 a Wayback Machine. — High-Ambiguity-Driven protein–protein DOCKing
* PatchDock
* SKE-DOCK Arxivat 2009-11-24 a Wayback Machine. — Fora de línia
* SmoothDock
* 3D-Garden — Global and Restrained Docking Exploration Nexus
* TopDown Arxivat 2009-11-24 a Wayback Machine. — Fora de línia

## Referències

* ↑ Janin J, Henrick K, Moult J, Eyck LT, Sternberg MJ, Vajda S, Vakser I, Wodak SJ «CAPRI: a Critical Assessment of PRedicted Interactions» (en anglès). Proteins, 52, 1, 2003, pàg. 2–9. DOI: 10.1002/prot.10381. PMID: 12784359.

## Enllaços externs

* Web oficial