OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# St. Clairsville

* Per a altres significats, vegeu «St. Clairsville (Ohio)».
St. Clairsville és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 86 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Clairsville tenia 86 habitants, 36 habitatges, i 25 famílies. La densitat de població era de 1.106,8 habitants/km².
Dels 36 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 14% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.833$ i la renda mediana per família de 22.500$. Els homes tenien una renda mediana de 17.500$ mentre que les dones 23.750$. La renda per capita de la població era de 11.542$. Cap de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Clairsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Clairsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stichtita

La stichtita és un mineral de classe dels carbonats, a dins de la qual pertany al grup hidrotalcita. Va ser anomenada així per Robert Carl Sticht (1856-1922), director de la societat minera Mount Lyell Mining and Railway Company, de Dundas (Tasmània), on va ser descoberta l'any 1910.

## Característiques

La stichtita és un carbonat hidroxilat i hidratat de magnesi i crom. Visualment molt similar a la woodallita i la barbertonita, dimorf amb aquesta última. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impuresa ferro. Cristal·litza en el sistema trigonal, mostrant-se habitualment en hàbit fibrós o en agregats. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'1,5 a 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la stichtita pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, giorgiosita, hidromagnesita, widgiemoolthalita, artinita, indigirita, clorartinita, otwayita, zaratita, kambaldaïta, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroita, scarbroita, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatel·lita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, zaccagnaita, comblainita, desautelsita, hidrotalcita, piroaurita, reevesita i takovita.

## Formació

Es troba en roques serpentinites, formada com a producte de l'alteració de la cromita i la serpentina. Sol trobar-se associada a altres minerals com: barbertonita, cromita o antigorita. Hi ha jaciments a Sud-àfrica, Canadà i Tasmània.

## Varietats

La bouazzerite (of Cailleres) és l'única varietat coneguda d'aquesta espècie. Es tracta d'un terme miner local que s'utilitza per descriure una stichtita ferrosa. Rep el nom de la localitat marroquí de Bou Azzer.

## Referències

* ↑ «Stichtita» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Bouazzerite (of Cailleres)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 gener 2015].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Sunrise Beach

Sunrise Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 368 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sunrise Beach tenia 368 habitants, 171 habitatges, i 112 famílies. La densitat de població era de 32,1 habitants per km².
Dels 171 habitatges en un 15,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,9% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 19,6% entre 25 i 44, un 29,9% de 45 a 60 i un 29,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 51 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.679 $ i la renda mediana per família de 30.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.016 $ mentre que les dones 15.536 $. La renda per capita de la població era de 17.382 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sunrise Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sunrise Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Siomja

Siomja (en rus: Сёмжа) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 5 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Solontxak

Solontxak (en rus: Солончак) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 7 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Stadium Arcadium

Stadium Arcadium és el novè àlbum d'estudi de la banda de rock estatunidenca Red Hot Chili Peppers, publicat el mes de maig de 2006 sota el segell Warner Bros. Records. Fou el darrer àlbum d'estudi dels Red Hot Chili Peppers amb John Frusciante com a guitarrista de la banda.
Originalment fou pensat per a ser llançat com una trilogia d'àlbums, però finalment es llançà com a àlbum doble amb dos CD's amb els noms de Jupiter i Mars.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Red Hot Chili Peppers.

## Guardons
### Premis

* 2007: Grammy al millor àlbum de rock

### Nominacions

* 2007: Grammy a l'àlbum de l'any

## Referències

* 1 2 «Red Hot Chili Peppers back at the double», 08-01-2006. [Consulta: 25 octubre 2015]. (anglès)
* ↑ «Red Hot Chili Peppers actuaran a Barcelona abans de Nadal». diari ARA, 17-06-2011. [Consulta: 25 octubre 2015].
# Stolbi (Namtsi)

* Per a altres significats, vegeu «Stolbi».
Stolbi (en rus: Столбы) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 1.094 habitants, pertany al districte de Namtsi.

