OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caront

«Caront» té aquests significats:
* Astronomia: Caront (satèl·lit) és el principal satèl·lit de Plutó.
* Mitologia:
** en la mitologia grega, Caront (mitologia) era el barquer que conduïa els morts a través del riu Aqueront fins a l'Hades.
** en la mitologia etrusca Caront (mitologia etrusca), una divinitat que guardava l'Infern i acompanyava les ànimes.

## Vegeu també

* Caró, diversos personatges d'antiga Grècia
# Arnau Obiols i Campi

Arnau Obiols i Campi (la Seu d'Urgell, 1985) és un músic català pirinenc. Es formà en magisteri musical a la Universitat de Barcelona, posteriorment, al Taller de Músics i especialitzant-se a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC) en bateria jazz. Actualment, està especialitzat amb la música d'arrel i l'experimentació musical.
Es forma, en un inici amb la bateria a l'Escola Municipal de Música de la Seu, passant per cursos a Arsèguel i Andorra. Al llarg dels anys publica diversos discos, barrejant la música d'arrel i l'experimentació musical i ha col·laborat amb diversos artistes. Les diferents obres en les quals crea i participa tenen relació amb la tradició i l'entorn en el qual es troba (Brots Transhumants o Ulls Clucs). És fill de l'historiador pirinenc Joan Obiols i Puigpinós.

## Discografia

* 2013: Projecte Pirene (Aladid Records)
* 2015: Libèrrim (Aladid Records)
* 2019: Tost (Microscopi)
* 2023: Mont cau (Microscopi)

## Referències

* 1 2 «Arnau Obiols: «Si no m'agradés no el tocaria, per molt tradicional i català que sigui el cançoner»». El Periòdic, 08-02-2013 [Consulta: 17 juny 2021].
* 1 2 Pirineus, Viure als. «Arnau Obiols, un músic diferent» (en castellà). [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ «Arnau Obiols i Magí Serra - Brots Transhumants». Arxivat de l'original el 2021-06-27. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Ullsclucs». [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Joan Obiols presenta el llibre 'Viatge íntim per la Seu d'Urgell. Moments de conversa'». [Consulta: 27 juliol 2021].
# ¿Te lo vas a comer?

¿Te lo vas a comer? és un programa de televisió espanyol produït per Cuarzo Producciones i emès en La Sexta des del 17 d'octubre de 2018. En ell, el xef Alberto Chicote s'encarrega d'investigar assumptes d'alimentació i consum als quals la gent del carrer no pot accedir.

## Format

¿Te lo vas a comer? és un programa de recerca en el qual, a través de reportatges, surten a la llum fraus alimentaris desconeguts per a la majoria de la població. A més, compta amb el testimoniatge de persones que coneixen de primera mà els casos que s'investiguen.

## Episodis i audiències
### Temporada 1

| Núm. | Títol | Data d'emissió | Audiència |
| 1 | La comida de nuestros mayores | 17 d'octubre de 2018 | 2 208 000 (14,6%) |
| 2 | Atún rojo ilegal | 24 d'octubre de 2018 | 1 741 000 (11,4%) |
| 3 | El negocio de la comida ilegal | 31 d'octubre de 2018 | 1 641 000 (11,2%) |
| 4 | La comida en los hospitales | 7 de novembre de 2018 | 2 053 000 (13,4%) |
| 5 | La comida en las fiestas populares | 14 de novembre de 2018 | 1 790 000 (11,7%) |
| 6 | Fraude en el pescado | 21 de novembre de 2018 | 2 034 000 (13,3%) |

### Temporada 2

| Núm. | Títol | Data d'emissió | Audiència |
| 7 | La alimentación en los colegios de educación especial | 15 de maig de 2019 | 1 284 000 (8,6%) |
| 8 | La comida de nuestros militares | 22 de maig de 2019 | 1 479 000 (9,2%) |
| 9 | El negocio de la comida de nuestros mayores | 29 de maig de 2019 | 1 168 000 (7,4%) |
| 10 | Comedores escolares | 5 de juny de 2019 | 1 253 000 (8,0%) |
| 11 | Residencias universitarias | 12 de juny de 2019 | 1 276 000 (7,9%) |
| 12 | Marisco ilegal | 19 de juny de 2019 | 1 207 000 (7,9%) |
| 13 | La comida de nuestros deportistas | 26 de juny de 2019 | 941 000 (6,5%) |
| 14 | Comida para turistas | 3 de juliol de 2019 | 1 320 000 (9,8%) |

