OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ermita de la Verge de Gràcia de Castellfabib

Ermita de la Verge de Gràcia de Castellfabib és un edifici situat a aquesta població del Racó d'Ademús, catalogat com a Bé de Rellevància Local.

## Història

Castellfabib va ser l'única vila de la comarca del Racó d'Ademús que va acollir en el seu terme ordes monàstics. Una de les primeres a assentar-se va anar l'ordre Agustina, que va arribar a la vila en l'última dècada del segle xiv. Els agustins van fundar llavors el convent de Nostra Senyora de Gràcia, advocació característica d'aquesta congregació.
En el segle xvi els monjos agustins ja havien abandonat el monestir, les dependències del qual (claustre, refectori, etc.) aviat caurien en decadència. De tot el complex, en l'actualitat únicament queda dempeus la seva capella, convertida en ermita, sota el mateix títol que va ostentar originalment: Verge de Gràcia.
L'edifici és d'àmplies dimensions, especialment en comparació amb altres ermites del terme. Té una senzilla planta rectangular, de nau única, sense capelles laterals i amb un espaiós presbiteri. Aquest últim destaca en altura i es cobreix amb una interessant volta gòtica, en el centre de la qual ressalta un floró de traceries ricament esculpides. Posseïx una petita sagristia adossada al mur de l'Evangeli.
Donada la particular situació de l'església parroquial de Nostra Senyora dels Àngels de Castellfabib, que no permetia moltes inhumacions ni dintre ni fora del temple, l'ermita de Gràcia es convertiria, especialment des del segle xvi, en l'habitual lloc de soterrament en la vila. Aquesta tradició es manté actualment en el cementiri adossat al mur de l'edifici.

## Referències

* ↑ Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià
* ↑ «Ermites de la Comunitat Valenciana». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 8 novembre 2015].

## Bibliografia

* Eslava Blasco, Raúl: Castielfabib y su patrimonio histórico-artístico. Edició de l'Ajuntament de Castellfabib. 286 p. ISBN 9788460646891. Castielfabib, 2014.
* Eslava Blasco, Raúl: Los usos mortuorios en el Rincón de Ademuz durante los siglos XVII y XVIII, a la revista ABABOL, nº 27. p. 10-21. ISSN 1578-6978. Ademús, 2001.
* Eslava Blasco, Raúl: Reliquias y religiosidad popular en el Rincón de Ademuz (I): el cuerpo de san Guillén de Castielfabib, a la revista ABABOL, nº 30. p. 15-25. ISSN 1578-6978. Ademús, 2002.
* Montesinos, J. i Poyato, C. (Ed.): Actas del Primer Simposio de La Cruz de los Tres Reinos. Espacio y tiempo en un territorio de frontera. Simposio Interregional Interuniversitario, celebrat a Ademús el 25, 26 i 27 de juliol de 2008. Edició de la Universitat de València i de la Universidad de Castilla-La Mancha. Conca, 2011. ISBN 9788484277736.
# Tànger-Tetuan-Al Hoceima

Tànger-Tetuan-Al Hoceima (en àrab طنجة-تطوان-الحسيمة, en amazic, ⵜⴰⵏⵊⴰ-ⵜⵉⵟⵟⴰⵡⵉⵏ-ⵍⵃⵓⵙⵉⵎⴰ, Tin Iggi-Tiṭṭawin-Lḥusima) és una de les dotze noves regions en que s'ha organitzat el Marroc després de la reforma administrativa de 2015. La seva capital és Tànger. Fou constituïda a de la unió de l'antiga regió de Tànger-Tetuan i de la província d'Al Hoceima de l'antiga regió de Taza-Al Hoceima-Taounate. Es troba a la punta nord-oest del Marroc, en la cadena muntanyosa del Rif. Limita tant amb la Mediterrània com amb l'oceà Atlàntic à l'oest. Limita al sud amb les regions de Rabat-Salé-Kenitra i Fes-Meknès i a l'est per la regió Oriental.

