OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Devarayadurga

Devarayadurga és el nom d'un antic fort en una muntanya a 1.220 metres d'altura al districte de Tumkur a Karnataka. La fortalesa estava rodejada de selva i muntanyes i la formaven tres terrasses, estant ben proveïda de fonts.
Durant la dinastia Hoysala una vila de nom Anebiddasari o Anebiddajari estava situada en aquest lloc i va donar nom a tota la comarca. Temps després un senyor local governava la ciutat que havia agafat el nom de Jadakanadurga, i segurament la comarca, fins al 1696 quan fou conquerida per Chikka Deva Raja de Mysore, que hi va construir la fortalesa, i va donar el seu propi nom a la muntanya. El temple de Durga Narasimha, a una terrassa de la part alta, fou construïda per Kanthirava Raja de Mysore.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Daniel Pauly

Daniel Pauly (París, 1946) és un científic francès doctorat en biologia pesquera i oceanografia biològica per la Universitat de Kiel (Alemanya). Actualment dirigeix el Centre de Pesqueries de la University of British Columbia (Vancouver, Canadà), al qual va arribar el 1994, després de passar uns anys a l'International Centre for Living Aquatic Resource Management (ICLARM) de Manila.
El professor Daniel Pauly és una autoritat mundial en l'estudi del declivi de les reserves pesqueres i la resposta dels ecosistemes a la pressió humana. Ha desenvolupat i utilitzat noves tècniques que han permès l'anàlisi dels impactes globals de la pesca sobre els ecosistemes marins. Ha quantificat aquests impactes per mitjà d'un àmpliament acceptat "Índex Tròfic Marí" i ha convertit el model Ecopath en una de les eines de modelització d'ecosistemes més utilitzades. La NOAA (National Oceanic and Atmospheric Administration, dels Estats Units) ha considerat aquest model com un dels assoliments més destacats dels darrers 200 anys. Aquesta brillant trajectòria professional ha estat sempre al servei de la lluita per conservar els ecosistemes marins. Un paper que desenvolupa principalment a través de la junta directiva de l'organització Oceana. Aquest activisme l'ha portat a denunciar en diverses ocasions la permissivitat de diferents governs amb tècniques pesqueres que -com la de l'arrossegament- permeten la captura de peixos de nivells tròfics cada vegada més baixos, fins a advertir en diverses ocasions que, si no es posa remei, en un futur pròxim "del mar només podrem treure meduses i sopa de plàncton". També ha denunciat reiteradament la política pesquera de la UE, que considera "una farsa", i ha reclamat reserves marines donada la situació límit que, assenyala, pateixen els ecosistemes marins. Pel seu compromís ambiental, ha rebut diversos guardons, entre d'altres l'International Cosmos Prize, al Japó (2005), el Volvo Environment Prize (2006) i el premi ECI i el Ted Danson Ocean el 2007. Pauly és també autor de nombrosos llibres i de més de 500 articles científics. Destaquen "On the Sex of Fishes and the Gender of Scientist: a Collection of Essays in Fisheries Science" (1994), "Méthodes pour l'évaluation des ressources halieutiques" (1997), "In a Perfect Ocean: fisheries and ecosystem in the North Atlantic" (2003) i "Darwin's Fishes: an encyclopedia of ichthyology, ecology and evolution" (2004).

## Referències

* ↑ «Premi Ramon Margalef». Web Generalitat. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: 24 novembre 2012].
# Die Herrin von Atlantis

Die Herrin von Atlantis (en francès L'Atlantide) és una pel·lícula d'aventures i fantasia germano-francesa de 1932 dirigida per G. W. Pabst i protagonitzada per Brigitte Helm. Està basada en la novel·la L'Atlantide de Pierre Benoît.

## Argument

Dos oficials exploren el Hoggar, convençuts que l'Atlàntida es troba al mig del desert. Cauen en una emboscada. El tinent de Saint-Avit es desperta en un poble desconegut, busca el capità Morhange i cau sota l'encís de la reina Antinéa, que el manté presoner.

## Producció

La pel·lícula és un remake de la pel·lícula homònima del 1921 dirigida per Jacques Feyder. Després que Feyder es negués a crear un remake sonor remake de L'Atlantide, Pabst es va dedicar a dirigir la pel·lícula. Tant les adaptacions cinematogràfiques de Pabst com Feyder es van rodar al Desert del Sàhara. Per competir amb pel·lícules americanes, la pel·lícula es va rodar en tres idiomes: anglès, francès i alemany.