## Audiència mitjana

| Edició | Temporada | Programes | Data | Cadena | Espectadors | Quota |
| [ 1 ] ¿Te lo vas a comer? | 1 | 6 | 2018 | La Sexta | 1 911 000 | 12,6% |
| [ 2 ] ¿Te lo vas a comer? | 2 | 8 | 2019 | La Sexta | 1 241 000 | 8,2% |

## Referències

* ↑ Alberto Chicote vuelve a laSexta este miércoles con el estreno de ¿Te lo vas a comer?
* ↑ "¿Te lo vas a comer?", Alberto Chicote estrena nuevo programa
* ↑ 'OT 2018' marca un 16,9% y 'El hormiguero' anota un 16% con Eva González, nueva presentadora de 'La voz'
* ↑ Audiencias en FormulaTV.
* ↑ 'OT 2018' lidera con un gran 14,1% en la noche previa al festivo
* ↑ 'OT 2018' crece y se alza a un buen 15,3% frente al discreto regreso de 'La verdad' (12,7%)
* ↑ 'OT 2018' se mantiene líder con un buen 15,3% y 'La verdad' (11,9%) vive un igualado duelo con Chicote (11,7%)
* ↑ 'OT 2018' crece a un gran 16,2% y '¿Te lo vas a comer?' (13,3%) le gana la batalla a 'La verdad' (12,6%)

## Enllaços externs

* ¿Te lo vas a comer? a YouTube
# 1064

El 1064 (MLXIV) fou un any de traspàs començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Consagració de l'església del Monestir de Sant Llorenç del Munt.

## Naixements

* Hugues de Flavigny, historiador i monjo benedictí francès, abat de Flavigny entre el 1097 i el 1100.

## Necrològiques

* Roger I de Foix

## Referències

* ↑ Hernández Cardona, Àngel Manuel. «Dos errors històrics sobre el monestir de Sant Llorenç del Munt». A: III Trobada d'Estudiosos de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Barcelona: Diputació, 1997.
# Bakur III d'Ibèria

Bakur III d'Ibèria (en georgià : ბაკურ III, llatinitzat com Bacurius ; mort el 580) fou el darrer rei d'Ibèria de la dinastia dels Cosròides, abans de l'abolició de la monarquia pel rei sassànida de Pèrsia.
Bakur III va succeir com a rei d'Ibèria o Kartli al seu pare Pharsman VI en una data desconeguda (no abans del 555 i no després del 572). L'única indicació cronològica existent permet assegurar que la fi del seu regnat fou contemporània a la del sassànida Ormazd IV (579-590). Les cròniques georgianes li donen un regnat de tretze anys i el descriuen com un bon cristià i constructor d'esglésies, i assenyalen que va multiplicar les esglésies i els sacerdots en el seu regne.
L'autoritat de Bakur estava limitada a la regió d'Ujarma, perquè la capital Tiflis i el nucli d'Ibèria ja estaven sota control directe dels sassànides. A la mort de Bakur vers el 580, el xa sassànida de Pèrsia va abolir la reialesa a Kartli, com s'havia fet 150 anys abans a Armènia, sense trobar gairebé resistència entre els nobles que, per altra banda, en generalment van conservar terres i privilegis.
Bakur III va estar casat i va deixar un fill, Adarnases, que fou eristavi de Kakhètia. Cyril Toumanoff li atribueix dos fills hipotètics suplementaris: Vahan i Brzmeh.

## Bibliografia

* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie depuis l'Antiquité jusqu’au XIXe siècle, vol. 1-7, Sant Petersburg, 1848-58 (en línia aGoogle Books:
* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Roma, 1990
* Cyrille Toumanoff, Chronology of the early Kings of Iberia, Traditio, Vol. 25 (1969)
# David Pérez Arteaga

David Pérez Arteaga (Sevilla, 1 de desembre de 1981) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria esportiva

Sorgit del planter del Sevilla FC, disputa amb el conjunt andalús a primera divisió en la temporada 01/02, tot jugant un encontre. Un any abans ja havia tingut minuts, a la categoria d'argent.
Ha jugat a Segona Divisió amb el Recreativo de Huelva i el Córdoba CF. L'estiu de 2011 va fitxar pel CE Sabadell.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador

