OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ver

«Ver» té aquests significats:
* Ver, sinònim de veritat
* Biografies:
** Ver o Vinidi, jurista romà
** Luci Aureli Ver Cèsar, cèsar romà fill de Luci Ceioni Còmmode, cònsol l'any 106, i fou adoptat per l'emperador Hadrià vers el 135 o 136
** Luci Aureli Ver (segle II), fill del cèsar Luci Aureli Ver Cèsar
** Marc Anni Ver, emperador
** Anni Ver (cèsar), cèsar, fill de Marc Aureli
** Ver i Prisc, gladiadors romans
* Toponímia:
** Ver (Manche), municipi al departament de la Mànega (regió de Normandia, França)
** Ver-lès-Chartres, municipi al departament de l'Eure i Loir (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Ver-sur-Launette, municipi al departament d'Oise (regió dels Alts de França)
** Ver-sur-Mer, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
# Versió RAC1

Versió RAC1 és un programa de ràdio dirigit per Toni Clapés que s'emet des del setembre del 2005 a RAC1. Anteriorment s'havia emès a Catalunya Ràdio, amb el nom de Versió Original. El programa s'emet de dilluns a divendres de 3 a 8 de la tarda.
És un programa de ràdio principalment d'humor i d'actualitat. A la pàgina web oficial de RAC1 se'l defineix com "un galliner, per la quantitat de lloques que hi volen cantar i pondre ous".
Segons l'EGM, és líder d'audiència de les tardes a Catalunya des de fa un plegat d'anys.
El dia 24 de maig del 2007 (la temporada 2006-2007 del programa), Versió RAC1 va celebrar els 10 anys d'existència amb l'emissió del programa des del Teatre Romea de Barcelona.
El dia 1 de març del 2011 (temporada 2010-2011) va celebrar el programa número 3.000, des del seu naixement a Catalunya Ràdio, fent una emissió especial des del Liceu.

## Referències

* ↑ «RAC1 » Versió RAC1». RAC 1. [Consulta: 6 setembre 2007].
* ↑ «RAC1 » Blog Archive » RAC1, L'EMISSORA QUE MÉS CREIX L'ÚLTIM ANY». RAC 1. [Consulta: 7 setembre 2007].
* ↑ Garcia Morera, Auri «Clapés i el 'Versió' arriben dimarts al programa 3.000». Ara, 27-02-2011, pàg. 63.