## Repartiment
### Repartiment en alemany

* Brigitte Helm com a Antinea
* Heinz Klingenberg com el tinent Saint-Avit
* Tela Tchaï com Tanit Serga
* Gustav Diessl com a Morhange
* Wladimir Sokoloff com a hetman de Zhitomir
* Georges Tourreil com el tinent Ferrières
* Mathias Wieman com Torstenson
* Florelle com a Clementine
* Gertrude Pabst com a periodista
* Rositta Severus-Liedernit com Self

### Repartiment en francès

* Brigitte Helm com a Antinea
* Pierre Blanchar com a capità Saint-Avit
* Tela Tchaï com Tanit Zerga
* Jean Angelo com el capità Morhange
* Vladimir Sokoloff com a hetman de Jitomir
* Georges Tourreil com el tinent Ferrières
* Mathias Wieman com Torstenson
* Florelle Clementine
* Gertrude Pabst com a periodista
* Rositta Severus-Liedernit com Self

### Repartiment en anglès

* Brigitte Helm com a Antinea
* John Stuart com el tinent Saint-Avit
* Tela Tchaï com Tanit Serga
* Gustav Diessl com a Morhange
* Gibb McLaughlin com el comte Bielowsky
* Mathias Wieman com Torstensen
* Florelle com a Clementine
* Gertrude Pabst com a periodista
* Rositta Severus-Liedernit com Self

## Referències

* 1 2 3 Erickson, Hal. «LAtlantide». Allmovie. [Consulta: 3 novembre 2012].
* 1 2 Frey, 2005. p. 292
* ↑ «L'Atlantide». filmportal.de. [Consulta: 18 novembre 2012].
* ↑ «The Mistress of Atlantis». filmportal.de. [Consulta: 18 novembre 2012].

## Bibliografia

* Benoit, Pierre; Frey, Hugo. The Queen of Atlantis. Lincoln: University of Nebraska Press, 2005. ISBN 978-0-8032-6916-3.

## Enllaços externs

* Die Herrin von Atlantis a YouTube
# Dendrohyrax interfluvialis

Dendrohyrax interfluvialis és una espècie de damà de la família dels procàvids. Viu a l'Àfrica occidental, entre els rius Volta i Níger. Aquesta regió es caracteritza per tenir selves pluvials tropicals en una banda i els boscos secs del corredor Togo-Dahomey en l'altra. El seu cos compacte i semblant al d'un conill porquí és similar al dels altres damans, però es distingeix de les poblacions locals del damà arborícola occidental, el seu parent proper, per tenir el pelatge més clar. Fou descrit el 2021 basant-se en criteris anatòmics i genètics, així com les seves vocalitzacions nocturnes.

## Referències

* ↑ «Barks in the night lead to the discovery of new species» (en anglès). Science Daily, 14 juny 2021. [Consulta: 2 juliol 2021].
# Desig humà

Desig humà (títol original en anglès: Human Desire) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Fritz Lang estrenada el 1954. Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan Jeff Warren (Glenn Ford) torna de la guerra de Corea, recupera la seva feina en els ferrocarrils. Poc temps després, el seu amic Carl Buckley (Broderick Crawford), un maquinista que tem perdre la seva feina, demana la seva dona (Glòria Grahame) amb qui manté una freda relació, que intercedeixi per ell davant d'un executiu de la companyia, amb el qual havia tingut relacions abans de casar-se. Però, quan Carl s'assabenta del preu que la seva dona ha hagut de pagar per evitar el seu acomiadament, assassina el directiu durant un viatge amb tren. Però Jeff s'enamora de la dona de Carl, que li confessa que el seu marit li fa xantatge. Els dos amants pensaran llavors a desfer-se del marit.

## Repartiment

* Glenn Ford: Jeff Warren
* Gloria Grahame: Vicky Buckley
* Broderick Crawford: Carl Buckley
* Edgar Buchanan: Alec Simmons
* Kathleen Case: Ellen Simmons
* Peggy Maley: Jean
* Diane DeLaire: Vera Simmons
* Grandon Rhodes: John Owens
* John Pickard: Matt Henley

## Comentaris

* Fritz Lang va fer l'impossible perquè Peter Lorre interpretés el paper de Jeff Warren, però va ser tan maltractat pel director a M, un assassí entre nosaltres que va refusar.
* El paper de Vicky Buckley estava previst inicialment per a Rita Hayworth abans de ser confiat a Glòria Grahame.
* Aquesta pel·lícula és un remake de la pel·lícula La Bête humaine de Jean Renoir estrenada el 1938 i adaptació de la novel·la homònima d'Émile Zola.
* "Obra mestra del gènere negre. (...) Ford i Grahame, la semblant protagonista de 'Els subornats', recreen una passió tèrbola i malsana en la qual s'entrecreuen sexe, crim i ambició. Una classe magistral de cinema." Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.Palomo, Miguel Ángel. «».
* "Excel·lent film (...) un intens melodrama ple de passions trobades"Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.Morales, Fernando. «».

