OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Villers-Bocage (Calvados)

El cantó de Villers-Bocage és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 22 municipis i el cap es Villers-Bocage.

## Municipis

* Amayé-sur-Seulles
* Banneville-sur-Ajon
* Bonnemaison
* Campandré-Valcongrain
* Courvaudon
* Épinay-sur-Odon
* Landes-sur-Ajon
* Le Locheur
* Longvillers
* Maisoncelles-Pelvey
* Maisoncelles-sur-Ajon
* Le Mesnil-au-Grain
* Missy
* Monts-en-Bessin
* Noyers-Bocage
* Parfouru-sur-Odon
* Saint-Agnan-le-Malherbe
* Saint-Louet-sur-Seulles
* Tournay-sur-Odon
* Tracy-Bocage
* Villers-Bocage
* Villy-Bocage

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1988 | Jean Lévêque | UDR, després RPR |
| 1988-1994 | Stanislas de Clermont-Tonnerre | Divers droite |
| 1994-2008 | Xavier Lebrun | Divers droite |
| 2008- | Marie-Odile Marie | MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.592 | 6.598 | 6.851 | 8.013 | 8.913 | 9.266 | 10.402 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Villeurbanne-Centre

El cantó de Villeurbanne-Centre és un antic cantó francès del departament del Roine, situat al districte de Lió. Compta amb part del municipi de Villeurbanne. Va existir de 1982 a 2014.

## Municipis

* Villeurbanne
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1992 | Gilbert Chabroux | PS |
| 1992-2010 | Raymond Terracher | PS |
| 2010-2011 | Richard Llung | PS |
| 2011-2014 | Béatrice Vessiller | EELV |
# Cantó de Villeurbanne-Sud

El cantó de Villeurbanne-Sud és un antic cantó francès del departament del Roine, situat al districte de Lió. Compta amb part del municipi de Villeurbanne.

## Municipis

* Villeurbanne
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Marcel Dutartre | PCF |
| 1961-1979 | Étienne Gagnaire | SFIO, després MDSF |
| 1979-1990 | Jean-Jack Queyranne | PS |
| 1990-2002 | Nathalie Gautier | PS |
| 2002-2004 | Daniel Rendu | UMP |
| 2004-2011 | Lilian Zanchi | PS, després Divers gauche |
| 2011-2014 | Claire Le Franc | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Camí de les Puntes

El Camí de les Puntes és un camí del terme de Reus (Baix Camp) que encamina cap a Les Puntes, una partida de terra molt gran, ja en terme de Constantí, continuació cap a l'est de la reusenca Partida de la Grassa.
Surt del camí de Valls i travessa el barranc del Cementiri i més enllà el camí Vell de Constantí, vora el Mas se la Serrallera, al Burgaret, després travessa la riera de la Quadra i la C-14, i entra a la partida de la Grassa, entre el Mas de la Condesa i el Mas de Llobet. Dona accés a diversos masos, entre ells al mas del Nomdedéu. Vora el mas de Vallverdú, ja en terme de Constantí, enllaça amb el camí dels Pobres. Travessa el barranc del Mas del Sol i arriba a Les Puntes, just a tocar del polígon industrial de Constantí. Entre el camí de Valls i la bassa de l'Oliver s'ha convertit en carretera.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 464-465. ISBN 8486387655.
# Carles Trullols i Clemente

Carles Trullols i Clemente (Barcelona, 17 de setembre de 1948 - Barcelona, 12 d'abril de 2021) fou un jugador i entrenador d'hoquei sobre patins, considerat el millor porter del seu temps i un dels millors de la història.

## Trajectòria

Defensà els colors de Maristes Sant Joan, CP Magnetos (1965-1967), CE Vendrell (1967-1969), RCD Espanyol (1969-1971), Cerdanyola CH (1971-1975), CP Vilanova (1975-1977), però destacà especialment al FC Barcelona on romangué 6 temporades i guanyà 19 títols, incloent 6 Copes d'Europa i 5 Lligues espanyoles. També fou internacional amb la selecció espanyola en 193 ocasions, guanyant quatre cops el Campionat del Món i quatre més el d'Europa. Després de jugar un total de 18 temporades, el febrer de 1984 es retirà com a jugador en un partit d'homenatge al Palau Blaugrana i rebé la Medalla d'Or al Mèrit Esportiu, entregada per Romà Cuyàs, Secretari d'Estat per l'Esport.
Posteriorment fou seleccionador espanyol proclamant-se campió del món l'any 1989 a San Juan de la Frontera, Argentina. L'any 1972 es llicencià en dret i tingué diversos càrrecs en al Consell Català de l'Esport. També fou vicepresident de la Federació Espanyola de Patinatge l'any 1996 i, des de 2012, secretari del Tribunal Català de l'Esport. Morí la matinada del 12 d'abril de 2021 com a conseqüència de la COVID-19.

