OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víctor Ros i Casas

Víctor Ros i Casas (Sant Andreu de Llavaneres, 14 de gener de 1956) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura.

## Biografia

És responsable d'una empresa familiar des del 1974. Militant del Partit Popular, fou elegit alcalde de Sant Andreu de Llavaneres el 1987-1991 mercè un pacte entre el PP i CiU. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992. Ha estat membre de la Comissió d'Investigació del Parlament sobre el Cas de la Urbanització La Riera, de Sant Pere de Torelló.
A les eleccions municipals espanyoles de 2003 fou novament alcalde de Sant Andreu de Llavaneres. Durant aquest període fou acusat de requalificar terrenys per a beneficiar una de les empreses de Luis Andrés García Sáez, exdiputat del PSC empresonat en l'operació Niesma, investigada eel jutge Baltasar Garzón. El desembre de 2009 fou imputat pel jutge per associació il·lícita, frau i exaccions il·legals, raó per la qual demanà la baixa de militància del PP.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 122
* ↑ La Fiscalía no pide medidas cautelares para las esposas de Pretoria a Xornal de Galicia, 5/12/2009
* ↑ «El juez deja en libertad a cinco de los nuevos imputados en el 'caso Pretoria'». El País, 03-12-2009.

## Enllaços externs

* «Diputados al Parlament de Catalunya». La Vanguardia, 17-03-1992, pàg. 20.
# Platja d'Ortiguera

La platja de Ortiguera es troba en el concejo asturià de Cuaña i pertany a la localitat de Ortiguera. La platja encara que no és un pedrer, té poca sorra i presenta forma rectilínia, amb una longitud d'uns 50 a 60 metres i una amplària mitjana d'uns 7 o 8 metres, es tracta d'una petita platja de sorra i té molt poca assistència. El seu entorn és urbà amb un grau d'urbanització sota així com una perillositat mitjana. Els accessos rodats poden arribar fins a uns 500 m de la platja.
Aquesta petita platja no té utilització per als banyistes i està situada en el mateix port de Ortiguera, a la zona oest del mateix del que la separa la desembocadura d'un rierol. Malgrat no ser apta per al bany, té un entorn amb un gran atractiu. A més, la presència del port pesquer li dona un ambient mariner típic i tradicional. Les úniques activitats aconsellables són la pesca recreativa i la submarina. En els dies buidats i sense boires en l'horitzó s'aconsella apropar-se al far de San Agustín i gaudir de les excel·lents vistes que s'ofereixen.
Molt a prop es troba la «Casona de los Canel», la «Quinta de Jardón» i la senda costanera de Viavélez a Ortiguera «I-9». També es troben vestigis de l'arquitectura megalítica en el «despoblat del Castillo» i un deixant discoidal que ha estat declarada monument nacional.

## Referències

* ↑ http://www.vivirasturias.com/asturias/coa%C3%B1a/playa-de-ortiguera/es Arxivat 2015-04-04 a Wayback Machine.
* Del Riu, Alejandro (2013). Nobel, ed. Guia total de les platges d'Astúries. Astúries: Nobel. p. 37. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Xanca escatosa

La xanca escatosa (Grallaria guatimalensis) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial i densa vegetació secundària als turons i muntanyes, des de Jalisco, Michoacán, Méxic, Morelos, Hidalgo, Veracruz i Tabasco cap al sud fins al nord de Nicaragua, Costa Rica i oest i est de Panamà i des de l'oest, nord i est de Colòmbia, oest i sud de Veneçuela, adjunt nord-oest del Brasil i Trinitat, cap al sud, per l'oest dels Andes, fins al nord-oest de l'Equador i, a través de l'est de l'Equador i est i centre de Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Xanca escatosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Brunettia rotundior

Brunettia rotundior és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les antenes del mascle fan 0,74 mm de llargària i les ales 1,48-1,66 de llargada i 0,72-0,76 d'amplada.
* Les antenes de la femella mesuren entre 0,96 i 1,03 mm de llargada i les ales 1,46-1,50 de longitud i 0,78-0,80 d'amplada.
* La placa subgenital de la femella presenta un parell de lòbuls ben separats.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: és un endemisme de Taiwan.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Huang, Y. T. i C. S. Chen, 2001. Formosan Entomologist 21(2): 119-132.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Insect Fauna of Taiwan Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)
* ↑ Global Species (anglès)
# Eleccions legislatives sueques de 1944