## Subdivisions administratives

La regió es divideix en dues prefectures i sis províncies.
* prefectura de Tanger-Assilah
* província de Fahs-Anjra
* prefectura de M'diq-Fnideq
* província de Chefchaouen
* província de Larraix
* província d'Ouezzane
* província de Tetuan
* província d'Al Hoceima

## Referències

* ↑ «Décret n°2.15.40 du 20 Février 2015, fixant le nombre des régions, leurs dénominations, leurs chefs-lieux ainsi que les préfectures et provinces qui les composent, publié au Bulletin Officiel n° 6340 du 05 Mars 2015». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 29 juny 2021]. que entrarà en vigor en la mateixa data que el decret preveu a l'article 77 de la Llei orgànica Nº 59-11 sobre l'elecció dels membres del consell de les col·lectivitats locals.
# Boruca

El boruca (també conegut com a bronka, bronca o brúnkajk) és una llengua ameríndia de la família txibtxa parlada pels boruques, un dels pobles indígenes de Costa Rica. És gairebé extingida. El 1986 només tenia cinc dones que el parlaven amb fluïdesa, endemés de 30-35 persones que el parlaven amb no tanta fluïdesa, mentre que el 2007 només en quedaven 3. És ensenyada com a segona llengua a l'escola primària local Escuela Doris Z. Stone. Hom pot sentir paraules i frases boruca barrejades en converses en espanyol, però és força estrany sentir una conversa perllongada en boruca.

## Gramàtica

Els pronoms personals (la ˇ representa una glotal.)
| Persona | Singular | Plural |
| 1a | át | diˇ / diˇ rójc |
| 2a | bá | biˇ / biˇ rójc |
| 3a | i | i rójc / iˇ rójc |
Els nombres (la "ṅ" és usada en comptes de "n" amb una "¨" dalt, ja que aquest caràcter no està disponible. Això produeix un so una mica diferent de la n o ñ normal.)
| Nombres | boruca |
| 1 | éˇxe, éˇxi |
| 2 | búˇc |
| 3 | maṅ |
| 4 | bájcaṅ |
| 5 | shishcáṅ |
| 6 | téshan |
| 7 | cúj, cújc |
| 8 | éjtaṅ |
| 9 | cújtaṅ, éjcuj |
| 10 | téjcuj, cróshtaṅ, búˇc cúj |

## Referències

* ↑ Boruca referència a Ethnologue (16th ed., 2009)
* ↑ Quesada Pacheco, Miguel Ángel. Hablemos boruca (en español / boruca). San José, Costa Rica: Ministerio de Educación Pública, 1995, p. 33. ISBN 9977-60-114-3.
* ↑ Quesada Pacheco, Miguel Ángel. Hablemos boruca (en español / boruca). San José, Costa Rica: Ministerio de Educación Pública, 1995, p. 82. ISBN 9977-60-114-3.
# Volkswagen I.D. Buzz

El Volkswagen I.D. Buzz és un vehicle elèctric de bateria basat en la plataforma MEB de Volkswagen. Fou exposat com a prototipus el 2017 al North American International Auto Show. Un vehicle de producció basat en aquest prototipus serà llançat el 2022. Serà un dels cinc nous models Volkswagen basats en la plataforma MEB.
L'ID.Buzz pot tenir algunes opcions de propulsió: una opció de tracció posterior que genera uns 200 cavalls i una tracció integral de primer nivell que s'acosta als 300.
VW va afirmar que les bateries ID.Buzz oscil·laran entre 48 kWh i 110 kWh per a un rang de 320 a 547 quilòmetres, amb una altra afirmació que connectar-se a un carregador de corrent continu ràpid us pot portar fins al 80% en només mitja hora.
L'interior del concepte té tres fileres de seients, tots els quals poden girar, quedar plans o treure. Combina amb la conducció autònoma, i tens sis o més persones en un interior totalment configurable que es poden enfrontar i seure al voltant d'una taula que es mou per la cabina per una pista.

## Referències

* ↑ «Volkswagen reivindica el seu passat 'hippie' amb l' I.D. Buzz». Ara, 11-01-2017.
* ↑ «Volkswagen to Shift Towards Electric Cars». [Consulta: 9 abril 2021].
# Resolució 1794 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1794 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 21 de desembre de 2007. Després d'observar la situació a la República Democràtica del Congo, el Consell va aprovar estendre el mandat i la capacitat de la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUC) durant un any, fins al 31 de desembre de 2008.