## Vegeu també

* RAC 1

## Enllaços externs

* Versió RAC 1 (català)
# Volta a les Valls Mineres

La Volta a les Valls Mineres (Vuelta a los Valles Mineros) va ser un competició ciclista per etapes que es disputava a Astúries. La seva primera edició es va disputar el 1965 i després de diversos problemes econòmics la seva darrera edició tingué lloc el 1997. Entre els seus vencedors destaquen els guanyadors del Tour de França Lucien van Impe i Miguel Indurain. Els ciclistes que més vegades han guanyat aquesta cursa, amb dues edicions, foren Vicente López Carril, José Nazabal i Alberto Fernández.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1965 | Joaquín Galera | Agustín Tamames | Luis Ocaña |
| 1966 | Mariano Díaz | Manuel Martín Piñera | Esteban Martín |
| 1967 | Ginés García Perán | Luis Pedro Santamarina | Valentín Uriona |
| 1968 | Eduardo Castelló | Domingo Fernández | Manuel Galera |
| 1969 | Santiago Lazcano | Vicente López Carril | José Luis Abilleira |
| 1970 | Ventura Díaz | Miguel María Lasa | José Manuel Fuente |
| 1971 | Vicente López Carril | Agustín Tamames | Eduardo Castelló |
| 1972 | Luis Pedro Santamarina | Enrique Sahagún | Andrés Oliva |
| 1973 | Vicente López Carril | Dámaso Torres | José Luis Abilleira |
| 1974 | José Grande | José Casas García | Ventura Díaz |
| 1975 | José Martins | Agustín Tamames | Luis Ocaña |
| 1976 | José Luis Uribezubia | Luis Balagué | José Casas |
| 1977 | José Nazábal | Fernando Mendes | Jordi Fortià |
| 1978 | José Nazábal | Alberto Fernández Blanco | José Enrique Cima |
| 1979 | Ángel Arroyo | Sebastián Pozo | Julián Andiano |
| 1980 | Alberto Fernández Blanco | Josep Lluís Laguía | Antonio Gonzales |
| 1981 | Alberto Fernández Blanco | Jordi Fortià | Antoni Coll |
| 1982 | Luis Vicente Otin | Ismael Lejarreta | Ángel Arroyo |
| 1983 | Felipe Yáñez | Ángel Arroyo | Reimund Dietzen |
| 1984 | Julián Gorospe | Iñaki Gastón | Jesús Blanco Villar |
| 1985 | José Ángel Sarrapio | Francisco Caro | Peter Hilse |
| 1986 | Lucien Van Impe | Juan Tomás Martínez | Felipe Yáñez |
| 1987 | Miguel Indurain | Roberto Torres | Roque de la Cruz |
| 1988 | Federico Echave | Manuel Cunha | Roque de la Cruz |
| 1989 | Laudelino Cubino | Javier Murguialday | Federico Echave |
| 1990 | Jesús Montoya | Federico Echave | Fabian Fuchs |
| 1991 | Gert-Jan Theunisse | Ronan Pensec | Federico Echave |
| 1992 | Alberto Camargo | William Palacio | Acácio da Silva |
| 1993 | Fabio Hernán Rodríguez | Robert Millar | Bo Hamburger |
| 1994 | Massimo Ghirotto | Francesco Casagrande | Michele Bartoli |
| 1995 | Fernando Escartín | Federico Echave | Miguel Indurain |
| 1996 | No disputada |
| 1997 | José Manuel Uría | David Cañada | Marino Alonso |

## Referències

* ↑ «Vuelta a los valles Mineros (Esp) - Ex.». [Consulta: 31 octubre 2023].
# Vincetoxicum hirundinaria

Vincetoxicum hirundinaria (pebrotera borda) és una espècie de planta perenne herbàcia. És nativa d'Euràsia incloent les illes del Bàltic i es troba especialment en sòls calcaris. És molt tòxica i la seva venda a Espanya està regulada. S'ha introduït a parts d'Amèrica del nord.
Planta erecta, sovint retorçada, gairebé glabra, de fins a 120 cm d'alt. Les seves fulles són ovades o lanceolades, piloses. Les flors són blanques o grogues de 3-10 mm de diàmetre, en una inflorescència laxa. El fruit és un fol·licle fusiforme. Aquesta espècie és molt variable. Floreix a finals de primavera i a l'estiu.

## Principis actius

Conté alcaloides, àcid clorogènic i àcid sinàpic, flavonoides i cetones terpèniques. Heteròsids èsters com la vincetoxina (semblant a la condurangina). També conté midó.
És diurètica, sudorífica, expectorant i depurativa. Presa en grans quantitats és tòxica i provoca vòmits i diarrea.

## Galeria

* Planta adulta al seu medi
* Detall de la inflorescència
* Planta adulta en floració
* Fruit verd
* Fruit madur i sec obert
* Detall de l'interior del fruit
* Llavor i vilà

## Referències

* 1 2 «Cynanchum vincetoxicum (L.) Pers.».
* ↑ Leimu, R «Variation in the mating system of Vincetoxicum hirundinaria (Asclepiadaceae) in peripherial island populations» (Free full text). Annals of botany, 93, 1, Jan 2004, pàg. 107–13. DOI: 10.1093/aob/mch012. ISSN: 0305-7364. PMID: 14678943.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.Dr. Berdonces I Serra. «[{{{url}}} Vincetoxicum hirundinaria]». Gran Enciclopecia de las Plantas Medicinales p. 946. Tikal ediciones ISBN 84-305-8496-X. (castellà)
# Virotar