## Referències

* ↑ «Село Воин - карта, подробное описание - СахаГИС». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 7 ноября 2019].
# Stolbisxi

Stolbisxi (en rus: Столбищи) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# TP d'Or 1989

Els premis TP d'Or 1989 foren entregats el 27 de febrer de 1990 a l'hotel Scala Melià Castilla de Madrid. L'acte fou presentat per Júlia Otero i Andrés Aberasturi.
| Categoria | Programa | Persona | Resultat |
| Actor | Brigada Central i El Lute: camina o revienta | Imanol Arias | Guanyador |
| Actriu | El Lute: camina o revienta | Victoria Abril | Guanyadora |
| Presentador | El día por delante | Pepe Navarro | Guanyador |
| Presentadora | A mi manera | Nieves Herrero | Guanyadora |
| Personatge més popular | La luna | Julia Otero | Guanyadora |
| Sèrie Nacional | Brigada Central | Brigada Central | Guanyadora |
| Serie Estrangera | Falcon Crest | Falcon Crest | Guanyadora |
| Informatiu diari i d'actualitat | Punto y aparte | Punto y aparte | Guanyador |
| Musical | Rockopop | Rockopop | Guanyador |
| Concurs | El tiempo es oro | El tiempo es oro | Guanyador |
| Programa infantil | Cajón Desastre | Cajón Desastre | Guanyador |
| Actor català | Tot un senyor | Josep Sazatornil i Buendía | Guanyador |
| Actriu catalana | Joc de dos | Carme Sansa | Guanyadora |
| Presentador català | la Parada | Josep Maria Bachs | Guanyador |
| Presentadora catalana | Com a casa | Mari Pau Huguet | Guanyadora |
| Sèrie catalana | Tres estrelles | Tres estrelles | Guanyadora |
| Programa d'entreteniment català | Tres pics i repicó | Tres pics i repicó | Guanyador |
| Personatge més popular d'ETB | Tal para cual | Ramón García | Guanyador |
| Personatge més popular de Canal Sur | Saque bola | Emilio Aragón Álvarez | Guanyador |
| Personatge més popular de Telemadrid | Telenoticias | Hilario Pino | Guanyador |
| Personatge més popular de Canal 9 | El show de Joan Monleón | Joan Monleon Novejarque | Guanyador |

## Referències

* ↑ TP de Oro (18): 1989, año de series ...
* ↑ TP de Oro 1989 a IMDB
# Susan Lenox (Her Fall and Rise)

Susan Lenox (Her Fall and Rise) és una pel·lícula estatunidenca Pre-Codi del 1931 protagonitzada per Greta Garbo i Clark Gable, basada en la novel·la de David Graham Phillips. La pel·lícula va ser feta per la Metro-Goldwyn-Mayer i va ser dirigida i produïda per Robert Z. Leonard. Va ser l'única pel·lícula en que Greta Garbo estava aparellada amb Clark Gable. La notorietat de la novel·la va ser suficient perquè la censura britànica en prohibís l'estrena. Amb uns petits talls, va ser finalment aprovada al Regne Unit amb un títol nou: The Rise of Helga.

## Argument

La història comença quan Helga, més tard rebatejada amb el nom artístic de Susan Lenox, la noia òrfena que interpreta Greta Garbo, fuig durant una nit de tempesta de la casa del seu pare, obsessionat amb la idea de casar-la com més aviat millor amb l'abominable Alan Hale, i troba refugi al costat de Rodney (Clark Gable). S'enamoren, dormen junts i planegen casar-se, però el capritx del destí els allunya l'un de l'altre.

## Repartiment

* Greta Garbo: Susan Lenox
* Clark Gable: Rodney Spencer
* Jean Hersholt: Karl Ohlin
* John Miljan: Burlingham
* Alan Hale: Jeb Mondstrum
* Hale Hamilton: Mike Kelly
* Hilda Vaughn: Sra. Astrid Ohlin
* Russell Simpson: Doctor
* Cecil Cunningham: Madame Panoramia
* Ian Keith: Robert Lane

## Referències

* ↑ Susan Lenox (Her Fall and Rise), tcm.com;
* ↑ «Susan Lenox (Her Fall and Rise)». The New York Times.
# Taenioides nigrimarginatus

Taenioides nigrimarginatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja petits crustacis i d'altres invertebrats.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la península de Malaca i el delta del riu Mekong.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hora, S. L., 1924. Zoological results of a tour in the Far East. Fish of the Talé Sap, Peninsular Siam. Parts I, II. Mem. Asiat. Soc. Bengal v. 6 (pt 9): 461-501.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Suvatti, C., 1981. Fishes of Thailand. Royal Institute of Thailand, Bangkok. 379 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Taenioides limicola

Taenioides limicola és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la costa oriental de Sud-àfrica i les Illes Ryukyu (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith, C. L., 1964. Taenioides limicola, a new goby from Guam, Marianas Islands. Micronesica v. 1 (núms. 1-2): 145-150.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, el Japó, pp 867-1749.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Teatre Serrano

