OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Abascal Carredano

José Abascal Carredano (Pontones, 1 de setembre de 1829 - Madrid, 19 de febrer de 1890) fou un polític espanyol.

## Biografia

Estudià humanitats i filosofia al col·legi de Vicente Masarnau a Madrid, i després medicina al col·legi de San Carlos. Però el 1848 va morir el seu pare va dedicar-se a la pedrera, que era el negoci del seu pare. El 1859 va crear a Alacant una empresa per a proveir Madrid de productes agrícoles per ferrocarril.
Políticament, simpatitzava amb el Partit Progressista i fou membre de la Milícia Nacional. Durant la revolució de 1868 fou membre de la Junta Revolucionaria Interina del 30 de setembre al 5 d'octubre de 1868; a les eleccions generals espanyoles de 1869 fou elegit diputat simultàniament per Alcoi i Alcalá de Henares, i fou escollit regidor de Madrid. A les eleccions generals espanyoles de 1871 fou escollit novament diputat per la Vila Joiosa, i el 1872 senador, arribant a ser nomenat secretari del Senat d'Espanya.
Després de la restauració borbònica va militar al Partit Constitucional i després del Partit Liberal Fusionista, amb el qual fou nomenat alcalde de Madrid el 1881-1883 i 1885-1889. El 1887 fou nomenat president honorari del Partit Liberal a Alacant i participà activament en les lluites internes del partit. Fou oncle del també polític liberal Enrique Arroyo y Rodríguez.

## Referències

* ↑ La Ilustración española y americana (1890).

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
* Alcaldes de Madrid, 1842-1900
# Portada/article març 26
## Jaume el Conqueridor

Jaume I el Conqueridor (Montpeller, 2 de febrer del 1208 – Alzira, 27 de juliol del 1276) fou rei d'Aragó, de Mallorca i de València, comte de Barcelona i d'Urgell, i senyor de Montpeller (1213-1276). Començà a regnar a l'edat de 10 anys assistit pel Consell Reial, regnà 58 anys i morí a l'edat de 68 anys. És enterrat al Reial Monestir de Santa Maria de Poblet.
Fill i successor del rei Pere II d'Aragó "el Catòlic" al tron de la corona d'Aragó i de Maria de Montpeller. Quedà totalment orfe de pare i mare el 1213, quan tan sols comptava 5 anys. Fou pare dels reis Pere III d'Aragó "el Gran" i Jaume II de Mallorca "el Prudent". Durant el seu llarg regnat la corona d'Aragó va expandir-se territorialment. Va escriure la crònica del Llibre dels fets.
# Pieter Snayers

Pieter Snayers (Anvers 1592 – Brussel·les 1666 o 1667) va ser un pintor flamenc conegut per les seves representacions de batalles històriques.
Va estudiar probablement amb Sebastiaan Vrancx abans d'inscriure's com a mestre en el gremi de Sant Lluc d'Anvers el 1612. Entre 1626 i 1628 es va traslladar a Brussel·les, on va treballar per a la cort de la infanta Isabel Clara Eugènia, governadora dels Països Baixos; posteriorment, després de la mort d'Isabel, va treballar a la cort del cardenal infant Ferran d'Àustria i en la de l'arxiduc Leopold Guillem d'Habsburg. Va col·laborar amb Rubens en diverses ocasions, entre elles en la inacabada sèrie dedicada a la vida d'Enric IV (1628 - 1630) i en la sèrie de pintures mitològiques per a la Torre de la Parada (1637 - 1640). El seu deixeble més conegut va ser Adams Frans Van der Meulen.

## Referències

* 1 2 3 4 Hans Vlieghe, Flemish Art and Architecture 1585-1700, New Haven: Yale University Press (1998): 173. ISBN 0-300-07038-1
* 1 2 3 Carl van de Velde, "Snayers, Pieter" Grove Art Online. Oxford University Press, [accessed 9 March 2008].
* ↑ Konrad Renger and Claudia Denk, Flämische Malerei des Barock in der Alten Pinakothek, Múnic: Pinakothek-DuMont (2002): 167. ISBN 3-8321-7255-6

## Enllaços externs

* Snayers, Peter, a l'Enciclopèdia online del Museu del Prado
* Peter Snayers a Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD)
# Mastegatatxes

El mastegatatxes o papamosques (Ficedula hypoleuca) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És un ocell migrador al Vell Món, nidificant a la major part d'Europa i l'oest d'Àsia i hivernant principalment a l'Àfrica occidental.