Virotar, o fer virotades, és, a Eivissa i especialment a Formentera, caçar virots. També s'anomena virotada al guisat de virots.
El virot, o baldriga pufí baleàrica (Puffinus puffinus mauretinicus), és un ocell marí endèmic de les illes Balears que nidifica en les coves i escletxes dels penyals. Avui és una espècie protegida, però fins a finals del segle XX s'ha virotat a es Vedranell, illot veí des Vedrà a la costa occidental d'Eivissa, i és part de la cultura tradicional de la Mola de Formentera.
La Mola és un altiplà diferenciat de la resta de Formentera, amb uns penya-segats de 100 m d'altitud sobre el mar. És de vores escarpades, profundament clivellat amb distintes coves i escletxes. El relatiu aïllament va provocar una cultura de subsistència en la qual els ocells marins eren un font important de proteïnes. A més, virotar era una activitat festiva i un desafiament pels joves.
Per virotar els illencs es despenjaven de nit pels penya-segats. Es lligava una corda a la vora i s'arriaven avall amb la corda enrotllada a una cama. Amb els peus als cantells de les pedres i aferrant-se amb una mà a la corda, anaven ficant l'altra mà a les palpentes pels nius. Un cop caçat un virot el mataven d'un mos al coll i el posaven al sac penjat a les espatlles. En les coves més profundes es tapaven els accessos per poder disposar trampes. Acabada la feina s'arriaven avall fins al peu del penya-segat on els esperava un llaüt. Un accident podia ser molt perillós i abundaven les picotejades defensives de l'ocell.
Per preparar els virots de forma tradicional, un cop desplomats i nets, es posaven a bullir amb herbes aromàtiques per estovar-lo i treure el fort gust de marisc. El guisat es feia en una greixonera on es podien afegir cebes, tomates, all, julivert, patates, etc. Resultava un plat fort de gust i es solia acompanyar d'olives i de vi de Formentera.

## Referències

* Castelló Guasch, Joan. «Sa Virotada». A: Rondaies de Formentera. Eivissa: Institut d'Estudis Eivissencs, 1994. ISBN 84-87455-09-3.
* Castelló Guasch, Juan. «Especialidades: Virotada». A: ¡Bon profit!: El libro de la cocina ibicenca. Eivissa: Consell Insular d'Eivissa i Formentera. Conselleria de Cultura, Educació i Patrimoni, 1991. ISBN 84-88018-02-9.
# Václav Horák

Václav Horák (27 de setembre de 1912 - 15 de novembre de 2000) fou un futbolista txec de la dècada de 1930.
Fou 11 cops internacional amb la selecció de Txecoslovàquia, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'SK Slavia Praha.

## Referències

* ↑ Václav Horák - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ «Perfil». eu-football.info. [Consulta: 9 abril 2017].
# Vistepita

La vistepita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom en honor de Víctor Ivanovich Stepanov (1924-1988), destacat mineralogista soviètic i col·leccionista de minerals sistemàtic.

## Característiques

La vistepita és un silicat de fórmula química SnMn₄B₂Si₄O$_{16}$(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1991. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vistepita pertany a «09.BD: Estructures de sorosilicats (dímers); grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació tetraèdrica [4] o major» juntament amb els següents minerals: bertrandita, hemimorfita, junitoïta, axinita-(Fe), axinita-(Mg), axinita-(Mn), tinzenita, boralsilita i werdingita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la troballa de rodonita de la vall de Muzeinyi, a la serralada Inyl'chek, a la província d'Issik Kul, al Kirguizstan. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vistepite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Vysočany

Vysočany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1232.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Williamstown (Vermont)

Williamstown és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 3.225 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Williamstown tenia 3.225 habitants, 1.248 habitatges, i 889 famílies. La densitat de població era de 31 habitants per km².
Dels 1.248 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,7% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.929 $ i la renda mediana per família de 45.859 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.635 $ mentre que les dones 22.378 $. La renda per capita de la població era de 17.720 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Williamstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Williamstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Williamstown (Kentucky)