Les eleccions legislatives sueques del 1944 es van celebrar el 17 de setembre de 1944. Els més votats foren els socialdemòcrates i Per Albin Hansson fou nomenat primer ministre de Suècia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 17 de setembre de 1944 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Per Albin Hansson | 1.436.571 | 46,55 | 115 | -19 |
| | Partit Dretista (Högerpartiet) | Gösta Bagge | 488.921 | 15,84 | 39 | -3 |
| | Lliga Agrària (Bondeförbundet) | Axel Pehrsson-Bramstorp | 421.094 | 13,64 | 35 | +7 |
| | Partit Popular (Folkpartiet) | Gustaf Andersson | 398.293 | 12,91 | 26 | +3 |
| | Partit Comunista Kommunistiska Parti | Sven Linderot | 318.466 | 10,32 | 15 | +12 |
| | Altres | - | 22.959 | 0,74 | ? | 0 |
| | Total (participació 71,9%) | | 3.086.304 | 100,0 | 230 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# Eldred contra Ashcroft

Eldred contra Ashcroft va ser una decisió del Tribunal Suprem dels Estats Units que va confirmar la constitucionalitat de la Copyright Term Extension Act (CTEA) de 1998 amb el resultat d'evitar que diverses obres entressin al domini públic el 1998 i els anys següents, tal com s'hauria produït en virtut de la Copyright Act of 1976. Els materials amb els quals havien treballat els demandants i que estaven disposats a publicar-los ja no estaven disponibles. a restriccions de copyright.
L'editor d'Internet, Eric Eldred, va ser el peticionari principal i se li va sumar un grup d'interessos comercials i no comercials que van confiar en el domini públic per a la seva tasca (incloses Dover Publications) i molts amics, inclosa la Free Software Foundation, l'American Association of Law Libraries. Eldred estava representat per Lawrence Lessig i un equip del Berkman Center for Internet and Society. Van donar suport a la llei, els procuradors generals dels Estats Units, Janet Reno i John Ashcroft, juntament la Motion Picture Association of America, la Recording Industry Association of America, ASCAP i Broadcast Music Incorporated.

## Referències

* ↑ «Lawrence Lessig's Supreme Showdown» (en anglès). WIRED.
# Waranka

Els guaranga o waranka constitueixen un dels pobles ètnics de la nacionalitat indígena kichwa de l'Equador. Habiten principalment en la zona andina i rural de la cèntrica província de Bolívar, a la Sierra equatoriana.

## Història

Tradicionalment relacionats i confosos per molt de temps amb el poble aborigen puruhá, assentada en la veïna província de Chimborazo, i amb els indígenes tomabelas, assentats entre Bolívar i Tungurahua, el poble waranka s'hauria originat de la tribu preincaica dels Chimbus o Chimbos, destacant la llegenda de Chimbo Cando, conegut com el cacic Guaranga, líder indígena que hauria dirigit la resistència contra la invasió dels inques des del Perú, en el lloc on actualment s'assenta la ciutat de Guaranda. Es diu també que després de la conquesta inca, diverses dones i homes haurien estat desplaçats en qualitat de mitimaes cap als voltants del llac Titicaca al Perú. Després de la fi de la colònia espanyola i durant gairebé dos segles de vida republicana de l'Equador, igual que la resta de pobles originaris de la Serra equatoriana, l'actual poble waranka, fruit del possible mestissatge indígena entre chimbos, tomabelas, puruháes i inques, adopta el kichwa com a símbol d'identitat cultural i autodeterminació.
Sobre l'origen del topònim que dona nom a aquest poble també existeix controvèrsia, ja que d'una banda, waranka en llengua kichwa significa «mil», en tant que la paraula guaranga, de suposat origen panzaleo, llengua originària extinta cap al segle xviii, el terme significaria «poble de l'esparver» o «font d'aigua del turó». També se'l relaciona amb l'arbre Prosopis palida, conegut com garrofer o guarango.

## Ubicació geogràfica

Les 216 comunitats warankas s'assenten en la zona rural i andina de la província de Bolívar, en sis cantons:
* Cantó Guaranda, a les parròquies de Gabriel Ignacio de Veintilla, Facundo Vela, Guanujo, Salinas, San Simón, Simiatug y San Luis de Pambil.
* Cantó Chillanes, a la parròquia Chillanes.
* Cantó Chimbo, a la parròquia Asunción.
* Cantó Echeandía, a la parròquia Echeandía.
* Cantó San Miguel, a la parròquia San Pablo de Atenas.
* Cantó Caluma, en la parròquia de Caluma.