## Palmarès
### FC Barcelona

* 6 Copes d'Europa (1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83)
* 5 Lligues espanyoles (1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82)
* 3 Copes del Rei / Copes espanyoles (1977-78, 1978-79, 1980-81)
* 4 Supercopes d'Europa (1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83)
* 1 Copa Intercontinental (1983)

### Altres

* 3 Torneigs Victorià Oliveras de la Riva (1974, 1976, 1977)
* 2 Campionats d'Espanya Juvenils (1964, 1965)
* 5 Campionats escolars (1961, 1962, 1963, 1964, 1965)

### Selecció espanyola

* 4 Campionats del Món (1970, 1972, 1976, 1980)
* 4 Campionats d'Europa (1969, 1979, 1981, 1983)
* 1 Campionats d'Europa Júnior (1966)
* 6 Torneigs de les Nacions de Montreux (1967, 1971, 1975, 1976, 1978, 1980)

## Referències

* 1 2 3 «Carles Trullols i Clemente». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 6 7 Mundo Deportivo, 8 de desembre de 1983, Trullols: "És l'hora de l'adéu"
* 1 2 Mundo Deportivo, 8 de setembre de 1999, Los míticos Carlos Trullols y Ramon Nogué representan al hockey sobre patines en la elección de los mejores deportistas españoles del siglo
* ↑ «La selección nacional el números». Mundo Deportivo, 11-04-1970. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Fitxa de Trullols». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ El País, 25/02/1984, Emocionada despedida de Carlos Trullols.
* ↑ esport3. «Mor als 72 anys l'exporter del Barça Carles Trullols», 12-04-2021. [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ «Muere a los 72 años Carles Trullols, mítico portero del Barça y de la selección española» (en castellà), 12-04-2021. [Consulta: 12 abril 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Carles Trullols i Clemente - RinkHockey.net (anglès)
# Can Xicota

Can Xicota és una masia que es troba a Lliçà d'Amunt, al barri de can Xicota.

## Història

Documentada des del segle xiii, l'any 1259 Ramon de Voltraria va establir el mas Xicota a Arnald Carreres, amb el pacte que dit Carreres hi enviés algun dels seus fills per tal de cultivar-lo. Efectivament, una filla de l'esmentat Arnald, de nom Maura, i el seu marit, Guillem Burdi, es van instal·lar a Can Xicota. Ben aviat degueren prendre el nom de la casa per a cognomenar-se. Al llarg dels segles xiii i XIV, el mas va créixer mitjançant l'establiment de diverses peces de terra, fenomen que es tornà a produir al segle xvi. D'aquesta manera, Can Xicota va esdevenir una de les propietats més notables del poble. A la segona meitat del segle xix, els Xicota van participar en algunes de les primeres associacions agrícoles de Catalunya (IACSI), alhora que començaren a arrendar parts de la seva propietat a diverses persones amb la facultat de poder-hi construir cases. D'aquesta manera, es va anar formant l'anomenat raval de can Xicota. La família Xicota es va mantenir a la casa fins al darrer quart del segle xx.

## Descripció

Can Xicota forma part d'un conjunt de masies de carener perpendicular a la façana a les que es va aixecar el cos central per donar cabuda a unes golfes més àmplies, aprofitant l'espai sota la coberta inclinada. Es tracta d'una masia de planta basilical, amb un cos afegit al costat esquerre. Consta de planta baixa, pis i golfes. El cos central és molt ample respecte als altres dos, cosa que fa pensar en un creixement de l'edifici per etapes. La porta principal és d'arc de mig punt de dovelles de pedra i pedra tosca. L'escala que hi dona l'accés és de pedra calcària i pedra vermella del Bertí. Les finestres de la façana principal són de llinda plana amb un petit arquet conopial incís i ampit motllurat; la de l'habitació de la dreta és del mateix tipus que l'anterior, però l'ampit està decorat amb un motiu en forma de daus. A l'interior de la casa es conserven en molt bon estat diverses arcades. La masia estava tancada per dos barris. A l'extrem sud-oest, es va construir a finals del segle xix, una petita garita de vigilància amb cúpula i una pinya de ceràmica verda en el coronament. Per la part externa deixa veure dues grans lloses, una de pedra tosca i una altra calcària molt ben treballada fent cercle per adaptar-se al perfil de la garita. Al costat est, adossat al barri, hi havia una quadra amb espitlleres i segons sembla una era al davant.