## Noms populars

becafigues (central), blanqueta (nord-occidental), caçamosques, figuerol, menjafigues (tarragoní, menorquí), menjamosques (tortosí), pagofigo (mallorquí, menorquí), papafigues (nord-occidental, tarragoní), picafigues (valencià, picamosques, tuït (gironí).

## Característiques

Fa de 12 a 13 cm de llarg. Se n'han descrit 3 subespècies, essent una la ibèrica (F. h. iberiae) (Witherby, 1928).
Viu en boscos caducifolis, amb preferència per rouredes i pinedes, on fa niu en forats en arbres grans. Pon de 4 a 10 ous.
El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mastegatatxes». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 20 maig 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 707. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «European Pied Flycatcher. Ficedula hypoleuca» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Salvador, Rodrigo B.; Henk van der Jeugd; Barbara M. Tomotani «Taxonomy of the European Pied Flycatcher Ficedula hypoleuca (Aves: Muscicapidae)». Zootaxa, 4291, 2017, pàg. 171–182. DOI: 10.11646/zootaxa.4291.1.10.
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 228. ISBN 978-84-16728-07-7.
# Estrongilió

Estrongilió (en llatí Strongylion, en grec antic Στρογγυλίων) fou un destacat escultor grec que mencionen Pausànies i Plini el Vell, i que consta també en una inscripció. Era expert en obres que representaven cavalls i bous.
La inscripció va ser descoberta l'any 1840 a l'acròpoli d'Atenes, entre el Propileu i el Partenó, en una llosa de marbre pentèlic, i diu: ΧΑΙΠΕΔΕΜΟΣΕΤΑΛΛΕϜΟ ΕΚΚΟΙϜΕΣΑΝΕΘΕΚΕΝ ΣΤΠΟΛΛΤϜΙΟΝΕΠΟΕΣΕΝ (o Χαιρέδημος Εὐαγγέλου ἐκ Κοίλης ἀνέθηκεν Στρογγυλίων ἐποίησεν. L'estàtua representava el cavall de Troia i està datada vers el 414 aC.
Pausànies també diu que Estrongilió va fer una estàtua d'Àrtemis Soteira a Mègara, i que era contemporani de Praxíteles. També el mateix autor indica que va fer altres estàtues, entre elles tres del grup de Muses al Mont Helicó, de les que unes altres tres van ser fetes per Cefisòdot el vell i les tres restants per Olimpiostenes. Plini parla de dues estàtues de bronze, una d'una amazona amb unes cames bellíssimes que Neró admirava molt fins al punt d'emportar-se la imatge i una altra d'un noi, que li agradava a Marc Juni Brut i li va posar el seu nom.

## Referències

* ↑ Strongylion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 927-928
# Kuldorsk

Kuldorsk (en rus: Кульдорск) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2021 tenia dos habitants.

## Referències

* ↑ Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов (en rus).
# José Abad Gosálbez

José Abad Gosálbez (Alacant, 5 de març de 1915 - 1976) fou un polític alacantí.

