OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batalla d'Homs

Batalla d'Homs té aquests significats:
* Batalla d'Homs (272), amb victòria dels romans de l'emperador Luci Domici Aurelià, contra la reina Zenòbia de Palmira i el seu general Zabdas el 272
* Batalla d'Homs (635), quan la ciutat fou conquerida als romans d'Orient pels àrabs dirigits pel general Abu Ubayda ben al-Djarrah, després d'un setge que va durar del desembre del 635 al març del 636
* Batalla d'Homs (638), victòria del general àrab Abu Ubayda ben al-Djarrah, contra els romans d'Orient que l'assetjaven a la ciutat, el 638.
* Batalla d'Homs (1260) en què els mongols manats pel kan Hulagu foren derrotats per Baybars I el 10 de desembre de 1260
* Batalla d'Homs (1281), en què els mongols dirigits per Mangu Temur, germà de l'il-khan Abaqa, foren derrotats pels mamelucs manats per Qalàwun el 30 d'octubre de 1281
* Batalla d'Homs (1299) coneguda també com a batalla de Wadi al-Khazandar, victorià dels mongols de l'il-khan Ghazan contra els mamelucs manats per An-Nàssir Muhàmmad ben Qalawûn (22 i 23 de desembre de 1299)
# Guillem II de Santa Coloma

Guillem de Santa Coloma i Biure (?, 1268 - Figuerola, 1310) va ser castlà de Santa Coloma, fill de Guillem de Santa Coloma i Ramona Biure.
El seu pare, Guillem de Santa Coloma, cosí de Pere de Queralt i de Cervelló, mor quan només té nou anys (1277). Malgrat ser un infant, aquest any ja forma part del seguici de Pere el Gran. El 1280 participa en el setge de Balaguer contra els nobles revoltats envers el monarca. Entre 1282 i 1285 segueix a les ordres del monarca, combatent a Sicília sota el comandament de Roger de Llúria.
El 1289, Margelina d’Anglesola l'expulsa del castell de Santa Coloma, on vivia en la condició de castlà, segons el testament de Pere de Queralt, que especificava que hi residís fins que li fos restituïda els diners que se li devien.
Segons Cristòfol Raich, Guillem no resideix a Santa Coloma entre 1290 i 1294. Hi retorna aquest any, però hi resideix poc temps, ja que també participa en la segona guerra entre la Corona d’Aragó i el regne de Sicília (1296-1302).
El 1303 recupera la castlania de Santa Coloma. Possiblement, hi viu fins a gairebé els darrers mesos de vida. Vers aquesta data dona 200 morabatins a Santa Maria de Bell-lloc per fundar el benefici de Sant Pere Apòstol. La vinculació amb el santuari prossegueix, com es testimonia en l’acte de reserva de sepultura al santuari (1307).
L’agost de 1309, el baró Pere de Queralt i d'Anglesola va nomenar Galceran de Miralles com a castlà, desproveint-lo d’aquest càrrec.
Guillem II de Santa Coloma va morir a mitjans de setembre de 1310 a Figuerola.

## Referències

* ↑ Segura i Valls, 1984, p. 127.
* ↑ Milton, 2012, p. 26.
* 1 2 3 Raïch, 2014, p. 105.
* 1 2 3 Raïch, 2014, p. 106.
* ↑ Segura i Valls, 1879, p. 97.
* 1 2 Raïch, 2014, p. 103.

## Bibliografia

* Raïch, Cristofol «L'atzarosa vida del castlà Guillem de Santa Coloma». Associació Cultural Baixa Segarra, 13, 2014.
* Segura i Valls, Joan. Història de Santa Coloma de Queralt. 3, 1984.
* Milton, Gregory B. Market power, lordship, society and economy in medieval Catalonia (1276-1313) (en anglès). Nova York: Palgrave Macmillan, 2012. ISBN 978-0230391703.
* Segura i Valls, Joan. Historia de la villa de Santa Coloma de Queralt (en castellà). Barcelona: Vicente Magriñá, 1879 [Consulta: 8 març 2022].
# Phil·lipsita-K

La phil·lipsita-K és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per ser el membre amb potassi (K) dominant de la sèrie de la phil·lipsita.

