OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Linares (Allande)

Linares, o Llinares en asturià, és una parròquia del conceyu asturià d'Allande. Té una població de 71 habitants (INE Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 2011) per una superfície de 3,84 km².
El codi postal és 33890.

## Entitats de població

* Linares: es troba a 520 msnm i a uns 7 quilòmetres de la Pola de Allande, la capital del conceyo. En la seua església parroquial, de nau simple, hi ha talles antigues com la del Calvari (segle xiv que mostra la Mare de Déu i Sant Joan, o un Crist del segle xviii.
* Arganzúa
* Puente de Linares (La Ponte Ḷḷinares)
# Llengües witoto

La família de llengües witoto (witoto, huitotoano, witotó) està formada per 7 llengües de les quals 4 estan mortes, parlant-se en Colòmbia, Perú i Brasil. La seva relació és discutida sent posada per uns juntament amb les llengües bora formant un conjunt denominat bora-witoto, uns altres la situen amb l'andoke i altres la insereixen dins de la macro-carib juntament amb la bora.

## Llengües de la família

La família witoto està formada per les següents llengües:
* Ocaina (okaina) Departament de Loreto, el Perú; Amazones, Colòmbia
* Witoto
** Nipode (nüpode, nüpode witoto) Perú
** Meneca-murui
*** Meneca (meneka, witoto muinane, minica witoto, mɨnɨca) Amazones, Colòmbia; Perú 2.500 parlants (1997)
*** Murui (bue, mɨca, witoto murui) Perú; Putumayo i Amazones, Colombia 2.000-2.800 (1997)
* Nonuya (nonuña, nyonuhu, achiote, achote) Amazonas, Colòmbia; Departament de Loreto, Perú ?? (†)
* Andoquero (andokero) Amazones, Colombia llengua morta ?? (†)
* Coeruna (koeruna) Amazones, Brasil ?? (†)
* Coixoma (koihoma, koto, coto, orejón) Departament de Loreto, Perú ?? (†)
* Hairúya (†)
(†) = llengua morta

### Comparació lèxica

La següent llista compara els numerals en cinc llengües witoto;
| GLOSSA | Ocaina | Nipode | Meneca | Murui | Faai | PROTO- WITOTO |
| 1 | tʲa- | da | da | dahe | dahé | *tʲa |
| 2 | hanaa | ména | ména | mena | mänahé | *məna |
| 3 | hanããm | da ámani | da ámani | dahe amani | dahé amani | *tʲa a-məni |
| 4 | nahĩ ʔxanó | pigo-ména-ri.e | ɸígo-ména-rie | naga amaga | nagamaga | ? |
| 5 | tʲa-ɸííɸoroʔ | hu-bé-ba | hu-bé-kuiro | dabecuìro | dabekuiro | *tʲa-be-k$^w$iro |
| 6 | anííra ɸátí | ené-pebamo dá | ené-ɸethimo da | enefebe-llimo dacaì | énémé dahé | *ani be-[?] tʲa |
| 7 | [6] hanáámaʔ | ené-pebamo ména | ené-ɸethimo ména | enefebe-llimo menacaì | motöi kaima dahé | *ani be-[?] [2] |
| 8 | atʲora biñiʔ | | | | higaikai dahé | ? |
| 9 | | | | | nagaa- häbäkuiro | ? |
| 10 | hanãʔ ɸátí | | | | aiyoäna | ? |

## Referències

* 1 2 Anatole V. Lyovin (1997). An Introduction to the Languages of the World. Oxford: Oxford University Press, pp. 341. ISBN 0-19-508116-1.
* ↑ Loukotka, Čestmír. 1949. Sur Quelques Langues Inconnues de l'Amerique du Sud. Lingua Posnaniensis I: 53-82.
* ↑ Numerals in Bora-Witotoan languages (Rosenfelder's Metaverse)

## Bibliografia

* Adelaar, Willem F. H.; & Muysken, Pieter C. (2004). The languages of the Andes. Cambridge language surveys. Cambridge University Press.
* Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. Nova York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-509427-5.
* Kaufman, Terrence. (1994). The native languages of South America. In C. Mosley & R. E. Asher (Eds.), Atlas of the world's languages (pp. 46-76). London: Routledge.
* Fichas de lengua Uitoto. Lenguas de Colombia Fev. 2015
# Llengües waroid

Llengües waroid és una família lingüística proposada per Granberry i Vescelius (2004) que uneix el warao de Veneçuela amb les llengües extingides macorix i guanahatabey de les Grans Antilles.