## Pràctiques productives

L'agricultura és la principal activitat d'aquest poble, destacant el cultiu de blat de moro, hortalisses i altres cereals. Es dediquen en segona instància a l'elaboració d'artesanies.
La parròquia de Salinas de Tomabelas destaca a més per la producció agroindustrial de lactis i xocolata, que distribueix a nivell nacional i internacional, en un procés que ha involucrat activament a aquestes comunitats indígenes.

## Referències

* ↑ ¿Existió el indio Guaranga en la historia o es un cuento mal contado? Arxivat 2021-11-27 a Wayback Machine. Riksinakuy.com, 11 de febrer de 2020
* ↑ Origen del nombre "Guaranda" Alcaldía de Guaranda, consultat el 13 de juny de 2021
* ↑ Pueblo Waranka Confederación de Nacionalidades Indígenas del Ecuador, CONAIE. Consultado el 13 de junio de 2021
* ↑ El queso es una pasión en Salinas de Guaranda El Telégrafo, 22 de noviembre de 2015
# Belestar

Belestar (Belestar en occità, Bélesta en francès) és un municipi del País de Foix (entre les regions occitanes del Llenguadoc i la Gascunya). Actualment pertany a la regió d'Occitània, al departament de l'Arieja.

## Demografia

L'evolució del nombre d'habitants es coneix a través dels censos de població realitzats al municipi des del 1793. A partir del 2006, les poblacions legals dels municipis francesos són publicades anualment per l'INSEE. El cens es basa ara en una recopilació anual d'informació, que afecta successivament tots els territoris municipals durant un període de cinc anys. Per als municipis de menys de 10.000 habitants, es fa una enquesta censal que cobreix tota la població cada cinc anys, i s'estimen per interpolació o extrapolació les poblacions legals dels anys intermedis. Per al municipi, el primer cens exhaustiu que es conformava amb el nou sistema es va realitzar el 2007. El 2017, la comuna tenia 1064 habitants, un 0,09 % menys respecte el 2012 (Arieja: +0,52 %, França sense Mayotte: +2,36 %).
Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 610 | 1 848 | 1 879 | 2 037 | 2 293 | 2 487 | 2 529 | 2 660 | 2 700 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 504 | 2 459 | 2 545 | 2 534 | 2 503 | 2 382 | 2 517 | 2 235 | 2 125 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 038 | 2 063 | 2 021 | 2 036 | 1 973 | 1 502 | 1 341 | 1 327 | 1 355 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2012 |
| 1 395 | 1 330 | 1 441 | 1 386 | 1 337 | 1 179 | 1 114 | 1 105 | 1 065 |
| 2017 | 2022 | 2027 | 2032 | 2037 | 2042 | 2047 | 2052 | 2057 |
| 1 064 | -- | -- | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

## Patrimoni

* La font intermitent de Fòntastòrbas. Coneguda ja en època romana, és una de les deu fonts de tipus vauclusià de França. Aquest sortidor té la singularitat que les seves intermitències són extremadament regulars.
* La capella de Nostra Señora de la Vall d'Amor. Santuari marià del segle XIV. És lloc de pelegrinatgeel dilluns de Pentecosta.
* Església de Sant Blai de Belestar.
* El castell de Belestar: Construït el 1263.
* El bosc de Belestar. Antic bosc reial que va servir per a aportar fusta per a la flota de Lluís XIV. La seva fusta més bona serveix per a la fabricació dels pianos Chavanne. En aquests boscos hi ha el Trou des corbeaux, un avenc d'una profunditat de 110 m sobre el qual s'hi ha habilitat una plataforma.
* El coll de la Crotz dels Morts i el coll de Montsegur.

### A la seva rodalia

* Castell de Montsegur.
* Castell de Puègverd.
* El mas de la família Bataller.
* La creu de Millet.
* Les gorges de La Frau.