## Referències

* ↑ http://www.diariocordoba.com/noticias/deportes/david-perez-arteaga-no-hemos-ido-de-mano-y-entre-todos-nos-hemos-matado-poniendonos-piedras-_644940.html
* ↑ http://www.as.com/futbol/articulo/sabadell-cierra-octavo-fichaje-medio/20110721dasdasftb_18/Tes
* ↑ http://www.diariocordoba.com/noticias/deportes/david-perez-arteaga-no-se-cual-sera-mi-reaccion-si-marco-pero-cordoba-es-especial-para-mi-_676593.html
# Campionat de Zúric 1972

L'edició del 1972 fou la 57a del Campionat de Zuric. La cursa es disputà el 7 de maig de 1972, pels voltants de Zúric i amb un recorregut de 254 quilòmetres. El vencedor final fou el belga Willy Van Neste, que s'imposà per davant de Victor Van Schil i André Poppe.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Willy Van Neste | Flandria-Beaulieu | 6h 34' 47" |
| 2 | Victor Van Schil | Molteni | + 10" |
| 3 | André Poppe | Van Cauter-Magniflex-De Gribaldy | m. t. |
| 4 | Erwin Thalmann | Möbel Märki-Bonanza | + 23" |
| 5 | Louis Pfenninger | Rokado | m. t. |
| 6 | Emanuele Bergamo | Filotex | + 3'10" |
| 7 | Willy In't Ven | Molteni | m. t. |
| 8 | Franco Bitossi | Filotex | m. t. |
| 9 | Georges Pintens | Van Cauter-Magniflex | m. t. |
| 10 | Roger Swerts | Molteni | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
# Ebergötzen

Ebergötzen és una població del districte de Göttingen a Alemanya, dins la Baixa Saxònia. Es troba a 15 km de Göttingen i pertany al Samtgemeinde Radolfshausen. Ebergötzen l'any 2005 tenia 1.868 habitants.
Ebergötzen és famosa per ser el lloc on Wilhelm Busch, precursor dels còmics i autor de les historietes Max und Moritz va passar gran part de la seva infantesa.
A Ebergötzen hi ha el Museu Wilhelm Busch i el Museu Europeu del Pa.
# Arnau Parrado

Arnau Parrado Calabria (Barcelona, 24 de juny de 2000) és un jugador de bàsquet català que juga en el Fundació Lucentum Alacant. Amb 2,04 d'alçada, el seu lloc natural a la pista és el d'aler pivot.

## Carrera esportiva

Va arribar al Joventut als quatre anys, formant-se a les categories inferiors del club. La temporada 2017-18 va jugar al CB Arenys, vinculat del Joventut a la lliga EBA. La temporada 2018-19 va jugar al Bodegas Rioja Vega de LEB Plata, i des de la 19-20 és vinculat verd-i-negre al Prat. Va debutar a la Lliga ACB el 8 d'octubre de 2019 davant el Brescia, a l'Eurocup.
El 2022 es desvincula del Joventut i fitxa pel HLA Alacant.
Ha jugat també amb la selecció espanyola sub16, amb qui va ser campió d'Europa el 2016. També ha guanyat la medalla de plata amb la sub18, el 2017, i amb la sub20, el 2019.

## Referències

* 1 2 «Arnau Parrado». verdinegres.cat. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Arnau Parrado ficha por el HLA Alicante». ww.mundodeportivo.com, 17-06-2022 [Consulta: 9 octubre 2022].
# Àcid paul·línic

L'àcid paul·línic, de nom sistemàtic àcid (Z)-icos-13-enoic, és un àcid carboxílic monoinsaturat de cadena lineal amb vint àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C20H38O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras ω-7, ja que té el doble enllaç C=C situat entre el carboni 7 i el 8 començant per l'extrem oposat al grup carboxil, i se simbolitza per C20:1.
A temperatura ambient és un líquid que congela a 13,4 °C. Obtingut per primera vegada del guaranà o paul·línia, Paullinia cupana, d'on prové el seu nom comú àcid paul·línic. S'ha aïllat de l'oli d'areng i del de colza i en diverses sapindàcies. També és un constituent de l'esponja Trikentrion loeve.