## Llengües
### Waroid

* Warao
* Carib
** Macoris (Macorix)
*** Alt Macoris
*** Baix Macoris
** Guanahatabey

## Vegeu també

* Llengües prearawak de les Grans Antilles

## Referències

* ↑ Granberry, Julian; Vescelius, Gary. Languages of the Pre-Columbian Antilles. Tuscaloosa, AL: University of Alabama Press, 2004. ISBN 0-8173-5123-X.
# Llengües vòtiques

Les llengües vòtiques són una branca filogenètica de les llengües txibtxa parlades a Costa Rica i Nicaragua. Les quatre llengües conegudes d'aquesta família són:
* Rama a Nicaragua sud-oriental, extingida o gairebé extingida
* Voto parlada anteriorment a Costa Rica, actualment extingida
* Guatuso parlat al centre i nord de Costa Rica, actualment en perill d'extinció
* Corobicí parlat anteriorment al nord-oest de Costa Rica, actualment extint.

## Comparació lèxica

Els numerals en les diverses llengües vòtiques són:
    GLOSSA RamaGuatuso PROTO- VÒTIC '1'saimiŋanaː-katʃumaː '2'puksakpauŋka*pau-k- '3'pansakpoiːkiriː*poi- '4'kuŋkuŋbipakeːkiriː*pake- '5'kʷikistaroːtiŋ '6'5 uruksu 15 1*5+1 '7'5 uruksu 25 2*5+2 '8'5 uruksu 35 3*5+3 '9'5 uruksu 45 4*5+4 '10'5 uruksu 5pakeːnepakeːne kuiŋ

## Referències

* ↑ «Chibchan Numerals (E. Chan)». Arxivat de l'original el 2011-05-11. [Consulta: 19 gener 2014].
# Litoria dorsalis

Litoria dorsalis és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària de Papua Nova Guinea i Indonèsia.
# Llenguado tasconer

El llenguado tasconer (Dicologlossa cuneata) és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.
Menja crustacis, bivalves, cucs i poliquets.
Es troba des de les costes del Golf de Biscaia i la Mediterrània fins al Cap de Bona Esperança (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ Termcat
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Llengües de Panamà

Aquest és un article sobre les llengües de Panamà. A Panamà s'usen 19 llengües, la llengua predominant i oficial és el castellà amb 2.100.000 parlants. Hi ha 128.000 mil parlants de ngäbere, 268.000 parlants d'anglès, 57.000 parlants del kuna, 15.000 parlants d'àrab, 10.000 parlants d'emberà septentrional, i 6.000 parlants del dialecte xinès hakka.
Hi ha 3.000 parlants de woun meu i teribe, 2.500 parlants de buglere, 1.200 parlants de japonès, 3.000 de francès. 5.000 del patois (Patwa, o Patúa). El dialecte xinès yue (cantonès), i les llengües ídix oriental, hebreu i coreà també es parlen però llurs números no es coneixen. L'alfabetització es troba entre el 87 i el 88%.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Panama | Ethnologue»., Ethnologue, revisat 16 de desembre del 2007
# Llista dels sistemes operatius de Microsoft

El següent és una llista dels sistemes operatius de Microsoft.

## MS-DOS

* Mira les versions de MS-DOS per a una llista completa.

## Windows

* Windows 1.0 (1985)
* Windows 2.0 (1987)
* Windows 3.x (1990, 1992)
* Windows 95 (1995)
* Windows 98 (1998)
* Windows 2000 (2000)
* Windows ME (2000)
* Windows XP (2001)
* Windows Vista (2006)
* Windows 7 (2009)
* Windows 8 (2012)
* Windows 8.1 (2013)
* Windows 10 (2015)
* Windows 11 (2021)

## Windows NT

* Windows NT 3.1 (1993)
* Windows NT 3.5 (1994)
* Windows NT 3.51 (1995)
* Windows NT 4.0 (1996)
* Windows 2000 (NT 5.0) (2000)
Totes les versions de Windows després de Windows 2000 formen part de la família Windows NT.

