OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valí

El valí (de l'àrab والٍ, wāl$^{in}$, pl. ولاة, walā) és un càrrec administratiu islàmic. El valí era el governador d'una província o de part d'ella. El seu significat original és ‘patró’ o ‘protector’ i així apareix a l'Alcorà. La funció i el territori del valí era el valiat, que apareix com wilaya i posteriorment amb les variants muhàdhafa, imara, liwa, qada i ustan en l'ús àrab i persa.
A l'Àndalus s'encarregava de l'administració civil. Els caps militars o caids eren nomenats per proposta seva. Amb el temps, el càrrec de valí va designar un governador territorial menor (d'un districte, d'una ciutat o d'una fortalesa). El territori del valí es deia nazar.
Els governadors de l'Àndalus foren valís perquè el regne visigot era considerat una sola província del califat quan fou conquerit entre el 711 i el 714 (menys el nord-est que ho fou més tard). El darrer valí va governar fins al 756. El valí era nomenat pel califa o per l'emir, però més tard els valís van designar ells mateixos els nous valís dels territoris que conquerien.
A Turquia, els governadors de les províncies (il) reben aquest nom.
Al Marroc, els valís són els governadors de les províncies o wilaya, des de 1981.

## Vegeu també

* Llista de valís de l'Àndalus i Valiat de l'Àndalus
* Llista de valís d'Egipte i el Sudan

## Referències

* ↑ al-Baladhuri, Ahmad b Yahya. History of the Arab Invasions: The Conquest of the Lands: A New Translation of al-Baladhuri's Futuh al-Buldan (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2022-11-17, p. 16. ISBN 978-0-7556-3741-6.
* ↑ The Wilaya of Grand Casablanca Arxivat 1 May 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Vahi Öz

Vahe Ozinyan més conegut com a Vahi Öz (Istanbul, 3 de novembre de 1911 - 12 de febrer de 1969) fou un actor de teatre i cinema turc. Pertanyent a la comunitat armenia turca, va néixer a Istanbul en temps otomans. Va iniciar la seva carrera d'actor en un teatre, quan estudiava en el liceu, a Samsun, el 1928. Entre 1938 i 1945 va participar en teatre de ràdio a la Ràdio d'Ankara. Es va convertir en un actor de Yeşilçam amb la pel·lícula Bir Dağ Masalı ("Una història de muntanya"), el 1947. Com a actor de gènere, Vahi Öz ha creat caràcters còmics com Horoz Nuri (Nuri el gall) i Rüknettin. Horoz Nuri gairebé sempre és un marit, nuvi o seguidor de Bedia, interpretada per l'actriu Mualla Sürer. Segons la font, la gent pensava que eren matrimoni. Es va casar cinc vegades, un temps amb la cantant Saime Sinan i un altre amb l'actriu Jale Öz (m. 2005), ambdues turques. Va morir de càncer de pròstata, a la seva ciutat natal d'Istanbul, l'any 1969.

## Referències

* ↑ http://www.tabdc.org/kayisi-ermenistan-sinema-ve-gercek-isimlerimiz/
* ↑ http://www.biyografi.info/kisi/vahi-oz
* ↑ «Vahi Öz» (en turc). Habertürk, 03-11-2014 [Consulta: 10 juny 2016].
* ↑ http://www.sabah.com.tr/vahi-oz-kimdir
* ↑ http://www.biyografi.info/kisi/mualla-surer
* ↑ http://www.turknostalji.com/vahi-ozun-oglu-uvey-annesiyle-evlendi.html Arxivat 2016-06-25 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/borclarimi-odemek-icin-seks-filmi-cekmek-zorunda-kaldim-38512658
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/beyaz-perdeden-jale-oz-de-goctu-3566965
# Vahid Talebloo

Vahid Talebloo (Teheran, 26 de maig de 1982) fou un futbolista iranià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de l'Iran amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 2006. Pel que fa als clubs destacà a Esteghlal.

