OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rajaa al-Sanea

Rajaa al-Sanea (àrab: رجاء الصانع, Rajāʾ aṣ-Ṣāniʿ) (Riad, 11 de setembre de 1981) és una endodontista i escriptora saudita que va fer-se famosa arran de la seva novel·la Noies de Riyad, causant controvèrsia en la societat de l'Orient Mitjà. El llibre va ser nominat al premi Dublin Literary Award el 2009.

## Biografia

Rajaa al-Sanea va néixer a Kuwait l'any 1981, és la més petita de 6 germans, de pares saudites liberals, els quals van educar-los en la igualtat entre homes i dones. El seu pare va morir quan ella tenia vuit anys i la seva família va tornar a Riad, Aràbia Saudita. Al-Sanea va acabar la llicenciatura en endodòncia a la Universitat d'Illinois, a Chicago, l'any 2009. Un any més tard, va entrar al programa d'especialització de la Royal Canadian Fellowship en teràpia de nervis i arrels.

## Noies de Riyad (Novel·la)

La novel·la Noies de Riyad narra la vida de quatre dones saudites de classe alta que cerquen l'amor. Aquesta història d'amor es desenvolupa a la ciutat de Riad, però l'argument ens mostra una imatge de la ciutat no tan tradicional: noies ballant, menjant al Burger King o comprant en centres comercials; una ciutat on la forma d'establir connexió amb els homes és a través de mòbils i xats. Al-Sanea trenca alguns tabús demostrant com les quatre noies troben una manera d'esquivar les tradicions conservadores, ja que volen ser modernes, "estiloses" i enamorar-se de qui elles decideixin.
Al-Sanea estava cursant el seu primer any del grau d'odontologia a la Universitat Rei Saüd quan va començar a escriure la novel·la Noies de Riyad. La seva germana va poder llegir els primers capítols del llibre i la va animar a continuar. Sis anys més tard, el setembre de 2005, Al-Sanea va publicar-la. Per evitar una possible censura del Ministeri d'Informació Saudita (ja que el llibre era massa liberal per als valors d'aquesta societat), el va publicar primer al Líban per l'editorial Fig Tree. La novel·la va ser temporalment prohibida a l'Aràbia Saudita, però les còpies van circular al mercat negre (es van arribar a vendre per 500 dòlars). Després d'uns quants mesos, Al-Sanea va obtenir permís per distribuir legalment el llibre a l'Aràbia Saudita. La novel·la va ser un èxit de vendes a l'Orient Mitjà, va ser traduïda a l'anglès l'any 2007 amb el títol Girls of Riyadh per l'editorial Penguin Press donant-li encara més fama. Ha arribat a publicar-se en més de 40 llengües diferents.

## Enllaços externs

* Girls of Riyadh Reader’s Guide
* Entrada sobre l'autora a Encyclopedia.com
# Menhir de Cal Camat

El Menhir de Cal Camat es troba al Parc de la Serralada Litoral, concretament a Vilassar de Dalt.

## Descripció

És una pedra antropomorfa d'1,90 metres d'alçària, 1 m d'amplada i 0,6 m de gruix, amb un pes aproximat de 3.500 kg i una factura molt regular. No té cap tret destacable excepte unes taques rogenques a la banda nord, la més humida, que són degudes al Xanthoria parietina (el típic liquen que també recobreix les teulades). Podria haver estat un lloc d'enterrament, però no s'ha trobat a prop cap resta que ho confirmi. Al camp del davant hi havia unes sitges que malauradament es van destruir abans de poder-les estudiar i determinar si tenien alguna relació amb el menhir.
Ja que està situat al costat del camí, en un tram en què marca la separació entre els termes de Vilassar de Dalt i Òrrius, hi ha qui opina que simplement és una fita medieval. Sembla que caigué el 1994 i fou tornat a aixecar.