## Windows CE

* Windows CE
* AutoPC
* Pocket PC 2000
* Pocket PC 2002
* Windows Mobile 2003
* Windows Mobile 2003 SE
* Windows Mobile 5
* Windows Mobile 6
* Smartphone 2002
* Smartphone 2003
* Portable Media Center
* Zune
* Windows Mobile

## Windows Phone

* Windows Phone 7 (2010)
* Windows Phone 8 (2012)
* Windows Phone 8.1 (2014)
* Windows 10 Mobile (2015)

## Xbox

* Programari del sistema Xbox
* Programari del sistema Xbox 360
* Programari del sistema Xbox One

## OS/2

* OS/2 1.0 (1987)
* OS/2 1.1 (1988)
* OS/2 1.2 (1989)
* OS/2 1.3 (1990)

## Altres sistemes operatius

* Distribucions de Microsoft Linux
* MIDAS
* Singularity
* Xenix
* Zune

## Vegeu també

* Llista de sistemes operatius

## Enllaços externs

* Concise Microsoft O.S. Timeline, by Bravo Technology Center
# Llista de monuments de Sant Joan

Llista de monuments de Sant Joan catalogats pel consell insular de Mallorca com a Béns d'Interès Cultural en la categoria de monuments pel seu interès històric, artístic, arquitectònic, arqueològic, històric-industrial, etnològic, social, científic o tècnic.
| Monument | Tipus | Localització | Coordenades | Codi$^?$ |
| Creu de la Consolació | Creus de terme | Sant Joan | 39° 35′ 25″ N, 3° 02′ 05″ E﻿ / ﻿39.590384°N,3.034646°E﻿ / 39.590384; 3.034646 a prop | RI-51-0010387 |
| Creu d'en Revull, o Reüll | Creus de terme | Sant Joan | 39° 35′ 49″ N, 3° 02′ 41″ E﻿ / ﻿39.596958°N,3.044759°E﻿ / 39.596958; 3.044759 a prop | RI-51-0010388 |
| Creu del barri de la Creu | Creus de terme | Sant Joan | 39° 35′ 46″ N, 3° 02′ 05″ E﻿ / ﻿39.596087°N,3.034696°E﻿ / 39.596087; 3.034696 a prop | RI-51-0010389 |
| Coves artificials Cova Fosca en Maya | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 34′ 48″ N, 3° 00′ 52″ E﻿ / ﻿39.580112538°N,3.014554499°E﻿ / 39.580112538; 3.014554499 a prop | RI-51-0001186 |
| Cova de sa Bastida / Ses Coves | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 36′ 16″ N, 3° 02′ 46″ E﻿ / ﻿39.604319°N,3.046208°E﻿ / 39.604319; 3.046208 a prop | RI-51-0002833 |
| Cova des Calderers / Es Camp Rafal | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 35′ 22″ N, 3° 04′ 29″ E﻿ / ﻿39.589369705°N,3.074645396°E﻿ / 39.589369705; 3.074645396 a prop | RI-51-0002834 |
| Necròpolis de Carrutxa | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 35′ 16″ N, 3° 00′ 38″ E﻿ / ﻿39.587912°N,3.010559°E﻿ / 39.587912; 3.010559 a prop | RI-51-0002835 |
| Cova de sa Coveta / Es Camp Vell | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 35′ 49″ N, 3° 03′ 11″ E﻿ / ﻿39.596927°N,3.053075°E﻿ / 39.596927; 3.053075 a prop | RI-51-0002836 |
| Restes prehistòriques d'Horta / Darrera ses Cases | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 34′ 11″ N, 3° 02′ 15″ E﻿ / ﻿39.569632°N,3.037454°E﻿ / 39.569632; 3.037454 a prop | RI-51-0002837 |
| Restes prehistòriques d'Hortella / Ses Cases | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 33′ 40″ N, 3° 03′ 42″ E﻿ / ﻿39.561242°N,3.061779°E﻿ / 39.561242; 3.061779 a prop | RI-51-0002838 |
| Restes prehistòriques de Meià Vell / Sa Pleta | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 34′ 51″ N, 3° 00′ 33″ E﻿ / ﻿39.580810°N,3.009280°E﻿ / 39.580810; 3.009280 a prop | RI-51-0002839 |
| Es Castellots / Solanda | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 34′ 57″ N, 3° 01′ 43″ E﻿ / ﻿39.582519°N,3.028494°E﻿ / 39.582519; 3.028494 a prop | RI-51-0002841 |
| Sa Pleta | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 36′ 01″ N, 3° 00′ 09″ E﻿ / ﻿39.600347°N,3.002408°E﻿ / 39.600347; 3.002408 a prop | RI-51-0002842 |
| Coves de Son Baró / S'Hort de Son Baró | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 37′ 00″ N, 3° 03′ 32″ E﻿ / ﻿39.616567°N,3.058799°E﻿ / 39.616567; 3.058799 a prop | RI-51-0002843 |
| Son Gil | Monument arqueològic | Sant Joan | 39° 34′ 38″ N, 3° 04′ 12″ E﻿ / ﻿39.577349°N,3.069940°E﻿ / 39.577349; 3.069940 a prop | RI-51-0002844 |