## Referències

* ↑ Vahid Talebloo Arxivat 2009-04-05 a Wayback Machine. a TeamMelli.com
* ↑ Vahid Talebloo a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Vahid Talebloo Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine. a PersianLeague.com
# Türkmeneli

Turkmeneli (Turc: Türkmeneli, que vol dir Terra dels Turcmans) és el nom que es dona per a assenyalar les terres on viuen els turcmans iraquians (ells mateixos s'anomenen turkmen). Turkmeneli a grans trets és una franja diagonal que va des de la frontera turca (al punt proper a Síria) a Tell Afar (Telafer) al nord de l'Iraq, fins a Mendeli al límit de l'Iraq central. Les principals ciutats de Turkmeneli (de fet únicament on viuen un nombre significatiu de turcmans) són Kirkuk (Kerkuk pels turcmans), Tal Afar (Telafer), Mossul (Musul), Erbil, Altunkopru, Tuz Khurmatu, Kifri, Khanaqin, Mendeli i Bedre. El Front Turcman Iraquià demana l'autonomia de les zones on són majoria, dins l'Iraq, amb capital a Kirkuk; l'Associació Nacional Turcman per contra demana l'autonomia a les zones on són majoria a les províncies de Kirkuk i Mossul, dins l'autonomia kurda.

## Bandera

La primera bandera utilitzada pels turcmans és actualment considerada de fet la bandera de Turkmeneli. És blava amb dos franges blanques horitzontals (a l'inrevés que la d'Israel, però el blau més clar) i la mitja lluna i estel blancs a la part central, desplaçades cap al pal. Aquesta bandera, contra el que consta en alguns llocs, mai ha estat la del Front Turcman Iraquià, que l'utilitza en quant que bandera nacional i no com a pròpia.
# Vector fila

En àlgebra lineal, s'anomenen vectors fila les formes lineals d'un espai vectorial. Els vectors fila són, per tant, els elements de l'espai dual d'un espai vectorial.

## Vegeu

* Forma lineal
* Espai dual
# Vectoscopi

Un vectoscopi és un instrument de mesura utilitzat en televisió per veure i mesurar la component de color del senyal de vídeo. El monitor vectorscopi és en realitat un oscil·loscopi especialitzat en la representació de la part de crominància del senyal de vídeo. La crominància, o senyal de color, és la part del senyal de vídeo en què es codifica la informació de color. Aquesta informació té dos paràmetres, un és la quantitat de color, o saturació i un altre és el tipus del color, o tint ( hue en anglès). Tant en el sistema PAL com l'NTSC aquests dos paràmetres es codifiquen sobre un mateix senyal mitjançant una modulació en quadratura. Aquest senyal rep el nom de portadora de color i es modula en amplitud amb a informació de la saturació i en fase amb la informació del tint. El resultat és un vector que té per mòdul la saturació i per argument el tint (és a dir el tipus de color, vermell, groc ...) Per a la seva representació s'utilitza el vectorscopi, que ve a ser un oscil·loscopi treballant en representació X - Y (és a dir sense base de temps). El senyal s'aplica al canal vertical i a l'horitzontal s'hi aplica el senyal de diferència de color. El resultat és una sèrie de vectors que tenen com a origen el centre de la pantalla i on el seu mòdul coincideix amb la saturació i l'argument amb el tint del senyal aplicat.
La caràtula d'aquest instrument ve marcada normalment amb unes caselles per a la ubicació dels vectors corresponents al senyal de barres de color. Aquestes caselles són de dos mides diferents corresponent, el més petit, a una tolerància del 5% i el més gran a una del 10%. També està representat el sincronisme de color per als dos estàndards de barres més comunes, del 75% i del 100%.
El vectoscopi sol tenir canals d'entrada i una sèrie de funcions per a la sincronització de la croma, bé amb si mateixa o amb un senyal de referència.
És normal que l'instrument inclogui una sèrie de funcions i característiques que serveixen per a realitzar una sèrie de mesures estàndard sobre el senyal de vídeo com el guany diferencial i la fase diferencial.
És corrent trobar aquest instrument en combinació amb el monitor forma d'ona.
Senyal de televisió. La seva base de temps està dissenyada per adaptar-se als temps típics d'aquest senyal i veure les parts d'interès del senyal d'una forma fàcil i senzilla.
# Venusberg