## Accés

És ubicat a Vilassar de Dalt: des del Dolmen de Can Boquet seguim per la pista de la Carena en direcció nord fins a una bifurcació a uns 1,24 km. Girem a l'esquerra, en direcció a Sant Bartomeu de Cabanyes. A 160 m de la bifurcació, just passada la casa de Cal Camat Vell, veurem el menhir plantat damunt del marge esquerre de la pista i mig amagat per una tanca de bardissa. Coordenades: x=445619 y=4599362 z=401.

## Referències

* 1 2 3 4 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàgs. 30-31.

## Enllaços externs

* Museu Arxiu de Vilassar de Dalt (català)
# Mosquiter d'ulleres d'Alström

El mosquiter d'ulleres d'Alström (Phylloscopus soror) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Es troba a la Xina, Myanmar, Nepal, Laos, Tailàndia i Cambodja. Els seus hàbitats principals són els boscos temperats i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom comú fa honor a l'ornitòleg suec Per Alström.

## Referències

* ↑ «Mosquiter d'ulleres d'Alström». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 625. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Alström's Warbler. Phylloscopus soror» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Symphurus billykrietei

Symphurus billykrietei és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic nord-occidental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Funció diferenciable

El concepte de funció diferenciable és una generalització per al càlcul en diverses variables del concepte més simple de funció derivable. En essència una funció diferenciable admet derivades en qualsevol direcció i pot aproximar com a mínim fins a primer ordre per una aplicació afí.
La formulació rigorosa d'aquesta idea intuïtiva però és una mica més complicada i requereix coneixements d'àlgebra lineal. Cal notar que, encara que una funció de diverses variables admeti derivades parcials segons cadascuna de les seves variables, no necessàriament això implica que sigui una funció diferenciable.

## Definició

Una funció de diverses variables es dirà diferenciable en $x_{0}\in \mathbb {R} ^{n}$ si $f:\Omega \subset \mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} ^{m}$, essent $\Omega$ un conjunt obert En $\mathbb {R} ^{n}$, si hi ha una transformació lineal $T\,$ que compleixi:
   $f(x_{0}+h)=f(x_{0})+T(h)+\theta (h)\;$
On $\theta (h)$ compleix que:
   $\lim _{h\to 0}{\frac {\lVert \Theta (h)\rVert }{\lVert h\rVert }}=0$
és a dir $\theta (h)$ tendeix a zero "més ràpid" que funció lineal, quan h tendeix a 0. Necessàriament la transformació lineal $T\;$ és l'única cosa que es veu més clarament si adoptem com a definició de funció derivable aquell per al qual es compleix que hi hagi una aplicació lineal tal que:
   $\lim _{h\to 0}{\frac {\|f(a+h)-f(a)-T(h)|}{\|h\|}}=0$

## Visualització Geomètrica

Per fixar idees, usant una funció $f:\mathbb {R} ^{2}\to \mathbb {R}$ el gràfic seria un "llençol". La funció és diferenciable si el "llençol" no és "trencat" en els punts on és diferenciable. És a dir: la funció és "suau" a tots els punts del seu domini, hi ha la matriu jacobiana o derivada en aquests punts.

## Exemples
### De funció diferenciable

La funció f (x,y) és diferenciable, perquè existeixen les derivades parcials en un entorn de qualsevol punt i hi són contínues:
   $f(x,y)=y^{x+y}\;$

### De funció derivable no-diferenciable

En canvi la funció g (x, y) és contínua, admet derivades segons les variables x i y, i fins i tot derivades direccionals, però no és diferenciable en (0,0):
   $g(x,y)={\frac {x|y|}{\sqrt {x^{2}+y^{2}}}}$

### De funció no-derivable i no-diferenciable

La funció $h(x,y)\;$ no és diferenciable en (0,0) perquè no és contínua en aquest punt tot i que hi ha derivades parcials de qualsevol ordre en el punt (0, 0):
   $h(x,y)={\frac {xy^{2}}{x^{4}+y^{4}}}$

## Referències

* Bombal, R. Marín & Vera: Problemes d'Anàlisi matemàtic: Càlcul Diferencial , 1988, ed. AC, ISBN 84-7288-101-6.