## Referències

* Base de dades de béns immobles, del Ministeri de Cultura
* Visor del Patrimoni Històric, del Consell de Mallorca
# Llucià Colomines

Llucià Colomines (Perpinyà ? - Mallorca, 1460), fou un poeta i gramàtic català.
Estudià arts liberals a la vila de Perpinyà, on nasqué segons indica Pere Miquel Carbonell. Després es traslladà a València i a Xàtiva, on quedà cec, i finalment s'embarcà cap a Mallorca, on morí. Pere Miquel Carbonell l'inclogué en el seu De uiris illustribus catalanis.
Segons Mariàngela Vilallonga, Llucià Colomines hauria fet determinades addicions al Doctrinal, el tractat gramatical d'Alexandre de Villadei, contingudes en un manuscrit de l'Arxiu Capitular de Girona, per la qual cosa seria cert el que indicà Pere Miquel Carbonell, en el sentit que Colomines seria autor d'una Gramàtica en vers.

## Obres

* De casu et fortuna
* De accentu cum additionibus Lucianu Perpinianensi, Tractatus Alexandri foeliciter incipit
* Carmina

## Referències

* ↑ «Llucià Colomines». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vilallonga, 1993, p. 87.
* ↑ L'obra gramatical d'Villadei és en hexàmetres, igual que les addicions que hi feu Colomines

## Bibliografia

* Vilallonga i Vives, Mariàngela. La literatura llatina a Catalunya al segle xv : repertori bio-bibliogràfic. 1. ed. Barcelona: Curial, 1993. ISBN 84-7256-930-6.
* Torres Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836.
# Lluita als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 - lluita lliure masculina pes lleuger

Lluita als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 :
| Lluita grecoromana |||
| Pes gall | homes |
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| Lluita lliure |||
| Pes gall | homes |
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes wèlter | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| < 1924 1932 > |||
La prova del pes lleuger de lluita lliure fou una de les set de lluita lliure que es disputaren als Jocs Olímpics d'Estiu d'Amsterdam de 1928. Com la resta de proves de lluita sols hi podien participar homes. Els lluitadors que participaven en aquesta categoria podien pesar fins a 66 quilograms. La competició es disputà al Krachtsportgebouw entre el 30 de juliol i l'1 d'agost i hi van prendre part 11 esportistes, en representació d'11 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Osvald Käpp (EST) | Charles Pacôme (FRA) | Eino Leino (FIN) |

## Resultats

La competició es va desenvolupar amb eliminació directa.
Fonts: Resultats oficials;Wudarski

