OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mona Vangsaae

Mona Vangsaae (Copenhaguen, 24 d'abril de 1920 - Copenhaguen, 17 de maig de 1983) va ser una ballarina, coreògrafa i instructora danesa de ballet.
Al "Royal Danish Theatre", gràcies a la seva excel·lent tècnica i la seva versatilitat dramàtica, es va convertir en solista el 1942, ocupant papers en les produccions de Bournonville i en obres dels coreògrafs danesos Nini Theilade i Harald Lander. Per a ella es van crear els papers de Julie a Romeo i Juliet i Aili de Frederick Ashton a "The Moon Reindeer" de Birgit Cullberg. Després de retirar-se dels escenaris el 1962, es va convertir en instructora dels ballets de Bournonville juntament amb el seu fill Peter.
Mona Elly Hou Vangsaae era filla del fabricant de sabates Albert Carl Hou Vangsaae (1896–1981) i de Boline Vilhelmine Elise Kappen Andersen (1898–1971). Es va casar dues vegades, primer el 1942 amb la perruquera Børge Angelo Jahncke (1911–1975), i després el 1946 amb el principal ballarí i mestre de ballet Frank Schaufuss (1921-1997). Va tenir dos fills: Liselotte (1943) i Peter (1949) que es van convertir en director artístic.
Vangsaae va assistir a l'escola de ballet del "Royal Theatre" des de sis anys. Va ser entrenada en la tradició de Bournonville per Valborg Borchsenius i Harald Lander. Va trobar un treball dur i es va anar acostumant lentament a l'escenari. Mona es va incorporar a la companyia "Royal Theatre" el 1938 i es va convertir en solista el 1942. Després de prendre nombrosos petits papers, va interpretar Teresina al Bounonville de Nàpoli i la señorita a La Ventana, però no va ser fins al 1948 que va assolir el seu punt àlgid, interpretant al carrer la ballarina a Le Beau Danube de Léonide Massine. Va actuar com a dona a Metàfora de Nini Theilade el 1950 i el 1955 a la cotot a La sonnambula de George Balanchine. Va ser particularment eficaç com Aili a The Renne de la Lluna de Birgit Cullberg el 1957.
Després de retirar-se dels escenaris el 1962, juntament amb el seu ex marit Frank Schaufuss va ser codirectora de l'Acadèmia Danesa de Dansa (Det danske ballet akademi) a "Det Ny Teater" fins al 1974. Com a coreògrafa, el 1958 va crear tant Spektrum, obra basada en el Et Nodeblad de Mozart. Va tenir especial èxit des del 1971 fins al 1973 amb la seva producció de Le Conservatoire de Bounonville per al Ballet del Festival de Londres. A finals dels anys 70 i principis dels anys 1980, va ajudar el seu fill Peter amb produccions de La Sylphide i Nàpoli a Toronto, Marsella, Stuttgart i Berlín. Més tard va ensenyar a les nenes a la Royal Ballet School de Londres fins a un mes abans de morir.

## Premis i honors

Vangsaae va ser honorada com a cavaller de l'Ordre del Dannebrog el 1953.

## Referències

* Poulsen Karpen, Annemette. "Mona Vangsaae" (en danès). Gyldendal: Den Store Danske. Recuperat el 16 d'abril de 2019.
* "Mona Vangsaae". Referència d'Oxford. Recuperat el 16 d'abril de 2019.
* Karpen, Annemette P. "Mona Vangsaae (1920 - 1983)" (en danès). Kvinfo. Recuperat el 16 d'abril de 2019.
* Aschengreen, Erik (1984). "Mona Vangsaae" (en danès). Gyldendal: Dansk Bibliografisk Leksikon. Recuperat el 17 d'abril de 2019.
# Α-Monoceròtids

Els α-Monoceròtids són una pluja de meteors que apareix a la constel·lació de l'Unicorn. La pluja té lloc entre el 15 de novembre i el 25 del mateix mes amb un pic màxim el 21 de novembre cada 21 anys. Presenta el radiant proper a Alfa Monocerotis. El cometa parental no s'ha identificat tot i que es creu que és un cometa de llarg període. La THZ pot augmentar espectacularment si el cometa o objecte associat es troba a prop, tot i que habitualment és de 2 meteors/hora. Els meteors presenten una velocitat de 63 m/s.