## Detalls

D'acord amb el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va autoritzar la continuació fins a la data de fins a 17.030 militars, 760 observadors militars, 391 entrenadors de policia i 750 empleats d'unitats policials formats i van demanar la MONUC que concedeixi la màxima prioritat al conflicte de Kivu en totes les seves dimensions.
El Consell va exigir que les milícies i els grups armats encara presents a la part oriental del Congo, en particular les Forces Democràtiques d'Alliberament de Ruanda (FDLR), ex FAR/Interahamwe i la milícia dissident de Laurent Nkunda, deixin les seves armes i es comprometin voluntàriament, sense demora ni condicions prèvies, en la seva desmobilització, repatriació, reassentament i reintegració, i subratlla la necessitat que aquestes milícies i grups armats no rebin cap suport.
El Consell va autoritzar a la MONUC a prestar assistència a les autoritats congoleses, inclosa la Comissió Nacional Electoral Independent, en l'organització, preparació i realització d'eleccions locals.
Mitjançant el text, la MONUC va ser convidada a assistir al Govern en els seus esforços per portar a la justícia els acusats pel Tribunal Penal Internacional per a Ruanda i la Cort Penal Internacional, i realitzar una revisió exhaustiva dels seus esforços per prevenir i respondre a la violència sexual.
Finalment, el Consell va prendre nota dels punts de referència presentats pel secretari general per a una futura retirada progressiva de la MONUC, tal com es va exposar en el seu informe (document S/2007/671) i va encoratjar a la MONUC a centrar les activitats de tots els seus components a l'hora d'ajudar les autoritats congoleses per assolir aquests punts de referència.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS MANDATE OF DEMOCRATIC REPUBLIC OF CONGO MISSION UNTIL 31 DECEMBER 2008, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1794 (2007)». United Nations, 21-12-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Segona Guerra del Congo

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Robledillo de la Vera

Robledillo de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 316 | 325 | 338 | 324 | 317 | 318 |
# Emerenciana

Santa Emerenciana de Roma fou una màrtir romana que va morir el 304 durant les persecucions de Dioclecià.
Pocs dies després de la mort de santa Agnès, una noia anomenada Emerenciana va ser detinguda mentre pregava a la seva tomba. Va dir que era la filla de la mainadera d'Agnès i, per tant, la seva germana de llet: va recriminar la mort de la màrtir i va proclamar la seva fe cristiana, per la qual cosa també va ser morta, lapidada. Per això va ser canonitzada.

## Referències

* ↑ Biografia de Santa Emerenciana al web "catholic.net" (castellà)
Viccionari
# Tveitita-(Y)

La tveitita-(Y) és un mineral de la classe dels halurs. S'anomena així per John P. Tveit, propietari de la pedrera de Høydalen (Noruega), la seva localiat tipus. Un sinònim d'aquest nom és el codi IMA1975-033.

## Característiques

La tveitita-(Y) és un halur de fórmula química (Y, Na)₆Ca₆Ca₆F$_{42}$. Cristal·litza en el sistema trigonal. Segons la classificació de Nickel-Strunz es troba classificada al grup 3.AB. (Halurs simples sense aigua). Comparteix grup amb els següents minerals: Fluorocronita, tolbachita, Sel·laïta, Cloromagnesita, coccinita, Scacchita, Fluorita, Frankdicksonita, Strontiofluorita, lawrencita, Gagarinita-(Y), Gagarinita-(Ce) i Polezhaevaïta-(Ce).

## Formació i jaciments

Ha estat descrit a Noruega (la seva localitat tipus) i també a Sibèria.

## Referències

* ↑ «Tveitite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* Bergstøl, S., Jensen, B.B., Neumann, H. (1977) Tveitite, a new calcium yttrium fluoride. Lithos, 10, 81-87.
* Fleischer, M., Pabst, A., Mandarino, J.A., Chao, G.Y. (1977) New Mineral Names. American Mineralogist, 62, 1057-1061.
* Journal of Solid State Chemistry (1982): 44: 75-81.
* Yakubovich, O.V. et al (2007) Crystal structure of tveitite-(Y): fractionation of rare-earth elements between positions and the variey of defects. Crystallography Reports, 52, 71.
# Vierzon

Vierzon és un municipi francès, situat al departament de Cher i a la regió del Centre - Vall del Loira. L'any 1999 tenia 29.719 habitants.
# Rhenen

Rhenen és un municipi de la província d'Utrecht, al centre dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 18.829 habitants repartits per una superfície de 43,74 km² (dels quals 1,71 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Ede (Gelderland) i Veenendaal, a l'oest amb Utrechtse Heuvelrug, a l'est amb Wageningen i al sud amb Buren (Gelderland) i Neder-Betuwe (Gelderland).

