OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sanpei Shirato

Sanpei Shirato (japonès: 白土三平) (Tòquio, 15 de febrer de 1932 - Tòquio, 8 d'octubre de 2021) va ser un dibuixant de manga reconegut per la seva crítica social i els seus dibuixos amb un estil realista, tant per als seus personatges com amb els escenaris. A aquest estil se l'anomena gekiga. Fill del pintor japonès Okamoto Toki, el seu somni de convertir-se en un artista igual que el seu pare el va portar en els seus inicis a convertir-se en un artista de Kamishibai. També és reconegut per la seva col·laboració en els inicis de la revista antològica de manga Garoa l'any 1964, la qual tenia un enfocament alternatiu al manga comercial conegut en l'època.

## Biografia

Els seus inicis com mangaka professional es van donar l'any 1957 amb el llibre L'espadatxí, el desenvolupament estava basat en fets històrics, el que va cridar l'atenció dels estudiants i intel·lectuals d'aquest temps. Kamui, El Ninja desertor, la primera sèrie publicada a Garoa, es podria considerar el seu treball més important i influent sobre el manga actual. És la història de Kamui, un ninja que fuig d'una organització que el persegueix, on es veu clarament la base del període Edo i la discriminació que es vivia sota sistema feudal. Els treballs de Shirato es distingeixen principalment per ser històries dramàtiques sobre ninja que presenten alguns fets històrics del Japó i que fan una crítica a les classes oprimides, la discriminació i l'explotació.
Molts dels treballs de Shirato van arribar a convertir-se en sèries d'anime i fins i tot van fer pel·lícules com el cas del seu primer treball l'espadatxí, adaptada pel director japonès Nagisa Oshima. A més, alguns dels seus treballs han estat publicats novament com és el cas de La Llegenda de Kamui, que va ser llançat en els anys 1990 per Viz Media, mentre que d'altres resulten desconeguts o es troben en mans de selectes grups de persones.

## Obres

* Ninja bugeicho (1959).
* Sasuke (1962).
* Kamui, El Ninja Desertor (1964).
# Antoni Vicens i Ribot

Antoni Vicens i Ribot (Pollença, 1841 - Palma, 10 d'octubre de 1922) fou un compositor mallorquí les obres del qual tingueren un gran ús a les esglésies de Mallorca gràcies a la seva senzillesa, que les feia accessibles als feligresos no formats musicalment.
Pel que sabem, compongué únicament música vocal, amb textos de Jacint Verdaguer, Joan Alcover, Marian Aguiló i Miquel Costa i Llobera entre d'altres.
Algunes de les seves obres foren editades per Ildefonso Alier.
El 1914 posà música a Cercant l'amic a l'amat, amb text de Picó i Campamar, obra composta per la celebració del centenari de Ramon Llull.
Es conserven obres seves al Centre Eucarístic de Mallorca i al CdE (Arxiu Diocesà de Girona, Fons de la Basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries). El seu fons personal fou donat al seminari on estudià després de la seva mort.

## Referències

* ↑ GONZÁLEZ PEÑA, Mª Luz: "VICENS RIBOT, Antonio" a Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 2002, vol 10.
* ↑ «Obres d'Antoni Vicens a l'IFMuC».
# Mateu Alemany Font

* «Mateu Alemany» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Mateu Alemany (desambiguació)».
Mateu Alemany Font (Andratx, 24 de febrer o 28 de juliol de 1963) és un advocat i dirigent esportiu mallorquí, actualment és el director de futbol del Futbol Club Barcelona.
Fou president del Reial Mallorca entre 2000 i 2005 i candidat a presidir la Federació Espanyola de Futbol el 2007. Des de març de 2017 fou director esportiu del València CF, fins al 7 de novembre de 2019, en què se'n va desvincular per diferències amb la propietat del club.
El 2021 fou nomenat director de futbol del Barça, després que Jan Laporta guanyés les eleccions a la presidència, com a home fort del club per a encarar el procés de renovació de la plantilla blaugrana.