## Vegeu també

* Funció derivable (cas d'una funció d'una variable.)
* Funció d'una variable complexa diferenciable en sentit real
# Rossinyol de roureda (bolet)

El rossinyol de roureda(Cantharellus pallens), també conegut per rossinyol de sureda, és un rossinyol del grup dels rossinyols vers.
És un bolet de barret blanc ataronjat pàl·lid i un revers clarament més brillant, de color groc ataronjat prop del marge; viu associat a boscos de planifolis sobre terrenys àcids, silícics, més corrent en rouredes però que pot aparèixer vora alzina, surera, faig i castanyer, en boscs purs o mixtes amb pi.

## Morfologia

Bolet de barret mitjà a gran, de 3-9 cm de diàmetre, carnós, de color blanc ataronjat molt pàl·lid en el jove, més tard groc ataronjat amb àrees o taques blanc ataronjades; superfície de finament vellutada a llisa; marge gruixut.
Revers amb venes bifurcades, de color groc ocraci a groc ataronjat, gairebé sempre de color més brillant al marge.
Cama cilíndrica, molt pàl·lida
Carn blanca

## Hàbitat

Comú des de primavera a tardor, sempre sobre sòls de substrat àcid; des de la muntanya mitjana a la terra baixa i el litoral; en boscos de planifolis, especialment rouredes, alzinars, suredes i fagedes.

## Comestibilitat

Comestible, considerat d'excel·lent qualitat. S'ha de menjar ben cuit

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Olariaga, Ibai; Moreno, Gabriel; Manjón, Jose Luis; Salcedo, Isabel; Hofstetter, Valérie; Rodríguez, Diego; Buyck, Bart «Cantharellus (Cantharellales, Basidiomycota) revisited in Europe through a multigene phylogeny». Fungal Diversity, 83, 1, 01-11-2016, pàg. 263–292. DOI: 10.1007/s13225-016-0376-7.
* 1 2 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Llista d'alcaldes de Fogars de Montclús

Llista d'alcaldes de Fogars de Montclús:
* Francesc Masó i Vulart (1899 - 1904)
* Joan Valls i Tusell (1904 - 1909)
* Joan Costa i Costa (1909 - 1912)
* Josep Deumal i Castañera (1912 - 1914)
* Esteve Riera i Lladó (1914 - 1916)
* Joan Rovira i Bruguera (1916 - 1920)
* Joan Jubany i Puig (1920 - 1922)
* Joan Rovira i Bruguera (1922 - 1923)
* Esteve Argemí i Puig (1923 - 1924)
* Joan Jubany i Puig (1924 - 1930)
* Joan Rovira i Bruguera (1930 - 1931)
* Salvador Deumal i Cervera (1931 - 1933)
* Fermí Calsina i Sais (1933 - 1934)
* Joan Galofré i Sabater (1934 - 1936)
* Joan Garriga i Masó (1936 - 1939)
* Joan Martí i Giró (1939 - 1943)
* Jaume Riera i Basart (1943 - 1953)
* Josep Arenas i Cullell (1953 - 1972)
* Francesc Deumal i Planas (1972 - 1979)
* Agustí Net i Vives (1979 - 1983)
* Joan Rovira i Cervera (1983 - 1987)
* Jaume Cullell i Giró (1987 - 2011)
* Albert Rovira Rovira (2011 -)

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
* Consistori Ajuntament de Fogars de Montclús
# Ramón de Castrocol

Remón de Castrocol fou bisbe de Saragossa des de 1201 a 1216.
El 1205 va adjudicar delmes i primícies de tots els llogarets de la Comunidat de Daroca a cada una de les esglésies de Daroca, tal com consta en el Llibre vermell de l'Arxiu Col·legial de Daroca (escrit en llatí).