## Centres de població

Achterberg, Elst, Laareind i Remmerden.

## Ajuntament

El consistori municipal consta de 23 membres, format des del 2006 per:
* Progressieve Combinatie, 4 regidors
* PvdA, 3 regidors
* VVD, 3 regidors
* CDA, 3 regidors
* SGP, 3 regidors
* Rhenens Belang, 1 regidor

## Galeria d'imatges

* Castell de Prattenburg
* Torre de Santa Cunera
* Monument als caiguts

## Enllaços externs

* www.rhenen.nl
# Bocq

El Bocq és un petit riu de Bèlgica que neix a Scy, un municipi de la Província de Namur i desguassa al Mosa a Yvoir. Una conducció d'aigua potable de 80 km connecta el riu amb la ciutat de Brussel·les.
* El Bocq prop del castell de Spontin
* Yvoir, el Bocq al costat de la casa de la vila

## Referències

* ↑ Michel, G.; Thys, G.; De Broyer, Cl. Bassins du Bocq et du Samson (pdf). Namur: Service Public de Wallonie, Direction Générale de I’Agriculture, des Ressources Naturelles et de l'Environnement, 2011 (Atlas du Karst Wallon Inventaire cartographique et descriptif des sites karstiques et des circulations d'eau souterraine).
* ↑ «1er DECEMBRE 2016. — Arrêté du Gouvernement wallon de désignation du site Natura 2000 BE35010 - “Vallée du Bocq”» (en francès). Moniteur Belge - Belgisch Staatsblad, 07-06-2017, pàg. 62287-62302.
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Riera del Marcet

La riera del Marcet és una riera dels termes municipals de Granera i de Castellterçol, a la comarca del Moianès.
Al terme municipal de Granera està situat a prop de l'extrem oriental del terme, i té un llarg recorregut, des de la part central-meridional del terme fins a la zona central-oriental. La seva meitat inferior discorre per una de les zones més despoblades i feréstegues del terme de Granera. Es forma per la unió dels torrents de la Riera i de Salvatges, al sud del Pantà del Marcet, a prop i a migdia de la Plana del Mas, molt a prop i al nord-est d'on el Camí de Salvatges arrenca des del Camí del Marcet.
Des d'aquest lloc, la riera del Marcet s'adreça cap al nord, zigzaguejant a causa de l'orografia de la zona, deixant a la dreta el Forat Negre i la Font de l'Avellaner i a l'esquerra la Plana del Mas i el Revolt del Forat Negre, de la carretera BV-1245. Després d'un parell de meandres, arriba a la cua del Pantà del Marcet, continua cap al nord-est, passa pel Marcet, on hi ha l'edifici en desús de la Fàbrica del Marcet, des d'on continua cap al nord-nord-est. Al cap de poc arriba al lloc on rep per la dreta de primer el torrent de les Tutes i tot seguit el torrent de la Cua de la Guilla, després dels quals passa sota la carretera BV-1245 al Pont del Marcet. En aquest punt comença a marcar el termenal entre Castellterçol i Granera.
Als termes municipals de Castellterçol (llevant) i Granera (ponent) Inicia en aquest pont un tram de forts meandres, que ja no abandona fins al final, en el primer tros pel vessant de ponent del Turó del Pei, també a ponent del Bosc Gran del Criac. Aviat rep per l'esquerra el torrent de la Manyosa i poc després passa a llevant de la Font Canaleta, moment en què abandona el termenal entre els dos termes esmentats, per entrar definitivament en el de Castellterçol.
Al terme municipal de Castellterçol pel costat de llevant de la riera discorre el Camí de Vilanova. Fent encara algunes fortes girades més, arriba a llevant de l'Obaga de Vilanova, deixa el Fornot de Vilanova a l'esquerra, i canvia de direcció: ara emprèn cap a ponent. Al cap d'un parell de meandres més, arriba al nord de l'Obaga de Vila-rúbia i a ponent de la Palanca de la Sala, on s'aboca en la riera de la Sala en el vessant sud-occidental del Puig de Mira, a la vall de la Sala de Sant Llogari.