## Quadre
### Torneig principal

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| 1 | Clarence Berryman (USA) | W |
| 16 | Algot Malmberg (SWE) | L |
| 16 | Algot Malmberg (SWE) | L | Clarence Berryman (USA) | L |
| | | | Osvald Käpp (EST) | W |
| 8 | Osvald Käpp (EST) | W | Osvald Käpp (EST) | W |
| 9 | Carlo Jørgensen (DEN) | L | | |
| 9 | Carlo Jørgensen (DEN) | L | | | Osvald Käpp (EST) | W |
| | | | | | Charles Pacôme (FRA) | L |
| 5 | Eino Leino (FIN) | W | | | Charles Pacôme (FRA) | L |
| 12 | George MacKenzie (GBR) | L | | | | |
| 12 | George MacKenzie (GBR) | L | Eino Leino (FIN) | L | | |
| | | | Charles Pacôme (FRA) | W | | |
| 4 | | | Charles Pacôme (FRA) | W | | |
| 13 | | | | | | |
| 13 | | | | | | | Osvald Käpp (EST) | W |
| | | | | | | | Birgir Nilsen (NOR) | L |
| 6 | | | | | | | Birgir Nilsen (NOR) | L |
| 11 | | | | | | |
| 11 | | | Birgir Nilsen (NOR) | W | | |
| | | | Jean Smet (BEL) | L | | |
| 3 | | | Jean Smet (BEL) | L | | |
| 14 | | | | | | |
| 14 | | | | | Birgir Nilsen (NOR) | W |
| | | | | | Hans Mollet (SUI) | L |
| 7 | | | | | Hans Mollet (SUI) | L |
| 10 | | | | |
| 10 | | | Hans Mollet (SUI) | W |
| | | | Isuke Shinmen (JPN) | L |
| 2 | | | Isuke Shinmen (JPN) | L |
| 15 | | |

### Torneig per la segona posició

| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| C.Jørgensen (DEN) | W |
| C.Berryman (USA) | L |
| | | C.Jørgensen (DEN) | L |
| | | C.Pacôme (FRA) | W |
| C.Pacôme (FRA) | W |
| B.Nilsen (NOR) | L | |

### Torneig per la tercera posició

| Final | Final |
| Eino Leino (FIN) | W |
| Birgir Nilsen (NOR) | L |

## Referències

* 1 2 «1928 Summer Olympics official report».
* ↑ «Olympedia – Lightweight, Freestyle (≤66 kilograms), Men». [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ «Wrestling at the 1928 Amsterdam Summer Games: Men's Featherweight, Freestyle». Sports Reference. Arxivat de l'original el 18 April 2020. [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ «Wyniki Igrzysk Olimpijskich».
# Lori de cap olivaci

El lori de cap olivaci (Trichoglossus euteles) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones boscoses de les illes Petites de la Sonda.
# Lori de collar vermell

La lori de collar vermell o cotorra de collar roig (Trichoglossus rubritorquis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos d'Austràlia septentrional. Considerat tradicionalment una subespècie de Trichoglossus haematodus.

## Referències

* ↑ Cotorra de collar roig al TERMCAT Rev. 06/07/2012
# Lluís Busquets i Dalmau

Lluís Busquets i Dalmau (Girona, 1937 - Barcelona, 2014) fou un psiquiatre i pedagog català.
Llicenciat en medicina a Barcelona el 1963, s'especialitzà en psicologia i psiquiatria el 1965 i es doctorà amb una tesi sobre la influència de l'aprenentatge sobre el desenvolupament del pensament lògic, que presentà el 1979. Treballà com a psicòleg i després fou professor i director del col·legi Viaró de Sant Cugat del Vallès. Posteriorment va ser inspector d'ensenyament primari des del 1979 i a partir del 1981 ocupà diversos càrrecs al Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya fins a la seva jubilació, essent el primer cap dels serveis territorials d'Ensenyament de Girona a partir del 2 de gener 1981 fins que dos anys després Irene Rigau assumí el càrrec i ell fou traslladat a Barcelona. Durant aquesta etapa impulsà el programa de Ciències 6-12 anys per a despertar la curiositat científica dels infants. També treballà com a professor de Didàctica de les Ciències a la Facultat de Pedagogia de la UB i d'Organització Escolar a la UOC. Va iniciar i presidir el Fòrum Europeu d'Administradors de l'Educació a Catalunya i l'Estat Espanyol (1989-92) i l'Aula Maria Rúbies, també fou membre de la Comissió Gestora de la Societat Catalana de Pedagogia 2001-2003 i president del 2003 a juny 2007. Gestionà l'estada a Barcelona del professor Kieran Egan.