## Situació

Masia situada al rieral de Lliçà d'Amunt, prop del riu Tenes.

## Referències

* ↑ http://www.llicamunt.cat/ca/pl68/el-municipi/llocs-d-interes/id11/can-xicota.htm Arxivat 2012-04-27 a Wayback Machine.
* ↑ Les arrels del nostre poble. Itineraris pel patrimoni de Lliçà d'Amunt, editat per l'Ajuntament de Lliçà d'Amunt.
# Can Xifreda (Riells del Fai)

Can Xifreda és una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Està situada a l'extrem sud-occidental del territori de Riells del Fai, a prop dels Saulons d'en Déu. És al vessant sud-oriental del Turó d'en Xifreda i al sud-occidental del Turó d'en Rossic, a l'esquerra del Xaragall de les Alzines i a ponent de Can Garriga del Solell.
# Cantó de Vanves

El cantó de Vanves és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte d'Antony. Comptava amb el municipi de Vanves.
Al 2015 es va unir al cantó de Clamart.

## Municipis

* Vanves

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1980 | André Roche | RPR |
| 1980-1998 | Roger Aveneau | UDF-CDS |
| 1998-2004 | Bernard Gauducheau | UDF |
| 2004- | Guy Janvier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 25.514 | 25.068 | 22.464 | 22.805 | 25.900 | 25.414 | 27.002 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Varilhas

El cantó de Varilhas és un cantó francès del departament de l'Arieja, a la regió d'Occitània. Està enquadrat al districte de Pàmies, té 18 municipis i el cap cantonal és Varilhas.

## Municipis

* Artics
* Calzan
* Casals
* Coçan
* Crampanhan
* Dalon
* Gudàs
* Lobens
* Malleon
* Montagut de Plantaurèl
* Rius de Pelapòrc
* Sent Bauselh
* Sent Felitz de Riutòrt
* Seguran
* Varilhas
* Ventenac
* Vernhòla
* Viran

## Vegeu també

* Cantons de l'Arieja
# Cantó de Varennes-en-Argonne

El cantó de Varennes-en-Argonne és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Verdun. Té 12 municipis i el cap és Varennes-en-Argonne.

## Municipis

* Avocourt
* Baulny
* Boureuilles
* Charpentry
* Cheppy
* Esnes-en-Argonne
* Lachalade
* Malancourt
* Montblainville
* Varennes-en-Argonne
* Vauquois
* Véry

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Boutaud | Divers droite |
| 1955-1961 | M. Valiadis | RGR |
| 1961-1978 | Marcel Chevillot | UNR, després UDR |
| 1978-1983 | Jérôme Jacquemin | |
| 1983-1998 | Yvon Victor | Divers droite |
| 1998- | Jean-François Lamorlette | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 2.098 | 1.983 | 1.777 | 1.684 | 1.603 | 1.547 | 1.528 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Varennes-sur-Amance

El cantó de Varennes-sur-Amance (anteriorment anomenat cantó de Terre-Natale) és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, situat al districte de Langres. Té 13 municipis i la capital és Varennes-sur-Amance.
De l'1 d'agost de 1972 fins a l'1 de gener de 2012 es va anomenar cantó de Terre-Natale.

## Municipis

* Arbigny-sous-Varennes
* Celles-en-Bassigny
* Champigny-sous-Varennes
* Chézeaux
* Coiffy-le-Bas
* Haute-Amance
* Laneuvelle
* Lavernoy
* Marcilly-en-Bassigny
* Plesnoy
* Rançonnières
* Varennes-sur-Amance
* Vicq

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Pierre Mathey | radical |
| 1945-1956 | Camille Perfetti | radical |
| 1956-1970 | M. Marchand | UDF |
| 1970-1988 | Roger Collin | Divers gauche, després divers droite |
| 1988- | Pierre Yves Marie Rousselot | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.099 | 3.550 | 3.125 | 3.074 | 2.893 | 2.693 | 2.500 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Caquetaia umbrifera

Caquetaia umbrifera és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 47,5 cm de longitud total.

