OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# AOD

AOD té els següents significats:
* Arquebisbat de Detroit (del seu nom en anglès Archdiocese of Detroit), arquebisbat de l'Església Catòlica amb seu a Detroit (Estats Units)
* L'exèrcit de les tenebres (del seu nom en anglès Army of Darkness), pel·lícula estatunidenca de l'any 1992
* Ajuda Oficial al Desenvolupament, ajuda al desenvolupament provinent dels organismes dels països desenvolupats cap als països en vies de desenvolupament
* Above Ordnance Datum, expressió en anglès per referir els metres sobre el nivell del mar en relació a un datum oficial de cada país
* Transmissió AOD (del seu nom en anglès Automatic Overdrive), sistema de transmissió automàtica amb multiplicador de gir desenvolupat per Ford
* Procés AOD (del seu nom en anglès Argon Oxygen Decarburization), procés de refinació usat en la fabricació d'acers
# Latinius Pande

Latinius Pande (en llatí Latinius Pandus), va ser un governador romà del segle i.
Va ser propretor a la província de Mèsia durant el regnat de l'emperador Tiberi a la primera meitat del segle i. Pande va morir a la província que governava, probablement en exercici del càrrec. En parla Tàcit als seus Annals.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/119?rgn=full+text;view=image;q1=PandusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 111. ]
# Municipi de Krāslava

El municipi de Krāslava (en letó: Krāslavas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al sud-est del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Krāslava. El municipi va ser creat l'any 2001 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Aulejas pagasts (zona rural)
* Indras pagasts (zona rural)
* Izvaltas pagasts (zona rural)
* Kalniešu pagasts (zona rural)
* Kaplavas pagasts (zona rural)
* Krāslava (ciutat)
* Kombuļu pagasts (zona rural)
* Krāslavas pagasts (zona rural)
* Piedrujas pagasts (zona rural)
* Robežnieku pagasts (zona rural)
* Skaistas pagasts (zona rural)
* Ūdrīšu pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 20.217 persones (2009). La superfície del municipi té uns 1.078,4 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 18,75 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 17 gener 2015].
# Carlota de Saxònia-Meiningen

Carlota Amàlia de Saxònia-Meiningen (en alemany Charlotte Amalie von Sachsen-Meiningen) va néixer a Frankfurt l'11 de setembre de 1751 i va morir a Gènova el 25 d'abril de 1827. Era una noble alemanya, filla del duc Antoni Ulric de Saxònia-Meiningen (1687-1763) i de la princesa Carlota Amàlia de Hessen-Philippsthal (1730-1801).

## Matrimoni i fills

El 21 de març de 1769 es va casar a Meiningen amb el príncep hereu Ernest II de Saxònia-Gotha-Altenburg (1745-1804), fill dels ducs Frederic III (1699-1772) i Lluïsa Dorotea de Saxònia-Meiningen (1710-1767). Carlota va participar activament en les activitats com a mecenes que portava a terme el seu marit, sobretot en el camp de l'astronomia.
Després de la mort del duc el 1804, va tenir problemes amb el seu fill August, que el va succeir com a hereu del ducat de Saxònia-Gotha-Altenburg. Per la qual cosa va haver de deixar la ciutat de Gotha i amb l'astrònom Franz von Zach va passar un temps a Eisenberg (Turíngia); més tard va fixar la seva residència a Marsella i finalment a Gènova, on va morir el 1827.
Del matrimoni amb Ernest II va tenir quatre fills:
* Ernest, príncep hereu de Saxònia-Gotha-Altenburg (27 de febrer de 1770 - 3 de desembre de 1779).
* August, (23 de novembre de 1772 - 27 de maig de 1822, casat amb la princesa Lluïsa Carlota de Mecklenburg-Schwerin (1779-1801).
* Frederic, (28 de novembre de 1774 - 11 de febrer de 1825).
* Lluís (1777)

## Bibliografia

* Bärbel Raschke: Charlotte Amalie Herzogin von Sachsen-Meiningen (1730–1801). Leben und Wirken im Kontext westeuropäischer und deutscher Aufklärung. In: Francia 2. Bd. 25, 1999, ISSN 0937-7743, S. 69-103.
* Ingeborg Titz-Matuszak und Peter Brosche (Hrsg.): Das Reisetagebuch 1807 der Herzogin Charlotte Amalie von Sachsen-Gotha-Altenburg. Thüringisches Staatsarchiv Gotha, Gotha 2003 (=Reihe: Schriften des Thüringischen Staatsarchivs Gotha. Bd.1. ISSN 1612-0582).