## Referències

* ↑ «Desig humà». esadir.cat.
* ↑ «Human Desire». The New York Times.

## Enllaços externs

* Désirs humains a Grand-Ecart.fr
# Dampierre-sous-Bouhy

Dampierre-sous-Bouhy és un municipi francès del departament del Nièvre i la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya

El Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya és un recull de personatges i esdeveniments rellevants de l'Església catòlica catalana. Ofereix dades sobre persones i entitats religioses i també sobre matèries, fets històrics i moviments que s'han produït en el marc de les set diòcesis de la Tarraconense (Girona, Lleida, Urgell, Solsona, Tarragona, Tortosa i Vic), de la de Barcelona i de la d'Elna-Perpinyà.
L'obra consta de tres volums i hi té més de 400 entrades. Els principals directors d'aquesta obra són Ramon Corts i Blay, Joan Galtés i Albert Manent; però també hi han col·laborat més de 200 persones.
El projecte va néixer el 1993, al primer Congrés d’Història de l’Església Catalana. Al novembre del 1998, aparegué el primer volum (A-C); i al gener del 2000, el segon (D-O). La presentació oficial del Diccionari tingué lloc el 22 de gener, al palau de la Generalitat de Catalunya, institució que ha finançat l'obra.

## Referències

* 1 2 «Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Dimitris Khristófias

Dimitris Khristófias (grec: Δημήτρης Χριστόφιας) (Kato Dikomo, 29 d'agost de 1946 - Nicosia New General Hospital, 21 de juny de 2019) va ser un polític comunista grecoxipriota, president de Xipre de 2008 a 2013. Entre 2008 i 2009 fou secretari general del Partit Progressista del Poble Treballador (AKEL) i és l'únic cap d'estat comunista que ha tingut la Unió Europea. Va fer esforços per reiniciar les converses amb la República Turca de Xipre del Nord, per tal de trobar una sortida al Conflicte de Xipre i reunificar l'illa. També reclamà la devolució de les dues bases militars sota sobirania britànica que hi ha al sud de Xipre.
El seu poble de naixement, Díkomo, va restar a la zona sota control turcoxipriota del nord de l'illa després de l'alto el foc de 1960.
# Dimitrij Rupel

Dimitrij Rupel (Ljubljana, 7 d'abril de 1946) és un polític eslovè.
El gener de 2021, fou una de les 50 personalitats que signar el manifest «Dialogue for Catalonia», promogut per Òmnium Cultural i publicat a The Washington Post i The Guardian, a favor de l'amnistia dels presos polítics catalans i del dret d'autodeterminació en el context del procés independentista català. Els signants lamentaren la judicialització del conflicte polític català i conclogueren que aquesta via, lluny de resoldre'l, l'agreuja: «ha comportat una repressió creixent i cap solució». Alhora, feren una crida al «diàleg sense condicions» de les parts «que permeti a la ciutadania de Catalunya decidir el seu futur polític» i exigiren la fi de la repressió i l'amnistia per als represaliats.

## Referències

* ↑ «Minister of Foreign Affairs», 02-07-2007. Arxivat de l'original el 2007-07-02. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «Yoko Ono, Dilma Rousseff i 5 Nobels, en un manifest d'Òmnium per l'amnistia dels presos». 324cat, 04-01-2021. [Consulta: 4 gener 2021].
# Districte de Milange

El districte de Milange és un districte de Moçambic, situat a la província de Zambézia. Té una superfície de 9.842 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 498.635 habitants. Limita al nord amb el districte de Mecanhelas de la província de Niassa, a l'oest amb Malawi, al sud amb el districte de Morrumbala, al sud-est amb el districte de Mocuba, a l'est amb els districtes de Lugela i Namarroi i al nord-est amb el districte de Gurué.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en quatre postos administrativos (Majaua, Milange, Molumbo i Mongue), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Majaua:
** Dachudua
** Majaua
** Zalimba
* Posto Administrativo de Milange:
** Chitambo
** Corromana
** Liciro
** Município de Milange
** Tengua
** Vulalo
* Posto Administrativo de Molumbo:
** Capitão Mor
** Nangoma
** Molumbo
* Posto Administrativo de Mongue:
** Dulanha
** Mongue
** Sabelua

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Departament Central d'Intel·ligència

