OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Natashquan

Natashquan és un municipi en la província de Quebec al Canadà, situat en la costa nord del Golf de Sant Llorenç, amb una població de 246 persones. Natashquan prové de la paraula innu-aimun Nutashkuan que significa "allà on es caça l'os".

## Història

El territori de Natashquan va ser a l'origen freqüentat pels Innu. Cap a 1710, els francesos van establir un punt de comerç a la desembocadura del riu Noutascouan (anomenat així per les autòctons). Cap a 1830, la Companyia de la Badia de Hudson va començar a explotar aquest punt de comerç. Els primers habitants permanents, pescadors acadians de les Illes de la Magdalena, van arribar en 1855 per fundar el poble de Natashquan.

## Personatges reconeguts

* Gilles Vigneault

## Referències

* ↑ «Census Profile - Natashquan» (en anglès). Government of Canda, 2011. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «Natashquan» (en francès). GrandQuébec. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «Natashquan (municipalité de canton)» (en francès). Mémoire du Québec. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «Il était une fois...» (en francès). Corporation de développement patrimonial, culturel et touristique de Natashquan. Arxivat de l'original el 2017-12-04. [Consulta: 30 juny 2015].
# Carnoy

Carnoy és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 108 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Carnoy era de 108 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 37 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Carnoy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 55 eren actives i 22 eren inactives. De les 55 persones actives 54 estaven ocupades (31 homes i 23 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 22 persones inactives 2 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Cavallers del Deccan a la Primera Guerra MundialActivitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Carnoy hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 184 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Carnoy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Carnoy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ernesto Mora Ramírez

Ernesto Mora Ramírez (Pedro Juan Caballero, Amambay, 7 de novembre de 1991) és un ciclista paraguaià. Professional des del 2014, des del 2017 milita a l'equip Vivo Team Grupo Oresy Del seu palmarès destaca el campionat nacional en contrarellotge.

## Palmarès

* 2016
** Campió del Paraguai en contrarellotge

## Referències

* ↑ «Ernesto Mora». procyclingstats.com. [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Ernesto Mora: “VIVO TEAM representa un paso importante en mi carrera”». vivodeporte.com [Consulta: 6 desembre 2017]. Arxivat 7 de desembre 2017 a Wayback Machine.
* ↑ «Paraguay presente en el Panamericano de ciclismo». adndigital.com [Consulta: 6 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Abodim

Abodim (en rus: Абодим) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 318 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Leporinus klausewitzi

Leporinus klausewitzi és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca central del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Joaquín Capapé Comella

Joaquín Capapé Comella (Alcanyís, 1787 - Puerto Rico, 25 de desembre de 1827) va ser un militar aragonès del segle xix, de tendència política absolutista, conegut com El Royo de Alcañiz.
El seu nom apareix per primer cop en la insurrecció de caràcter absolutista encapçalada per Luis Fernández de Córdova l'agost de 1822. Amb Georges Bessières va protagonitzar accions a Calanda i Alcanyís i posà setge a Terol. El 1823 va fer d'avançada dels Cent Mil Fills de Sant Lluís i assolí el grau de mariscal de camp. Tanmateix, un cop reposat el poder absolutista de Ferran VII d'Espanya no li foren reconeguts els seus mèrits. Això va accentuar el seu absolutisme i començà a participar en diverses conspiracions. El 1824 es va implicar en una revolta que pretenia un aixecament a Saragossa de caràcter absolutista radical. Tot i fracassar, el fer d'estar implicats personalitats importants com el germà del rei, Carles Maria Isidre de Borbó, li va permetre sortir-ne sense condemna. La seva pista es perd des de llavors.

## Referències

* ↑ Josep Fontana,Fontana, Josep. De en medio del tiempo. La segunda restauración española, 1823-1834. Barcelona: Crítica, 2006, p. 173. ISBN 978-84-8432-792-9.
* ↑ «Joaquín Capapé Comella». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ Luis Suárez Fernández Del antiguo al nuevo régimen: hasta la muerte de Fernando VII, Volum 12, p. 497, Ediciones Rialp, 1981
# MxPx

MxPx és un grup punk format l'any 1992 a Bremerton, Washington, EUA.
MxPx va començar amb tres nois de 15 anys anomenant-se Magnified Plaid tocant música inspirada pel grup The Descendents i altres grups de punk californians. No els agradava gaire el nom de la banda, tot i això, va ser un tribut a la fascinació del guitarrista original amb les samarretes estampades.
Conseqüentment, el nom va ser abreujat a M.P., però en l'escriptura de mà d'en Yuri Ruley, els punts es van tornar "X", i quan va fer els pòsters per les actuacions de la banda el nom va quedar d'aquesta manera.
MxPx cita els grups que l'han influït dels 70, 80 i 90 com Bad Religion, Black Flag, blink-182, The Clash, The Cure, The Descendents, Green Day, Nirvana, The Offspring, The Pixies, The Smiths, Social Distortion, Sonic Youth and Weezer.

