OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conferència Est

La Conferència Est a l'NBA està composta per quinze equips i organitzada en tres divisions de cinc equips cada una.
Els líders de cada divisió es classifiquen matemàticament per disputar els playoffs, mentre que els cinc equips restants seran els que posseeixin un millor balanç victòries-derrotes. Per cada conferència es classifiquen vuit equips.
Divisió Atlàntica
* Boston Celtics
* New Jersey Nets
* New York Knicks
* Philadelphia 76ers
* Toronto Raptors
Divisió Sud-est
* Atlanta Hawks
* Charlotte Hornets
* Miami Heat
* Orlando Magic
* Washington Wizards
Divisió Central
* Chicago Bulls
* Cleveland Cavaliers
* Detroit Pistons
* Indiana Pacers
* Milwaukee Bucks

## Campions de la Conferència Est

Campions NBA en negreta
* 1947: Philadelphia Warriors
* 1948: Philadelphia Warriors
* 1949: Washington Capitols
* 1950: Syracuse Nationals
* 1951: New York Knicks
* 1952: New York Knicks
* 1953: New York Knicks
* 1954: Syracuse Nationals
* 1955: Syracuse Nationals
* 1956: Philadelphia Warriors
* 1957: Boston Celtics
* 1958: Boston Celtics
* 1959: Boston Celtics
* 1960: Boston Celtics
* 1961: Boston Celtics
* 1962: Boston Celtics
* 1963: Boston Celtics
* 1964: Boston Celtics
* 1965: Boston Celtics
* 1966: Boston Celtics
* 1967: Philadelphia 76ers
* 1968: Boston Celtics
* 1969: Boston Celtics
* 1970: New York Knicks
* 1971: Baltimore Bullets
* 1972: New York Knicks
* 1973: New York Knicks
* 1974: Boston Celtics
* 1975: Washington Bullets
* 1976: Boston Celtics
* 1977: Philadelphia 76ers
* 1978: Washington Bullets
* 1979: Washington Bullets
* 1980: Philadelphia 76ers
* 1981: Boston Celtics
* 1982: Philadelphia 76ers
* 1983: Philadelphia 76ers
* 1984: Boston Celtics
* 1985: Boston Celtics
* 1986: Boston Celtics
* 1987: Boston Celtics
* 1988: Detroit Pistons
* 1989: Detroit Pistons
* 1990: Detroit Pistons
* 1991: Chicago Bulls
* 1992: Chicago Bulls
* 1993: Chicago Bulls
* 1994: New York Knicks
* 1995: Orlando Magic
* 1996: Chicago Bulls
* 1997: Chicago Bulls
* 1998: Chicago Bulls
* 1999: New York Knicks
* 2000: Indiana Pacers
* 2001: Philadelphia 76ers
* 2002: New Jersey Nets
* 2003: New Jersey Nets
* 2004: Detroit Pistons
* 2005: Detroit Pistons
* 2006: Miami Heat
* 2007: Cleveland Cavaliers
* 2008: Boston Celtics
* 2009: Orlando Magic
* 2010: Boston Celtics
* 2011: Miami Heat
* 2012: Miami Heat
* 2013: Miami Heat
* 2014: Miami Heat
* 2015: Cleveland Cavaliers
* 2016: Cleveland Cavaliers
* 2017: Cleveland Cavaliers
* 2018: Cleveland Cavaliers

## Títols

* 21: Boston Celtics
* 9: Philadelphia 76ers / Syracuse Nationals
* 8: New York Knicks
* 6: Chicago Bulls
* 5: Detroit Pistons
* 5: Miami Heat
* 4: Washington Wizards / Bullets
* 4: Cleveland Cavaliers
* 3: Golden State / Philadelphia Warriors
* 2: New Jersey Nets
* 2: Orlando Magic
* 1: Washington Capitols
* 1: Indiana Pacers
# Comissió de les Nacions Unides sobre Armament Convencional

La Comissió de les Nacions Unides sobre Armament Convencional va ser fundada com a resultat del tractat de les Nacions Unides el 1946. L'objectiu de la comissió era trobar formes de reduir la mida dels armaments no nuclears arreu del món. La Comissió va ser formalment establerta pel Consell de Seguretat de les Nacions Unides el 15 de febrer de 1947. Els cinc membres permanents del Consell de Seguretat de les Nacions Unides no podien acordar com aconseguir aquest objectiu de manera que el primer informe de la Comissió el 1949 no va fer recomanacions substancials.
El 1950, la Unió Soviètica es va negar a reunir-se amb els representants del "Grup Kuomintang" (és a dir, els representants xinesos no comunistes) a la Comissió. Això va portar a un final efectiu de les discussions de la Comissió. Es va dissoldre formalment el 1952.