* «GRU» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «GRU (desambiguació)».
El GRU (ГРУ) o Glàvnoie Razvédivatelnoie Upravlénie (en rus:Главное разведывательное управление, Departament Central d'Intel·ligència) és el servei d'intel·ligència militar de les Forces Armades de la Federació Russa i, anteriorment, de la Unió Soviètica.
El GRU va ser creat a 1918 per ordre del Consell Militar Revolucionari de l'Exèrcit Roig, sota la direcció de Lev Trotski, amb l'objectiu de coordinar les accions de les agències d'intel·ligència de l'exèrcit. La seva mateixa existència va romandre desconeguda per als serveis secrets estrangers fins a diverses dècades després.
Històricament, el GRU ha tingut una forta rivalitat amb el KGB, ja que tots dos han intentat ocupar sempre l'espai de l'altra des que Lenin va prohibir específicament a la Txekà d'infiltrar-se al GRU. Si el KGB era una organització més visible i va ser desmembrada en diversos serveis diferents després de la dissolució de l'URSS (FSB, SVR, FAPSI, etc), el GRU és molt més discret i s'ha mantingut com un veritable "estat dins de l'estat" sense transformacions significatives. Els seus desertors han pertangut sempre a nivells perifèrics, i en general es desconeix gairebé tot sobre la seva estructura interna, pressupost, rellevància, recursos i operacions. Del poc que se sap, és conegut que el GRU va preparar amagatalls amb armes als Estats Units i altres països, per al cas que es produís una guerra contra l'URSS.
Del GRU depèn també l'elit dels comandos d'operacions especials spetsnaz, coneguts com a spetsnaz GRU. També analitzen la informació satel·litària obtinguda per les Tropes Còsmiques a través de les instal·lacions de seguiment espacial de Vatútinki, particularment pel que fa a qüestions relacionades amb la guerra nuclear. Stanislav Petrov va ser un tinent coronel del GRU assignat a aquestes funcions.
Si bé en sentit estricte el GRU és un servei d'intel·ligència militar, tasca que realitza de manera excel·lent des de la seva fundació, se sospita que també té interès en moltes àrees només vagament relacionades amb les forces armades, des de l'adquisició de tecnologies fins a l'espionatge econòmic.
La seva seu oficial es troba en el denominat Aquari, un complex d'edificis situats a l'aeròdrom de Moscou-Khodinka, dins de l'àrea urbana de Moscou.

## Enllaços externs

* Web oficial dins del web del Ministeri de Defensa de Rússia. (rus)
# Diàsies

Les Diàsies (en grec antic: Δῑάσια) eren unes festes de gran importància que se celebraven a Atenes, fora de les murades de la ciutat, en honor de Zeus Meliqui (Μειλίχιος 'propici'), segons que diu Tucídides.
Era el més gran dels festivals atenesos abans de l'època de Soló (630-560 aC, i tenia un caràcter propiciatori. Hi participava tot el poble, i els rics oferien víctimes pels sacrificis mentre que els pobres cremaven encens i portaven ofrenes del seu país, encara que Tucídides diu, erròniament, que oferien pastissos en forma d'animals. Se celebrava a la segona meitat del mes d'Antesterió, i anava acompanyat d'una fira.
A la segona meitat del segle vii aC, un oracle va aconsellar Ciló, un noble atenès que volia enderrocar els alcmeònides, d'ocupar l'acròpoli d'Atenes durant les festes més importants pels atenesos. Ciló va interpretar que ho havia de fer durant els Jocs Olímpics, en comptes de fer-ho durant les Diàsies, i per aquest motiu el cop no va prosperar.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 522. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, Willam (ed.). «Diasia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities, 1890. [Consulta: 21-XI-2020].
# Diheteropogon

Diheteropogon és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Diheteropogon amplectens (Nees) Clayton
** Diheteropogon amplectens var. amplectens
*** Diheteropogon amplectens subvar. catangensis (Chiov.) Clayton
* Diheteropogon buchneri (Hack.) Stapf
* Diheteropogon emarginatus (De Wild.) Robyns
* Diheteropogon filifolius (Nees) Clayton
* Diheteropogon grandiflorus (Hack.) Stapf
* Diheteropogon hagerupii Hitchc.
* Diheteropogon kindunduensis (Vanderyst) Lebrun
* Diheteropogon maximus C.E. Hubb.
* Diheteropogon microterus Clayton
# Dynamis

Dynamis és una revista semestral sotmesa a revisió per experts dedicada a la història de la medicina i de la ciència. Publica articles, notes, documents i ressenyes en castellà i en anglès (i també alguns articles en francès, italià o portuguès). Sis mesos després de la seva publicació, es pot accedir gratuïtament als seus continguts a Revistes Catalanes amb Accés Obert (RACO) i SciELO