«Teatre Serrano» té aquests significats:
* Teatre Serrano (Sueca). Antic teatre situat a Sueca (Ribera Baixa)
* Teatre Serrano (Gandia). Teatre situat a Gandia (la Safor)
# The Better Way (pel·lícula de 1911)

The Better Way és una pel·lícula muda dirigida per Thomas H. Ince i protagonitzada per Mary Pickford i King Baggot. La pel·lícula, que reprenia la història d'un vodevil representat pocs anys abans titulat “The Undertow” es va estrenar el 12 d'octubre de 1911. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Louis Perry surt de la penitenciaria després de complir la seva sentència i ràpidament reprèn els seus contactes amb els seus companys de qui és el líder. Un dia coneix Lillian Garvey, una soldat de l'Exèrcit de la Salvació. Un company la insulta i en retreure-li Louis es guanya la seva enemistat. Lillian és la única bona noia que ha conegut en anys i se n'enamora. La seva influència fa que vulgui abandonar el seu estil de vida i assisteix a les reunions per convertir-se. Just aleshores, Madeline Raymond, una dona de mala vida que havia estat la seva xicota apareix a la seva vida. Ell intenta proporcionar-li una feina honesta però el destí, en forma d'un vigilant intervé per avisar els altres empleats que la noia és una criminal. Mentrestant, Lillian i Louis es casen.
Un dia un noi és atropellat per un cotxe i Louis el porta a casa seva on es troba a Madeline parlant amb Lillian. Li ha volgut explicar com era la vida de Louis i com la tractava per aconseguir que el deixi però Lillian únicament es compadeix d'ella. Truquen un metge per a que es miri el noi i mentrestant Madeline, per despit, amaga el seu moneder i avisa la policia per denunciar que Louis li ha robat. El metge és l'únic testimoni del que ha fet. En arribar el policia el reconeix com a exconvicte però en anar a arrestar-lo veu el noi ferit i hi reconeix el seu fill. El metge declara la innocència de Louis i el policia el felicita perquè s'ha reformat completament. L'incident impressiona Madeline que decideix que ella també es reformarà.

## Repartiment

* King Baggot (Louis Perry)
* Mary Pickford (Lillian Garvey)
* Owen Moore

## Referències

* ↑ Drew, William M. The Last Silent Picture Show: Silent Films on American Screens in the 1930s (en anglès). Scarecrow Press, 2010-08-27, p. XVII. ISBN 978-0-8108-7681-1.
* ↑ «“The Better Way” (IMP)». Moving Picture World X, 3, 21-10-1911, pàg. 211.
* ↑ Whitfield, Eileen. Pickford: The Woman Who Made Hollywood (en anglès). University Press of Kentucky, 2007-08-31. ISBN 978-0-8131-9179-9.
* ↑ «The Better Way» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «The Better Way». Moving Picture World X, 1, 07-10-1911, pàg. 70.
# Suslic del Mohave

El suslic del Mohave (Xerospermophilus mohavensis) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de Califòrnia (Estats Units), on viu a altituds d'entre 61 i 1.800 msnm. S'alimenta de plantes verdes i llavors que de tant en tant complementa amb carronya. El seu hàbitat natural són els deserts de sòl gravenc o sorrenc profund. Està amenaçat per la transformació del seu entorn per a usos humans.

## Referències

* ↑ Hafner, D. J.; NatureServe (Hammerson, G.; Williams, D. F.). Spermophilus mohavensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 novembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Telmatobius niger

Telmatobius niger és una espècie de granota que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Merino-Viteri, A., Coloma, L.A., Ron, S. & Lynch, J. 2004. Telmatobius niger. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Talaia de l'Infant Don Enrique

La Talaia de l'Infant Don Enrique, també coneguda com la Talaia del Port de Tíscar, o bé, la Torre Castellón de Fique, construïda el segle xiv per l'Infant Don Enrique, se situa en el municipi de Quesada, Jaén, en el punt més elevat i estratègic del Port de Tíscar (antigament conegut com a Port Ausín), situat a 1.189 metres sobre el nivell del mar. Antigament era coneguda com a Torre de las Ahumadas, pel fet que era habitual calar-hi foc de nit i 'fumades' de dia, per a avisar de la presència de l'enemic a grans distàncies.

