OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club Bàsquet Jovent d'Alaior

El Club Bàsquet Jovent d'Alaior és un club de basquet a Alaior (illa de Menorca, Illes Balears). En el qual hi ha molts de participants que practiquen aquest esport, poden començar a partir dels 4 anys. Consisteix en un esport de resistència i treball en equip, en el qual es fan moltes jugades amb la intenció d'encistellar la pilota a dins de la cistella. L'equipament està formada per un nombre i totes duen l'escut del club. En aquests anys de vida del C. B. Jovent d'Alaior, la trajectòria seguida ha suposat un gran esforç i també una gran alegria per a tots aquells que hem format i formem part del club. Queda molt per fer, però hem de saber que en una població com la nostra, els condicionants i els límits que tenim ens obliguen que imperi sempre el 'bon seny', encara que els grans reptes mai ens han fet por. De fet, el salt qualitatiu que el club ha donat és notori:
* Una bona escola de bàsquet a partir dels cinc anys.
* Un personal humà molt identificat amb el treball esportiu i educatiu que es transmet.
* Un primer equip masculí, exemple en el qual tots els més petits poden fixar-se per poder arribar de gent gran.
Al 2015/16 el club va celebrar el 25è aniversari des de la formació del club. En el qual varen organitzar diverses activitats en honor del 25è aniversari.

## Història

Va néixer el 1990, per això és un club jove. No obstant això, el bàsquet a Alaior es remunta a l'any 1944, encara que no serà fins a la dècada dels seixanta quan comenci a organitzar-se de forma més seriosa amb l'impuls donat pel Col·legi La Salle Alaior; l'any 1973 neix un segon club, el CB Alaior. És a dir, que en una població de poc més de cinc mil habitants hi havia dos clubs de bàsquet.
Però, com hem dit al principi, és en l'any 1990 quan els dos clubs existents, CB La Salle Alaior i CB Alaior, decideixen fusionar-se per impulsar l'esport del bàsquet al poble. És a partir d'aquest moment en què el nou club, el CB Jovent d'Alaior, creix i s'organitza per oferir a tot el jovent del poble una major qualitat en la pràctica esportiva.
La primera Junta Gestora que es va constituir va ser presidida per Silverio Juanico i va tenir com a vicepresidents Emiliano Melià i Ramon Timoner. Els objectius que es van proposar van ser la creació d'una escola de bàsquet que impulsés la formació i l'educació esportives fomentant l'esforç, el companyonia i l'amistat. En aquesta primera temporada, el club va comptar amb setze equips i un pressupost de prop de quatre milions de pessetes.

## Categories

CB Jovent nomes existeix a Alaior. Està dividit en moltes categories des dels petits fins als grans de la família.
Divisió d'equips segons l'edat
* Iniciació
* Premini masculí/femení
* Mini
* Infantil masculí/femení
* Cadet masculí/femení
* Júnior masculí/femení
* Sènior masculí/femení

## Enllaços externs

* JOVENT D'ALAIOR Arxivat 2016-10-10 a Wayback Machine.
# Barraca del camí del Mas Roig VI

La Barraca del camí del Mas Roig VI és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era una gran barraca de planta rectangular i graonada orientada a l'ESE. La importància d'aquesta barraca ve donada pel fet d'ésser de planta rectangular amb uns graonats ben definits, que podrien haver estat presents a tot el seu perímetre, cosa ben excepcional en aquesta zona.
El portal és dovellat i a la seva esquerra hi ha un paravents, posteriorment mig caigut que contenia una menjadora. La planta interior és rectangular i mesura 1'70m de fondària i 5'40m d'amplada. Estava coberta amb una falsa cúpula.

## Referències

* 1 2 «Barraca del camí del Mas Roig VI». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Werner (equip ciclista)

L'equip Werner va ser un equip ciclista espanyol que competí entre 1969 i 1972.