## Referències

* 1 2 «Alpha Monocerotids Meteor Shower - Universe Guide». [Consulta: 4 octubre 2018].
# Chaucer (cràter)

Chaucer és un cràter d'impacte que es troba a l'oest del cràter Hertzsprung, a la cara oculta de la Lluna, localitzat al nord-oest del cràter Vavilov i a l'est dels cràters aparellats Tsander-Kibal'chich.
* Localització de Chaucer (centre inferior de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Imatge obliqua (Lunar Orbiter 5)
És un cràter circular amb una vora exterior lleugerament erosionada. El sòl interior manca gairebé per complet de trets distintius, amb només uns pocs petits cràters que marquen la superfície.
Porta el nom de l'escriptor medieval Geoffrey Chaucer, autor dels Contes de Canterbury.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Chaucer.
| Chaucer | Coordenades | Diàmetre |
| B | 6° 30′ N, 137° 24′ O﻿ / ﻿6.5°N,137.4°O﻿ / 6.5; -137.4﻿ (Chaucer B) | 27 km |
| P | 1° 48′ N, 141° 18′ O﻿ / ﻿1.8°N,141.3°O﻿ / 1.8; -141.3﻿ (Chaucer P) | 13 ;km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Rasa de la Casanova

La Rasa de la Casanova és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de Madrona en el tram en què rep el nom de Sargueres de l'Alcerà, que realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Castellar de la Ribera i que neix al vessant nord-occidental del Torregassa

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Castellar de la Ribera, està constituïda per vuit cursos fluvials la longitud total dels quals suma 5.051 m.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix són 41° 59′ 49.66″ N, 1° 28′ 6.922″ E﻿ / ﻿41.9971278°N,1.46858944°E﻿ / 41.9971278; 1.46858944
# Murashkoïta

La murashkoïta és un mineral. Rep el seu nom en honor del mineralogista rus Mikhail Nikolaevich Murashko.

## Característiques

La murashkoïta és fosfur de ferro(III) de fórmula química FeP. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.

## Formació i jaciments

La murashkoïta va ser descoberta a la Formació Hatrurim (desert del Nègueb, Israel). També ha estat trobada a Jordània i Polònia.

## Referències

* 1 2 3 «Murashkoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Meuschenia hippocrepis

Meuschenia hippocrepis és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 51 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu fins als 120 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia: des del sud d'Austràlia Occidental fins a Victòria i Tasmània).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.
* ↑ Hutchins, J.B., 1997. Checklist of fishes of the Houtman Abrolhos Islands, Western Australia. p. 239-253. A: F.E. Wells (ed.) The marine flora and fauna of the Houtman Abrolhos Islands, Western Australia. Western Australian Museum, Perth.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 1984. Monacanthidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 3. FAO, Roma. pag. var.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Δ-Aquàrids australs

Els δ-Aquàrids australs (delta Aquàrids australs) són una pluja de meteors visible des de mitjan juliol a mitjans d'agost cada any amb un pic d'activitat entre el 28 i el 29 de juliol. No es coneix amb certesa el cometa d'origen d'aquesta pluja. Anteriorment, es pensava que es va originar a partir dels cometes Marsden i Kracht Sungrazing, però actualment el principal candidat sospitós és el cometa 96P Machholz.
El nom d'aquesta pluja es deu al fet que el radian es troba a la constel·lació d'Aquari, prop d'una de les estrelles més brillants de la constel·lació, Delta Aquarii. Existeixen dues variants dels Delta Aquàrids: la septentrional i l'austral. L'austral es considera una pluja forta amb una ràtio d'observació de meteors de 15 a 20 per hora i amb una THZ de 18; el radian es troba a RA=339°, DEC=−17°. La septentrional és més dèbil i presenta un pic a mitjan agost, amb in pic màxim de 10 meteors per hora i un radian situat a RA=340°, DEC=−2°.

## Referències

* ↑ «Meteor Shower Calendar». International Meteor Organization.
* ↑ «NASA Science - Solar System Exploration» (en anglés).
# Rukwa

* Per a altres significats, vegeu «Llac Rukwa».
Rukwa és una de les trenta regions que componen la República Unida de Tanzània. La seua capital és Sumbawanga. Aquest territori està enquadrat entre les regions de Kigoma i Tabora pel nord, Mbeya per l'est, el Llac Tanganyika per l'oest (formant frontera amb la República Democràtica del Congo), i el país de Zàmbia pel sud.

## Districtes

Aquesta regió es troba subdividida internament en quatre districtes:
* Mpanda
* Nkasi
* Sumbawanga urbà
* Sumbawanga rural

## Territori i Població

La regió de Rukwa té una extensió de territori que abasta una superfície de 68.635 quilòmetres quadrats. A més aquesta regió administrativa té una població d'1.141.743 persones. La densitat poblacional és de 16,6 habitants per cada quilòmetre quadrat de la regió.