## Referències

* ↑ Pubchem. «(Z)-Icos-13-enoic acid» (en anglès). [Consulta: 26 març 2018].
* ↑ «PlantFAdb». [Consulta: 26 març 2018].
* ↑ Blunt, John W.; Munro, Murray H. G.. Dictionary of Marine Natural Products with CD-ROM (en anglès). CRC Press, 2007-09-19. ISBN 9780849382178.
# Acestòrides (militar)

* No s'ha de confondre amb Acestòrides (escriptor).
Acestòrides (en grec antic Ἀκεστορίδης, "Akestorídes", en llatí Acestorides) fou un militar corinti que va ser nomenat comandant suprem dels siracusans l'any 317 aC i que va expulsar del poder Agàtocles. L'esmenta Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Acestorides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 7-8
# David Pérez

David Pérez és el nom dels següents personatges:
* David Pérez Arteaga (1981), futbolista andalús
* David Pérez Barrachina
* David Pérez i Ibáñez (1960), polític català
* David Pérez Puga (1922-1982), advocat i polític gallec
# Campionat del món d'escacs femení de 1956

El campionat del món d'escacs femení de 1956 fou guanyat per Olga Rubtsova, que va esdevenir la quarta campiona del món.
El Torneig de Candidates el va guanyar Rubtsova. En lloc de jugar un matx contra la campiona regnant Ielizaveta Bíkova, la FIDE va dictaminar que el campionat es decidís en un torneig entre Rubtsova, Bíkova, i Liudmila Rudenko, excampiona, i perdedora del darrer matx pel campionat del món.

## Torneig de Candidates, 1955

El Torneig de Candidates es va celebrar a Moscou l'octubre de 1955. Rubtsova va guanyar per un estret marge, només mig punt per damunt de la seva perseguidora més propera.
    Torneig de Candidates, 1955 Jugadora1234567891011121314151617181920PuntsDesempat 1 Olga Rubtsova (Unió Soviètica)-001½½11½½111111111115 2 Larissa Volpert (Unió Soviètica)1-½½½1½11½1½1½½11½1114½ 3 Edith Keller-Herrmann (RDA)1½-11½010½1½1011111114 4 Kira Zvorykina (Unió Soviètica)0½0-111101½101½1111113½ 5 Valentina Borissenko (Unió Soviètica)½½00-1½0½½½11111111113 6 Verica Nedeljković (Iugoslàvia)½0½00-½01½111½11111112½ 7 Milunka Lazarević (Iugoslàvia)0½10½½-001½11110111112 8 Antonia Ivanova (Bulgària)0000111-1½½11101½1½½11½ 9 Fenny Heemskerk (Països Baixos)½011½010-½½01001011110 10 Olga Ignatieva (Unió Soviètica)½½½0½½0½½-½½½½11½10½9½84.25 11 Gisela Kahn Gresser (Estats Units)000½½0½½½½-½½1½011119½70.50 12 Chantal Chaudé de Silans (França)0½½000001½½-½½½111119½67.75 13 Sonja Graf-Stevenson (Estats Units)000100000½½½-11111119½63.75 14 Eva Kertesz (Hongria)0½100½001½0½0-10½0½17 15 Josefa Gurfinkel (Unió Soviètica)0½0½000110½½00-0½0116½53.75 16 Krystyna Hołuj (Polònia)000000100010011-0½116½43.25 17 Mona May Karff (Estats Units)0000000½1½000½½1-10½5½ 18 Celia Baudot de Moschini (Argentina)0½0000000000011½0-1½4½ 19 Ruzena Sucha (Txecoslovàquia)0000000½01000½0010-14 20 Berna Carrasco (Xile)0000000½0½000000½½0-2

## Torneig pel campionat, 1956

El torneig pel campionat del món es va celebrar a Moscou el 1956. Cada jugadora va disputar un mini-matx a 8 partides contra cadascuna de les altres dues, i fou Rubtsova qui finalment s'endugué el títol.
    Torneig pel campionat del món, 1956 Jugadora123Total 1 Olga Rubtsova (Unió Soviètica)-4½5½10 2 Ielizaveta Bíkova (Unió Soviètica)3½-69½ 3 Liudmila Rudenko (Unió Soviètica)2½2-4½

## Referències

* ↑ «World Chess Championship (women) : 1955 Candidates Tournament» (en anglès). Mark-weeks.com. [Consulta: 6 febrer 2012].
* ↑ «World Chess Championship (women) : 1956 Triangular Title Match». Mark-weeks.com. [Consulta: 10 desembre 2014].
# Casa Albert Compte

Casa Albert Compte és una obra del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa unifamiliar entre parets mitgeres. Consta de planta baixa i tres pisos. La coberta és a dues vessants i està elaborada amb teula àrab. El ràfec-cornisa de la coberta està limitat per dues mènsules. Fins a la imposta de la planta baixa hi ha un estucat carreuat.