## Principals resultats

* Volta a Andalusia: José Gómez Lucas (1970)
* Volta al País Basc: Luis Pedro Santamarina (1970)
* Volta a Llevant: Ventura Díaz (1970), José Manuel López Rodríguez (1971)
* Volta a les Valls Mineres: Ventura Díaz (1970), Luis Pedro Santamarina (1972)
* Volta a Aragó: Luis Pedro Santamarina (1970), Ramón Sáez (1971)
* Volta a La Rioja: José Antonio Pontón (1972)
* Volta a Astúries: Agustín Tamames (1972)
* Gran Premi de Primavera: José Gómez Lucas (1972)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 3 participacions (1970, 1971, 1972)
** 8 victòries d'etapa:
*** 4 el 1970: Luis Pedro Santamarina, Ramón Sáez (2), Agustín Tamames
*** 1 el 1971: Agustín Tamames
*** 3 el 1972: Luis Balagué, Agustín Tamames (2)
** 0 classificació final:
** 4 classificacions secundàries:
*** Gran Premi de la muntanya: Agustín Tamames (1970)
*** Classificació per equips (1970, 1971)
*** Classificació de les metes volants: Ventura Díaz (1972)
* Tour de França
** 1 participacions (1971)
** 0 victòries d'etapa:
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Vaisakhi

Vaisakhi (en panjabi ਵਿਸਾਖੀ, en hindi बैसाखी, vaisākhī, també escrit Baisakhi o Vasakhi) és una festivitat de la religió dels sikhs que marca el principi del nou any solar. Es tracta d'una antiga festa de la collita de la regió del Panjab que marca també l'inici d'un nou període de les collites (la dels conreus de l'estació relativament freda). Aquesta festa s'escau en el primer dia del mes solar baisakh dins del calendari Nanakshahi, que correspon al dia 14 d'abril del calendari gregorià. En el sikhisme, és una de les festes més significatives del seu calendari, commemora l'establiment del Khalsa a Anandpur Sahib el 1699, pel desè guru sikh, Gobind Singh. Aquest dia també s'aplica com el principi de l'any solar en el calendari hindú al Nepal i a l'Índia a Kerala, Orissa, Bengala occidental i algunes altres regions.

## Referències

* ↑ «Sikhism holy days: Baisakhi». BBC. [Consulta: 8 juliol 2007].
* ↑ «The Historic Day of Baisakhi». Brig. Partap Singh Ji Jaspal (Retd.). Arxivat de l'original el 2009-01-29. [Consulta: 8 març 2009].

## Enllaços externs

* Astrologia Vaisakhi
* Baisakhi Resource - Tercer centenari del Vaisakhi.
# Amukta

Amukta (en aleutià Amuux̂tax̂) és una illa petita, molt muntanyosa, que forma part de les illes Four Mountains, un subgrup de les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, Estats Units, que es troba entre les illes Fox i les illes Andreanof.
Les illes més properes són Yunaska i Seguam, de la qual està separada per l'estret d'Amukta. La petita illa de Chagulak es troba al nord-est. L'illa està dominada pel mont Amukta, un volcà que s'eleva fins als 1.066 msnm. L'illa té una forma arrodonida, amb 9 quilòmetres de llarg per 8,3 quilòmetres d'ample.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ «Global Volcanism Program». Arxivat de l'original el 2020-11-14. [Consulta: 18 juny 2014].
# Clotets de Venus

Els clotets de Venus o sotets de Venus (o de l'esquena) són denominacions populars d'unes lleugeres depressions lumbars anomenades en llatí fossae lumbares laterales (fosses lumbars laterals) a les quals algunes persones atorguen valor estètic o eròtic; prenen el nom de la deessa Venus.
La depressió es contrasta amb els relleus dels músculs espinodorsals i els grans músculs del gluti col·locats respectivament a la mitjana i a la part inferior-lateral respecte dels clotets.
Aquests clotets delimiten la zona de l'esquena anomenada rombe de Michaelis (punt que els obstetres fan servir per a mesurar la pelvis de les gestants).
* En aquesta estàtua realitzada per Baccio Bandinelli, les característiques musculars i anatòmiques de la qual són exagerades, es veuen clarament els clotets de Venus. Estàtua d'Hèrcules i Cacus, Florència.
* Els sotets de Venus exemplificats en un quadre de Gustave Courbet. Les banyistes, 1853