## Característiques

La phil·lipsita-K és un silicat de fórmula química (K,Na,Ca$_{0.5}$,Ba$_{0.5}$)$_{4-7}$[Al$_{4-7}$Si$_{12-9}$O$_{32}$] $^.$ 12H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la phillipsita-K pertany a «09.GC: Tectosilicats amb H₂O zeolítica, cadenes de connexions dobles de 4-enllaços» juntament amb els següents minerals: amicita, garronita-Ca, gismondina-Ca, gobbinsita, harmotoma, phil·lipsita-Ca, phil·lipsita-Na, flörkeïta, merlinoïta, mazzita-Mg, mazzita-Na, perlialita, boggsita, paulingita-Ca i paulingita-K.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Capo di Bove, una pedrera de la localitat de Roma, a la Ciutat metropolitana de Roma Capital (Laci, Itàlia). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita únicament al volcà de la Crosa de Sant Dalmai, un volcà que es troba entre els municipis de Vilobí d'Onyar (Selva), Aiguaviva i Bescanó (Gironès), a Catalunya.

## Referències

* ↑ «Phillipsite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ Rosell, Joan «Zeolites del volcà de la Crosa de Sant Dalmai». Infominer, 2, 80, 2021, pàg. 53-61.
# David Goldar Gómez

David Goldar Gómez (Portas, Pontevedra, 15 de setembre de 1994), és un futbolista professional gallec que juga com a central al Pafos FC.

## Trajectòria

Format en la pedrera del Celta, va arribar a debutar amb el primer equip a primera divisió el 3 de maig de 2013 contra el CA Osasuna.
Al 2016, va abandonar el RC Celta de Vigo, fitxant per la SD Ponferradina, i debutant amb el club del Bierzo el 25 de setembre de 2016 en la victòria del seu equip per 3-2 contra l'Arandina CF.
El 15 de juny de 2017 fitxa pel Pontevedra CF i un any més tard per la UE Cornellà. En abdues temporades va aconseguir el lloc de titular i, conseqüentent, va fer que clubs grans de la categoria s'hi fixessin. Així doncs, l'estiu del 2019 el Club Gimnàstic va oficialitzar la seva arribada al club tarragoní.
Finalitzada la temporada 2019-2020, fitxa per la UE Eivissa. Durant la temporada 2020-2021 van aconseguir l'ascens a Segona divisió espanyola de futbol, primera vegada que l'equip assoleix aquesta categoria.

## Vida personal

El juny de 2021, Goldar va ser cridat com a testimoni per al judici del seu antic company d'equip del Celta Santi Mina, que va ser acusat d'agressions sexuals durant les seves vacances a Mojácar quatre anys abans. El març següent va ser jutjat com a presumpte còmplice d'aquest últim, i fou absolt, mentre Mina va ser condemnat a presó durant quatre anys.

## Referències

* 1 2
* ↑ Palomo, Rubén J. «La UD Ibiza ata a David Goldar y la Peña ficha 'gol' con Antonio López» (en castellà), 03-09-2020. [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ «La UD Ibiza asciende a Segunda División por primera vez en su historia» (en castellà). [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ «El exgranate Goldar, testigo en el juicio a Mina, que se enfrenta a 8 años» (en castellà). , 02-06-2021.
* ↑ «Mina y Goldar declaran que las relaciones fueron consentidas» (en castellà). EFE, 28-03-2022. [Consulta: 1r abril 2022].
* ↑ Barrio, Jorge. «Santi Mina, condenado a cuatro años de cárcel por abuso sexual» (en castellà). Cadena SER, 04-05-2022. [Consulta: 4 maig 2022].

## Enllaços externs

* David Goldar Gómez a BDFutbol
* David Goldar Gómez a La Preferente (castellà)
# Day Schnabel

Daisy Nora Thalberg més coneguda com a Day Schnabel (Viena, 1898 — París, 1991) va ser una escultora austríaca naturalitzada nord-americana.
Va estudiar Belles Arts a Viena i durant els anys 40 va establir-se als Estats Units. Destaca principalment per les seves escultures abstractes, que començaren concedint importància als contrasts d'horitzontals i verticals i, més tard, al tema de l'esfera. Si bé durant els anys quaranta utilitzava bronze, fusta i pedra, posteriorment va fer servir tota mena de materials, especialment metàl·lics.