## Referències

* ↑ Founding of the Commission

## Enllaços externs

* Resolution 300 of the Fourth Session of the United Nations
* United Nations archive records on the Commission
* Report from the Disarmament Times
# Colibrí diamant pit-roig

El colibrí diamant pit-roig (Heliodoxa aurescens) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida de les terres baixes l'est dels Andes al sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela, est de l'Equador, est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.
# Contracte de corretatge

El contracte de corretatge o de mediació és aquell contracte segons el qual una de les parts, el corredor, facilita, mitjançant una retribució, la conclusió d'un negoci jurídic amb un tercer.
Així doncs, la finalitat d'aquest contracte és la de posar en relació les parts que han de subscriure un futur contracte, sigui quin sigui aquest.
La mediació no s'ha d'identificar amb la comissió encara que tingui certes afinitats amb aquest contracte. Així, encara que el mediador o corredor s'obliga a realitzar un encàrrec rebut d'una altra persona, la seva activitat, a diferència de la del comissionista, no és pròpiament jurídica, sinó material (aproximació dels dos futurs contractants). Tampoc se l'ha de confondre amb l'arrendament d'obra, ja que el mediador en principi no es compromet a aconseguir un resultat concret, sinó simplement a dur a terme l'activitat de cerca de possibles contractants.

## Bibliografia

* URÍA, Rodrigo. Derecho mercantil. Madrid: Marcial Pons, 1999. ISBN 84-7248-698-2.
* VICENT CHULIÁ, Francisco. Introducción al Derecho Mercantil. València: Tirant lo Blanch, 2002. ISBN 84-8442-663-7.
# Comtat de Halland

El Comtat de Halland, o Hallands län, és un comtat o län a la costa oest de Suècia. Correspon a la província històrica de Halland. Fa frontera amb els comtats de Västra Götaland, Jönköping, Kronoberg, Escània i el mar de Kattegat.

## Municipis

* Kungsbacka (69,352 habitants)
* Varberg (54,676)
* Falkenberg (39,595)
* Hylte (10,377)
* Halmstad (87,900)
* Laholm (23,039)

## Enllaços externs

* Oficina Administrativa del Comtat de Halland
* Consell del Comtat de Halland Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine.
* Associació Regional d'Autoritats Locals de Halland Arxivat 2003-02-14 a Wayback Machine.
* Hotels in Halland Arxivat 2020-01-09 a Wayback Machine.
# Fulls (espeleotema)

Els fulls són un tipus d'espeleotema que tenen forma de cintes ondulades apilades com si fossin fulls d'un llibre obert. Creixen cap avall com un revestiment continu, exclusivament en voladissos de parets. La vora inferior és horitzontal o lleugerament inclinada. Cadascun dels fulls tenen una gruixa mitjana al voltant d'1 cm, menys de 10 cm d'amplària mitjana, i estan separats verticalment per espais buits de fins a uns 5 cm. Hom els troba per sota del nivell freàtic, fins a diversos metres o desenes de metres de profunditat.
Els fulls s'associen freqüentment amb espeleotemes subaquàtics (cons de calcita flotant…) procedents de la deposició de calcita en aigües sobresaturades. Tots ells tenen habitualment el seu origen en la desgasificació de diòxid de carboni hipogènica que dona lloc a aigua sobresaturada. L'explicació més comunament acceptada per a la seva formació es basa en el fet que és un espeleotema que hom troba típicament prop de les superfícies d'aigua presents o passades que han fluctuat. Primer la calcita flotant forma una escuma sobre la superfície de l'aigua. A continuació, un lleuger augment de la superfície de l'aigua treu aquesta calcita de l'aigua i la posa en contacte amb el sostre de la cova o amb una paret, adherint-se formant una vora en forma d'anell. Finalment, el nivell de l'aigua disminueix i subministra calcita a la vora inferior dels fulls en formació. És en aquest punt en el procés de formació que els fulls formen la seva vora típica. Com el nivell freàtic fluctua cap amunt i avall aquestes etapes es poden repetir diverses vegades la qual cosa contribueix al creixement general dels fulls.
Aquests espeleotemes es varen identificar per primera vegada a la cova Indian Burial Cave, Nevada, el 1952 per D. Emerson.