Venusberg o Hörselberg és el nom d'una muntanya mítica a Alemanya. En la llegenda teutònica, a les cavernes de la muntanya hi havia la cort de Venus, deessa de l'amor. Venusberg era suposadament un amagatall perfecte per als homes mortals. Tanmateix, el cavaller llegendari Tannhäuser s'hi va passar un any adorant a Venus i en va retornar després de creure que se li havia negat el perdó per als seus pecats per un llegendari papa Urbà IV.
# Unitat d'aprenentatge

Una unitat d'aprenentatge (unit of learning, UoL) en IMS LD és un conjunt empaquetat de recursos i descripcions d'activitats i rols, juntament amb una descripció del mètode didàctic i els elements de seqüenciació que determinen el flux de les activitats d'aprenentatge.
Cada unitat d'aprenentatge MS LD arriba empaquetada com un arxiu comprimit en format Zip que conté els elements següents:
* Un fitxer de manifest anomenat imsmanifest.xml en format XML, que conté la descripció del mètode didàctic, la seqüenciació del flux d'aprenentatge, la descripció de les activitats que componen el flux i dels rols que participen en les activitats.
* Fitxers amb tots els recursos accessibles mitjançant les activitats d'aprenentatge. Aquests fitxers poden arribar en diversos formats, com HTML, JavaScript, Applets Java o Adobe Flash. Per a reproduir-los, és imprescindible que el programa navegador (browser) de l'usuari estigui preparat per a interpretar-los correctament.
* Fitxers XHTML, que serveixen per a definir els valors que poden prendre les properties, que són certs elements del nivell B d'IMS LD, segons el valor de les quals es pot decidir presentar o no un contingut durant l'execució d'una activitat.
# Vestiarium Scoticum

El Vestiarium Scoticum (títol complet, Vestiarium Scoticum: from the Manuscript formerly in the Library of the Scots College at Douay. With an Introduction and Notes, by John Sobieski Stuart) és un llibre sobre els tartans escocesos. Va ser primerament publicat William Tait d'Edimburg en una edició limitada de 1842. John Telfer Dunbar, en el seu treball seminal History of Highland Dress es referí a ell com "probablement el llibre sobre vestimenta més polèmic mai escrit."
El mateix llibre pretenia ser una reproducció, amb il·lustracions a tot color, d'un antic manuscrit sobre els clans tartans de les famílies escoceses. Poc després de la seua publicació, va ser denunciat com una falsificació, afirmant que els germans Stuart foren els autors reals, i els que deien ser nets del mateix Bonnie Prince Charlie van ser també denunciats com a impostors. En general s'accepta que tant els germans com el Vestiarium no són autèntics.
El paper del llibre en la història del tartà escocès és rellevant com a font de documentació i inspiració per a models posteriors.

## Referències

* ↑ Museum, Scottish Tartans. «Scottish Tartans Museum» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-07-11. [Consulta: 11 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Dues fotografies d'una còpia del Vestiarium Scoticum mostrat en la Casa Museu Burns: el llibre tancat Arxivat 2011-10-09 a Wayback Machine. i open Arxivat 2011-10-09 a Wayback Machine. (una imatge d'un tartà es pot veure)
* Scottish Tartans World Register (Registres del Món Tartà Escocès) (anglès)
* Scottish Tartan Authority (Autoritat dels Escocesos Tartans) Arxivat 2009-08-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Vestido bajando la escalera