## Discografia
### Àlbums

* Pokinatcha (1994)
* Teenage Politics (1995)
* Life in General (1996)
* Slowly Going the Way of the Buffalo (1998)
* At the Show (1999)
* The Ever Passing Moment (2000)
* Before Everything and After (2003)
* Panic (2005)
* Secret Wepon (2006)
* Plans Within Plans (2012)

### EPs

* On the Cover (1995)
* Move to Bremerton (1996)
* The Renaissance EP (2001)
* AC/EP (2004)
* Left Coast Punk (2009)

### Singles

* 17 (1994)
* Punk Rawk Show (1995)
* Life in General pre-release Teaser (1996)
* Small Town Minds (1997)
* Chick Magnet (1997)
* Chick Magnet Import (1997)
* I'm OK, You're OK (1998)
* I'm OK, You're OK / Chick Magnet
* Tomorrow is Another Day (1998)
* Inches From Life demo (1998)
* The Final Slow Dance demo (1998)
* The Downfall of Western Civilization (1998)
* The Broken Bones (2000)
* Responsibility (2000)
* Everything Sucks (When You're Gone) (2004)
* Heard That Sound (2005)

### Compilacions

* Let It Happen (1998) #161
* Ten Years and Running (2002) #147
* Lost in Japan (2002) DNC*
* Let It Happen - Deluxe Edition (2006)

### DVDs

* B-Movie (2004)

## Enllaços externs

* Portal Oficial (anglès)
# Castre de Borneiro

El castre de Borneiro és un jaciment arqueològic de Galícia i un exemple de la cultura dels castres de finals de l'edat del ferro. Ha estat objecte de diverses obres d'excavació i reforma per habilitar-ne les visites. La seua imatge és coneguda perquè ha aparegut en llibres de text.

## Situació

Està situat a Castro (A Cibdá), pertanyent a la parròquia de Borneiro, municipi de Cabana de Bergantiños (La Corunya). Queda a 500 metres de la carretera AC430, que connecta As Grelas i Baio.

## Descripció

Va ser el primer castre gallec a ser científicament datat amb el mètode del carboni 14. Estigué habitat entre els segles IV i I ae, sense haver-s'hi observat signes de romanització. Està situat en un vessant orientat a l'est, al costat d'un rierol, a una altura de 200 metres.
Després de ser descobert el 1924 per Isidro Parga Pondal i Pérez Bustamante, les excavacions van començar-hi als anys trenta dirigides per Sebastián González García-Paz, i se'n van reprendre en els anys setanta amb Jorge Juan Eiroa. En els anys vuitanta s'hi realitzaren treballs més escrupolosos, sota el guiatge d'Ana Romero Masiá. S'hi trobaren molts fragments de ceràmica indígena, urnes de bronze i ferro, murs de pedra, motlles de fosa, grans de vidre, etc., actualment exposats al Museu Arqueològic de La Corunya. Fins hui s'hi han excavat un total de 36 construccions (unes tres quartes parts del total).
El conjunt (de 90 per 55 metres) està envoltat en tot el perímetre per un fossat i dos murs defensius, a excepció del costat est, on el pendent brusc del vessant actua com a defensa natural.
A més del recinte principal hi ha una zona coneguda com a barri extramurs al costat est, coincidint amb l'entrada al castre. Aquest segon conjunt està format per un gran habitatge ovalat, dues fonts amb desguàs i un forn circular que en el seu moment degué estar cobert per una volta.
Els habitatges són circulars o quadrangulars amb les cantonades arredonides, i destaquen per la seua grandària en comparació amb altres jaciments.
A pocs quilòmetres del lloc es troba el dolmen de Dombate.