## Bibliografia

* Agustín Gil Domingo. LA HISTORIA DE CALAMOCHA A TRAVÉS DE LA HISTORIA (I). Xiloca 30.
* Majarena Gonzalvo, Luis Alberto. El libro bermejo del Archivo Colegial de Daroca (en castellà). 1a edició. Centro de Estudios Darocenses, 1989. ISBN 84-7820-038-X.
# Puig Cendrós

El Puig Cendrós és una muntanya de 499 metres que es troba al municipi d'Olesa de Montserrat, a la comarca del Baix Llobregat.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.
A aquesta muntanya s'hi accedeix pel pla del Fideuer amb un fort pendent en l'ascens i el descens, on des del seu cim s'hi pot contemplar una vista de 360° com per exemple Montserrat, Olesa, Sant Salvador de les Espases, Masia de Can Puigventós, etc. Al vessant oest hi ha la Balma de l'Espluga (Puig Cendrós)

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Material parental

El material originari o material parental en edafologia designa dins el perfil del sòl l'horitzó més profund i originari que encara no ha experimentat canvis. És el material geològic inalterat (generalment roca mare o d'un dipòsit superficial o arrossegat) on s'aniran formant els horitzons del sòl. Està fet de minerals consolidats o inconsolidats que són sotmesos a algun grau de meteorització física, química o biològica.
El material Parental és imprescindible per al sòl sempre que sigui transportat i és anomenat material parental residual. Sovint es coneix com a roca mare. Són materials provinents de la meteorització de les roques originàries que romanen en el lloc de la seva formació. Els sòls típicament tenen un gran compromís estructural i de minerals des del seu material parental.

## Transport

El material parental es classifica pel seu últim mitjà de transport. Pot haver estat transportat per una glacera, i després dipositat per rierols, tal material es classifica com a "transport fluvial de material parental".
La morrena de glacera es refereix al material lliscat pel moviment de la capa de gel. A causa que no és transportat per un líquid, el material no queda separat per grandària.

## Transport per aigua

El material parental transportat per aigua es diu al·luvió. Dins d'aquesta categoria de transport per aigua hi ha diversos tipus importants.
El material parental dipositat per un llac es diu mat. parental lacustre. Les vores de platja poden estar presents quan els llacs glaceres es van endur la sorra. El material lacustre està ben separat per grandària, i és de textura fina, tenint llims i argiles més fins. Els sòls formats per material parental lacustre tenen baixa permeabilitat en part a causa de l'alt contingut d'argila.

## Referències

* ↑ «Resultats per a la cerca "Material parental" dins l'àrea temàtica "Geografia"». Termcat. Generalitat de Catalunya.. [Consulta: 21 maig 2023].

## Vegeu també

* Saprolita
# Symphurus arawak

Symphurus arawak és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
# Fussballclub Kärnten

El Fussballclub Kärnten fou un club de futbol austríac de la ciutat de Klagenfurt, Caríntia.

## Història

El club va ser fundat l'any 1920 amb el nom Kaufmännischer SK Klagenfurt. L'any 1927 adoptà el nom SK Austria Klagenfurt. Disputà la lliga de Kärnten fins que l'any 1960 ascendí a la lliga regional central. La temporada 1961-62 es proclamà campió d'aquest campionat. Ascendí a la primera divisió (Liga A), on hi romangué de manera intermitent fins al seu descens l'any 1989. La temporada 1992-93 el club disputava novament la Kärntner Liga.
Retornà a la lliga regional central l'any 1996, però el club no tenia la potència suficient per ascendir a la Bundesliga. Per aquest motiu els clubs de la Caríntia decidiren unir esforços. El SK Austria i el Villacher SV, de la veïna ciutat de Villach iniciaren una fase de col·laboració. El 1997 s'uniren sota el nom FC Austria/VSV, club que ascendí a la Erste Liga. El 1999 es fusionaren definitivament sota el nom de FC Kärnten.
L'any 2001 guanyà la Copa d'Àustria i la Supercopa, a més de ser campió de la Segona Divisió i ascendir a la Bundesliga. Arribà novament a la final de la Copa el 2003, essent derrotat aquest cop pel FK Austria Wien. El FC Kärnten jugà tres temporades a la Bundesliga fins al seu descens l'any 2004.
L'any 2007 es fundà el rival ciutadà SK Austria Kärnten, el qual entrà a la Bundesliga ocupant el lloc de l'ASKÖ Pasching, recentment desaparegut. Aquest fet afavorí que el FC Kärnten declinés. La temporada 2007-08 baixà a la lliga regional. El 21 de gener de 2009 cessà les seves activitats. Un nou club, el SV Austria Klagenfurt fou creat l'any 2007 com a continuador.