Vestido bajando la escalera és una pintura d'Eduardo Arroyo. Pertany a la col·lecció de l'Institut Valencià d'Art Modern, a València. Forma part de la sèrie Pintores ciegos.
Arroyo, que es va exiliar a París durant la dècada de 1960 i va intentar convertir-se en escriptor, va decidir passar-se a la pintura als anys setanta. Juntament amb Gilles Aillaud i Antonio Recalcati, van impulsar col·lectivament la pintura Vivre et laisser mourir ou la fin tragique de Marcel Duchamp, una obra en vuit peces destinada a criticar l’ art francès contemporani. Volien que Vestido bajando la escalera fos una continuació de l'anterior, així com un contrapunt en estil pop art al Nu descendent un escalier de Duchamp. A diferència de l'obra de Duschamp, el vestit no baixa per les escales, sinó que sembla que flota, un paisatge que s'ha considerat com a crítica contra l'acomodació de l'art.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Institut Valencià d'Art Modern; Rocío. Robles Tardóo. 50 obras maesstras de la Colección del IVAM : 1950-2000. València: Institut Valencià d'Art Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1. OCLC 1241664690.
* ↑ Rodríguez Gimeno, Rafa. «IVAM, 30 años en 10 obras (III): Eduardo Arroyo». Verlanga, 22-05-2019. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ Preckler, Ana María. Historia del arte universal de los siglos XIX y XX (en castellà). Editorial Complutense, 2003. ISBN 978-84-7491-707-9.
# Univers de Grothendieck

En matemàtiques, un univers de Grothendieck és un conjunt ${\mathcal {U}}$ amb les següents propietats:
* Si $x$ és un element d' ${\mathcal {U}}$ i si $y$ és un element de $x$, llavors $y$ també és un element d' ${\mathcal {U}}$. (${\mathcal {U}}$ és un conjunt transitiu.)
* Si $x$ i $y$ són elements d' ${\mathcal {U}}$, llavors $\{x,y\}$ és un element d' ${\mathcal {U}}$.
* Si $x$ és un element d' ${\mathcal {U}}$, llavors ${\mathcal {P}}(x)$, el conjunt de les parts de $x$, també és un element d' ${\mathcal {U}}$.
* Si $\{x_{\alpha }\}_{\alpha \in I}$ és una família d'elements d' ${\mathcal {U}}$, i si $I$ és un element d' ${\mathcal {U}}$, llavors la unió $\bigcup _{\alpha \in I}x_{\alpha }$ és un element d' ${\mathcal {U}}$.
Un univers de Grothendieck té l'objectiu de proveir un conjunt on poder realitzar totes les matemàtiques. (De fet, els universos no contables de Grothendieck proporcionen models de la teoria de conjunts amb la relació de pertinença natural, l'operació del conjunt de les parts, etc). Els elements d'un univers de Grothendieck s'anomenen de vegades conjunts petits. Devem la idea dels universos a Alexander Grothendieck, qui els va utilitzar com una manera d'evitar classes pròpies en geometria algebraica.
L'existència d'un univers no trivial de Grothendieck queda fora dels axiomes habituals de Zermelo–Fraenkel per a la teoria de conjunts; en particular impliquen l'existència de cardinals fortament inaccessibles. La teoria de conjunts de Tarski–Grothendieck és un tractament axiomàtic de la teoria de conjunts, emprat en alguns sistemes de demostració automàtics, en els què cada conjunt pertany a un univers de Grothendieck. El concepte d'un univers de Grothendieck també pot ser definit en un topos.

## Universos de Grothendieck i cardenals inaccessibles

Hi ha dos exemples senzills d'universos de Grothendieck:
* El conjunt buit, i
* El conjunt de tots els conjunts finitament hereditaris $V_{\omega }$.
Altres exemples són més difícils de construir. En termes generals, això és perquè els universos de Grothendieck són equivalents als cardinals fortament inaccessibles. Més formalment, el següent dos axiomes són equivalents:
    (U) Per cada conjunt $x$, existeix un univers de Grothendieck ${\mathcal {U}}$ tal que $x\in {\mathcal {U}}$.
    (C) Per cada cardinal $\kappa$, hi ha un cardinal fortament inaccessible $\lambda$ que és estrictament més gran que $\kappa$.