## Referències

* 1 2 Audra, P. i col. «The association between bubble trails and folia: a morphological and sedimentary indicator of hypogenic speleogenesis by degassing, example from Adaouste Cave (Provence, France)». International Journal of Speleology [Bolonya, Itàlia], 38, 2, 2009, pàg. 93-102.
* ↑ Allison, S «The ups and downs of folia». Canyons & Caves. Carlsbad Caverns National Park, 33, 2004.
* ↑ Emerson, D «Labor day Nevada Cave trip, 1951». California Caver, IV, 8, pàg. 3-5.
# Formigueret de carpó rogenc

El formigueret de carpó rogenc (Euchrepomis spodioptila) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de les terres baixes per l'est dels Andes, del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela, Guaiana i Brasil.

## Referències

* ↑ «Formigueret de carpó rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Coomonte

Coomonte és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Alija del Infantado (Lleó), al sud amb Santa María de la Vega, a l'est amb Maire de Castroponce i a l'oest amb Villaferrueña.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 395 | 364 | 314 | 300 |
# París-Roubaix 1934

La París-Roubaix 1934 fou la 35a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà l'1 d'abril de 1934 i fou guanyada pel belga Gaston Rebry, que d'aquesta maneta obtenia la segona victòria en aquesta cursa, després de l'obtinguda el 1931.
El primer a arribar a la meta fou Roger Lapébie, però fou desqualificat per agafar una bicicleta del públic, cosa prohibida pel reglament del moment.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip |
| 1 | Gaston Rebry | Alcyon-Dunlop |
| 2 | Jean Wauters | Thomann |
| 3 | Frans Bonduel | Dilecta |
| 4 | René Le Grevès | Alcyon - Dunlop |
| 5 | André Godinat | Dilecta |
| 6 | Alfons Schepers | La Française |
| 7 | Romain Maes | Alcyon - Dunlop |
| 8 | Louis Hardiquest | La Française |
| 9 | Raymond Louviot | Genial Lucifer - Hutchinson |
| 10 | Alfred Haemerlinck | Dilecta |

## Referències

* ↑ Les 10 Paris-Roubaix incontournables (1) a eurosport.fr (7 d'abril de 2011) (francès)

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats de l'edició de 1934 a les-sports.info
* Resultats de l'edició de 1934 Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. a cyclebase.nl
# Marcel Sauber

Marcel Sauber (Echternach, 3 de maig de 1939) és un polític luxemburguès. Va ser el president del Consell d'Estat de Luxemburg, càrrec que va exercir des del 2001 al 2003.
Diputat a la Cambra de Diputats, en representació del Centre electoral pel Partit Popular Social Cristià (CSV). Havia estat alcalde de Walferdange. Sauber va ser nomenat membre del Consell d'Estat el 28 de juny de 1985 en substitució de José Foog. Va ser elegit per al consell comunal de Walferdange a les eleccions de 1987, fins als nostres dies. En aquest moment, va ser alcalde del 6 de febrer de 1995 fins al 31 de desembre de 1999. Sauber va acudir per a la Cambra de Diputats pel Centre a les eleccions de 1999, acabant dotzè dels candidats del partit CSV, mentre que sis van ser escollits.
Va ser nomenat per a President del Consell d'Estat el 15 de gener de 2001, va ocupar aquest càrrec fins a l'11 de març de 2003, quan va renunciar per ocupar la vacant a la Cambra de Diputats que va deixar la mort de Willy Bourg al febrer.

## Honors

* Gran Oficial de l'Orde de la Corona de Roure (promoció 2000).