## Partits a Europa

* Q = Ronda classificatòria
| Temporada | Torneig | Ronda | Club | Local | Visitant | Global |
| 2001-02 | Copa UEFA | 1 | PAOK Thessaloniki | 0-0 | 4-0 | 0-4 |
| 2002-03 | Copa UEFA | Q1 | FK Liepājas Metalurgs | 4-2 | 0-2 | 6-2 |
| | | 1 | Hapoel Tel Aviv | 0-4 | 0-1 | 1-4 |
| 2003-04 | Copa UEFA | Q1 | Grindavík | 2-1 | 1-1 | 3-1 |
| | | 1 | Feyenoord | 0-1 | 2-1 | 1-3 |

## Palmarès

* Copa austríaca de futbol:
** 2001
* Supercopa austríaca de futbol:
** 2001

## Referències

* ↑ «Austria Foundation Dates (until 1920)». RSSSF, 13-06-2013. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ Història a Austria-Archiv.at
* ↑ FC Karnten a weltfussball.com

## Entrenadors

* August Starek (1998-99)
* Walter Schachner (2000-02)
* Rüdiger Abramczik (2002-03)
* Dietmar Constantini (2003)
* Peter Pacult (2004-05)
* Nenad Bjelica (2007-09)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* FC Kärntern a austriansoccerboard.at
* FC Kärnten a worldfootball.net
* FC Kärntern a transfermarkt.de
# Rossinyol dels Usambara

El rossinyol dels Usambara (Sheppardia montana), també conegut (en anglès) com a Usambara Akalat o Usambara Alethe, és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids. És endèmic de les muntanyes Usambara, a Tanzània. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals o subtropicals humits de l'estatge montà. És amenaçat per la destrucció de l'hàbitat i el seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol dels Usambara». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 702. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Usambara Akalat. Sheppardia montana» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 2 febrer 2021].

## Enllaços externs

* BirdLife International 2004. Sheppardia montana. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. (anglès) Consultat el 27 de juliol de 2007.
# Llista d'alcaldes de Gualba

Llista d'alcaldes de Gualba:
* Josep Muntasell i Arabia (1895 - 1902)
* Martí Maynou i Mas (1902 - 1904)
* Francesc Olivé i Sibina (1904 - 1910)
* Joan Ragué i Camps (1910 - 1917)
* Pau Balmas i Moré (1917 - 1919)
* Feliu Pascual i Pujós (1919 - 1922)
* Joan Suqué i Jo (1922 - 1923)
* Josep Albanell i Viadé (1923 - 1924)
* Josep Balmas i Ragué (1924 - 1930)
* Joan Suqué i Jo (1930 - 1930)
* Josep Albanell i Viadé (1930 - 1931)
* Josep Parera i Pla (1931 - 1931)
* Genís Daniel i Marquès (1931 - 1934)
* Josep Sanitjas i Serrat (1934 - 1934)
* Esteve Pujós i Fontanet (1934 - 1935)
* Joan Basí i Domènech (1935 - 1936)
* Josep Sanitjas i Serrat (1936 - 1936)
* Joan Albanell i Ragué (1936 - 1937)
* Jaume Domènech i Marquès (1937 - 1937)
* Josep Balmas i Ragué (1937 - 1939)
* Joan Basí i Domènech (1939 - 1949)
* Josep Clopés i Comes (1949 - 1953)
* Joan Torné i Escarré (1953 - 1960)
* Josep Ruiz i Àlvarez (1960 - 1963)
* Josep Parera i Adrobau (1963 - 1972)
* Joan Adrobau i Pascual (1972 - 1974)
* Josep Maria Clopés i Pascual (1974 - 1979)
* Manuel Tubau i Llop (1979 - 1991)
* Ernest López i Olivé (1991 - 1999)
* Carles Pan i Lacomba (1999 - 2007)
* Miquel Solaz i Gavaldà (2007 - 2011)
* Marc Uriach i Cortinas (2011 -)