## Enllaços externs

* La riera del Marcet en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tvrdošovce

Tvrdošovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 5.183 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1221.

## Viles agermanades

* Zetelaka, Romania
* Bonyhád, Hongria
* Szákszend, Hongria
* Nagyatád, Hongria
* Környe, Hongria
* Piliš, Hongria
* Tardoš, Hongria

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «O obci» (en eslovac). Obec Tvrdošovce. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «PARTNERSKÉ OBCE» (en eslovac). Obec Tvrdošovce. [Consulta: 7 agost 2022].
# Vierkirchen (Lusàcia)

Vierkirchen és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a uns 15 km a l'est de Bautzen, i uns 10 quilòmetres al nord-oest de Reichenbach / OL. Des de 1994 comprèn els districtes d'Arnsdorf, Buchholz (Křišow) i Melaune (Měrjow), que agruparen els de Döbschütz (Dobšicy), Heideberg, Hilbersdorf, Prachenau, Rotkretscham, Tetta i Wasserkretscham.

## Evolució demogràfica

| Any | Població | Població | Població | Població |
| Any | Arnsdorf-Hilbersdorf | Buchholz | Melaune | Total a Vierkirchen |
| 1990 | 746 | 552 | 755 | 2.053 |
| 1993 | 722 | 562 | 715 | 1.999 |
| 1999 | – | – | – | 2.066 |
| 2006 | – | – | – | 1.958 |
# Retinopatia diabètica

La retinopatia diabètica és una retinopatia, conseqüència dels nivells elevats de glucèmia mantinguts en la diabetis mellitus.
Al fons d'ull observarem:
* Hemorràgies
* Exsudats lipídics: extravasació dels vasos malmesos
* Microaneurismes

## Diagnòstic

* Angiografia
* OCT: veurem cavitats negres (acúmul de líquid) que engruixiran la retina (edema).

## Tractament

* Làser focal (directament sobre els microaneurismes que fuguen).
* Làser per disminuir l'edema.
* Fotocoagulació retinal
# Robinson Méndez Fuentes

Robinson Méndez Fuentes (Santiago, (18 d'octubre de 1984) és un tennista xilè paralímpic.

## Biografia

Va començar a practicar futbol des de ben petit en les lligues inferiors del Club Esportiu Palestí, jugant com a defensa central. El 7 de març de 1997 li va impactar a l'esquena una bala perduda que provenia d'un tir efectuat en un assalt a un magatzem; va provocar-li una lesió a la medul·la espinal sense possibilitat de regeneració natural ni d'empelts o operacions, el que li va provocar paraplegia. Va seguir estudiant en el Col·legi Politècnic de Sant Miquel i anava a la Teleton dues vegades a la setmana per rehabilitació.
Malgrat la seva lesió medul·lar, Robinson Méndez no va desistir en el seu afany de convertir-se en un esportista professional i va trobar en el tennis en cadira de rodes una possibilitat d'integrar-se i complir aquest objectiu. Va començar a jugar tennis els dimecres i va fer grans progressos, viatges i exhibicions a l'exterior. Als divuit anys, i gràcies a l'auspici de la cadena Teleton de Xile i la Companyia de Cerveseries Unides, Robinson va ingressar al programa NEC Wheelchair Tennis Tour, dependent de la Federació Internacional de Tennis -ITF-. El reconeixement definitiu va ser el 2004 quan va escalar 109 posicions en el rànquing mundial — va començar la temporada 143è i va acabar 34è del món — fet que el convertí en el millor jugador iberoamericà en la seva disciplina.
En els Jocs Parapanamericans de Rio de Janeiro de 2007 va guanyar la medalla de plata en tennis individuals. Al 2007, la seva millor posició en el rànquing de la ITF va ser 11è.
Ha participat com a part del l'equip xilè assistent als Jocs Paralímpics d'Atenes 2004, als de Beijing el 2008 i als de Londres el 2012 i als de Río de 2016.