## Biografia

Llicenciat en dret, durant la Segona República fou secretari de la Federació d'Estudiants Catòlics i col·laborà amb les autoritats en la repressió de la revolució de 1934. Degut a això, en esclatar la guerra civil espanyola va fugir cap a Itàlia en un vaixell alemany. Va tornar poc després per a lluitar al front de Màlaga en una bandera de la Falange Española i després fou tinent de complement en la 2a Bandera de la Legió Espanyola. Va rebre diverses ferides, per les quals fou condecorat, i en acabar la guerra fou delegat a Alacant de la Federació d'Excombatents i president de la secció alacantina de l'Hermandad Nacional de Alféreces Provisionales.
En la postguerra va comandar la centúria de la Falange que va acompanyar el trasllat al Monestir de l'Escorial de les despulles de José Antonio Primo de Rivera. De 1944 a 1949 fou secretari provincial del Movimiento Nacional, membre de la Comissió Gestora de l'Ajuntament d'Alacant i diputat provincial. En els anys seixanta fou tinent d'alcalde fins que l'octubre de 1966 fou nomenat alcalde i procurador en Corts Franquistes (1964-1967). Durant el seu mandat es va rescatar el Palmeral, inaugurà el Centre d'Estudis Universitaris (1968) i aprovà la construcció de l'Hotel Melià. Deixà el càrrec el setembre de 1970. També fou procurador en Corts de 1966 a 1970.
Té un carrer dedicat a la pedania alacantina de la Santa Faç des del 15 de juny de 1975.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.2. ISBN 9788495484802.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Fernando Flores Arroyo | Alcalde d'Alacant 1966 - 1970 | Succeït per: Ramón Malluguiza Rodríguez |
# Portada/article març 3
## Flocke

Flocke (ˈflɔkə) és una femella d'os polar nascuda en captivitat al Zoo de Nuremberg l'11 de desembre del 2007. Poques setmanes després de néixer, se l'apartà de la seva mare després que es despertés preocupació per la seva seguretat. Tot i que el zoo havia establert una estricta política de no interferència amb els seus animals, l'equip del zoo preferí criar el cadell a mà. Aquesta decisió es produí en un moment en què el zoo rebia una atenció negativa dels mitjans de comunicació després que una altra ossa polar suposadament es mengés els seus cadells nounats.
# Artur Laperla

Artur Laperla, (Barcelona, 1975) és un il·lustrador, guionista i dibuixant de còmics català. Ha treballat per a editorials com Cruïlla, SM, Edelvives, Edebé o Larousse il·lustrant llibres de text, quaderns i literatura infantil, com la sèrie Les increïbles i superheroiques aventures de XXL, amb textos d'Eduard Márquez de la col·lecció Vaixell de Vapor. Com a autor de còmics ha publicat els llibres Voleurs de chien o Matilda Clarck, entre d'altres. Actualment (2015) treballa en la sèrie de còmic Superpatata, publicada per Bang Edicions a la seva col·lecció Mamut.

## Referències

* ↑ «Artur Laperla». web. Kosmopolis 2015 (CCCB via OTRS). [Consulta: 5 novembre 2015].
# Estació de Buire-sur-l'Ancre

L'estació de Buire-sur-l'Ancre és una estació ferroviària situada al municipi francès de Buire-sur-l'Ancre (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Méricourt-Ribemont | TER Picardie | Albert | Lille-Flandres |
# Aero A.100

L'Aero A.100 era un avió de reconeixement i bombardeig construït a Txecoslovàquia durant els anys trenta. L'últim aparell de la família A.11 fou utilitzat en la Segona Guerra Mundial i el rearmament txecoslovac que hi seguí.

## Disseny i desenvolupament

Al voltant de 1932 la força aèria txecoslovaca començà a pensar en un reemplaçament dels antiquats aparells tipus A.11, Ap.32 i Š.16. En resposta a aquesta demanda, Aero inicià un projecte d'actualització de l'aeronau A.430 que prompte es convertí en un disseny propi a causa de la quantitat de modificacions introduïdes. No obstant això l'aparell no era competitiu quedant obsolet abans del seu primer vol el 10 de setembre de l'any 1933.
Les autoritats txecoslovaques adquiriren 44 aparells entre 1933 i 1934 a la fí d'armar les esquadrilles 71 i 72 de 6é Regiment Aeri

## Històrial operacional

L'aparell va romandre actiu fins l'annexió alemanya de 1939 quan totes les unitats foren cedides a la Luftwaffe, que les utilitzà per entrenar nous pilots, especialment aquells destinats a servir a l'Estat Eslovac.
Una iteració d'aquest l'anomenat Aero A.101 fou adquirit per nacionals i republicans durant la Guerra Civil espanyola

## Especifications (A.100)
### Característiques generals

* Tripulació: 2.
* Longitud: 11,08 m.
* Amplària: 14,70 m.
* Altura: 3,6 m.
* Superfície alar: 44,3 m$^{2.}$
* Pes buit: 2.040 kg.
* Pes màxim: 3.220 kg.
* Planta motriu: 1 Avia Vr.36 de 552 kW (740 cv).