## Referències

* ↑ Greenberg. Handbook of Neurosurgery (en anglès). Thieme, 2010, p. 200.
* ↑ S Moda n.º 114, 23 de novembre de 2012, p. 10
* ↑ Schüller Pérez, Amador. «La patología en la pintura de Velázquez». A: Anales (en castellà). CXVII, Cuaderno cuarto, 2000, p. 718.
# Weserbergland

El Weserbergland o en català la regió del serrat del Weser és una regió geogràfica a ambdues ribes del Weser entre Hannoversch Münden i Porta Westfalica als estats de Baixa Saxònia, Hessen i Rin del Nord-Westfàlia a Alemanya. Se situa al curs del riu, abans que aquest es llança a la Gran planúria europea.

## Geografia

| Paisatge | Altidud msnm |
| Serra del Weser | 326 m |
| Süntel | 440 m |
| Altiplà d'Ottenstein | 376 m |
| Vogler | 460 m |
| Solling | 528 m |
| Reinhardswald | 472 m |
| Bramwald | 408 m |
El bosc de Solling és el bosc més llarg de la regió.

## Ciutats importants

| Bad Karlshafen Bad Münder am Deister Bad Nenndorf Bad Oeynhausen Bad Pyrmont Bad Salzuflen Bevern Beverungen Bodenwerder | Brakel Dassel Eschershausen Emmerthal Hamelín Hannoversch Münden Hessisch Oldendorf Holzminden Höxter | Lemgo Minden (Rin del Nord-Westfàlia) Porta Westfalica Rinteln Salzhemmendorf Stadtoldendorf Uslar Vlotho |

## Turisme

Es troba al Circuit alemany de l'entramat de fusta.

## Enllaços externs

* Web del Weserbergland Arxivat 2011-10-23 a Wayback Machine.
# Where Are We Now?

«Where Are We Now?» és el primer senzill del que serà el nou àlbum del cantant britànic de glam rock David Bowie, The Next Day, que s'ha publicat el dia 8 de gener de 2013, dia del seu 66è aniversari, i després de més d'una dècada sense editar cap disc. El senzill ha estat produït per Tony Visconti, qui ja ha col·laborat durant anys amb el cantant, i s'ha estrenat juntament amb un vídeo-clip dirigit per Tony Oursler. En el vídeo-clip se'l troba en un estat d'ànim profundament reflexiu i vagant pels carrers de Berlín.

## Referències

* ↑ «David Bowie torna després d'una dècada». El Periódico de Catalunya, 08-01-2013. [Consulta: 8 gener 2013].
* ↑ «David Bowie's Where Are We Now? – first listen» (en anglès). The Guardian, 08-01-2013. [Consulta: 8 gener 2013].

## Enllaços externs

* «Vídeo-clip (web David Bowie)» (en anglès).
# Wahida Clark

Wahida Clark és una escriptora negra estatunidenca coneguda per la seva sèrie de novel·les Thug. Va començar la seva carrera literària quan estava a la presó i les seves novel·les han estat llistades com a bestsellers pel The New York Times i per Essence.

## Vida i carrera professional

Clark va estudiar escriptura creativa quan estava a la presó complint una pena de 10 anys per robatori i frau postal. Va escriure la seva primera novel·la a la presó. Les seves primeres novel·les foren escrites a la presó però després va fer la seva pròpia companyia editora per a publicar-les, Wahida Clark Presents Publishing Company LLC. Ha publicat 11 novel·les. S'ha especialitzat en un sub-gènere de la ficció urbana descrita com ficcions d'amor de brètols. També és coautora amb Jamila T. Davis de la sèrie de novel·les "The Pink Panther Clique".
A més a més de la seva carrera d'escriptura, Clark és una couch motivacional. Fa xerrades a escoles de secundària, presons i institucions juvenils per animar a que els joves desenvolupin les seves possibilitats enlloc de que perdin el temps.