## Referències

* ↑ «Day Schnabel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Beatriz Vaz e Silva

Beatriz Vaz e Silva (São Paulo, 7 d'octubre de 1985), coneguda com a Bia, és una exfutbolista brasilera, actualment auxiliar tècnica, que va representar a l'Associação Ferroviária de Esportes a Brasil i va ser també jugadora de l'equip nacional de Brasil.
Va ser suspesa pels Boston Breakers al'octubre de 2015. El 2018 era tècnica assistent de la selecció brasilera femenina de futbol.

## Honors
### Ferroviária

* Campionat Brasiler de Futbol Femení: 2014
* Copa del Brasil de Futbol Femení: 2014
* Campionat Paulista de Futbol Femení: 2013

### Foz Cataratas

* Copa del Brasil de Futbol Femení: 2011

### Flamengo

* Campionat Brasiler de Futbol Femení: 2015/2016

## Referències

* ↑ «Breakers waive Bia, Rafinha, and Suzane Pires». Boston Breakers, 21-10-2015. Arxivat de l'original el 21 de novembre de 2015.
* ↑ «Jorge Vilda en programa de mentores para entrenadores de fútbol femenino». Mundo Deportivo, 30-10-2018. [Consulta: 9 juny 2019].

## Enllaços externs

* Beatriz Vaz e Silva, Fitxa a Soccerway
* Perfil de la jugadora a Boston Breakers
# Gertrud Adelborg

Gertrud Virginia Adelborg (Karlskrona, 10 de setembre del 1853 – 25 de gener del 1942) fou una professora sueca destacada en el moviment pels drets de les dones.

## Biografia

Gertrud Adelborg nasqué a Karlskrona, al comtat de Blekinge, Suècia. Era filla del capità naval Bror Jacob Adelborg (1816-1865) i Hedvig Catharina af Uhr (1820-1903). Era germana de la il·lustradora Ottilia Adelborg (1855–1936) i de l'artista tèxtil Maria Adelborg (1849-1940). Mai no es va casar. Gertrud Adelborg fou educada per una institutriu a casa i en escoles per a xiques. Fou professora el 1874-1879, i treballà en el Tribunal d'Apel·lació de Svea al 1881–1883.
Gertrud Adelborg fou molt activa en el moviment de dones sueques i en la lluita pel sufragi. Va treballar per a l'oficina de l'Associació Fredrika Bremer, el 1884–1907 (des del 1886 com a presidenta de l'oficina d'Estocolm) i formà part del comité central del FBF el 1897–1915. Fundà l'Escola de Camp per a Dones FBF (en suec: Landthushållningsskola för kvinnor) de Rimforsa a Östergötland, i en pertanyia a la junta escolar el 1907–1921.
El 1899, una delegació de la FBF presentà una petició de sufragi al primer ministre Erik Gustaf Boström. La delegació l'encapçalava Agda Montelius, acompanyada de Gertrud Adelborg, que n'havia escrit la demanda. Aquesta va ser la primera vegada que el moviment de dones suec presentava oficialment una demanda de sufragi.
Gertrud Adelborg era membre de la junta directiva de l'Associació Nacional per al sufragi de les dones (suec: Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt) o LKPR el 1903-1906. El 1907, encapçalava la delegació del LKPR que presentà la demanda al monarca Òscar II de Suècia. Va recordar-li les reformes relatives als drets de les dones que havien estat aprovades per son pare, Òscar I de Suècia, i expressà el desig que "el fill d'Òscar I adjuntàs el seu nom a un suggeriment de sufragi de dones". Segons Lydia Wahlström: "tan aviat com el rei va sentir el nom de son pare, se li va despertar l'interés", i Òscar II hi va prometre el seu suport, però va afegir que com a monarca constitucional no hi podia fer molt, i que dubtava que el govern hi pogués fer més. El paper de Gertrud Adelborg pel sufragi fou descrit com a important però menys públic: assumí tasques de secretaria, feu recerques, estructurà el treball i n'escrigué moltes publicacions i manifestos.
Gertrud Adelborg vivia jubilada a Gagnef, al comtat de Dalarna. Li atorgaren la Medalla Reial Sueca del Quòrum Illis el 1907. Va morir el 1942 i l'enterraren a Gagnef.