## Vegeu també

* Cultura dels castres
# Cantagalo

«Cantagalo» té aquests significats:
* Cantagalo (Minas Gerais), localitat de l'estat de Minas Gerais al Brasil.
* Cantagalo (Paranà), localitat de l'estat de Paranà al Brasil.
* Cantagalo (Rio de Janeiro), localitat de l'estat de Rio de Janeiro al Brasil.
* Cantagalo (São Tomé i Príncipe), districte de São Tomé i Príncipe.
# Eros kai kímata

Eros kai kímata (en grec Έρως και κύματα), literalment Amor i onades, és una pel·lícula grega del 1928 dirigida per Dimítrios Gaziadis. La pel·lícula suposà un gran èxit comercial a l'època, amb més de 40.000 entrades venudes només a Atenes, tot i que fou mal rebuda per la crítica.

## Sinopsi

En Petros Doukas (Nikos Dendramis) és un home seductor d'Atenes que es troba de vacances en una illa de l'Egeu. S'enamora de la Rina (Miranda Myrat). Ella està promesa amb un pobre pescador. Quan sap que en Petros Doukas li va al darrere, ell la deixa. L'escàndol s'estén per tota l'illa. Tanmateix, la Rina no havia fet res malament, i vol reprendre el seu enamorament amb en Petros.

## Referències

* ↑ Karalis 2012, p. 17
# Lector de llibres electrònics

Un lector de llibres electrònics és un dispositiu electrònic que reprodueix els continguts de llibres electrònics, amb una qualitat de lectura com en paper gràcies a la tecnologia de tinta electrònica. Al mercat hi ha una gran confusió entre el terme e-reader (dispositiu que actua com a suport de lectura) i el terme e-book (contingut digital o llibre electrònic), utilitzant-se en molts casos erròniament el segon per designar el suport de lectura.
L'oferta d'aquest tipus de dispositius, i les prestacions d'aquests, ha evolucionat espectacularment durant l'any 2009. En el cas del mercat espanyol, hi ha diversos models, els més coneguts són el Reader de Sony, el bq Avant de Bq readers, el Papyre de Grammata i el Kindle d'Amazon.com.

## Vegeu també

* Biblioteca digital
* Calibre
* Kindle

## Enllaços externs

* El llibre electrònic, publicat en El País per Ricardo Fornas
# Javier Manterola Armisén

Javier Manterola Armisén (Pamplona, 17 de juny de 1936 - Tres Cantos, 12 de maig de 2024) va ser un enginyer navarrès, doctor Enginyer de Camins, Canals i Ports i catedràtic de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers de Camins de Madrid.
Va ser reconegut internacionalment pel seu treball com a dissenyador de ponts, i va ser autor de centenars de projectes, en solitari o conjuntament amb arquitectes com Rafael Moneo. El 2005 va obtenir el Premi Príncep de Viana de la Cultura, atorgat pel govern navarrès. Manterola va ser també membre de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando.

## Referències

* ↑ «Fallece Javier Manterola, el ingeniero que proyectó el puente Fernández Casado sobre el pantano de Barrios de Luna» (en castellà), 13-05-2024. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «Premis Príncep de Viana» (en castellà). Govern de Navarra. [Consulta: 21 desembre 2009].
# Mwanga

El mwanga és una llengua bantu parlada per menys de 200.000 nadius a Malawi, Tanzània i Zàmbia i que s'escriu emprant l'alfabet llatí. Segons la classificació de Guthrie de les llengües bantus (que agrupa els idiomes per zona i no per evolució) pertany al grup M20. Filogèneticament pertany a les llengües bantu orientals i presenta el codi mwn en l'estàndard ISO 639-3. Malgrat el baix nombre de parlants nadius no es considera una llengua amenaçada pel fort arrelament a les seves comunitats.
Se'n coneixen tres dialectes diferenciats. La llengua consta d'un inventari de fonemes de cinc vocals i 17 consonants. Com altres idiomes de la família, inclou un alt nombre de classes nominals i diferents tons.