## Història

La revista va ser fundada el 1981 a la Universitat de Granada per cinc historiadors de la medicina (Luis García Ballester, Teresa Ortiz, Rosa María Moreno, Guillermo Olagüe i Esteban Rodríguez Ocaña). Al seu primer editorial la revista reconeixia la influència de Pedro Laín Entralgo i justificava la seva publicació pel recent interès per la història de la ciència i, en particular, per la història de la medicina a Espanya. Des del principi, l'objectiu de la revista va ser contribuir a la comprensió dels aspectes pràctics i socials de la medicina des d'una perspectiva àmplia que incloïa la història de les institucions científiques, educatives i mèdiques.

## Repertoris i bases de dades

Els treballs publicats en Dynamis es recullen a:
* Arts and Humanities Citation Index
* FRANCIS
* Historical Abstracts
* ISIS: Critical Bibliography
* ERIH PLUS (European Reference Index for the Humanities)
* L'Année Philologique
* Latindex
* Science Citation Index
* Scopus
* Social Science Citation Index
* Dialnet
* IBECS (Índice Bibliográfico Español en Ciencias de la Salud)

## Referències

* ↑ Steinke, Hubert; Lang, Yves «Parochialism or Self-Consciousness? Internationality in Medical History Journals 1997–2006». Medical History, 55, 4, octubre 2011, pàg. 523–538. DOI: 10.1017/S002572730000497X. PMC: 3201667. PMID: 22028500.
* ↑ «Dynamis: Acta Hispanica ad Medicinae Scientiarumque Historiam Illustrandam». Raco.cat. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «Dynamis - Home Page». Scielo.isciii.es, 06-01-1990. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ Peset, José Luis «Dynamis en sus 25 años». Dynamis, 25, 2005, pàg. 25–45.
* ↑ Ortiz Gómez, Teresa (Ed.). Historia y medicina en la Universidad de Granada, siglos XIX-XX. Granada: Universidad de Granada, 1997. ISBN 84-600-9394-8.

## Enllaços externs

* Dynamis - Lloc web oficial
# Districte d'Alberta

El Districte d'Alberta va ser un dels quatre districtes dels Territoris del Nord-oest creats el 1882. Inicialment va ser anomenat Districte provisional d'Alberta per distingir-lo del Districte de Keewatin que tenia una major autonomia dins l'administració dels Territoris del Nord-oest. Actualment la província d'Alberta inclou el Districte d'Alberta i parts dels districtes d'Athabasca, Assiniboia i Saskatchewan.

## Referències

* ↑ Acts of the Parliament of the Dominion of Canada. Ottawa: Brown Chamberlin Law Printer (pel Canadà), 1886.
* ↑ Fung, Dr. K.I.; Richards,, J. Howard. Evolution-boundaries-1882: (1969). Atlas of Saskatchewan. Saskatoon: Modern Press. [Consulta: 12 octubre 2007].
# Dyngjujökull

Dyngjujökull (pronunciació en islandès: [ˈtiɲcʏˌjœːkʏtl̥], glacera volcà escut) és una glacera de sortida que forma part de la glacera Vatnajökull en el Parc Nacional Vatnajökull, a Islàndia. La glacera es troba a l'altiplà dels Highlands d'Islàndia i està situada entre el Bárdarbunga, l'Holuhraun i la serralada de Kverkfjöll. Quan es fon, l'aigua de la glacera es desplaça fins al riu Jökulsá á Fjöllum, el segon més llarg d'Islàndia.
Arran de les depressions descobertes pels científics el 6 de setembre de 2014 s'ha especulat que hi poden estar havent sota la superfície de la glacera. Això està associat a l'activitat sísmica de la caldera, una gran estructura volcànica que es troba sota la glacera.

## Referències

* ↑ «Jökulsá á Fjöllum Glacial River in Jökulsárgljúfur Canyon & Dettifoss Waterfall» (en anglès). Guide to Iceland. Regína Hrönn Ragnarsdóttir. [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Bárðarbunga and Holuhraun - overview» (en anglès). Icelandic Met Office, 20-08-2014. [Consulta: 1r febrer 2021].
# East Cleveland (Tennessee)

East Cleveland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.729 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Cleveland tenia 1.729 habitants, 692 habitatges, i 471 famílies. La densitat de població era de 525,6 habitants/km².
Dels 692 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.610 $ i la renda mediana per família de 23.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.125 $ mentre que les dones 17.740 $. La renda per capita de la població era de 10.649 $. Entorn del 24,2% de les famílies i el 26,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Cleveland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Cleveland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.