## Referències

* ↑ «Alemany aterriza con poderes» (en castellà). diari AS, 09-03-2021. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ «L'etapa Alemany no s'ha acabat». dbalears.cat, 30-08-2000. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Notícia a Elsesports.cat, 04.10.2007
* ↑ «Mateu Alemany ya dirige el Valencia» (en castellà). Superdeporte, 27-03-2017.
* ↑ «Mateu Alemany deixa de ser director general del València». CCMA, 07-11-2019.
* ↑ «BARÇA Un informe de Mateu Alemany recomana retallar sous i mantenir una plantilla curta». 324.cat, 19-05-2021 [Consulta: 19 maig 2021].
# Pertenidor

Un pertenidor és una mena d'ànima en pena propi de la mitologia catalana. Localitzats a la Vall de Lord i al Solsonès en general, els pertenidors volten errants per la terra i repeteixen en planys allò que van sentint. Segons Joan Amades, els pertenidors són la personificació del ressò, per la qual cosa cal no cridar ni parlar fort allà on la veu ressoni per tal de no fer-los patir.

## Referències

* ↑ Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «Pertenidors». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 278. ISBN 8484151824.
# Jarnaja

Jarnajas (en francès Jarnages) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte de Guéret. És la capçalera del cantó del seu nom, encara que Gosom i Parçac la superen en població. La seva població al cens de 1999 era de 408 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Carrefour des Quatre Provinces.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 512 | 473 | 470 | 449 | 408 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Vincent Turpinat | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Centromochlus macracanthus

Centromochlus macracanthus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kner R. 1858. Ichthyologische Beiträge. II. Abtheilung. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 26 (s. 373). 373-448.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Soares-Porto, L.M. 1998. Monophyly and interrelationships of the Centromochlinae (Siluriformes: Auchenipteridae). p. 331-350. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bunetice

Bunetice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1427.
# Antoni Vidal

Antoni Vidal és el nom dels següents personatges:
* Antoni Vidal Ferrando, poeta, historiador i narrador mallorquí
* Antoni Vidal Miquel, fotògraf menorquí
* Antoni Vidal i Lax, violinista català
* Antoni Vidal i Planella, futbolista català
* Antoni Vidal i Talarn, militar austriacista català, coronel de fusellers de l'Exèrcit de Catalunya.
* Antoni Vidal (baix), cantant que va actuar al Liceu al segle xix.
# Acestòrides

Acestòrides és el nom dels següents personatges:
* Acestòrides (militar), militar de Corint
* Acestòrides (escriptor), escriptor grec.
# Maxwell (Iowa)

Maxwell és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 807 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maxwell tenia 807 habitants, 312 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 270,9 habitants/km².
Dels 312 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.125 $ i la renda mediana per família de 49.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.114 $ mentre que les dones 24.931 $. La renda per capita de la població era de 19.069 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maxwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maxwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aufrüstung

L'Aufrüstung o rearmament alemany és el procés mitjançant el qual Alemanya va tornar a acumular armes malgrat la prohibició del Tractat de Versalles que limitava els efectius militars germànics. Aquest rearmament va començar de manera clandestina i va accelerar-se amb l'arribada del nazisme al poder, ja que els nazis consideraven que Versalles havia estat una humiliació per al seu país i que els alemanys tenien dret a defensar-se i expandir el seu territori. La relativa tolerància de les potències occidentals davant la violació del tractat s'ha explicat per la por a l'auge del comunisme; com que l'Alemanya nazi era obertament anticomunista, interessava que guanyessin poder per poder frenar una eventual expansió soviètica. Part de les armes i reorganització de l'exèrcit van ser provats durant la guerra civil espanyola. El procés d'Aufrüstung constitueix un dels precedents de la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Richard J. Evans, The Third Reich in Power 1933–1939. Penguin Books. ISBN 978-1-59420-074-8. Pg. 153
# Centromochlus concolor