## Obres

* Thugs and The Women Who Love Them (2002)
* Every Thug Needs a Lady (2003)
* Payback is a Mutha (2006)
* Thug Matrimony (2007)
* Sleeping With the Enemy (2008)
* Payback With Ya Life (2008)
* Thug Lovin' (2009)
* Golden Hustla" (2010)
* Justify My Thug" (2011)
* Payback Ain't Enough (2012)
* Honor Thy Thug" (2013)
* Blood, Sweat & Payback" (2014)

## Premis

* Editor de l'any per United Distribution (2014)

## Referències

* ↑ Cutler, Jacqueline «Q&A with Wahida Clark». , 02-06-2013 [Consulta: 14 gener 2015].
* 1 2 staff «XXL Interview with Wahida Clark». , 02-05-2012 [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ Stimuli, Sha. «Hip Hop Wired Interview with Wahida Clark», 20-04-2011. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ Keith, Allen «INCARCERATED WOMAN TURNS ADVERSITY INTO A MEDIA EMPIRE». , 01-06-2017 [Consulta: 21 juny 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Vregny

Vregny és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 94 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vregny era de 94 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 20 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família i 4 estaven desocupats. Tots els 41 habitatges eren cases. Dels 37 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 8 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vregny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 20 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 12 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 12 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 52 eren actives i 10 eren inactives. De les 52 persones actives 50 estaven ocupades (26 homes i 24 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.
L'any 2000 a Vregny hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vregny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vregny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# WikiWikiWeb

WikiWikiWeb és el primer wiki de la història, és a dir, el primer lloc web modificable pels usuaris. El va posar en marxa el 25 de març del 1995 el seu inventor, el programador Ward Cunningham, com a complement del Portland Pattern Repository, un lloc web sobre patrons de disseny de programari. Al principi, el nom WikiWikiWeb també era el del motor wiki que feia anar el lloc web, escrit en el llenguatge de programació Perl, però més endavant el programa es va rebatejar com a "WikiBase". Sovint, els seus usuaris anomenen el lloc simplement "Wiki", i entre els usuaris pioners de la xarxa de wikis que es va anar creant hi havia la convenció que, quan s'utilitzava la paraula amb majúscula inicial, era sempre en referència al lloc original.

## Història

El programa i el lloc web els va desenvolupar durant el 1994 Cunningham per facilitar l'intercanvi d'idees entre programadors. El concepte es basava en les idees desenvolupades a les "piles" de HyperCard que Cunningham havia creat al final dels anys 1980. El 25 de març del 1995 va instal·lar el programa a c2.com, el lloc web de la seva empresa (Cunningham & Cunningham). Se li va acudir el nom WikiWikiWeb en recordar que un treballador del mostrador de l'Aeroport Internacional de Honolulu li havia dit que agafés el Wiki Wiki Shuttle, una línia d'autobús llançadora que circula entre les terminals de l'aeroport. "Wiki Wiki" és una reduplicació de "wiki", una paraula hawaiana que vol dir 'ràpid'. La intenció de Cunningham era fer que els usuaris poguessin modificar ràpidament les pàgines del lloc web, així que primer va pensar anomenar-lo "QuickWeb" ("web ràpid"), però després va canviar d'idea i li va posar "WikiWikiWeb".
A Maig 2015, la pàgina WelcomeVisitors ("benvinguts, visitants") de WikiWikiWeb contenia la descripció següent en anglès:
A WikiWikiWeb, els hiperenllaços entre pàgines es creen unint paraules amb majúscula inicial, una tècnica coneguda com a CamelCase. Aquesta convenció de format en el wikitext encara la segueixen alguns motors wiki més recents, mentre que d'altres, com ara el programa MediaWiki, que fa funcionar Wikipèdia, permeten els enllaços sense CamelCase.
El desembre del 2014, WikiWikiWeb va patir l'atac de vàndals, i ara és en un estat de només lectura. El dia 1 de febrer del 2015, Cunningham va anunciar que Wiki s'havia reescrit i s'havia traslladat al nou projecte Federated Wiki.

## Referències

* ↑ WikiHistory a c2.com
* ↑ Interview with Ward Cunningham Arxivat 2007-05-07 a Wayback Machine. a Google Video
* ↑ Andrews, Lorrin. A dictionary of the Hawaiian language to which is appended an English-Hawaiian vocabulary and a chronological table of remarkable events. Henry M. Whitney, 1865, p. 514.
* ↑ Cunningham, Ward. «WikiWiki System Notice on c2.com», 01-02-2015. [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ Cunningham, Ward. «Migrating Wiki on Federated Wiki», 01-02-2015. [Consulta: 4 febrer 2015].