### Rendiment

* Velocitat màxima: 270 km/h.
* Rang: 900 km.
* Sostre: 6.500 m.
* Ascens: 4,2 m/s.
* Càrrega alar: 73 kg/m$^{2.}$
* Potència/pes: 170 W/kg.

### Armament

* Armes: 4 metralladores vz.30 (Česká zbrojovka Strakonice) de 7,92 mm, 2 de foc frontal i dos de foc defensiu.
* Bombes: 600 kg d'explosius.

## Vegeu també

* Aviació durant la Guerra Civil espanyola

## Referències

* ↑ «Aero A-100 : Aero». https://forum.valka.cz.
* ↑ cocinilla. «Aero A.100 (Bombardero ligero y de Reconocimiento) [Checoslovaquia]» (en castellà). [Consulta: 19 octubre 2018].
# Kasba Music

Kasba Music és un segell discogràfic independent i estudi de gravació fundat el 2004 a Barcelona pel músic Joni D i la seva companya Amparo Martín, inspirats per algunes discogràfiques contraculturals com Tralla Records i Esan Ozenki, i després del treball durant sey anys amb Hace Color, l'agència de contractació responsable de la gira conjunta de Fermin Muguruza i Manu Chao del 2003.

## Història

El primer disc publicat per Kasba Music va ser Made in Barna de La Kinky Beat, que palesa el compromís amb el mestissatge i la fusió musical de l'anomenat «so Barcelona» que van difondre posteriorment grups com Cheb Balowski, Zulú 9.30, La Pegatina, Bongo Botrako, Muyayo Rif o La Banda del Panda, entre d'altres, amb una línia estilística comuna.
Al llarg de la seva trajectòria, Kasba Music també ha publicat, a través dels subsegells New Beats, dedicat a les músiques amb sons més electrònics, i Rock de Kasba «discos per a trencar tabús i etiquetes periodístiques» de rap, hardcore punk, cançó d'autor, flamenc i estils musicals diversos. Entre les més de dues-centes referències del la discogràfica, hi figuren discos de Pixamandúrries, Color Humano, Ratpenat, Manolo Kabezabolo, Lágrimas de Sangre, Ginestà, KOP, Maniática, Ràbia Positiva o Ratpenades.
El 2024, amb motiu del seu vintè aniversari, Kasba Music va publicar una col·lecció especial d'onze LP que recullen enregistraments inèdits, discos històrics i recopilacions especials. El primer llançament, al gener, va ser el directe de Fermin Muguruza Kontrabanda de la gira «Komunikazioa Tour» enregistrat a la Sala Apolo de Barcelona el 21 de gener del 2004.

## Referències

* ↑ Novell, Jordi. «Joni Sahún: «El pitjor de tot plegat és la crisi psicològica»». Enderrock.cat, 02-06-2020. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «Kasba Music ret homenatge a Tralla Records». betevé, 14-10-2011. [Consulta: 22 maig 2021].
* 1 2 Cervantes, Xavier. «20 anys de Kasba Music: memòria històrica del punk i el mestissatge». Ara, 19-02-2024. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ Casañas, Jesús. «Quince años de Kasba Music en quince discos» (en castellà). MondoSonoro, 02-12-2019. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «Especial 15 anys de Kasba Music». Catalunya Ràdio, 17 maig019. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ Castillón, Xavier. «Mai no hem volgut ser el gran segell del mestissatge». El Punt Avui, 26-10-2019. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ Amado, Ferran. «Kasba Music engega la celebració dels 20 anys amb un vinil de Fermin Muguruza». Enderrock.cat, 19-01-2024. [Consulta: 23 març 2024].
# Jean Kembo uba Kembo

Jean Kembo uba Kembo (Congo Belga, 27 de desembre de 1947 - Kinshasa, 26 de març de 2007) fou un futbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República Democràtica del Congo amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a AS Vita Club.