## Vegeu també

* Tennis als Jocs Olímpics
* Llista de medallistes olímpics de tennis
* Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 2012
* Classificació de tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 2016

## Referències

* 1 2 «Robinson Méndez: "Tu único límite es el miedo"», 06-10-2017. [Consulta: 14 gener 2020].
* 1 2 Gabriel Arias M. «Robinson Méndez realizó clínica de tenis en el IRA», 24-10-2013. [Consulta: 14 gener 2020].
* ↑ «Robinson Méndez, atleta paralímpico : "Dios me dio la oportunidad de estar vivo y luchar por alcanzar el sueño de defender mi bandera"», 06-07-2017. [Consulta: 14 gener 2020].
* 1 2 «Robinson Méndez anunció de manera emotiva su retiro del tenis en silla de ruedas», 15-05-2017. Arxivat de l'original el 10 de març de 2018.

## Enllaços externs

* Perfil en paralimpico.cl Arxivat 2016-08-19 a Wayback Machine.
# Escopiré sobre les vostres tombes

Escopiré sobre les vostres tombes (títol original en francès J'irai cracher sur vos tombes) és una novel·la policíaca escrita per Boris Vian, publicada sota el pseudònim de Vernon Sullivan i publicada per primera vegada el 1946 a França. La novel·la, com les altres de Vian sota el pseudònim de Sullivan, es desenvolupa al sud dels Estats Units i evidencia les dificultats en la vida quotidiana de la comunitat afroamericana en una societat on predominen clarament els blancs.

## Sinopsi

Lee Anderson és un afroamericà de pell gairebé blanca que arriba a un poble on els joves estan assedegats d'alcohol i de sexe. Treballant com a venedor en una llibreria, Lee amaga un secret: l'única raó per la qual està allí és per venjar la mort del seu germà, que va morir linxat i penjat per haver-se enamorat d'una dona blanca al seu poble natal.

## Estil

Quant al seu estil, aquesta obra és la més violenta de les escrites per Boris Vian, la més crua i la més representativa de la sèrie de «Sullivan», en la qual Vian es va proposar denunciar el racisme i les condicions precàries dels negres en els estats meridionals dels Estats Units.

## Recepció

Poc després de la seva aparició, el 1949, el llibre va ser prohibit per considerar-se pornogràfic i immoral, i Vian va ser condemnat per «ultratge a la moral i els bons costums».
En una ressenya al diari The Guardian de 2001, Chris Petit va dir que era "oníricament convincent", afegint: "Una inspiració principal hauria estat la multitud de pel·lícules de Hollywood que es van estrenar a París després de l'alliberament, identificades pels francesos com a films noirs. Escopiré sobre les vostres tombes és noir pur, però també és una obra d'imaginació alliberada després de quatre anys d'ocupació nazi: descarada, abandonada, febril i lasciva. Una fusió del primer pulp estatunidenc i del sado-erotisme francès".

### Adaptacions

Se'n van fer dues adaptacions, amb el mateix títol:
* Al teatre: obra escenificada per Alfred Pasquali i representada per primera vegada al Théâtre Verlaine el 23 d'abril de 1948.
* Al cinema: pel·lícula de Michel Gast, de 1959. Vian desaprovà totalment l'adaptació de la seva novel·la i resultà mort d'un atac de cor que va patir al cinema durant la primera projecció de la pel·lícula.

## Referències

* ↑ Títol en català al web GenCat
* ↑ «La véritable histoire de Vernon Sullivan» (en francès). L'Express.fr, 01-04-2009. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ Petit, Chris. «Big in thrillers» (en anglès). The Guardian, 04-08-2001. [Consulta: 1r març 2012].
* ↑ «The performance : J'irai cracher sur vos tombes» (en francès). Bibliothèque nationale de France. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ «Dossier de l'affaire J'irai cracher sur vos tombes Syndiquer le contenu» (en francès). FranceCulture.fr. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ Boggio, Philippe. Boris Vian (en francès). París: Flammarion, 1993. ISBN 2-08-066734-3.