## Referències

* ↑ «Casa Albert Compte». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Petroni de Bolonya

* Per a altres significats, vegeu «Petroni (desambiguació)».
Petroni de Bolonya (Gàl·lia?, final del s. IV - Bolonya, 450) fou un bisbe de Bolonya entre 431 i 450. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Vida

Les fonts sobre Petroni són escasses: consta a l'Elenco renano, antiga llista de bisbes bolonyesos, com a vuitè bisbe, entre 431 i 449 o 450. L'existència real la testimonia una carta d'Euqueri de Lió i una obra de Gennadi de Marsella.
Sembla que Petroni pertanyia a una família patrícia, de l'ordre consolar (potser de la gens Petronia que hi havia a Bolonya al s. II). Va educar-se a la Gàl·lia i potser va ésser monjo, probablement al monestir de Lerins, deixant la seva carrera política i en l'administració. Ordenat sacerdot, probablement fou a Milà; finalment fou consagrat bisbe de Bolonya.

## Llegenda

No hi ha cap dada més sobre el sant fins a la troballa de les relíquies, el 4 d'octubre de 1141, quan els benedictins de Santo Stefano les trobaren al monestir. Cap al 1180 se'n redactà una vida de Petroni farcida de llegendes sense fonament. Segons aquestes, que formen la tradició més estesa, Petroni era d'origen grec, emparentat amb l'emperador Teodosi II i recaptador d'impostos de l'Imperi. Fou enviat a Roma amb Celestí I, per una qüestió teològica al voltant d'una heretgia. Els bolonyesos van demanar al papa un bisbe nou i Celestí va escollir Petroni després de tenir un somni on sant Pere apòstol li ho deia.
Petroni arribà a Bolonya, que havia estat arrasada per les invasions bàrbares. Va emprendre la reconstrucció de la ciutat, especialment del conjunt de Santo Stefano (Sancta Hierusalem). Va viatjar a Jerusalem i Constantinoble i en tornà amb nombroses relíquies. En morir, fou sebollit a Santo Stefano.
Llegendes posteriors el fan responsable de privilegis que tenia la ciutat, com l'ampliació de les muralles, la protecció imperial o l'autonomia, a més de la concessió, falsament atribuïda a Teodosi II, de l'erecció del Studium, futura universitat.
* Michele Marescotti ofereix una capella a sant Petroni
* Pintura d'Ubaldo Gandolfi, s. XVII
* Estàtua a la plaça de Porta Ravegnana (Bolonya)
* San Petronio (Bolonya)

## Veneració

Cap al 1253, la corporació municipal de Bolonya van proclamar Petroni patró principal de la ciutat, substituint Sant Pere, que representava el poder del Papat. La ciutat va construir la basílica dedicada al sant en 1390, on es traslladà el cap del sant; l'any 2000, hi arribà la resta del cos del sant.

## Bibliografia

* Enzo Lodi, San Petronio. Patrono della città e diocesi di Bologna, Bologna 2000.
* Massimo Giansante, Petronio e gli altri: culti civici e culti corporativi a Bologna in eta comunale, in L'eredità culturale di Gina Fasoli, Atti del convegno di studi per il centenario della nascita (Bologna-Bassano del Grappa 24-25-26 novembre 2005), p. 357-377
# Acestrorhynchus pantaneiro

Acestrorhynchus pantaneiro és una espècie de peix de la família dels acestrorrínquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 35,2 cm de longitud total i 396 g de pes.