## Referències

* ↑ «Membres depuis 1857». Council of State. Arxivat de l'original el 2009-11-03. [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ «Marcel Sauber wird Deputierter» (en alemany). Christian Social People's Party, 06-03-2003. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ Aktiviéitsrapport vum Staatsministère vum Joer 2000 wou op de Säite 77 ff déi Leit ernimmt sinn déi den 22. Juni 2000 eng Auszeechnung vum Premier iwwerreecht kritt hunn
# Banda de valència

En la teoria de sòlids, es denomina banda de valència al més alt dels intervals d'energies electròniques (o bandes) que es troba ocupat per electrons en el zero absolut. A semiconductors i aïllants apareix una banda prohibida o gap per sobre de la banda de valència, seguida d'una banda de conducció a energies encara més grans. En els metalls, per contra, no hi ha cap interval d'energies prohibides entre les bandes de valència i de conducció.
La baixa conductivitat elèctrica de semiconductors i aïllants es deu a les propietats de la banda de valència. Es dona la circumstància que el nombre d'electrons és exactament el mateix que el nombre d'estats disponibles a la banda de valència. A la banda prohibida, evidentment, no hi ha estats electrònics disponibles. Això significa que quan s'aplica un camp elèctric els electrons no poden incrementar la seva energia (és a dir, no poden ser accelerats) al no haver estat disponibles on puguin moure's més ràpidament del que ja ho fan.
Tot i això, els aïllants presenten certa conductivitat. Això es deu a l'excitació tèrmica, que provoca que alguns electrons adquireixin suficient energia com per saltar la banda prohibida i accedir a un estat de la banda de conducció. Una vegada que es troben a la banda de conducció poden conduir l'electricitat. A més, els estats disponibles o buits que deixen els electrons a la banda de valència contribueixen també a la conductivitat del material, en permetre certa mobilitat a la resta d'electrons de la banda de valència.
Un error freqüent consisteix a dir que els electrons dels aïllants es troben "lligats" als nuclis atòmics, donant a entendre que no poden moure's. De fet, aquests electrons sí que poden moure's lliurement per l'aïllant, aconseguint velocitats de l'ordre de 100 km per segon. Tant en metalls com en aïllants, els electrons es troben "deslocalitzats", sense que sigui possible assignar una posició definida dins del material.

## Vegeu també

* Semiconductor
* Conducció elèctrica

## Nota

* ↑ Paul A. Tipler; Gene Mosca. Física para la ciencia y la tecnología: Electricidad y magnetismo, luz, física moderna. Reverte, març 2005, p. 1158–. ISBN 9788429144123 [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ Santiago Burbano de Ercilla; Carlos Gracía Muñoz. Física general. Editorial Tebar, 2003, p. 710–. ISBN 9788495447821 [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ William D. Callister. Introducción a la ciencia e ingeniería de los materiales. Reverte, octubre 1996, p. 616–. ISBN 9788429172546 [Consulta: 2 maig 2011].
# Coma de l'Orella

La Coma de l'Orella és una coma que es troba entre els municipis de Bellmunt d'Urgell i Penelles a la comarca de la Noguera.
# Garcia de Orta

Garcia de Orta (1501-1568), metge i científic portuguès, va publicar el primer registre de plantes medicinals d'Orient, fet per un europeu.

## Biografia

Va néixer el 1501 a Castelo de Vide, districte de Portalegre a Portugal. Els seus pares Fernando Isaac da Horta i Leonor Gomes eren jueus i l'any 1492 van ser expulsats d'Espanya pels Reis Catòlics.
Va estudiar a Salamanca i Alcalá de Henares. Va fer el batxillerat en Arts i la llicenciatura de Medicina i Filosofia Natural. Durant la seva etapa universitària ja es va interessar per l'estudi de les plantes medicinals.
L'any 1523 va tornar a Portugal per exercir la medicina a Castelo de Vide i més tard va anar a Lisboa on va fer de metge del Rei Joan III i a on va conèixer el matemàtic Pedro Nunes. Es va casar amb la seva cosina Briada de Solis, de família Hispano-Portuguesa amb la que va tenir dues filles.
El 1530 va ser nomenat professor de la Universitat de Lisboa, però al no trobar espai per les seves investigacions i experiments va decidir marxar a l'Índia.
El 12 de març de 1534 va sortir cap a Goa on hi va arribar el mes de setembre. Hi va anar com a metge personal de Martin Afonso de Sousa, amic seu que va ser virrei de l'Índia i Governador General de l'Asia Portuguesa.
A Goa es va familiaritzar amb la medicina índia i amb la varietat de plantes utilitzades com a remei de malalties. Allà hi va conèixer a Luís de Camões que aleshores encara era un poeta desconegut.
L'abril de 1563 va publicar la seva obra més important “Coloquios dos Simples e Drogas he Cousas Medicinais de Índia”. Aquesta obra la va escriure inicialment en llatí i fou traduït posteriorment al portuguès i a l'espanyol, on incideix en l'estudi de les plantes de la India amb aplicacions medicinals, i és considerat com el primer registre científic de plantes d'Orient fet per un europeu. L'any 2004 l'editorial francesa Actes va reeditar el llibre amb pròleg de Mario Soares.
El 1582 amb Cristobal da Costa va treballar en la traducció de la "Historia medicinal de las cosas que se traen de nuestras Indias Occidentales" de Nicolás Monardes.