## Referències

* ↑ Appearances for Congo-Kinshasa National Team
* ↑ 1974 FIFA World Cup Germany Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ Botowamungu, Kalombe. «Jean Pépé Kembo « Monsieur But » : Dernier coup de sifflet» (en francès). La Conscience, 05-04-2007. Arxivat de l'original el 17 abril 2014.
* ↑ «Leopards roar to Germany 1974». FIFA.com. Arxivat de l'original el 20 d'abril 2018. [Consulta: 19 abril 2018].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-06-01. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ Jean Kembo uba Kembo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Congruència

«Congruència» té aquests significats:

## Matemàtiques

* Congruència (geometria), quan té la mateixa mida i forma
* Relació de congruència, en àlgebra abstracta, és una relació d'equivalència sobre una estructura algebraica que és compatible amb l'estructura
* En aritmètica modular, que té la mateixa resta quan es divideix per un nombre enter especificat
** Congruències de Ramanujan, són les congruències per a la funció de partició, p(n), descobertes per primera vegada per Ramanujan el 1919
** Subgrup de congruència, és un subgrup definit per condicions de congruència a les entrades d'un grup matricial amb entrades senceres
** Congruència de quadrats, en teoria de nombres, és una congruència que s'utilitza habitualment en algorismes de factorització de nombres enters
* Congruència de matrius, és una relació d'equivalència entre dues matrius
* Congruència (varietat), és, en la teoria de varietats llises, el conjunt de corbes integrals definides per un camp vectorial no definit per la varietat.
* Congruència (relativitat general) és, en relativitat general, una congruència en una varietat de quatre dimensions que s'interpreta físicament com un model de l'espai-temps o un conjunt de línies del món.
* La congruència de Zeller és un algorisme per calcular el dia de la setmana per a qualsevol data
* Congruència de tisores està relacionada amb el tercer problema de Hilbert

## Mineralogia i química

En mineralogia i química, el terme congruent (o incongruent) es pot referir a:
* Dissolució congruent: les substàncies es dissolen de manera congruent quan la composició del sòlid i del solut dissolt coincideixen estequiomètricament.
* La fusió congruent es produeix durant la fusió d'un compost quan la composició del líquid que es forma és la mateixa que la del sòlid.
* La transició incongruent, en química, és una transició massiva entre dues fases que implica un canvi en la composició química

## Psicologia

* En la teoria de la personalitat de Carl Rogers, el compliment entre el jo ideal i el que es veu a si mateix es diu incongruència
* Congruència de l'estat d'ànim és la relació entre el sentiment o emoció (en psiquiatria i psicologia)
* Teoria de la incongruència de l'humor
# Maxwel Cornet

Gnaly Albert Maxwel Cornet (nascut el 27 de setembre de 1996) és un futbolista professional ivorià que juga de davanter amb el West Ham United de la Premier League i amb la Selecció de futbol de la Costa d'Ivori.
# Estriégana

Estriégana és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1886 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 50 | 34 | 29 | 25 | 24 | 24 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Aliments entre parents

Els aliments entre parents són, en dret civil, tots aquells indispensables perquè una persona pugui atendre les seves necessitats bàsiques.
Comprenen els aliments pròpiament dits, l'habitatge, educació (si hi ha fills menors), vestit, sanitat, despeses funeràries. Està regulat pel Codi de família, articles 259 a 272. L'any 2010 es va regular al Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya.
Per demanar-ho, caldrà fer-ho davant del Jutjat de Primera Instància mitjançant demanda judicial que presentarà un Procurador dels Tribunals assistit per Advocat. Les sentències de separació matrimonial o de divorci quan hi ha fills que no treballin, sempre contenen una pensió alimentària per cobrir els aliments dels fills.