## Reproducció

Els ous i les larves són protegits per la femella, mentre que el mascle defensa el territori.

## Alimentació

Menja principalment peixos (del gènere Astyanax, normalment) i, en segon terme, gambes i crancs.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 19 °C-28 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Colòmbia (conques dels rius Atrato i Magdalena) i Panamà (conques dels rius Tuíra i Chucunaque).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* ↑ Kullander, S.O., 2003.
* ↑ Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* ↑ Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Caquetaia kraussii

Caquetaia kraussii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixos i invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 26 °C-31 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Atrato, Cauca i Magdalena, i del llac Maracaibo a Colòmbia. Ha estat introduït a la conca del riu Orinoco (Veneçuela).

## Observacions

No és una espècie comuna en el comerç de peixos d'aquari, tot i que, ocasionalment, se n'importa.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Infante, O., 1981. Aspects of the feeding ecology of Petenia kraussii (Steindachner, 1878) (Pisces, Perciformes) in Lake Valencia, Venezuela. Verh. Internat. Verein.Limnol. 21:1326-1333.
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo, 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* ↑ Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* ↑ Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Leal-Flórez, J., M. Rueda i M. Wolff, 2008. Role of the non-native fish Oreochromis niloticus in the long term variations of abundance and species composition of the native ichthyofauna in a Caribbean estuar y Bull. Mar. Sci. 82(3): 365-380.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Thompson, K.W., 1979. Cytotaxonomy of 41 species of neotropical cichlidae. Copeia (4):679-691.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Winemiller, K.O., 1989. Ontogenetic diet shifts and resource partitioning among piscivorous fishes in the Venezuelan llanos. Environ. Biol. Fish. 26:177-199.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Caquetaia spectabilis

Caquetaia spectabilis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,5 cm de longitud total.

## Reproducció

Els ous són protegits per ambdós progenitors.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 26 °C-27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones, riu Araguari (Amapá, Brasil) i conca del riu Branco al Brasil i Guaiana.

## Observacions

És consumit a nivell local.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* 1 2 Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Ferreira, E.J.G., J. Zuanon i G.M. dos Santos, 1996. A list of commercial fish species from Santarém, State of Pará, Brazil. Naga ICLARM Q. 19(3):41-44.
* ↑ Ferreira, E.J.G., J.A.S. Zuanon i G.M. dos Santos, 1998. Peixes comerciais do médio Amazonas. Instituto Brasileiro do Meio Ambiente e dos Recursos Naturais Renováveis. 211p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Casa Torres (Sant Cugat del Vallès)

La Casa Torres o cases adossades d'Àngel Carrión és un xalet de Collserola del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular molt senzilla. El més interessant és la rica i imaginativa composició de relleus, finestres, falsos arcs i rosetons que recorden l'obra de l'arquitecte Balcells. Consta de planta baixa, primer i segon pis. Al primer pis s'han obert terrasses que envolten l'edifici.

## Referències

* ↑ «Xalet a Collserola 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Casa Toà

«Casa Toà» té aquests significats:
* Casa Toà (Abella de la Conca), casa aïllada del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà
* Casa Toà (Aramunt), casa aïllada del poble d'Aramunt, pertanyent al terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
# Cap Blanc

«Cap Blanc» té aquests significats:
* Es Cap Blanc, possessió del terme de Llucmajor, Mallorca
* Cap Blanc (Mallorca), cap de la costa de Llucmajor, a Mallorca
* Cap Blanc (Altea), a la Marina Baixa
* Cap Blanc (Tunísia) de Tunísia
* Cap Blanc (Mauritània) de Mauritània
* Península del Cap Blanc, península que s'estén per territori de Mauritània i del Sàhara Occidental
* Cap Blanc (Eivissa), a Sant Josep de sa Talaia
# Carthage

«Carthage» té aquests significats:
* Carthage o Cartago, ciutat de Tunísia
* Carthage (Arkansas)
* Carthage (Carolina del Nord)
* Carthage (Dakota del Sud)
* Carthage (Illinois)
* Carthage (Indiana)
* Carthage (Maine)
* Carthage (Mississipi)
* Carthage (Missouri)
* Carthage (Nova York)
* Carthage (Tennessee)
* Carthage (Texas)
* South Carthage, població dels Estats Units a l'estat de Tennessee.
* West Carthage, població dels Estats Units a l'estat de Nova York.