## Referències

* Rukwa Region Homepage for the 2002 Tanzania National Census
# Hi Score Girl

Hi Score Girl (ハイスコアガール, Hai Sukoa Gāru, lit. ‘xica de puntuació alta’) és un manga seinen creat per l'autor Rensuke Oshikiri el 2010, publicat originàriament en la revista Gekkan Shonen Gangan, recopilat en deu volums tankōbon i adaptat a l'anime per Netflix: l'argument, situat en la dècada del 1990, comença l'any 1991 amb la popularitat de l'Street Fighter II i l'eclosió del gènere del videojoc de lluita en els recreatius com a rerefons, la qual cosa dona lloc a una competició recurrent entre els dos protagonistes, Haruo i Akira.
La publicació del manga s'interrompé l'any 2004 arran d'una denúncia de l'empresa de videojocs SNK Playmore, fabricant del sistema Neo Geo, per violació dels drets d'autor referent als personatges de llurs jocs que apareixen en la història; no obstant això, Square Enix —una altra videojoguetera, responsable de la publicació— sí que comptava amb el permis d'altres propietàries com Capcom, Bandai Namco o Sega. El 2016, les parts aplegaren a un acord que possibilità la continuació de la sèrie en la Gangan i la reedició dels cinc volums publicats fins llavors amb el títol Hi Score Girl CONTINUE i l'afegitó d'una historieta inèdita. En el nové volum, publicat en juny del 2018, Oshikiri anuncià que conclouria el manga en el volum següent, publicat a les acaballes de l'any; mentrestant, l'adaptació animada s'estrenà la matinada del 14 de juliol en les cadenes Tokyo MX i BS11 i, la vesprada del mateix dia, en la MBS.
En l'anime, la representació dels videojocs utilitza plànols i sprites extrets directament del joc, tant de les versions recreatives com de les adaptacions per a consola de joc: a més de les diferents iteracions de la saga Street Fighter, en la sèrie tenen importància en l'argument altres jocs com Final Fight, Darkstalkers o Virtua Fighter i sistemes com la PC Engine o la Sega Saturn, més populars al Japó que al mercat occidental.

## Referències

* ↑ «Anunciado el anime de Hi Score Girl» (en castellà). Ramen para dos, 23-12-2013. [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «High Score Girl manga to resume serialization in this year's issue of Big Gangan Vol8.» (en japonés). Square Enix, 23-05-2016. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2020. [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ Rafael Antonio Pineda. «Hi Score Girl Manga Ends in 10th Volume in Winter» (en anglés). Anime News Network, 25-06-2018. [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ Daniel Quesada. «Crítica de Hi Score Girl, el anime sobre videojuegos en Netflix» (en castellà). Hobby Consolas, 26-12-2018. [Consulta: 2 novembre 2020].

## Enllaços externs

* 3 botons i start Sèries: Hi Score Girl
* Retroscroll r-channel 031 – Hi Score Girl (Temporada 1)
# Rasa de la Canaleta

La Canaleta o la rasa de la Canaleta és un afluent per l'esquerra de la rasa de Coll de Jou (la qual, ensems, ho és de la Riera de Canalda).
Neix a 1.205 m d'altitud a 220 m. al SW de les runes de l'Hostalnou de Canalda des d'on surt un camí cap a l'oest que la travessa uns 600 m aigües avall. Fins a aquest punt, la rasa segueix la direcció NE-SW i a partir d'aquí agafa la direcció E-W que manté fins a la seva desembocadura que té lloc a 1.020 m d'altitud.
Uns 200 metres més avall del lloc on la travessa el camí citat, al vessant sud hi ha la cova de la Canaleta.

## Coordenades d'altres punts significatius del seu curs

* Confluència amb la rasa de Coll de Jou: 42° 6′ 59.80″ N, 1° 31′ 53.41″ E﻿ / ﻿42.1166111°N,1.5315028°E﻿ / 42.1166111; 1.5315028
# Moraskoïta

La moraskoïta és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser anomenada per Ł. Karwowski, et al. l'any 2013 en honor de Morasko, Polònia, on va caure el meteorit que contenia el material tipus.

## Característiques

La moraskoïta és un fosfat de fórmula química Na₂Mg(PO₄)F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5. És l'anàleg de fòsfor de l'evseevita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la moraskoïta pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, palermoïta, carminita, sewardita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, nickelaustinita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, pirobelonita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del museu mineralògic de la Universitat de Breslau, a Polònia, amb el número de catàleg: iv-7766.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit de Morasko, recollit a la localitat de Poznań, al Voivodat de la Gran Polònia (Polònia), on es trobava en una inclusió de grafit-troilita dins una matriu de kamacita-taenita. Aquest mateorit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Moraskoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2022].
# Monarca de Fatu Hiva

El monarca de Fatu Hiva (Pomarea whitneyi) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones arbustives de l'illa de Fatu Hiva, a les Marqueses.