## Referències

* ↑ Ribot Igualada, Jordi «Aliments entre parents: Novetats del Codi Civil de Catalunya i jurisprudència recent». Revista Catalana de Dret Privat, 13, 2013, pàg. 99-118. DOI: 10.2436/20.3004.02.40. ISSN: 1695-5633.
* ↑ «LLEI 25/2010, del 29 de juliol, del llibre segon del Codi civil de Catalunya, relatiu a la persona i la família». Diari Oficial de la generalitat de Catalunya, 5686, 05-08-2010, pàg. 328.
* ↑ «Chaparro Matamoros, Pedro: "Reflexiones en torno a la pensión de alimentos: la irretroactividad de la modificación de una pensión de alimentos", Revista Boliviana de Derecho, nº 19, 2015, pp. 546-561.». [Consulta: 23 abril 2021].
# Kasbat Ben Mchich

Kasbat Ben Mchich (àrab قصبة بن مشيش) és una comuna rural de la província de Berrechid de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.905 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jean Laborde

Jean Laborde (Aush, 16 d'octubre de 1805- Antananarivo, 27 de desembre de 1878) va ser un industrial francès, cap d'enginyers de la monarquia Merina sota el regnat de Ranavalona I i primer cònsol francès a Madagascar.
El vaixell francès on viatjava Laborde, en expedició a Moçambic, va naufragar a Madagascar el 1831. Va establir-se primer a Mahela on va ser recomanat al govern com a professional que podia fabricar material de guerra, i poc després a Antananarivo, on se li van concedir grans extensions de terra i mà d'obra il·limitada per a proveir armament a l'exèrcit Merina. A 60 km de la capital va construir un centre industrial de fabricació i enginyeria; en 6 anys el complex tenia alts forns amb rodes hidràuliques que produïen ferro colat, produïa ferro forjat, una planta d'acer que produïa acer per a molles, una fàbrica de vidre, maons i ciment, una foneria pesada capaç de produir canons, una fàbrica de mosquetons, un molí de pólvora, fabricava projectils de plom, i fàbriques tèxtils amb telers elèctrics. Laborde també va obrir mines, construir carreteres i ponts en diverses parts de l'illa i un tram de ferrocarril tirat per cavalls.
Laborde es va involucrar en el cop d'estat de 1857 instigat per Joseph-François Lambert i va ser proscrit per la reina Ranavalona. Va poder tornar amb l'ascens al poder de Radama II. El rei de França, Napoleó III, el va nomenar primer cònsol francès a la cort Merina, i a casa seva a Andohalo, es va emplaçar el primer consolat de França a Madagascar. El govern francès va pressionar al Merina perquè compensés a Laborde i als seus hereus per la pèrdua del seu patrimoni i riquesa quan va ser expulsat; la negativa del primer ministre de la reina Ranavalona III, Rainilaiarivony, va esdevenir una de les justificacions de l'inici de la guerra Franco-Malgaix i la invasió de Madagascar per les tropes franceses.
El nom específic de l'espècie Furcifer labordi ve donat en el seu honor.

## Referències

* ↑ Campbell, 2012, p. 72.
* 1 2 3 4 «Feature: Jean Laborde». lonelyplanet.com. [Consulta: 30 novembre 2018].
* 1 2 3 Campbell, 2012.
* ↑ Beolens, Grayson i Watkins, 2011, p. 149.

## Bibliografia

* Beolens, Bo; Grayson, Michael; Watkins, Michael. The eponym dictionary of reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2011. ISBN 9781421401355.
* Campbell, Gwyn. David Griffiths and the missionary "History of Madagascar". BRILL, 2012. ISBN 9789004195189.
# Pragmàtica del 14 de febrer de 1502

La Pragmàtica del 14 de febrer de 1502 (de vegades simplement anomenada Pragmàtica de conversió forçosa) fou una pragmàtica promulgada pels Reis Catòlics el 14 de febrer de 1502 segons la qual es donava a triar als musulmans sotmesos (mudèjars) de la Corona de Castella entre l'exili i la conversió al Cristianisme. Les persones pertanyents a la nova categoria social sorgida a causa d'aquestes conversions (els cristians nous d'origen musulmà) van rebre el nom de moriscos.

## Enllaços externs

* Cronología de la expulsión de los moriscos (castellà)