## Referències

* 1 2 3 Varela i Serra, Josep «Lluís Busquets Dalmau, un home bo». El Punt Avui, 12-12-2014 [Consulta: 12 desembre 2014].
* 1 2 3 4 5 «Lluís Busquets i Dalmau». Societat Catalana de Pedagogia, 2014 [Consulta: 12 desembre 2014].
# Llim

El llim és una fracció mineral del sòl composta per partícules amb un diàmetre de 0,063 a 0,002 mm.
Segons un altre criteri els diàmetres dels components del llim es considerarien entre 1/16 i 1/256 mm
Les partícules de llim tenen un gruix intermediari entre la sorra, que són més grosses, i les d'argila, que són més petites.
Les fraccions que formen el llim no es noten al tacte, però es veuen al microscopi òptic.
Les partícules de llim tendeixen a ser irregulars, diferents en llur forma i rarament llises o polides. Són en la seva gran majoria partícules microscòpiques, essent el quars el mineral dominant
La fracció llim té una certa plasticitat, cohesió i adsorció a causa d'una pel·lícula d'argila que recobreix les partícules de la fracció llim, però en té en molt menor grau que la mateixa fracció d'argila.
En un sòl agrícola hi són presents unes certes proporcions de llim, arena i argila que donaran lloc a la classificació granulomètrica final. En el cas de classificar-se com terra franca significa un equilibri entre els tres components, no que aquests hi siguin en proporció igual.

## Granulometria

Dins de la classificació granulomètrica de les partícules del sòl, els llims ocupen el lloc següent en l'escalafó:
Granulometria :
| Partícula | Mida |
| Argiles | < 0,002 mm |
| Llims | 0,002-0,063 mm |
| Sorres | 0,063-2 mm |
| Graves | 2-32 mm |
| Còdols | 32 mm-25 cm |
| Blocs | >25 cm |

## Notes i referències

* ↑ Universidad de Uruguay Propiedades físicas del suelo 2004
Viccionari
# Llima

«Llima» té aquests significats:
* Llima (color)
* llima (eina), eina que pot ser de diferents materials i formes, que serveix per desgastar, rebaixar o allisar objectes
* Botànica:
** llima o llimona, varietat més autòctona i habitual, nom amb el qual, al País Valencià i al sud de Catalunya, s'anomena els cítrics de color groguenc
** llima dolça per a la varietat tropical
* Zoologia:
** llima (peix), peix teleosti
** llima (mol·lusc), mol·lusc lamel·libranqui de nom científic Lima hians
# Luisa Elena Contreras Mattera

Luisa Elena Contreras Mattera (Queniquea, 2 de desembre de 1922 - 27 de setembre de 2006) va ser una pionera de l'aviació de Veneçuela. El 1r de juliol de 1943, va obtenir la seva llicència de pilot de l'Escola d'Aviació Civil Miguel Rodríguez. Es va convertir en la primera dona que va completar un vol en solitari a Veneçuela.