## Referències

* 1 2 Lopes, Ana Sofia. «Diccionario de médicos portugueses» (en portuguès), 21 0ctubre 2010. [Consulta: juny 2017].
* ↑ «Two pionners of Tropical Medicine» (en anglès). Wellcome Historical Medical Library, 1963. [Consulta: juny 2017].
* ↑ «Portraits de Médecins. Garcia (Abraham) da Orta» (en francès). [Consulta: juny 2017].
# Francesc Tortellà Rebassa

Francesc Tortellà Rebassa (Sineu, 2 de setembre de 1937) va ser un ciclista balear, que fou professional entre 1961 i 1967. De la seva carrera destaca la victòria d'etapa a la Volta a Andalusia de 1962.
Quan era amateur va participar en els Jocs Olímpics de 1960 en les proves de ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 1957
** 1r al Trofeu Mossen Borràs
** 1r al Gran Premi de Catalunya
* 1958
** 1r al Gran Premi de Catalunya
* 1963
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia

## Palmarès en pista

* 1955
** Campió d'Espanya amateur de Velocitat
* 1956
** Campió d'Espanya amateur de Velocitat
* 1959
** Campió d'Espanya amateur de Velocitat
* 1960
** Campió d'Espanya amateur de Velocitat
** Campió d'Espanya amateur de Persecució
* 1963
** Campió d'Espanya de Velocitat
* 1964
** Campió d'Espanya de Velocitat
** Campió d'Espanya de Persecució
* 1965
** Campió d'Espanya de Velocitat

## Referències

* ↑ «Resultats als Jocs Olímpics». Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 1r juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Crespell

«Crespell» té aquests significats:
* Gastronomia:
** Crespell (Catalunya), tipus de pastes típiques de la Garrotxa, el Priorat,i la Ribagorça.
** Crespell (Mallorca), tipus de pastes dolces que es mengen tradicionalment per Pasqua. La forma és variada.
** Crespell (Menorca), pastissets o galetes amb forma de flor d'uns dotze pètals.
* Mitologia:
** Crespell (mitologia), éssers amb el cos ple de berrugues, que grunyen i treuen foc pels ulls.
* Micologia:
** Crespell (micologia), bolets en forma de ventall, embut o ombrel·la, que neixen d’una base comuna.
# Ardakan

Ardakan o Ardakan-e Yadz, també Ardekan, localment Erdekun (persa: اردکان), antic Artakan (‘Lloc Sagrat’ o ‘Lloc Net’) és una ciutat de l'Iran, la segona ciutat de la província de Yazd. Està a 60 km de Yezd (Yazd) i té un clima sec. La seva població el 2006 s'estimava en 52.802 habitants. Es troba a l'extrem sud del Dasht-e Kavir.

## Monuments

Els seus monuments principals són la gran mesquita (Masjed-e Jame'), la mesquita Zire-deh, Emam-Zadeh Mir Seyyed Mohammad, el Bazar Tekyeh, i les capelles de Pir-e Sabz Chek Chek, Pir Shah Eshtad Izad, Pir Shah Tashtar Izad, Pir Shah Mehr Izad, i Pir Shah Morad. Nombrosos llocs sagrats dels zoroastrians es troben al seu entorn al llogaret de Sharif-Abad, on peregrinen cada any milers de zoroastrians de tot el món.

## Economia

La seva població era de 12,270 habitants el 1950 i de 14.333 el 1966. Vers 1975 sobrepassava els 25000 dedicats a l'agricultura (cotó, pistatxo, mangranes) indústries de metall, estores, objectes diversos, i al comerç.