## Referències

* 1 2 «Gertrud Adelborg». WordPress. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ Barbro Hedwall (2011). Susanna Eriksson Lundqvist. red. Vår rättmätiga plats. Om kvinnornas kamp för rösträtt (Stockholm: Förlag Bonnier).
* ↑ Lisbeth Larsson. «Gertrud Virginia Adelborg». Svenskt kvinnobiografiskt lexikon. [Consulta: 1r desembre 2018].
# Maxime Camara

Maxime Camara (Conakry, 4 de febrer de 1945 - Rabat, 29 de març de 2016) fou un futbolista guineà de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea.
Pel que fa a clubs, destacà a Hafia.

## Referències

* ↑ «Nécrologie : Maxime Camara du Hafia et du Syli n'est plus.». Guinéenews. Arxivat de l'original el 2 abril 2016.
* ↑ «Maroc-Tunisie, comme au bon vieux temps» (en francès). Le Matin, 13-02-2004.
* ↑ «Biography at Sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2019-09-01. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ Maxime Camara Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Thea, Paul. «Le héros oublié» (en francès). GuineeActu.info, 20-10-2010. Arxivat de l'original el 30 de març 2012. [Consulta: 1r setembre 2019].
# Llista d'especialitats 56 de la Nomenclatura de la UNESCO

Llista d'especialitats del camp 56 (Ciències Jurídiques i Dret) de la Nomenclatura de la UNESCO:
| Disciplina | Codi | Especialitat |
| 5601 Dret canònic (vegeu 5101.10) | | |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.01 | Dret comú |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.02 | Dret comparat |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.03 | Jurisprudència |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.04 | Dret a l'antiguitat |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.05 | Dret natural |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.06 | Legislació escrita |
| 5602 Teoria general i mètodes | 5602.99 | Altres (especifiqueu) |
| 5603 Dret internacional | 5603.01 | Dret aeronàutic |
| 5603 Dret internacional | 5603.02 | Dret del mar |
| 5603 Dret internacional | 5603.03 | Dret sobre l'espai exterior |
| 5603 Dret internacional | 5603.04 | Dret sobre els fons marins (vegeu 2510.06) |
| 5603 Dret internacional | 5603.99 | Altres (especifiqueu) |
| 5604 Organització jurídica | 5604.01 | Funcionaris de justícia i procediments |
| 5604 Organització jurídica | 5604.02 | Magistratura |
| 5604 Organització jurídica | 5604.03 | Tribunals |
| 5604 Organització jurídica | 5604.99 | Altres (especifiqueu) |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.01 | Dret administratiu |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.02 | Dret civil |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.03 | Dret mercantil |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.04 | Dret constitucional |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.05 | Dret penal |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.06 | Dret fiscal |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.07 | Dret públic |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.08 | Dret privat |
| 5605 Dret i legislació nacionals | 5605.99 | Altres (especifiqueu) |
| 5699 Altres (especifiqueu) | | |

## Vegeu també

* Nomenclatura de la UNESCO
* Llista de disciplines de la Nomenclatura de la UNESCO
# David Miguélez Miguel

David Miguélez Miguel (Gijón, Astúries, 5 de maig de 1981) és un futbolista asturià. Juga com a davanter i el seu equip actual és l'AD Alcorcón.

## Trajectòria

El 'Mago' Miguélez, com li va anomenar l'afició de La Recia, es va formar en les categories inferiors del Sporting de Gijón i després signaria per clubs modestos com el Ribadesella CF, CD Mensajero de La Palma i la UD Vecindario, fins que va arribar a la Real Balompédica Linense, on jugaria 4 temporades durant dues etapes.
Va jugar durant una temporada al Lugo, on demostraria que la Segona B és un escenari en el qual pot brillar amb llum pròpia. Aconseguiria 11 gols i un alt nombre d'assistències.
El 2007 torna a jugar al Linense, club amb el qual va jugar tres promocions d'ascens després de passar un any a Lugo, on ha jugat 33 partits i ha aconseguit 6 gols jugant la major part del campionat en una posició diferent a la seva.
El 2009 abandona el club andalús i fitxa per la UE Sant Andreu. En el club català es proclama campió de Segona B, perdent l'ascens en dues ocasions, davant de la Ponferradina i del Barcelona B.
El 2011 l'atacant asturià, de 30 anys, arriba a l'Agrupación Deportiva Alcorcón, convertint-se en el primer fitxatge de l'equip alfarero, debutant a la Segona Divisió A.