## Referències

* ↑ «Monarca de Fatu Hiva». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Catàstrofe

«Catàstrofe» té aquests significats:
* Catàstrofe natural, esdeveniment produït per fenòmens d'elevada energia, propis de la dinàmica natural del planeta
* Catàstrofe ultraviolada, error de la teoria clàssica d'electromagnetisme
* Catàstrofe de l'oxigen, canvi ecològic massiu ocorregut fa uns 2.500 milions d'anys degut a l'aparició de l'oxigen atmosfèric
* Catàstrofe ferroviària de Riudecanyes, accident ferroviari succeït el 1907 entre Mont-roig del Camp i Cambrils (Baix Camp)
* Llista de catàstrofes de Catalunya
# Hi Bye, Mama!

Hi Bye, Mama! (Hangul: 하이바이, 마마!; RR: Haibai, mama!) és una sèrie de televisió de Corea del Sud protagonitzada per Kim Tae-hee, Lee Kyu-hyung i Go Bo-gyeol. Es va emetre a tvN del 22 de febrer al 19 d'abril del 2020.

## Referències

* ↑ MacDonald, Joan. «Ten Highly Anticipated K-Dramas Planned For 2020», 09-01-2020. [Consulta: 31 gener 2020].
* ↑ Kim, Hye-young. «김태희, 5년 만에 '인생캐' 만나 복귀 "연기 그리울 때 좋은 작품 만나 감사해"» (en coreà), 28-12-2019. [Consulta: 31 gener 2020].
# Władysław Ślewiński

Władysław Ślewiński (Nowy Białynin, 1 de juny de 1856 - París, 24 de març de 1918) va ser un pintor polonès associat al moviment Jove Polònia i a l'Escola de Pont-Aven.

## Biografia

Władysław Ślewiński era fill de Kajetan Ślewiński i Helena Mysyrowicz.
Procedent d'una família aristocràtica polonesa, Władysław Ślewiński va deixar Polònia el 1888 per establir-se a París, on es va inscriure a l'Académie Julian a l'estudi de Marcel Baschet, i després a l'Académie Colarossi.
Va conèixer Paul Gauguin el 1889 i es va crear una amistat entre els dos. El 1890 el va seguir a la Bretanya, a Clohars-Carnoët, i es va allotjar a la Maison Marie Henry.
El 1899 es va casar amb Eugenie Szewcow (Schevtzoff). Després del seu retorn a Polònia el 1905, va tornar a França el 1910 i es va establir a Pont-Aven, després a Doëlan, a la ciutat de Clohars-Carnoët. Va morir a l'hospital Sainte-Anne de París .

## Obres en col·leccions públiques
### A França

* Pont-Aven, Museu de Pont-Aven: Natura morta amb pomes i un canelobre, 1896-1897, oli sobre tela ;
* Rennes, museu de belles arts: Marine au rocher rouge, oli sobre tela ;
* Saint-Germain-en-Laye, museu departamental Maurice Denis La pregària: El meu gos, vers 1895, oli sobre tela;

### a Polònia

* Varsòvia, Museu Nacional de Varsòvia:
** Autoretrat, 1894, oli sobre tela;
** Autoretrat, 1912, oli sobre tela.

## Galeria

* Obres de Władysław Ślewiński
* Retrat d'August Strindberg (c. 1896), Museu Nacional de Varsòvia.
* Jove pescador de Doëlan (ca 1897), Galeria d'art de Lviv.
* Dona fent els cabells (1897), Museu nacional de Cracòvia.
* El mar (1904), Museu nacional de Cracòvia.
* Natura morta amb plat de plata i fruites (vers 1907), Galeria d'art de Lviv.
* Autoretrat (1912), Museu Nacional de Varsòvia.
* El mar de les roques liles (vers 1916), Galeria d'art de Lviv.
* Casa de palla a Pouldu (cap al 1892)
* Marea baixa a Pont-Aven (vers 1894)

## Referències

* ↑ «Ślewiński Władysław - Encyklopedia PWN - źródło wiarygodnej i rzetelnej wiedzy» (en polonès). [Consulta: 11 maig 2021].
* ↑ «Mon chien». www.musee-mauricedenis.fr. Arxivat de l'original el 2008-11-12. [Consulta: 11 maig 2021].