## Enllaços externs

«Bibliografia relacionada amb Carlota de Saxònia-Meiningen» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Katalog der Theaterbibliothek Herzogin Charlottes von Sachsen-Gotha-Altenburg Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine.
# Jaume Vilalta i Gonzàlez

Jaume Vilalta i González (Reus, Baix Camp, 1928 - Barcelona, Barcelonès, 21 de setembre 2005) fou un advocat català.

## Trajectòria

Havia estat director general de diverses empreses, i amb Josep Espar i Ticó, Ramon Fuster i Rabés, Jordi Maluquer i Bonet, Enric Cirici, Josep Maria Puig i Salellas, Miquel Esquirol, Albert Conejos i alguns periodistes, impulsà una campanya de subscripció popular per a publicar un diari en català, que aparegué el 23 d'abril de 1976, el diari Avui.
Vilalta fou nomenat gerent del nou diari i assumí la presidència d'empresa editora, Premsa Catalana S.A. També fou membre de Convergència Democràtica de Catalunya, i fou el primer cap de Promoció de la Premsa del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, cap de gabinet de Joan Granados i Duran a la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió i conseller de 1994 a 2002. El 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ Jaume Vilalta, fundador del diario 'Avui' a El País, 24 de setembre de 2005
# Espuri Postumi Albí

Espuri Postumi Albí és el nom dels següents personatges:
* Espuri Postumi Albí Regil·lensis, tribú amb potestat consolar el 394 aC.
* Espuri Postumi Albí, cònsol el 334 aC i el 321 aC.
* Espuri Postumi Albí, cònsol el 186 aC.
* Espuri Postumi Albí Pàulul, cònsol el 174 aC.
* Espuri Postumi Albí Magne, cònsol el 148 aC.
* Espuri Postumi Albí, cònsol el 110 aC.
# Calendari femení de l'UCI 2021

El calendari femení de la UCI 2021 reuneix les competicions femenines de ciclisme de carretera organitzades sota el reglament de la Unió Ciclista Internacional durant la temporada 2021.
Aquesta temporada encara va estar marcada per l'anul·lació de proves degut a la COVID-19.
La UCI World Tour femenina 2021 es presenta per separat. Els critèriums no puntuen.

## Vegeu també

* Campionats del món de ciclisme en ruta de 2021

## Referències

* ↑ «Calendario UCI femenino 2021». [Consulta: 18 diciembre 2020].
* ↑ «Todas las competencias del calendario UCI femenino 2021».
* ↑ , facebook.com. Retrieved 15 de febrer de 2021.
* ↑ , lottocyclingcup.be.
* ↑ , tourofthegila.com.
# Carmody Hills-Pepper Mill Village

Carmody Hills-Pepper Mill Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 4.801 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carmody Hills-Pepper Mill Village tenia 4.801 habitants, 1.578 habitatges, i 1.256 famílies. La densitat de població era de 2.505 habitants per km².
Dels 1.578 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,1% hi vivien parelles casades, en un 32,1% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.068 $ i la renda mediana per família de 52.206 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.993 $ mentre que les dones 35.357 $. La renda per capita de la població era de 18.258 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carmody Hills-Pepper Mill Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carmody Hills-Pepper Mill Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El vent de l'illa

El vent de l'illa és una pel·lícula espanyola dirigida pel director de fotografia Gerard Gormezano i Monllor en la que ha estat la seva òpera prima com a director, i en la que també en fou guionista i productor. Va ser rodada íntegrament a Menorca. Per tal de donar sensació de veracitat, està parlada en anglès i en menorquí, amb algunes frases en italià. Doblada al català, fou emesa a TV3 el 8 de juny de 1990.

## Argument

L'origen de la pel·lícula es troba en una beca de la Generalitat que va rebre Gormezano per escriure un guió sobre la situació de Menorca sota domini britànic.
El personatge central és l'oficial i científic britànic capità John Armstrong (1705-1758), que va estar destinat a l'illa el 1738 i que va escriure The History of the Island of Minorca, el primer estudi històric de l'illa amb un mapa cartogràfic força acurat. Destinat a l'illa, formarà part d'un curiós triangle amorós amb la pintora anglesa Ariel Kane, resident a l'illa, i la ciutadellenca Anna Salort. Aquest triangle li permetrà descobrir la realitat que l'envolta i el transformarà personalment i finalment decidirà abandonar l'exèrcit.