## Clubs

| Club | Comunitat | Any |
| Ribadesella Club de Fútbol | Astúries | 2001-2002 |
| Club Deportivo Mensajero | Canàries | 2002-2003 |
| Unión Deportiva Vecindario | Canàries | 2003-2004 |
| Real Balompédica Linense | Andalusia | 2004-2006 |
| Club Deportivo Lugo | Galícia | 2006-2007 |
| Real Balompédica Linense | Andalusia | 2007-2009 |
| Unió Esportiva Sant Andreu | Catalunya | 2009-2011 |
| Agrupación Deportiva Alcorcón | Madrid | 2011- |

## Referències

* ↑ «El davanter David Miguélez és el primer reforç de l'AD Alcorcón per a la propera temporada». Arxivat de l'original el 2014-12-14. [Consulta: 22 setembre 2011].
* ↑ L'exbalono David Miguélez pega el seu 'Alcorconazo'
* ↑ David Miguélez: «Vinc amb la idea de pujar i de jugar a Segona B l'any vinent»
* ↑ David Miguélez, primer refuerzo del Alcorcón

## Enllaços externs

* Fitxa a La Voz Digital Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Dado Cavalcanti

Luis Eduardo Barros Cavalcanti (Arcoverde, Brasil, 9 de juliol del 1983) és un entrenador de futbol. Actualment dirigeix al Coritiba, després d'haver entrenat diferents clubs del Brasil.

## Trajectòria esportiva

* Ulbra
* Brazsat
* Santa Cruz
* América-RN
* Central
* Icasa
* Ypiranga
* Luverdense
* Mogi Mirim
* Paraná Clube
* Coritiba

## Referències

* ↑ «Dado Cavalcanti no Coxa». Coritiba Foot Ball Club. [Consulta: 2 fevereiro 2014].
# Maxime Delonca

Maxime Delonca, (29 d'abril del 1988 a Perpinyà, Catalunya del Nord), és un jugador de rugbi que va jugar com a taloner a la USAP de Perpinyà des del 2006 al 2014. Fins a 2006 : Estrella esportiva catalana. Després 2006 : USAP.

## Referències

* ↑ «Rugby : prolongations de contrat et recrutement à l'US Dax» (en francès). Sudouest, 16-04-2014. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Estadístiques a itsrugby.fr
* Estadístiques a epcrugby.com Arxivat 2015-01-02 a Wayback Machine.
# Petronia de peregrinis

La llei Petronia de peregrinis va ser una antiga llei romana coneguda també com a Penia de peregrinis que ordenava expulsar de Roma tots els peregrini (persones que no tenien la ciutadania romana).

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 130 [Consulta: 26 abril 2022].
# Del Mar Heights

Del Mar Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 259 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Del Mar Heights tenia 259 habitants, 61 habitatges, i 53 famílies. La densitat de població era de 256,4 habitants per km².
Dels 61 habitatges en un 63,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 27,9% dones solteres, i en un 11,5% no eren unitats familiars. En l'11,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,6% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 10% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 20 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
Entorn del 60,4% de les famílies i el 66,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Del Mar Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Del Mar Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Betel

* Aquest article tracta sobre el lloc bíblic. Si cerqueu la planta, vegeu «bètel».
En el Gènesi, Betel era un lloc de Canaan on Jacob tingué una aparició de Déu mentre dormia. Quan es va despertar hi va alçar una pedra i hi va fer una unció posant-li el nom de Betel (casa de Déu) tot i que el nom anterior era Luz. Segles després, va ser una ciutat de la tribu d'Efraïm.

## Referències

* ↑ Gènesi. XXXV,1-6

## Vegeu també

* Beerxeba
Viccionari
# Grans Llacs

«Grans Llacs» té aquests significats:
* Grans Llacs d'Amèrica del Nord, grup de cinc grans llacs situats entre els Estats Units d'Amèrica i el Canadà.
* Grans Llacs d'Àfrica, sistema de llacs localitzats a la part centreoriental de l'Àfrica.
# Master and Commander: The Far Side of the World

Master and Commander: The Far Side of the World és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Peter Weir, estrenada el 2003.

## Argument

1805, durant les guerres napoleòniques, la HMS Surprise, comandada pel capità Jack Aubrey (Russell Crowe) es llença a la persecució de la nau francesa Acheron a través de l'oceà Pacífic (enfrontant-se sobretot amb el cap d'Hornos).
Creuen d'altra banda per les illes Galápagos, la fauna i la flora de les quals interessaran molt el cirurgià Stephen Maturin, naturalista apassionat i precursor de Charles Darwin. Però els esdeveniments canviaran els plans del capità.