## Referències

* ↑ Maniacky. «Bantu languages». [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Aristar, Anthony (2006). "ISO standardized language codes and the Ethnologue" SSILA Bulletin. 247
# Carrer de Sant Joan (Agramunt)

El Carrer de Sant Joan és una via pública del municipi d'Agramunt (Urgell) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El carrer de Sant Joan d'Agramunt està situat al nucli antic de la població el qual travessa la pl. de L'església on hi ha ubicats la Casa de la Vila i l'Església de Santa Maria d'Agramunt. És un carrer molt caracteritzat sobretot per les seves arcades a banda i banda de la via. Aquesta via central, enllosada i de poca amplada és flanquejada per dos amplis passos coberts amb unes obertures en forma d'arc de mig punt. Les seves cobertes són a base d'amples bigues de formigó arrebossats de blanc. Per la banda exterior d'aquests passos coberts s'hi aprecien el seguit d'arcades, les quals estan suportades per un massís pilar quadrangular fet per maons de pedra. L'arcada no aporta cap mena de decoració solament l'arrebossat blanc que tapa el ciment. Cada una d'elles no és igual, pot variar d'amplada, l'alçada o bé el material de construcció, ja que algunes estan construïdes amb petites totxanes. Per la banda interior dels passos coberts hi ha les portalades de les cases, que acostumen a ser de poca alçada o bé comerços varis a cada un dels quals queden resguardats pels porxos.
És un dels carrers més característics del centre històric d'Agramunt.

## Referències

* 1 2 «Carrer de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Fabili

Fabili o Fabil (en llatí Fabilius o Fabillus) va ser un gramàtic i mestre de literatura romà del segle iii que va ensenyar al futur emperador Maximí la llengua grega.
Va ser també l'autor de diversos epigrames en grec, alguns dels quals es van usar a les estàtues i busts de Maximí.

## Referències

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Cantó de Senones

El cantó de Senones és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte de Saint-Dié-des-Vosges. Té 18 municipis i el cap és Senones.

## Municipis

* Ban-de-Sapt
* Belval
* Châtas
* Denipaire
* Grandrupt
* Hurbache
* Ménil-de-Senones
* Le Mont
* Moussey
* Moyenmoutier
* La Petite-Raon
* Le Puid
* Saint-Jean-d'Ormont
* Saint-Stail
* Le Saulcy
* Senones
* Le Vermont
* Vieux-Moulin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Louis Creusot | SFIO |
| 1951-1964 | Adrien Bernard | Divers droite, després UNR |
| 1964-1988 | André Valentin | Centrista, després PS |
| 1988-2001 | Jean-Sébastien Tronquart | Divers droite |
| 2001- | Jean-Luc Beverina | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.576 | 13.186 | 12.584 | 11.312 | 10.664 | 10.654 | 9.981 |
| A partir de 1990: població sense dobles comptes |||||||
# Emerald Lake Hills

Emerald Lake Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 3.899 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Emerald Lake Hills tenia 3.899 habitants, 1.437 habitatges, i 1.120 famílies. La densitat de població era de 1.275,8 habitants/km².
Dels 1.437 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,1% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 127.250 $ i la renda mediana per família de 141.255 $. Els homes tenien una renda mediana de 95.873 $ mentre que les dones 66.250 $. La renda per capita de la població era de 68.966 $. Entorn del 0,5% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Emerald Lake Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Emerald Lake Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Afderà

L'Afderà o Afrera és un volcà d'Etiòpia situat al sud de la regió Àfar, entre els volcans Erta Ale al nord-nord-oest, Tat Ali al nord-est i Alayta al sud-oest, ben a prop del llac salat Afdera.

## Geografia

És un estratovolcà cònic, amb pendents regulars, que culmina a 1.295 msnm i és acompanyat d'uns quants doms de lava en la seva base sud. Les seves roques són principalment riolítiques i només uns pocs cons han emès basalts.

## Història

La seva història eruptiva continua sent molt desconeguda. Durant molts anys se li van atribuir dues erupcions contemporànies, el 1907 i el 1915. Haroun Tazieff, que va visitar el volcà a mitjans dels anys seixanta, va descartar aquesta possibilitat i defensà que el volcà no havia tingut cap erupció des de feia molts segles, si no mil·lennis.

## Referències

* ↑ (anglès) «Synonymes et sous-éléments». Global Volcanism Program. [Consulta: 30 novembre 2020].
* 1 2 3 4 «Global Volcanism Program | Afderà» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ «Afderà | Volcano World | Oregon State University». [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ (italià) A. M. Tancredi, « Un vulcano della Dancalia in eruzione », in Rivista geografica italiana, novembre 1907, vol. 14, p. 490-491
* ↑ Haroun Tazieff, L'odeur du soufre. Expédition en Afar, Stock/France-Loisirs, Paris, 1975, p. 72
# Les Ponts-de-Martel

Les Ponts-de-Martel és un municipi suís del cantó de Neuchâtel, situat al districte de Le Locle.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].