## Descripció

Des de l'alt d'aquesta torre de guaita es controla tant el castell de Tíscar com el de Quesada, es pot albirar la plana de Pozo Alcón, Sierra Nevada, i les valls dels rius Extremera, Béjar i Majuela fins als municipis d'Úbeda, Baeza, Torreperogil, Santo Tomé, Villacarrillo i Iznatoraf.
Es tracta d'una torre cilíndrica de maçoneria regular i carreu, cos inferior massís, porta d'accés pel costat del barranc de Tiscar situada a 3,5 metres d'altura, estança en el cos superior cobert amb volta de mitjana taronja i tram últim esmotxat.
Té un perímetre de 16,10 metres per la base i 10,40 metres d'altura. El gruix del mur és de 1,30 metres.
Encara es conserven sobre la porta de l'arc d'accés dos escuts, destacant l'inferior amb dues torres i dues creus de Calatrava que podria ser l'escut de l'Infant Sr. Enrique.
L'escut superior, pràcticament esborrat, sembla que pugui tractar-se de l'escut reial de Ferran IV o el de la mitra de Toledo.
Es poden observar encara restes de l'antic camí d'accés a la talaia en mal estat de conservació.

## Història

Juan de Mata Carriazo narra en la seva obra «En la frontera de Granada» que
Juntament amb el Castell de Tíscar, constitueix un altre dels vestigis que prova la importància que va tenir Quesada a l'edat mitjana i la funció de la qual era la de vigilar el moviment de tropes en el camí del regne nassarita de Granada. La seva estratègica posició, degué convertir-la en un element constant de disputa entre musulmans i cristians.
Es calcula que va ser construïda entre 1299, data en què Don Enrique va ser reconegut avançat major d'Andalusia i 1302, data de la conquesta de Quesada pel Rei de Granada Abu-Abdala (Muhammad III).
Als voltants abunden les ceràmiques clares i les vidriades, per la qual cosa possiblement degué existir, en aquest lloc, un petit assentament de la mateixa fase.

## Referències

* ↑ Instituto Andaluz del Patrimonio Histórico. Consejería de Cultura. Junta de Andalucía. «Guía Digital del Patrimonio Cultural de Andalucía. Torre Castellón de Fique. Bajo licencia de Creative Commons.». [Consulta: 1r març 2020].

## Bibliografia

* Castellón de Fique. Inventario de yacimientos arqueológicos de la Provincia de Jaén. Archivo Central de la Consejería de Cultura, 1988.
* García Pulido, Luis José; Ruiz Jaramillo, Jonathan; Alba Dorado, María Isabel. Revisión, cualificación y actualización de la información sobre arquitectura defensiva de la comunidad autónoma andaluza. Atalaya del Puerto de Tíscar. Centro de Documentación y Estudios, 2018.
# Theodosius Dobzhansky

Theodosius Dobzhansky (25 de gener de 1900 - 28 de desembre de 1975). Genetista ucraïnès, fou un dels fundadors de la Teoria Sintètica de l'Evolució, juntament amb Ernst Mayr en zoologia, G. L. Stebbins en botànica i G. G. Simpson en paleontologia.
Dobzhansky va estudiar a la Universitat de Kíiv i va emigrar als EUA l'any 1927 per a unir-se al zoòleg Thomas Hunt Morgan a la Universitat de Colúmbia. Allà va insistir en la relació entre la genètica i la teoria de l'evolució, abandonant definitivament les concepcions saltacionistes, que consideraven la transició de les espècies per salts bruscs i no gradualment per selecció natural.
Els seus estudis en genètica de poblacions, realitzats fonamentalment amb la mosca de la fruita (Drosophila), serviren perquè enunciés la seva teoria, segons la qual, "res té sentit a la biologia si no es considera des del punt de vista de l'evolució".
L'any 1937 Dobzhansky va publicar el seu llibre Genetics and the origin of species en que defensava que les variacions genètiques implicades en l'evolució i heretables eren mínimes conforme les lleis de Mendel. Segons el genetista ucraïnès els individus d'una població qualsevol eren portadors de diferents al·lels. Certes constitucions determinades per un conjunt d'al·lels li atorgaven als individus que els tinguessin una millor adaptació, aconseguint aquests individus una major esperança de vida i descendència. Això provoca que gradualment els individus vagin adquirint majoritàriament aquests al·lels i, finalment, tots els individus els presentaran.

## Referències

* 1 2 Pelayo, Francisco. De la creación a la evolución. Darwin (en castellà). Tres Cantos, Madrid: Nivola, Libros y Ediciones, desembre de 2001, p. 160,161. ISBN 9788495599223.