## Comparació entre la pel·lícula i els llibres

La pel·lícula combina elements trets de diferents novel·les de Patrick O'Brian.
La nau francesa Acheron (que és una ficció) reemplaça la fragata americana USS Norfolk de la novel·la homònima.

## Repartiment

* Russell Crowe: Capità Jack Aubrey
* Paul Bettany: Dr. Stephen Maturin
* James D'Arcy: 1r tinent Tom Pullings
* Edward Woodall: 2n tinent William Mowett
* Chris Larkin: Capità Howard
* Max Pirkis: Blakeney
* Jack Randall: Boyle
* Max Benitz: Calamy
* Lee Ingleby: Hollom
* Richard Pates: Williamson
* Robert Pugh: Mr. Allen
* Richard McCabe: Mr. Higgins
* Ian Mercer: Mr. Hollar
* Tony Dolan: Mr. Lamb, el fuster
* David Threlfall: Killick
* Billy Boyd: Barrett Bonden
* Bryan Dick: Joseph Nagle
* Joseph Morgan: William Warley
* George Innes: Joe Plaice
* William Mannering: Faster Doudle
* Patrick Gallagher: Awkward Davies
* Alex Palmer: Nehemiah Slade
* Mark Lewis Jones: Mr. Hogg
* John DeSantis: Padeen
* Ousmane Thiam: Black Bill
* Thierry Segall: el capità francès

## Premis i nominacions

Tots durant l'any 2004:

### Premis

* Oscar a la millor fotografia per Russell Boyd
* Oscar a la millor edició de so per Richard King

### Nominacions

* Oscar al millor director per Peter Weir
* Oscar a la millor pel·lícula per Samuel Goldwyn Jr., Peter Weir i Duncan Henderson
* Oscar al millor muntatge per Lee Smith
* Oscar al millor so per Paul Massey, Doug Hemphill i Art Rochester
* Oscar al millor maquillatge per Edouard F. Henriques i Yolanda Toussieng
* Oscar als millors efectes visuals per Dan Sudick, Stefen Fangmeier, Nathan McGuinness i Robert Stromberg
* Oscar al millor vestuari per Wendy Stites
* Oscar a la millor direcció artística per William Sandell i Robert Gould

## Referències

* ↑ Aquesta nau és una ficció. Cap vaixell francès d'aquest tipus no ha portat mai aquest nom. «www.netmarine.net». Arxivat de l'original el 2008-07-19. [Consulta: 9 febrer 2010].
# Lluís Perpinyà i Castellà

Lluís Perpinyà i Castellà, va ser cronista oficial de la vila de Móra La Nova i historiador del mateix. És descendent del primer alcalde de Móra La Nova, Ramon Castellà i membre d'una família antiga del poble. Va morir als 83 anys, víctima d'una greu malaltia. A punt d'acabar el tercer volum de la trilogia de la història i la geografia local. Lluís va ser advocat, basà la seva trajectòria en activitats professionals, primer a móra La Nova, regint un negoci familiar d'alcohols i posteriorment a Barcelona en una empresa auxiliar de l'automòbil. Lluís disposa d'un carrer amb el seu nom. És autor de diversos llibres.

## Obres

* Milicià Borràs,
* Petita història de Móra La Nova,
* El territori de Móra La Nova,
* El noi de can Janot,
* El Senyor Borràs,
* 8 d'Abril1891 ARRIBADA DEL PRIMER TREN A MÓRA LA NOVA.

## Referències

* ↑ «Mor als 83 anys Lluís Perpinyà i Castellà, cronista oficial de la vila». Diari de Tarragona, 25-02-1995.
* ↑ Miliciano Borras, p. 272.
* ↑ Petita història de Mòra La Nova, p. 252.
* ↑ El territori de Móra La Nova, p. 294.
* ↑ El noi de Can Janot, p. 69.
* ↑ El senyor Borras (en catalana), p. 278.
* ↑ Castellà, Lluís Perpinyà «8 Abril 1891, Arribada del primer tren a Móra la Nova». Miscel·lània del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre, 9, 1993, pàg. 7–14–14. ISSN: 2385-4308.
* ↑ «Presentació». Ribera d'Ebre Centre d'estudis comarcal.