## Referències

* ↑ «Présentation du recensement de la population» (en francès). INSEE. [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Documentation complémentaire sur le recensement» (en francès). INSEE. [Consulta: 25 octubre 2020].
# Platja d'Heliòpolis

La platja Heliòpolis és una platja de sorra del municipi de Benicàssim en la comarca de la Plana Alta (País Valencià).
Limita al nord amb la platja dels Terrers i al sud amb les platges de la ciutat de Castelló de la Plana i té una longitud de vora 2 quilòmetres i mig i 50 metres d'amplària mitjana.
Disposa d'un passeig marítim (el mateix que discorre per tot el front marítim bicassut) i un carril bici que comunica el nucli urbà amb la capital castellonenca. Es troba en un entorn urbà disposant d'accés per carrer. Compta amb pàrquing delimitat, també accés per a minusvàlids. És una platja amb zona abalisada per a sortida d'embarcacions.
Ha estat guardonada amb la Bandera Blava.

## Referències

* 1 2 3 «Platja Heliòpolis». Ajuntament de Benicàssim. [Consulta: 5 novembre 2023].

## Vegeu també

* Benicàssim
* Platja de l'Almadrava (Benicàssim)
* Platja de la Torre de Sant Vicent
* Platja de Voramar
* Platges del País Valencià
# Xanca dels tepuis

La xanca dels tepuis (Myrmothera simplex) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els tepuis del sud i sud-est de Veneçuela, oest de Guyana i nord de Brasil.

## Referències

* ↑ «Xanca dels tepuis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Brunettia pendleburyi

Brunettia pendleburyi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: la península de Malaca.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
# Eleccions legislatives moldaves de 1994

Les eleccions legislatives moldaves de 1994 se celebraren el 27 de febrer de 1994 per a escollir per primer cop els 101 diputats del Parlament de Moldàvia després de la proclamació d'independència de la República de Moldàvia el 1991. El partit més votat fou el Partit Democràtic Agrari de Moldàvia, i el seu cap Andrei Sangheli fou nomenat primer ministre de Moldàvia. Aquest parlament aprovaria la primera constitució de Moldàvia, actualment vigent.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions al Parlament de la República de Moldàvia de 22 de febrer de 1994.
| Partits i coalicions | Partits i coalicions | Vots | % | Escons |
| | Partit Democràtic Agrari (PDAM) | 766.589 | 43,2 | 56 |
| | Partit Socialista i Moviment Unitat (PSMUE) | 390.584 | 22,0 | 28 |
| | Bloc de Camperols i Intel·lectuals (BTI) | 163.513 | 9,2 | 11 |
| | Front Popular Democristià (FPCD) | 133.606 | 7,5 | 9 |
| | Bloc Socialdemòcrata (PSDM) | 65.028 | 3,7 | — |
| | Associació de Dones (AF) | 50.243 | 2,8 | - |
| | Partit Demòcrata del Treball (PDM) | 49.210 | 2,8 | — |
| | Partit de la Reforma | 41.980 | 2,4 | — |
| | Partit Democràtic de Moldàvia | 23.368 | 1,32 | — |
| | Associació de Víctimes del Règim Totalitari Comunista (AVRTC) | 16.672 | 0,94 | — |
| | Partit Republicà | 16.529 | 0,93 | — |
| | Partit Ecologista-Aliança Verda | 7.035 | 0,4 | — |
| | Partit Nacional Cristià (PNC) | 5.878 | 0,33 | — |
| | Independents | 45.152 | 2,54 | — |
| | Total | 1,869.090 | 100% | 101 |
| | Vots no vàlids | | | |
| | Total (participació 79,31%) | 1.775.377 | | |
| Font:Arxiu universitat d'Essex Arxivat 2007-07-27 a Wayback Machine. |||||
# Eleccions legislatives d'Israel de 1949

Les eleccions legislatives d'Israel de 1949 foren les primeres que se celebraren un cop proclamada la independència de l'Estat d'Israel. Se celebraren el 25 de gener de 1949 per a escollir per primer cop els 120 membres de la Kenésset. El Mapai fou el partit més votat i David Ben-Gurion fou nomenat primer ministre d'Israel en un govern de coalició amb el Front Unit Religiós, el Partit Progressista, Comunitats Sefardita i Oriental i la Llista Democràtica de Natzaret. Es caracteritzà per la seva inestabilitat i el 1951 es convocaren noves eleccions.