Centromochlus concolor és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Coppename.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kner R. 1858. Ichthyologische Beiträge. II. Abtheilung. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 26 (s. 373). 373-448.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Soares-Porto, L.M. 1998. Monophyly and interrelationships of the Centromochlinae (Siluriformes: Auchenipteridae). p. 331-350. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ridgefield (Nova Jersey)

Ridgefield és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 10.851 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgefield tenia 10.830 habitants, 4.020 habitatges, i 2.966 famílies. La densitat de població era de 1.602,1 habitants/km².
Dels 4.020 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.081 $ i la renda mediana per família de 66.330 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.975 $ mentre que les dones 36.676 $. La renda per capita de la població era de 25.558 $. Aproximadament el 4,7% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anzio (pel·lícula)

Anzio (títol original en italià: Lo Sbarco di Anzio) és una pel·lícula italo-estatunidenca codirigida per Duilio Coletti i Edward Dmytryk, amb Robert Mitchum i Peter Falk i Robert Ryan, Earl Holliman, Mark Damon, Arthur Kennedy, estrenada el 1968. Ha estat doblada al català.

## Argument

Relat d'una de les batalles més dures de la Segona Guerra Mundial on els aliats són aturats per les línies alemanyes a Anzio a Itàlia després del seu desembarcament.

## Repartiment

* Robert Mitchum: Dick Ennis (Corresponsal de guerra)
* Peter Falk: Caporal Jack Rabinoff
* Robert Ryan: General Carson
* Mark Damon: Wally Richardson
* Arthur Kennedy: General Lesley
* Reni Santoni: Soldat Movie
* Joseph Walsh: Soldat Doyle
* Thomas Hunter: Soldat Andy
* Giancarlo Giannini: Soldat Cellini
* Anthony Steel: General Marsh
* Patrick Magee: General Starkey
* Arthur Franz: General Howard
* Tonio Selwart: General Van MacKensen
* Wayde Preston: Coronel Hendricks
* Venantino Venantini: Capità Burns
* Wolfgang Preiss: Field Marshal Kesselring

## Referències

* ↑ «Anzio». Ésadir.cat. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Anzio» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 24 setembre 2022].
# Terzo

Terzo, (Ters en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia). Limita amb els municipis d'Acqui Terme, Bistagno, Melazzo i Montabone.

## Referències

Viccionari
# Acanthurus chirurgus

Acanthurus chirurgus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 39 cm de llargària màxima (normalment, en fa 35) i 5.100 g de pes.
* 9 espines i 24-25 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 22-23 radis tous a l'anal.
* És de color gris.

## Reproducció

Les larves són planctòniques.

## Alimentació

Menja algues (acompanyades de sorra per ajudar en la digestió).

## Depredadors

És depredat per la tonyina d'aleta groga (Thunnus albacares).

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima subtropical (22 °C-25 °C; 37°N-7°S, 89°W-34°W) que viu entre 2 i 25 m de fondària (normalment, entre 2 i 15).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental (des de Massachusetts, Bermuda i el nord del golf de Mèxic fins a São Paulo -el Brasil-) i l'Atlàntic oriental (el Senegal).

## Costums

És principalment diürn.

## Observacions

Té espines que poden infligir ferides doloroses.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Acanthurus chirurgus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Figueiredo, J.L. de, A.P. dos Santos, N. Yamaguti, R.A. Bernardes i C.L. Del Bianco Rossi-Wongtschowski, 2002.
* ↑ Randall, J.E., 1965 Grazing effect on sea grasses by herbivorous reef fishes in the West Indies. Ecology 46(3):255-260.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Vianna, M., 1997. Physiographic influence in the structure of the suprabenthic fish assemblage in the rocky shore of Arraual do Cabo, Rio de Janeiro, Brazil. B. Inst. Pesca 24:25-35.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Maxwell's Maniac

El Maxwell's Maniac és un videojoc per a ordinador que forma part del Microsoft Entertainment Pack. S'assembla una mica en el concepte del joc Maxwell's demon, on l'objectiu se separar les molècules vermella i blava en les seves respectives cambres de color, utilitzant una porta lliscant. El tauler de joc s'assembla al joc Jezzball. Va ser programat per Dima Pavlovsky, desenvolupat per Marjacq Micro i presentat el 1992 com a joc del paquet Microsoft Entertainment Pack.