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
# Ramón de España Renedo

Ramón de España Renedo (Barcelona, 1956) és un guionista, teòric, escriptor, periodista, traductor i cineasta català.
Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona, el 1981 va ser coordinador dels números 13 a 18 de la revista Bésame mucho i va escriure el guió de La noche de siempre per Montesol. Va continuar escrivint guions per la revista Cairo, articles per a El País i per la revista Star. També va treballar per a El Jueves. Amb Ignasi Vidal-Folch, va publicar el 1997 l'assaig El canón de los cómics que incidia especialment en el còmic europeu i els valors de la narració sobre els de la il·lustració. El 2004, va dirigir el seu primer llargmetratge, Haz conmigo lo que quieras, pel qual va ser nominat en la categoria de millor direcció novell als Premis Goya. En la seva novel·la de 2010El millonario comunista critica un sector de l'esquerra.

## Obra
### Pel·lícules

* 2004 Haz conmigo lo que quieras

### Assajos

* 2014 El derecho a delirar. Un año en el manicomio catalán, ISBN 9788490602096
* 2013 El manicomio catalán. Reflexiones de un barcelonés hastiado, ISBN 978-84-9970-805-8
* 1998 Sospechosos habituales. ISBN 9788433925350
* 1997 El canón de los cómics, amb Ignasi Vidal-Folch

### Historietes

* 1981 La noche de siempre, amb dibuixos de Montesol, a Bésame mucho;
* 1982 Fin de semana, amb dibuixos de Montesol, a Cairo;
* 1984 Velvet Nights, amb dibuixos de Sento, a Cairo;
* 1985 Los fabricantes de estrellas, amb dibuixos de Roger, amb Complot;
* 1997 El amor duele, amb dibuixos de Keko (Glénat España);
* 2004 El sueño de México, amb dibuixos de Tomeu Seguí Nicolau (Edicions de Ponent);
* 2012 La Ola Perfecta, amb dibuixos de Sagar Forniés (Editores de Tebeos).

### Novel·les

* Sol, amor y mar
* Nadie es inocente
* Redención
* Un mundo perfecto
* La llamada de la selva
* El millonario comunista

## Referències

* 1 2 CUADRADO, Jesús (2000). Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000,, p. 349. Madrid: Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v. ISBN 84-89384-23-1
* ↑ Guillamon, Julià. La ciutat interrompuda ; seguit de El gran novel·lloide sobre Barcelona. 1. ed. Barcelona: Editorial Anagrama, maig 2019. ISBN 9788433915702.
* ↑ Vidal, Jaume (10/02/1997). 'El canon de los cómics' convierte la historieta en un género narrativo, El País.
* ↑ Pastor, Custodio (15/12/2004). 'Mar adentro' consigue 15 candidaturas a los Premios Goya, El Mundo.
* ↑ EFE (02/04/2010). Ramón de España, el "justo término" del pasado y "El millonario comunista", Público.
# Re-Read

Re-Read és el nom d'una franquícia de llibreries especialitzada en llibres de segona mà, fundada per Mercedes Zendrera i Nicolás Weber al carrer del Rosselló de Barcelona el 2012.
La cadena de llibreries compra i ven llibres de tots els gèneres i en qualsevol idioma, excepte enciclopèdies, diccionaris i llibres de text. Un llibre es ven a 4 euros, dos llibres a 6 euros, i cinc llibres a 12 euros. El preu de compra és sempre de 25 cèntims.

## Referències

* ↑ Vidal, Jaume. «La funció social d'un llibreter és promoure la literatura». El Punt Avui, 02-08-2019. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ Serrato, Fran «Una franquicia de libros usados» (en castellà). El País [Madrid], 18-12-2015. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Ven els teus llibres – Dona’ls una segona vida». [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «Precios» (en espanyol europeu). [Consulta: 27 gener 2024].