## Resultats

Eleccions a la Kenésset, 1949→ :
| Candidatura | Vots | % | Escons | Escons |
| Candidatura | Vots | % | 1949 | Dif. |
| Mapai | 155.274 | 35,7% | 46 | - |
| Mapam | 64.018 | 14,7% | 19 | - |
| Front Unit Religiós | 52.982 | 12,2% | 16 | - |
| Herut | 49.782 | 11,5% | 14 | - |
| Sionistes Generals | 22.661 | 5,2% | 7 | - |
| Partit Progressista | 17.787 | 4,1% | 5 | - |
| Comunitats Sefardita i Oriental | 15.287 | 3,5% | 4 | - |
| Partit Comunista Israelià | 15.148 | 3,5% | 4 | - |
| Llista Democràtica de Natzaret | 7.387 | 1,7% | 2 | - |
| Llista dels Combatents | 5.363 | 1,2% | 1 | - |
| Organització Mundial de Dones Sionistes | 5.173 | 1,2% | 1 | - |
| Associació Iemenita | 4.399 | 1,0% | 1 | - |
| Bloc dels Treballadors | 3.214 | 0,7% | - | - |
| Ha-Tsohar | 2.982 | 0,7% | - | - |
| Llista Ultraortodoxa | 2.835 | 0,7% | - | - |
| Bloc Àrab Popular | 2.812 | 0,6% | - | - |
| Altres partits | 7.671 | 1,8% | - | - |
| Vots nuls i blancs | 5.411 | - | - | - |
| Total (participació 85,8%) | 434.684 | 100% | 120 | - |

## Referències

* ↑ «About the 1949 Elections» (en anglès). The Israel Democracy Institute.

## Enllaços externs

* Història de la primera Kenésset(anglès)
# Vác Futball Club

El Vác Futball Club és un club de futbol hongarès de la ciutat de Vác. Els seus colors són el blau i el vermell.

## Història

El club va ser fundat el 28 de novembre de 1899 amb el nom de Váci Sportegyesület. Les primeres activitats del club eren el ciclisme, l'esgrima, la gimnàstica i el tennis. El primer partit de futbol no el jugà fins al 24 de maig de 1904 enfront del Műegyetem FC (avui Műegyetemi AFC - club universitari de Budapest) i perdé 0-3.
Abans de 1926, la lliga hongaresa només permetia clubs de Budapest i el Váci SE disputava el campionat regional que guanyà en dues ocasions, els anys 1913 i 1924.
Després del 1926 s'inicià l'etapa professional del futbol al país, però el Váci SE no va poder assolir aquest status. L'agost de 1948, dos clubs de la ciutat, el Váci AC (fundat el 1920) i el Váci Reménység (fundat el 1922) s'uniren dins el Váci SE, que esdevingué Váci Dolgozók TK.
L'estiu del 2007, un club amateur del districte XI de Budapest, l'Újbuda-Lágymányosi TC s'uní al club.
Evolució del nom:
* 1899-1948: Váci SE
* 1948-1955: Váci Dolgozók TK
* 1955-1955: Váci Petőfi
* 1955-1957: Váci Bástya
* 1957-1957: Váci SE
* 1957-1961: Váci Petőfi
* 1961-1965: Váci Vasas
* 1965-1970: Váci SE
* 1970-1980: Váci Híradás
* 1980-1992: Váci Izzó MTE
* 1992-1997: Vác FC-Samsung
* 1997-1998: Vác FC
* 1998-2001: Vác FC-Zollner
* 2001-2003: Váci VLSE
* 2003-2007: Dunakanyar-Vác FC
* 2007-2009: Vác-Újbuda LTC
* 2009-2013: Dunakanyar-Vác FC
* 2013-avui: Vác FC

## Palmarès

* Lliga hongaresa de futbol (1):
** 1993-1994 (Vác-Samsung)
* Copa hongaresa de futbol (3):
** 1990-1991 (Váci Izzó), 1991-1992, 1994-1995
* Segona divisió hongaresa de futbol (2):
** 1986-1987, 2005-2006
* Campionat regional (Kerületi Bajnokság) (2):
** 1913, 1924

## Futbolistes destacats

* Tamás Hajnal
* Laszlo Repasi

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-11-26 a Wayback Machine.
# Zoològic Bíblic de Jerusalem

El Zoològic Bíblic de Jerusalem (en hebreu: גן החיות התנ"כי) és un jardí zoològic situat al barri de Malha de Jerusalem, a Israel. És famós per la seva col·lecció d'animals salvatges que són mencionats a la Bíblia hebrea, així com pel seu èxit en la cria d'espècies en perill d'extinció.
D'acord amb Dun and Bradstreet, el zoològic bíblic va ser l'atracció turística més popular a Israel de 2005 a 2007, i va registrar un rècord de 738.000 visitants el 2009. El zoològic comptava amb uns 55.000 membres el 2009.