## Referències

* ↑ Microsoft Entertainment Pack
* ↑ PC Mag 9 Febr. 1993, p. 515

## Enllaços externs

* Informació del joc a takegame.com (anglès)
# Petersbach

Petersbach (en alsacià Peterschbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 694 habitants. Limita al nord amb Struth, al sud-est amb La Petite-Pierre, al sud-oest amb Lohr i Ottwiller i a l'oest amb Asswiller.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 703 | 704 | 740 | 793 | 725 | 694 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1935-1949 | Fréderic Zielinger |
| 1949-1951 | Emile Schmitt |
| 1951-1965 | Charles Gangloff |
| 1965-1989 | Charles Engel |
| 1989- | Christian Schmitt |
# Johann Gottfried Galle

Johann Gottfried Galle (9 de juny de 1812 – 10 de juliol de 1910) va ser un astrònom alemany de l'Observatori de Berlín qui, amb l'ajuda de l'estudiant Heinrich Louis d'Arrest, va descobrir el planeta Neptú el 23 de setembre de 1846. Va utilitzar els càlculs d'Urbain Le Verrier per saber allà on calia observar.
Va començar la seva carrera d'astrònom com a ajudant de Johann Franz Encke el 1835, just acabada la construcció de l'Observatori de Berlín. El 1851 es va traslladar a Breslau (actualment Wrocław) per convertir-se en professor d'astronomia i director de l'observatori local.
Al llarg de la seva carrera també va estudiar els cometes i el 1894, amb l'ajuda del seu fill Andreas Galle, va publicar una llista de 414 cometes. Prèviament ja havia descobert tres cometes en el curt interval de temps entre el 2 de desembre de 1839 i el 6 de març de 1840.
Un cràter a la Lluna, un altre a Mart i un anell de Neptú van ser batejats en honor seu.

## Descobriment de Neptú

La tesi doctoral de Johann Galle va ser una reducció i discussió crítica de l'observació de trànsits meridians d'estrelles i planetes per Ole Rømer entre els dies 20 i 23 d'octubre de 1706. Un cop finalitzada, el 1845, Galle en va enviar una còpia a Urbain Le Verrier. Le Verrier no va enviar cap resposta fins a gairebé un any després, el 18 de setembre de 1846. La carta va arribar a Galle el 23 de setembre i en ella Le Verrier li demanava d'observar en una certa regió del cel per a trobar un nou planeta que explicaria les pertorbacions observades en l'òrbita d'Urà. Aquella mateixa nit, després que Encke li donés permís en contra de la seva pròpia opinió, Galle va trobar un nou objecte a només 1º de la posició predita per Le Verrier. L'objecte va confirmar ser un planeta en les dues nits següents.

## Vegeu també

* John Couch Adams, que va calcular la posició de Neptú de forma independent a Le Verrier.

## Enllaços externs
### Obituaris

* (alemany) AN 185 (1910) 309/310
* (anglès) JRASC 4 (1910) 379
* (anglès) MNRAS 71 (1911) 275

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Galle, Johann Gottfried». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 302. ISBN 8429270043.
# Resolució 11 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 11 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 15 de novembre de 1946, va determinar les condicions que s'havien de complir sota l'article 93, 2n paràgraf de la Carta de les Nacions Unides, perquè Suïssa pogués ser admesa en la Cort Internacional de Justícia.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1952)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org