## Història

Podria ser l'Artacana de Claudi Ptolemeu que la descriu com una ciutat de Pàrtia al desert de Carmània, però no s'han trobar ruïnes antigues. Ibn Hàwqal assenyala una Ardakan o Adharkan al límit del Fars però altres ciutats amb el mateix nom s'esmenten a diversos llocs incloent Fars i Kirman (per exemple una Ardakan al nord de Shiraz al comtat de Qašqāī).
La primera referència segura se sota els ilkhànides quan comença a aparèixer a les històries locals de Yadz com una petita vila (quarya) del districte de Maybod. Al segle xiii s'hi va edificar un khanakah sufi. Al segle xvii apareix governada per xeics Dadaiva dels quals se'n dona una llista de noms amb algunes biografies a l'obra de Muhammada Mofid Bafqi. Era un centre agrícola i es va desenvolupar al segle xix com estació de caravanes, i va seguir progressant al segle xx. Vers 1900, en el millor moment, tenia uns 15000 habitants i estava rodejada de muralles que foren enderrocades el 1933. El 1959 una avinguda es va construir al centre de la ciutat separant la vella ciutat de la moderna. Fins a 1969 fou centre d'un bakhs i aquest any es va crear la província (shahristan) de Yadz.

## Personatges

Hi va néixer l'expresident de l'Iran Muhammad Khatami el 29 de setembre de 1943.

## Bibliografia

L. W. Adamec, ed., Historical Gazetteer of Iran I: Tehran and Northwestern Iran, Graz, 1976

## Referències

* ↑ «World Gazetteer: Yazd - largest cities (per geographical entity)». Arxivat de l'original el 2012-12-08. [Consulta: 7 octubre 2012].
# Lewis Sheldon

Lewis Pendleton Sheldon (Rutland, Vermont, 9 de juny de 1874 - Biarritz, Lapurdi, 18 de febrer de 1960) va ser un atleta estatunidenc que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1900.
En aquests Jocs va guanyar dues medalles de bronze, en la prova del Triple salt i en el Salt d'alçada aturat. També participà en el Salt de llargada aturat i en el Triple salt aturat en què acabà en quarta posició.
Era germà de Richard Sheldon, també medallista olímpic a París.

## Millors marques

* Salt de llargada. 6,92 m, el 1895
* Triple salt. 13,64 m, el 1900

## Referències

* 1 2 «Lewis Sheldon» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2009-10-08. [Consulta: 28 agost 2012].
# Marcel Samuel-Rousseau

Marcel Samuel-Rousseau (7è districte de París, 18 d'agost de 1882 - París, 11 de juny de 1955) va ser un francès compositor, organista i director d'òpera.

## Biografia

Va estudiar composició al Conservatori de París i va ser guardonat amb el Prix de Rome el 1905. Fou organista a Saint-Séverin de 1919-1922 i president de la "Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique" de 1935-1953. Durant molts anys va ser professor d'harmonia al conservatori de París i director artístic de la companyia d'òpera Pathé. De 1941-1944 va ser director de l'Òpera Nacional de Paris.
Com a compositor Samuel-Rousseau va estar molt influenciat per les obres de César Franck i Gabriel Fauré . Tenia un estil més conservador que molts contemporanis, però era un mestre en l'harmonia cromàtica en la qual va tenir entre els seus alumnes a Marcel Dautremer, i, tenia un fort sentit per a la dramàtica. Entre les seves composicions s'inclouen òperes, ballets, música d'orquestra i piano i cançons. Les seves millors obres són les seves òperes, que tendeixen a l'exòtic i són ambiciosos a escala. Dues de les seves òperes, Le Hulla (1920) i Kerkeb (1931), tenen la seva base a l'Orient; amb el paper del darrer títol de ballarina de barber en un harem. La seva òpera Tarass Boulba (1919), es basa en la llegenda d'un guerrer cosac. També va escriure una òpera basada en la llegenda artúrica Le roi Arthur (1903).

## Fonts

* Paul Griffiths, Richard Langham Smith. The New Grove Dictionary of Opera, editat per Stanley Sadie (1992), ISBN 0-333-73432-7 i ISBN 1-56159-228-5

## Referències

* ↑ Marcel Dautremer
# Asphadastis

Asphadastis és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Asphadastis cryphomycha, que es troba a Java.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 11 octubre 2011].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Asphadastis cryphomycha". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.