## Repartiment

* Simon Cassel - John Armstrong
* Mara Truscana - Ariel Kane
* Ona Planas - Anna Salort
* Jack Birkett - governador Anstruther
* Anthony Pilley - oficial Smith
* Ñaco Nadal - el criat Joan

## Producció

Inicialment anava ser produïda per José Luis Guerín, amb un repartiment en el que hi figuraven, entre altres Ovidi Montllor i Juanjo Puigcorbé, però finalment Guerín es va desentendre i la produir el propi Gormezano amb pretensions més modestes.
El pressupost de la pel·lícula es va xifrar en 74 milions de pessetes. El juliol del 1986 el Ministeri de Cultura d'Espanya li va concedir una subvenció de 29.600.000 pessetes. Posteriorment va rebre 10 milions de la Generalitat de Catalunya, 19,6 milions d'Export Film de Múnic pel seu llançament internacional, i finalment TV3 va aportar 17 milions a compte dels drets d'emissió per televisió.

## Recepció

Inicialment havia de ser presentada al 37è Festival Internacional de Cinema de Berlín, encara que fou retirada a última hora. Finalment fou estrenada a Barcelona de 4 de març de 1988 i poc després va participar en la Setmana de Cinema Espanyol de Nova York. Malgrat tenir molt bon acolliment entre la crítica, no va tenir èxit de públic.

## Premis

* 33a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia: Millor opera prima.

## Referències

* ↑ El vent de l'illa, Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ El vent de l'illa a esadir.cat
* ↑ El vent de l'illa, Diccionario del Audiovisual Valenciano
* ↑ Magí Crusells Gerard Gormezano a Directores de cine en Cataluña: de la A a la Z, p.127
* ↑ La película 'Vent de l'illa', de Gormezano, seleccionada para el festival de Berlín, El País, 16 de desembre de 1987
* ↑ Los premios Sant Jordi se entregaron en una ceremonia carente de brillantez, La Vanguardia, 31 de maig de 1989
# Johann Gottfried Schicht

Johann Gottfried Schicht (Bogatynia, 29 de setembre de 1753 - Leipzig, 16 de febrer de 1823) fou un compositor i director d'orquestra alemany.
Shift va estudiar dret a Leipzig des del 1776. Va treballar com a acompanyant i violinista en els concerts organitzats per Johann Adam Hiller (Großes Concert), i posteriorment també a la Leipzig Gewandhaus. El 1785 va assumir el càrrec de Mestre de Capella de la Gewandhaus. Un any després es va casar amb Constanza Alessandra Oktavia Valdesturia, que va morir tres anys després. De les quatre filles del matrimoni, tres van morir prematurament, a excepció d'Henriette Wilhelmine.
Johann Gottfriedschicht va ser també el director musical de Neukirche i el 1802 cofundador i primer director de l'Acadèmia de Cant de Leipzig, que va ser el primer cor amateur mixt de la ciutat i la segona acadèmia de cant més antiga basada en el model de Berlín, la "Sing-Akademie zu Berlín". Va ocupar el càrrec de Mestre de Capella de la Gewandhaus fins al 1810. Després d'això va ser Thomaskantor fins a la seva mort el 1823. Un dels seus estudiants va ser el compositor Carl Gottlieb Hering.

## Treballs

La seva obra principal és el gran llibre de corals de 1819. També va escriure misses, motets, cantates, un assaig del Salm 100, quatre Te Deum, un concert per a piano, l'oratori Das Ende des Gerechten amb llibret de Friedrich Rochlitz, sonates i capricci.

## Bibliografia

* Robert Eitner: Schicht, Johann Gottfried. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 31, Duncker & Humblot, Leipzig 1890, S. 159–161.
* Johann Gottfried Schicht. In: Neuer Nekrolog der Deutschen, 1823, Band 1, Heft 1. Ilmenau 1824, S. 172 f.

## Enllaços externs

* Johann Gottfried Schicht a la Biblioteca Digital Alemanya
* Johann Gottfried Schicht a International Music Score Library Project
* Cantates de Bach Arxivat 2020-02-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Laurent Di Lorto

Laurent Di Lorto (1 de gener de 1909 - 28 d'octubre de 1989) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1938.