## Referències

* ↑ Streicher, Thomas (2006). "Universes in Toposes". : 78–90, Clarendon Press

## Vegeu també

* Univers (matemàtiques)

## Bibliografia

* Bourbaki, Nicolas. "Univers". : 185–217, Springer-Verlag Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine.
# Vilachá

Vilachá és una parròquia consagrada a Sant Pere pertanyent al municipi de Becerreá, província de Lugo.

## Demografia

Segons el padró municipal de 2004 la parròquia de Vilachá tenia 85 habitants (47 homes i 38 dones), distribuïts en 7 entitats de població (o lugares), el que pressuposà una disminució en relació al padró de l'any 1999 quan hi havia 106 habitants. Segons l'IGE, el 2014 la seva població va caure fins als 57 habitants (33 homes i 24 dones).

## Etimologia

Vilachá significa literalment vila-plana, topònim que fa referència a l'orografia aplanada del relleu on se situa aquesta parròquia.

## Llocs de Vilachá

* Bustelo
* Cantiz
* Monel
* A Muñeiz
* Pumarín de Abaixo
* Vilachá
* Vilar de Cancelada

## Referències

* ↑ «Dades estadístiques de població». Instituto Galego de Estadística.
* ↑ «Definió del diccionari de l'Acadèmia de la llengua gallega» (en gallec). Real Academia Galega. [Consulta: 29 agost 2018].
# Vilaclara (Palau del Vidre)

Vilaclara és un veïnat del terme comunal de Palau del Vidre, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Està situat en el sector sud-oest del terme comunal al qual pertany, a cosa d'1 quilòmetre i mig al sud-oest del poble de Palau del Vidre.
Conté l'església de Sant Pere de Vilaclara i el Castell de Vilaclara, del qual era capella l'església de Sant Pere.
En una paret de vinya de Vilaclara fou trobat un fragment de ceràmica de pedra serpentina del neolític.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «111 - Palau del Vidre». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Palau del Vidre». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Rébé, Isabelle; Marichal, Rémy. «La pierre ollaire en Roussillon : état des decouvertes». A: Roches ornées, roches dressées: Aux sources des arts et des mythes. Les hommes et leur terre en Prénées de l'est. Actes du colloque en hommage à Jean Abélanet. Perpinyà: Presses Universitaires de Perpignan et Association Archéologique des Pyrénées-Orientales, 2005 (Collection Éstudes). ISBN 978-2-914518-61-1.

## Referències

* ↑ «Vilaclara en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-04-08. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ Rebé i Marichal, 2005.
# Vega Alta (Puerto Rico)

Vega Alta és un municipi de Puerto Rico situat a la costa nord de l'illa, també conegut amb els noms de Pueblo de los Ñangotaos i Los Maceteros. Confina al nord amb l'oceà Atlàntic; al sud amb Morovis i Corozal; a l'est amb Dorado i Toa Alta; i a l'oest amb Vega Baja. Forma part de l'Àrea metropolitana de San Juan-Caguas-Guaynabo.
El municipi està dividit en 8 barris: Bajura, Candelaria, Cienegueta, Espinosa, Maricao, Mavilla, Sabana i Vega Alta pueblo.

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL «Vega Alta» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 14-09-2010 [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder» (en anglès). Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 29 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Vega Alta Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
# Valèrgues

Valergues és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània].

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Vasco Esporte Clube

El Vasco Esporte Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat d'Aracaju a l'estat de Sergipe.

## Història

El club va ser fundat el 15 d'agost de 1931, amb el nom Vasco da Gama Futebol Clube, passant a l'actual l'any 1946. Vasco guanyà el Campionat sergipano els anys 1944, 1948, 1953 i 1987.

## Palmarès

* Campionat sergipano:
** 1944, 1948, 1953, 1987

## Estadi

El Vasco Esporte Clube disputa els seus partits a l'Estadi Lourival Baptista, anomenat Batistão. Té una capacitat per a 14.000 espectadors.