## Alimentació

Menja peixos.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conques dels rius Paraguai, Paranà, Uruguai, Riu de La Plata i Mamoré.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer, 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p. : col. ill., col. maps; 25 cm.
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer, 2004.
* ↑ Britski, H.A. i B.S. Lopes 2007. Peixes do Pantanal: manual de identificaçäo, 2 ed. re. ampl. Brasília, DF: Embrapa Informaçäo Tecnológica, 227 p.
* ↑ López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez, 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# August Haupt

August Haupt (Kuniów, 28 d'agost de 1810 - Berlín, 4 de juliol de 1891) va ser un organista alemany, professor d'orgue i compositor.
Entre 1827 i 1830, Haupt va ser ensenyat musicalment a Berlín per A. W. Bach, B. Klein i S. W. Dehn i també va treballar com a organista en diverses esglésies i l' Església Parroquial de Berlín. Va guanyar la fama d'un organista destacat i, el 1869, es va convertir en el successor d'August Wilhelm Bach com a director del "Royal Institute for Church Music" de Berlín, on va ensenyar teoria i orgue.
Les composicions de Haupt inclouen l'escola d'orgue, el llibre coral d'orgue i moltes cançons. Tanmateix, des de les seves composicions per a orgue, només es conserva la Gran fuga en C major i dos arranjaments corals. També va publicar obres per a orgue del seu difunt amic Carl Ludwig Thiele.
Els seus estudiants van incloure entre d'altres molts:
* Wilhelm Middelschulte,
* John Knowles Payne,
* Otto Dienel,
* Edward Fisher,
* James Hotchkiss Rogers,
* Whitney Eugene Thayer,
* Samuel Prowse Warren
* i Arnold Mendelssohn.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20160303173845/http://www.bach.gwdg.de/bio/haupt_ca.html

## Bibliografia

* Robert Eitner: Haupt, Karl August/ A: Biografia general alemanya (ADB). Volum 50, Duncker & Humblot, Leipzig 1905, pàg. 74.

## Enllaços externs

* Obres de o sobre Carl August Haupt a Internet Archive ((anglès))
* a l'International Music Score Library Project (IMSLP)
* ((alemany))
# David Pérez Barrachina

David Pérez Barrachina, més conegut amb el nom artístic d’Erm, és un músic català. Va debutar el 2005 amb un disc autoproduït de títol homònim que transitava entre el pop d'autor i l'electrònica lo-fi i en el qual destacaven unes lletres iròniques i sensibles. Dos anys després, publicava el seu segon treball, Manifest Líquid (2007), un disc on la presència del llenguatge electrònic s'havia matisat per donar pas a un so més orgànic que preludiava l'arribada del seu treball més aclamat : L'home que gira (2010). Pop d'autor amb subtils arranjaments, unes estructures treballades i uns textos que mantenien, però, els trets distintius del seu debut : acidesa, ironia i un hàlit poètic no exempt d'un pòsit de malenconia. Amb Història certa d'Abel Costafreda (2014) l'autor dona un gir de 180 graus en la seva discografia per presentar un àlbum conceptual basat en un personatge de ficció.

## Referències

* ↑ «PopArb edició 2014». PopArb, 2014. [Consulta: 23 juny 2015].
# Cal Salero

Cal Salero és una obra de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa cantonera de dues crugies o cossos, probablement més antiga que la plaça a la qual dona front. El paviment de l'entrada està uns 40 cm més baix que l'actual nivell de voreres, la qual cosa indica que l'esplanada davantera de la casa estava a mig metre o més per sota del nivell actual.
Cal Salero és, aparentment, una antiga masoveria o un conjunt de dues cases de parcers, fet que ve indicat per la composició simètrica del primer pis i la presència d'una paret de crugia central en tota la casa.
Possiblement de les dues cases se'n va fer una i es va tancar el portal i la finestra de planta baixa de la casa de l'esquerra i s'obrí una entrada tradicional amb portal de fusta i la porta interior de vidriera en la sala de planta baixa de la casa de l'esquerra. Aquesta actuació que dona lloc a la façana actual està datada en el rellotge de sol, 1858. Pocs anys abans de la urbanització de la plaça.
Per damunt la teulada hi ha espai sota coberta que té a veure amb el fet d'haver desmuntat el vessant de teulada vers la plaça i la construcció de la balustrada per tal de donar compliment a l'ordenança municipal que establia que els immobles de la plaça Barcelona tinguessin aquest tipus de coronament.
Cal Salero és el resultat d'una sèrie d'intervencions en una construcció primitiva.

## Història

Cal Salero fou probablement una antiga masoveria o casa de treballadors de la bòbila que hom diu que hi havia a la plaça al segle xviii que fou reconvertida primer a dues cases les quals, posteriorment, es van unir en una sola casa en la data que indica el rellotge de sol, 1858.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Salero». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].