## Referències

* ↑ Perfil a FFF
# Espuri Postumi Albus Regil·lensis (tribú consular 432 aC)

Espuri Postumi Albus Regil·lensis (llatí: Spurius Postumius Sp. f. A. n. Albus Regillensis) era fill d'Espuri Postumi Albus Regil·lensis (cònsol 466 aC). Era de la família patrícia dels Postumi Albí, i membre de la gens Postúmia.
Titus Livi explica que va ser tribú amb potestat consolar de Roma el 432 aC i va servir com a llegat a la guerra del 431 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita. IV, 25, 27
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 91.
# Aerograma

Un aerograma o carta aèria, també anomenada aérogramme, és una fina i lleugera peça de paper plegable i engomada per a escriure cartes de trànsit aeri, en la qual la carta i el sobre estan unificats. La majoria d'aerogrames tenen el segell imprès, tant per les autoritats postals com per empreses privades. Els remitents estan obligats a escriure les seves dades al revers.

## Història

L'aerograma fou força popular gràcies a la seva utilitat durant la Segona Guerra Mundial. L'1 de març de 1941, començà el servei de correu entre l'Orient Mitjà i el Regne Unit gràcies als esforços del Tinent Coronel R. E. Evans, utilitzant diverses combinacions d'hidroavions de la Imperial Airways i transport militar. La naturalesa privada del correu aeri assegurà la seva popularitat entre els usuaris. L'ús dels aerogrames fou oficialment aprovat el 1952, durant el Congrés de la Unió Postal Universal celebrat a Brussel·les. Amb la disminució de la comunicació postal, els aerogrames s'han retirat de diversos serveis postals. Els aerogrames ja no es produeixen als Estats Units des de 2006, al Regne Unit el 2012, però en 2021 encara estan disponibles a Australia Post.

## Referències

* ↑ "The Evolution of the Postal Service in the Era of the UPU" by Jamie Gough in The London Philatelist, Vol.114, No. 1331, December 2005, pp.362-363.
* ↑ Airpost Journal: vol 78, no.2, February 2007 pub: American Air Mail Society
* ↑ «Wildflowers Aerogramme - Postage Prepaid envelopes».

## Enllaços externs

* Letter Post Manual Arxivat 2009-03-27 a Wayback Machine. (Universal Postal Union, Berne, 1985). Regulacions de la UPU regulations aplicables als aerogrames. (anglès)
* Aerogramme Society website Arxivat 2009-06-16 a Wayback Machine. Temes relacionats amb els aerogrames. (anglès)
* Nota de premsa de Correos "Correos cede un aerograma a los militares en misiones de paz fuera de España para que feliciten la Navidad" - Nota de premsa de Correos en què s'explica la història dels anagrames (2014). (castellà)
# Can Biosca (Sant Just Desvern)

Can Biosca és una obra de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Les modificacions sofertes després de la Guerra Civil han destrossat pràcticament l'edifici inicial: una masia amb ràfec paral·lel a terra, a la façana principal. Posseeix uns quants edificis annexos que l'han degradat notablement.

## Referències

* ↑ «Can Biosca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 agost 2021].
# Carmonita

Carmonita és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Lesothosaure

El lesothosaure (Lesothosaurus) és un gènere de dinosaure, membre basal de l'ordre Ornithischia. Fou anomenat per Peter M. Galton l'any 1978, el nom significa 'llangardaix de Lesotho'. Només se n'ha descrit una espècie, Lesothosaurus diagnosticus.
El lesothosaure fou considerat originalment un ornitòpode. Malgrat això, estudis més recents per Paul Sereno van demostrar que podria representar un dels més primitius dinosaures ornitisquis. La història taxonòmica del lesotosaure és complexa i ha sigut molt confosa amb el fabrosaure, un altre petit ornitisqui de la mateixa localitat. L'any 2005, Richard J. Butler publicà un nou estudi filogenètic d'ornitisquis, en el que proposà que Lesothosaurus és un membre basal del clade dels neornitisquis, que inclou els paquicefalosaures, ceratopsians i ornitòpodes. Es creu que podria ser el precursor de posteriors dinosaures hipsilofodònitds i ornitòpodes. Es considera menys primitiu que el pisanosaure, però més que l'heterodontosaure.
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
# Lesotho Defence Force FC

El Lesotho Defence Force FC (LDF FC) és un club de Lesotho de futbol de la ciutat de Maseru. En el passat es va anomenar Royal Lesotho Defence Forces i Lesotho Paramilitary Forces.