## Referències

* 1 2 Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 94.
* ↑ Placar Guia 2011, 1350-C, 01-01-2011, pàg. 96.
* ↑ «Sergipe State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: Març 3, 2011].
# Vasavurt

Vasavurt fou un nakharar armeni que governava a la comarca de Karqayin al segle v.
El 483 es va revoltar i va agafar el títol reial, però no va ser seguit per altres nakharark i no va poder fer front als perses.

## Bibliografia i referència

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947
# Vigneux-sur-Seine

Vigneux-sur-Seine és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 25.652 habitants.
Forma part del cantó de Vigneux-sur-Seine i del districte d'Évry. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració Val d'Yerres Val de Seine.
# Vilvestre

Vilvestre és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Barruecopardo i Cerezal de Peñahorcada a l'Est, Saucelle al Sud, amb Portugal a l'Oest i Mieza al Nord.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 711 | 647 | 602 | 544 |
# Volta a Eslovènia 2021

La Volta a Eslovènia 2021, 27a edició de la Volta a Eslovènia, es disputà entre el 9 de juny al 13 de juny de 2021 en cinc etapes i un total de 803,7 km. La cursa formava part del calendari de l'UCI ProSeries 2021, amb una categoria 2.Pro.
El vencedor final fou l'eslovè Tadej Pogačar (UAE Team Emirates), que s'imposà al seu company d'equip Diego Ulissi per gairebé un minut i mig. Completà el podi Matteo Sobrero (Astana-Premier Tech).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a vint equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 9 de juny | Ptuj – Rogaška Slatina | etapa plana | 151,5 | Phil Bauhaus | Phil Bauhaus |
| 2a etapa | 10 de juny | Žalec – Celje | etapa accidentada | 147 | Tadej Pogačar | Tadej Pogačar |
| 3a etapa | 11 de juny | Brežice – Krsko | etapa accidentada | 165,8 | Jon Aberasturi Izaga | Tadej Pogačar |
| 4a etapa | 12 de juny | Ajdovščina – Nova Gorica | etapa de muntanya | 164,1 | Diego Ulissi | Tadej Pogačar |
| 5a etapa | 13 de juny | Ljubljana – Novo Mesto | etapa plana | 175,3 | Phil Bauhaus | Tadej Pogačar |

### 1a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 2a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 3a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 4a etapa

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### 5a etapa

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1 | Phil Bauhaus | Phil Bauhaus | Phil Bauhaus | Mathijs Paasschens | Jonas Iversby Hvideberg | Bahrain Victorious |
| 2 | Tadej Pogačar | Tadej Pogačar | Phil Bauhaus | Tadej Pogačar | Kristjan Hočevar | UAE Team Emirates |
| 3 | Jon Aberasturi | Tadej Pogačar | Matej Mohorič | Tadej Pogačar | Kristjan Hočevar | UAE Team Emirates |
| 4 | Diego Ulissi | Tadej Pogačar | Matej Mohorič | Tadej Pogačar | Kristjan Hočevar | UAE Team Emirates |
| 5 | Phil Bauhaus | Tadej Pogačar | Matej Mohorič | Tadej Pogačar | Kristjan Hočevar | UAE Team Emirates |
| Final | Final | Tadej Pogačar | Matej Mohorič | Tadej Pogačar | Kristjan Hočevar | UAE Team Emirates |

## Referències

* 1 2 «Pogacar gana la Vuelta a Eslovenia» (en castellà), 13-06-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Startlist for Tour of Slovenia 2021». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Jon Aberasturi, segundo en la primera etapa de la Vuelta a Eslovenia» (en castellà), 09-06-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Pogacar, nuevo líder en Eslovenia tras ganar la segunda etapa» (en castellà), 10-06-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Aberasturi da el primer triunfo del año al Caja Rural» (en castellà), 11-06-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Diego Ulissi lidera la tiranía del UAE Team en el Monte Santo de Eslovenia» (en castellà), 12-06-2021. [Consulta: 17 juny 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-10-20 a Wayback Machine. (eslovè)
# Volesvres

Volesvres és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira, a la regió de Borgonya - Franc Comtat.