Williamstown és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 3.227 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Williamstown tenia 3.227 habitants, 1.279 habitatges, i 879 famílies. La densitat de població era de 78,1 habitants/km².
Dels 1.279 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 44.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.466 $ mentre que les dones 21.492 $. La renda per capita de la població era de 17.945 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Williamstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Williamstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Williamsville

«Williamsville» té aquests significats:
* Williamsville (Illinois)
* Williamsville (Nova York)
* Williamsville (Missouri)
# Wollstonecraft (cràter)

Wollstonecraft és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 44,1 km de diàmetre. Porta el nom de Mary Wollstonecraft (1759-1797), escriptora anglesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Wollstonecraft». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Wings of the Navy

Wings of the Navy és una pel·lícula estatunidenca de Lloyd Bacon estrenada el 1939.

## Argument

L'oficial de marina Jerry Harrington (John Payne) se'n va a Pensacola per entrenar-se com a cadet de vol, tal com van fer el seu pare i el seu germà, l'aviador Cass Harrington (George Brent). Jerry acaba enamorant-se de la xicota d'aquest, Irene Dale (Olivia de Havilland), cosa que incrementa encara més la rivalitat entre els dos germans. Quan el Tinent Cass resulta ferit i ha de retirar-se, i Jerry es converteix en pilot, Irene haurà de decidir quin dels dos s'estima.

## Repartiment

* George Brent: Tinent Cass Harrington
* Olivia de Havilland: Irene Dale
* John Payne: Jerry Harrington
* Frank McHugh: Scat Allen
* John Litel: Comandant Clark
* Victor Jory: Tinent Parsons
* Henry O'Neill: locutor del pròleg
* John Ridgely: Dan Morrison
* John Gallaudet: Tinent Harry White (instructor de vol a Pensacola)
* Donald Briggs: Instructor
* Edgar Edwards: Ted Parsons
* Regis Toomey: instructor de vol 1
* Alberto Morin: Tinent Armando Costa
* Jonathan Hale: Comandant
* Pierre Watkin: capità March

## Enllaços externs

* Wings of the Navy a AllMovie (anglès)
* Wings of the Navy a TCM (anglès)
* Wings of the Navy a Movies (anglès)
# Winhall

Winhall és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winhall tenia 702 habitants, 310 habitatges, i 204 famílies. La densitat de població era de 6,2 habitants per km².
Dels 310 habitatges en un 24,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 30,9% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.750 $ i la renda mediana per família de 65.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.096 $ mentre que les dones 22.969 $. La renda per capita de la població era de 30.378 $. Entorn de l'1% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winhall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winhall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Windows Media Audio

Windows Media Audio, o WMA, és un format de compressió d'àudio amb pèrdua, encara que recentment s'ha desenvolupat de compressió sense pèrdua. És propietat de Microsoft.
Competeix amb el MP3, antic i prou inferior tècnicament; i Ogg-Vorbis, superior i lliure, usant com a estratègia comercial la inclusió de suport en el reproductor Windows Media Player, inclòs en el seu popular sistema operatiu Windows.
Tot i que el suport d'aquest format s'ha ampliat des de Windows Media Player i ara es troba disponible en diverses aplicacions i reproductors portàtils, el MP3 contínua sent el format més popular i per això més estès.
A diferència del MP3, aquest format posseeix una infraestructura per a protegir els drets d'autor i així fer més difícil el "tràfic P2P" de música.
Aquest format està especialment relacionat amb Windows Media Video (WMV) i Advanced Streaming Format (ASF).