## Palmarès

* Lliga de Lesotho de futbol:
       1983, 1984 (com a Lesotho Paramilitary Forces)
       1987, 1990, 1994, 1997, 1998, 1999, 2001, 2004
* Copa de Lesotho de futbol:
       1985 (com a Lesotho Paramilitary Forces)
       1986, 1988, 1990, 2000

## Referències

* ↑ «lesotho premier». soccerway, 2014. [Consulta: 15 gener 2010].
* 1 2 «Lesotho - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Lesotho - List of Cup Winners». RSSSF.
# Mutara II Rwogera

Mutara II Rwogera fou el rei (mwami) del regne de Ruanda entre 1803 o 1830 i 1853. Pertanyia a l'ètnia tutsi i sota el seu mandat i del del sota el seu successor Kigeli IV, el regne va aconseguir el seu pinacle de poder. Des de la dècada de 1840, Rwanda va lliurar diverses guerres contra els seus veïns.

## Referències

* ↑ Frank K. Rusagara. Resilience of a Nation: A History of the Military in Rwanda. Fountain Publishers, 2009, p. 38.
* ↑ (anglès) Aimable Twagilimana, « Appendix B : Bami (Kings) of Rwanda », in Historical dictionary of Rwanda, Scarecrow Press, Lanham, Md., 2007, p. 181 ISBN 978-0-8108-5313-3
Títols de regnat :
| Precedit per: Yuhi IV Gahindiro | Rei de Ruanda 1830–1853 | Succeït per: Mibambwe IV Rutarindwa |
# Eleccions legislatives sueques de 1952

Les eleccions legislatives sueques del 1952 es van celebrar el 21 de setembre de 1952. Els més votats foren els socialdemòcrates i Tage Erlander fou nomenat primer ministre de Suècia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 21 de setembre de 1952 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Tage Erlander | 1.752.284 | 46,05 | 110 | -2 |
| | Partit Popular (Folkpartiet ) | Bertil Ohlin | 924.819 | 24,44 | 58 | +1 |
| | Partit Dretista (Högerpartiet) | Jarl Hjalmarson | 543.825 | 14,37 | 31 | +8 |
| | Lliga Agrària (Bondeförbundet ) | Günnar Hedlund | 406.183 | 10,74 | 26 | -4 |
| | Partit Comunista Kommunistiska Parti | Hilding Hagberg | 164.194 | 4,34 | 5 | -3 |
| | Altres | 2.402 | 0,06 | ? | 0 | - |
| | Total (participació 79,1%) | | 3.801.284 | 100,0 | 231 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# Joan Font

«Joan Font» té aquests significats:
* Joan Font i Creixems, motociclista i polític català, resident a Gallifa
* Joan Font i Fabregó, empresari català, originari de Torelló
* Joan Font i Maduixer, prevere i missioner jesuïta egarenc, mort a Mèxic el 1616
* Joan Font i Mañé, futbolista català de les dècades de 1920 i 1930
* Joan Font Massot, polític mallorquí
* Joan Font i Pujol, actor i director teatral català, director dels Comediants
* Joan Font (ciclista), ciclista català nascut a Vilanova i la Geltrú
# Euphorbia marginata

L'Euphorbia marginata, és una espècie de planta amb flors del gènere eufòrbia, dins la família de les euforbiàcies, nativa del centre i sud dels Estats Units i de Mèxic.
Es cultiva com planta ornamental

## Descripció

Planta herbàcia anual de fulles alternades. Ciatis de marges blancs.

## Etimologia

Euphorbia: nom genèric que deriva del metge grec del rei Juba II de Mauritània (52 a 50 a. C. - 23), Euphorbus
bonplandii: epítet específic en honor del botànic Aimé Bonpland (1773-1858).

### Sinonímia

* Euphorbia marginata Kunth
* Euphorbia torrida DC.

## Referències

* ↑ «Euphorbia marginata» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ En Árboles Ornamentales
* ↑ Euphorbia bonplandii en PlantList
* efloras
# Can Poch (Caldes de Malavella)

Can Poch és una masia del municipi de Caldes de Malavella (Selva). Està situada a tocar la carretera de Llagostera a Vidreres, molt a prop del restaurant "El Molí". Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Consta de tres pisos i, a la part lateral dreta i a la posterior hi ha diverses edificacions annexes. També hi ha l'edificació més antiga del molí (exempta) que data del segle xvi o segle xvii. La seva teulada és a doble vessant. La façana principal té sis obertures restangulars. Planta baixa amb dues finestres amb llinda de pedra, situades a banda i banda de la porta també llindada. A la primera planta, tres obertures més grans i amb balcó datades al segle xix (entre l'obertura central i la lateral hi havia originàriament un rellotge solar que recentment ha estat tapat). Finalment, a la segona planta hi ha tres senzilles finestres. A la banda esquerra de l'obertura central del primer pis hi ha afegit un petit relleu del Sagrat Cor.

## Referències

* 1 2 3 «Can Poch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].