## Enllaços externs

* WikiWikiWeb (a través de Wayback Machine)
* El programa WikiBase (a través de Wayback Machine)
* Principis de disseny de Wiki (a través de Wayback Machine)
* Història de WikiWikiWeb, amb comentaris de Ward Cunningham (a través de Wayback Machine)
# Willi Altig

Willi Altig (Mannheim, Baden-Württemberg, 17 de gener de 1935) és un ciclista alemany que combinà la ciclisme en pista i la carretera. Professional entre 1960 i 1967, en el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1964. És germà del també ciclista Rudi Altig.

## Palmarès

* 1964
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** 1r al Critèrium de Condé
* 1965
** 1r al Critèrium de Trédion

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1964. 44è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1960. Abandona (6a etapa)
* 1966. Abandona (15a etapa)

## Referències

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Willi Fuggerer

Willi Fuggerer (Múnic, 11 de setembre de 1941 - setembre de 2015) va ser un ciclista alemany que va córrer durant els anys 60 del segle xx. Es dedicà al ciclisme en pista.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, en què guanyà una medalla de bronze en la prova de tàndem, fent parella amb Klaus Kobusch. En la prova de velocitat individual quedà eliminat en quarts de final.

## Referències

* ↑ «Willi Fuggerer im Alter von 73 Jahren verstorben – Radsport bei rad-net.de». rad-net.de, 08-09-2015. [Consulta: 22 setembre 2015].
# Xavier Artigas

Xavier Artigas (Sabadell, 1980) és un sociòleg català. El 2010, va fundar la productora Metromuster amb l'objectiu de desconstruir els codis visuals de l'activisme i redefinir el cinema polític de no-ficció. El 2011 va dirigir No-res, el seu primer llarg, i el 2013 va presentar, amb Xapo Ortega, Ciutat morta, un dels films més influents dels últims temps a Catalunya. Ha dirigit també amb Xapo Ortega el film "Idrissa, crònica d'una mort qualsevol" (2018) on recuperen la història d'Idrissa Diallo, un jove guineà que va morir el 2012 al CIE de la Zona Franca.

## Referències

* ↑ «Xavier Artigas». L'Alternativa. (CCCB). [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Entrevista a Xapo Ortega i a Xavier Artigas a lÀrtic' [VIDEO]», 07-11-2018. [Consulta: 2 desembre 2020].
# Xavier Ayén Pasamonte

Xavier Ayén Pasamonte (Barcelona, 1969), més conegut com a Xavi Ayén, és un periodista català. Treballa com a especialista en el món del llibre del diari La Vanguardia. Des de l'any 2000 treballa com a redactor de la secció de Cultura de La Vanguardia, diari on també va dirigir el suplement juvenil VANG durant els anys noranta. Amb el fotógraf Kim Manresa va publicar Rebeldía de Nobel, llibre que reuneix entrevistes a setze premis Nobel de Literatura i que ha estat traduït a l'àrab, el turc i el portuguès. També va col·laborar en la redacció de Memòries d'un espectador, de Carles Sentís. El seu últim llibre, Aquellos años del boom (RBA, 2014), és una investigació —de més de 800 pàgines— sobre el boom de la literatura llatinoamericana i la seva relació amb Barcelona, que li va merèixer el Premi Gaziel de biografies i memòries 2013. El 2016 va publicar La vuelta al mundo en 80 autores, un recull d'entrevistes a amb alguns dels escriptors més destacats de la literatura mundial.

## Referències

* ↑ Primera persona 2015, CCCB
* ↑ «Xavi Ayén, premio Gaziel por su trabajo sobre el boom de la literatura latinoamericana». La Vanguardia. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2015. [Consulta: 10 abril 2015].
* ↑ «Xavier Ayén». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ Bennassar, Sebastià. «Xavi Ayén: “Barcelona s'ha menjat a Madrid literàriament”». BEARN, 27-12-2016. [Consulta: 9 gener 2017].