## Referències

* ↑ Smith, Tony. «Microsoft readies MP3-killer digital music format», 12-03-1999. [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ «Analysis of the Microsoft Audio Codec». RealNetworks. [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ Smith, Tony. «Microsoft readies MP3-killer digital music format», 12-03-1999. [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ «Windows Media 9 Series Capabilities and Benefits Overview» (DOC). International Narcotics Control Board. [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ «Windows Media: Music».
# Volni (Adiguèsia)

* Per a altres significats, vegeu «Volni».
Volni - Вольный (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Ulka, a 20 km al nord de Tulski i a 11 km al nord-est de Maikop.
Pertany al municipi de Kràsnaia Ulka.
# Vorgol

Vorgol (en rus: Воргол) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte rural d'Izmàlkovo.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
# Pere Caimó i Bascós

Pere Caimó i Bascós (Sant Feliu de Guíxols, Baix Empordà, 19 d'abril de 1819 - 16 d'agost de 1878) fou un polític republicà català, diputat a Corts durant el sexenni democràtic.

## Biografia

De jovenet va viure a Puerto Rico, a la ciutat de Mayagüez, d'on en va tornar el 1853. Participà en la revolució de 1854 i fou capità de la Milícia Nacional, però el 1856 va combatre la reacció de Leopoldo O'Donnell, motiu pel qual el 1859 fou encausat i expulsat de la Milícia. Fou empresonat per participar en les diverses conspiracions de 1867 i l'alliberaren després de la revolució de 1868, amb el triomf de la qual fou nomenat alcalde de Sant Feliu de Guíxols.
Aleshores es va fer membre del Partit Republicà Democràtic Federal i fou elegit diputat per Girona a les eleccions generals espanyoles de 1869. Fou el representant de Girona en el Pacte de Tortosa i participà en l'aixecament dels republicans federals (Francesc Sunyer i Capdevila, Joan Déu i Ros, Josep Toribi d'Ametller i Isern) anomenat Foc de la Bisbal. Fou condemnat a mort en un consell de guerra, però finalment bandejat pel general Prim i fou substituït en l'escó per Josep Toribi d'Ametller i Isern. Es va instal·lar a Mònaco, on hi va escriure un opuscle sobre la revolta. Va tornar per a participar en la revolta de les quintes de novembre de 1872 i quan es proclamà la Primera República Espanyola fou novament escollit alcalde de Sant Feliu de Guíxols, on va organitzar la defensa dels atacs carlins. En produir-se la restauració borbònica es va exiliar novament i no va tornar a Catalunya fins al 1876.

## Obres

* Reseña histórica de los sucesos de la Villa de la Bisbal y su distrito, en la insurrección republicana-federal del mes d'octubre de 1869 (1870)

## Enllaços externs

* «Pere Caimó i Bascós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* La Primera República a l'Empordà per Lluís Alabrús i Iglesias i Iu Pijoan i Font.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Universitat Rockefeller

La Universitat Rockefeller és una universitat privada de recerca biomèdica a la ciutat de Nova York, als Estats Units. Se centra principalment en les ciències biològiques i mèdiques i ofereix programes de doctorat i postdoctorat. Està classificada com a "Institució de recerca". Rockefeller és l'institut de recerca biomèdica més antic dels Estats Units.
L'Institut Rockefeller per a la Recerca Mèdica (The Rockefeller Institute for Medical Research), precursor de la universitat, va ser fundat el 1901 per John D. Rockefeller, que anteriorment havia fundat la Universitat de Chicago. L'Institut va canviar el seu nom a universitat el 1965 en incloure entre les seves finalitats l'ensenyament.
L'any 2018, entre els 82 professors de la universitat, hi havia 37 membres de l'Acadèmia Nacional de Ciències, 17 membres de l'Acadèmia Nacional de Medicina, set guanyadors del premi Lasker i cinc premis Nobel. A març de 2022, un total de 26 premis Nobel estaven afiliats a la Universitat Rockefeller.
La universitat es troba a l'Upper East Side de Manhattan, entre els carrers 63 i 68 de l'avinguda York. Richard P. Lifton es va convertir en l'onzè president de la universitat l'1 de setembre de 2016. The Rockefeller University Press publica el Journal of Experimental Medicine, el Journal of Cell Biology i The Journal of General Physiology.

## Referències

* ↑ «Carnegie Classifications Institution Lookup». Center for Postsecondary Education. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «Rockefeller University» (en anglès). [Consulta: 30 març 2022].