## Vegeu també

* Zoològic

## Referències

* ↑ «Zoo managers from around the world go biblical in Jerusalem» (en anglès). Haaretz. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Animal attraction» (en anglès). The Jerusalem Post, 16-04-2010. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «[https://web.archive.org/web/20120529081105/http://www.jerusalemfoundation.org/uploads//Zoo%20report%202010.pdf The Tisch Family Zoological Gardens Annual Report 2009]» (en anglès). The Jerusalem Foundation, 29-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-29. [Consulta: 27 juliol 2021].
# Brunettia sedlacekae

Brunettia sedlacekae és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ D. A. Duckhouse, 1991. A Revision of Australopapuan and New Caledonian Brunettia (Diptera, Psychodidae). Invertebr. Taxon., 4, 973-1030. «PDF».
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Eleccions legislatives malteses de 1987

Les Eleccions legislatives malteses de 1987 es van celebrar el 9 de maig de 1987. Va guanyar el Partit Nacionalista, i el seu cap Eddie Fenech Adami fou nomenat primer ministre.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 9 de maig de 1987 a la Cambra de Diputats de Malta
| Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| Partit Nacionalista Partit Nazzjonalista | 119.721 | 50,9 | 35 | - |
| Partit Laborista Partit Laburista | 114.936 | 48,9 | 34 | - |
| Total (participació 95,5%) | 235.168 | 100,0 | 69 | |

## Referències

* 1 2 3 4 «Malta Elections». Arxivat de l'original el 2005-12-31. [Consulta: 14 juny 2009].
# Yoshiyuki Oyama

Yoshiyuki Oyama (prefectura de Hiroshima, 1973) és un creador de videojocs i artista japonès. Treballa a Nintendo.

## Carrera

Nascut a la prefectura d'Hiroshima, el 1999 va completar el programa de màster al Departament d'Artesania, l'Escola Superior de Belles Arts de la Universitat de les Arts de Tòquio, i es va unir a Nintendo. Ha dissenyat personatges de la sèrie The Legend of Zelda i va ser director de disseny de "Wii Fit " i " Wii Fit Plus".

## Obres

* The Legend of Zelda: Majora's Mask (2000)
* Luigi's Mansion (2001)
* The Legend of Zelda: The Wind Waker (2002)
* Pikmin 2 (2004)
* The Legend of Zelda: Twilight Princess (2006)
* Wii Fit (2007)
* Super Smash Bros. X (2008)
* Wii Sports Resort (2009)
* Wii Fit Plus (2009)
* Nova Super Mario Bros. Wii (2009)
* The Legend of Zelda: Skyward Sword (2011)
* The Legend of Zelda: The Wind Waker (2013)
* Wii Fit U (2013-2014)
* The Legend of Zelda: Breath of the Wild (2017)

## Referències

* 1 2 «任天堂株式会社 学内セミナー 「任天堂のデザインの仕事」». 東京藝術大学. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ Fanny Rebillard. La musique dans Zelda: Les clefs d'une épopée hylienne. Third Editions, 24 febrer 2020, p. 81–. ISBN 978-2-37784-282-7.
* ↑ Nintendo Power, 201, 2006, pàg. 46–48.
* ↑ 社長が訊く Wii プロジェクト Vol.5 『ゼルダの伝説 トワイライトプリンセス』篇
* ↑ R. Pearson; A. Smith Storytelling in the Media Convergence Age: Exploring Screen Narratives. Springer, 18 desembre 2014, p. 45–. ISBN 978-1-137-38815-5.
* ↑ 社長が訊く『Wii Fit』 Vol.4 サウンド・デザイン・企画 篇
* ↑ 社長が訊く『ゼルダの伝説 スカイウォードソード』 第3回：「濃密な火山と敵モンスター」篇
* ↑ Nintendo. The Legend of Zelda: Breath of the Wild--Creating a Champion. Dark Horse Comics, 20 novembre 2018, p. 63–. ISBN 978-1-5067-1018-1.