## Biografia

Filla de Custodio Contreras i Rosa Mattera (italiana, nascuda prop de Nàpols) va tenir set germans: Domingo, Elías, Miguelacho, Olga, Marita, Auxiliadora, y Mercedes.
Va estudiar a l'Escola d'Aviació Miguel Rodríguez, impulsada pel seu germà Elías, que va ser pilot de l'aviació militar i pioner de l'aviació a Veneçuela. Va ser una de les primeres dones a obtenir la llicència de pilot civil i acrobàtic, graduant-se el 1r de juliol de 1943. Abans que Luisa Elena ja s'havien graduat dues veneçolanes, Mary Calcaño (1939) i Ana Branger (1942).
Durant els seus estudis, aproximadament als 20 anys, Luisa va petir un accident a Palo Negro, quedant-se 3 dies en coma i 3 mesos a l'hospital amb fractures múltiples per tot el cos. Posteriorment es recuperà i acabà de graduar-se amb certes dificultats degut al sexisme de l'època, ja que en els inicis de l'escola Miguel Rodríguez, els instructors eren militars de l'aviació veneçolana.
Va ser a més la primera veneçolana que va volar en solitari. Va rebre dues distincions de part de la Força Aèria Veneçolana, a més de l'estima del qual sempre va gaudir en el medi aeronàutic veneçolà i en la resta de la societat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mujeres y medios de transporte» (en castellà). Museo del transporte, Caracas.
* ↑ «Mujeres Pilotos Aviación Civíl Venezolana» (en castellà). Mujeres Pilotos, 28-02-2016.
* ↑ Hagedorn, Dan. Conquistadors of the Sky: A History of Aviation in Latin America. Smithsonian National Air and Space Museum, 2008. ISBN 978-0813032498.

## Vegeu també

* Ana Branger
# Línia 2 del metro lleuger de Madrid

Mapa Metro lleuger 2 :
La Línia 2 del metro lleuger de Madrid és una línia de metro lleuger en superfície de la xarxa del metro de Madrid. Aquesta línia connecta les estacions de Colonia Jardín i Estación de Aravaca.

## Referències

* ↑ «ML2» (en castellà). Metro de Madrid. Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 2 maig 2011].
# Línia 32 d'autobusos de Barcelona

La línia 32 va ser una línia convencional d'autobús de Barcelona gestionada per part de TMB i que va ser substituïda per la D40 l'any 2017. La seva freqüència de pas era d'entre 6-10 minuts.

## Recorregut

El seu trajecte començava per Pl. Països Catalans (Estació de Sants) passant per l' Av. Josep Tarradellas, Travessera de Gràcia, Av. Príncep d'Asturies, Travessera de Dalt, Càmelies, Pl. Font Castellana, Av. Verge de Montserrat, carrer del Doctor Pi i Molist, Via Júlia, Artesania fins al barri de Roquetes, Nou Barris.

## Referències

* ↑ «La nova xarxa de bus de Barcelona» p. 47. TMB, 01-09-2019. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «Mejoras en la red tradicional de TMB - Transport.cat». [Consulta: 5 juny 2022].
# Línia 6 del TRAM Metropolità d'Alacant

La línia 6 està previst que siga una de les huit línies del TRAM Metropolità d'Alacant, que serveix la zona metropolitana d'Alacant i la Marina. Aquesta línia està encara en projecte. Recentment anunciada, comunicarà el centre de la ciutat amb el cementeri municipal, passant pels barris de Benalua i la Florida.

## Enllaços externs

* TRAM Arxivat 2019-03-28 a Wayback Machine.
# Lèmur bru de collar

El lèmur bru de collar (Eulemur collaris) és un primat estrepsirrí de mida mitjana. És una de les dotze espècies del gènere Eulemur, dins de la família dels lemúrids. Només viu al sud-est de Madagascar. Com la majoria d'espècies de lèmur, és un animal arborícola que es mou a quatre grapes i a vegades salta d'un arbre a l'altre. Com les altres espècies d'Eulemur, viu en grups socials, s'alimenta principalment de fruita, és actiu tant de dia com de nit, presenta dicromatisme sexual i les femelles no tenen un paper dominant. La Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN) el classifica com a "espècie vulnerable". Està amenaçat principalment per la pèrdua d'hàbitat.
# Lèmur de Sclater

El lèmur de Sclater (Eulemur flavifrons) és una espècie de lèmur que viu a Madagascar. Pot atènyer 39-45 cm de llargada, sense comptar la cua, de 51-65 cm. Pesa 1.800-1.900 g. Aquest primat té mans fortes i palmes similars a les dels humans, amb una textura gomosa que l'ajuda a agafar-se fermament a les branques. La cua és més llarga que el cos però no és prènsil.