OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haiximites de l'Iraq

Els haiximites de l'Iraq foren la dinastia que va ocupar el tron d'Iraq a títol de reis entre 1922 i 1958. Pels seus antecedents vegeu haiximites de l'Hedjaz.
Faysal o Faisal ibn Husayn va esdevenir rei de l'Iraq (Faisal I) amb el suport britànic el 23 d'agost de 1921. El 1930 va signar un tractat amb la Gran Bretanya que limitava els poders d'aquesta potència que exercia el mandat, i permetia l'ingrés de l'Iraq a la Societat de Nacions que es va produir el 3 d'octubre de 1932. Un intent d'unió amb Síria no va reeixir.
Va morir el 8 de setembre de 1933 i el va succeir el seu fill Ghazi I, que va fer front a un cop d'estat i a l'oposició de bona part de les forces polítiques a les interferències de la Gran Bretanya.
Mort el 4 d'abril de 1939 el va succeir el seu fill Faysal II o Faisal II sota la regència principalment d'Abd al-Ilah, fins que va arribar a la majoria el 2 de maig de 1953; el govern iraquià dirigit per Rashid al-Kilani, considerat favorable a Alemanya, fou deposat pels britànics el maig de 1941. El 1942 es van iniciar converses per una federació entre l'Iraq, Síria, Transjordània, Líban i Palestina, però Egipte s'hi va oposar i d'aquest conflicte va sorgir la Lliga Àrab. Després del 1955 Iraq va tenir governs prooccidentals; es va signar el Pacte de Bagdad amb Turquia, Iran, Pakistan i Gran Bretanya (24 de febrer de 1955) provocant la reacció adversa de Síria i Egipte. El 14 de juliol de 1958 un cop d'estat nacionalista i esquerrà enderrocà el règim; el rei i el regent van resultar morts i es va establir la república.

## Reis de l'Iraq

* Faisal I 1922-1933
* Ghazi I 1933-1939
* Faisal II 1939-1958

## Bibliografia

James Morris, The Hashemite Kings, Nova York, 1959
# Harmozon

Harmozon (grec: Ἅρμοζον ἄκρον) és el nom antic d'un promontori a l'entrada del golf pèrsic, a Carmània, just a la part on la distància amb la península Aràbiga és més estreta. Erastòtenes i Amià Marcel·lí asseguren que des del cap Harmozon es podia veure la costa d'Aràbia. És probablement l'actual cap Bombarik, a la part oposada del cap Musandam.

## Referències

* ↑ V. «Harmozon Prom». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Harmunita

La harmunita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la marokita. Rep el nom de Jebel Harmun, a Palestina, la seva localitat tipus.

## Característiques

La harmunita és un òxid de fórmula química CaFe₂O₄. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2014. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa segona la duresa de Vickers és vhn$_{50}$=655 kg/mm².
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la Universitat de Sant Petersburg (Rússia), amb el número de catàleg: 1/19518.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Jebel Harmun, a la Governació de Jerusalem (Cisjordània, Palestina), on es troba associada a altres minerals com ye'elimita, ternesita, srebrodolskita, magnesioferrita, larnita, gehlenita, fluormayenita, fluorel·lestadita o calciolangbeinita. També ha estat descrita a la propera formació de Hatrurim, així com a Israel, Alemanya, Polònia i Rússia.

## Referències

* ↑ «Harmunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 novembre 2021].
# Harpachne

Harpachne és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* H. bogdanii Kenn.-O'Byrne
* H. harpachnoides (Hack.) Keng
# Heinrich Michael Buch

Heinrich Michael Buch, en francès Henri Michel Buch, anomenat el bon Enric i també conegut com a Enric el Sabater (Arlon, província de Luxemburg, actual Bèlgica, 1590 - París, 9 de juny de 1666) era un sabater, fundador d'una pia confraria de sabaters, la Confraria dels Germans Sabaters de Sant Crispí. És conegut com a beat, tot i que no ha estat oficialment beatificat per l'Església catòlica.

## Biografia

Fill de jornalers d'Arlon (al Luxemburg belga), aviat destacà per la seva pietat i devoció. Aprengué l'ofici de sabater. A més del treball, feia pregària i penitència, i era molt caritatiu amb els necessitats, prenent com a models els sants patrons del seu ofici Crispí i Crispinià de Soissons. Intentava apartar altres persones, especialment els joves, del pecat i dels mals costums, induint-los a canviar de vida o intruint-los en els principis del cristianisme. Era conegut com a der gute Heinrich ("Enric el bo"). Va viure a Luxemburg i Messen, i hagué d'anar a París, on s'establí com a sabater, continuant amb la seva vida pietosa (per exemple, visitava diàriament els malalts de l'hospital Saint-Gervais).
Quan tenia 45 anys, va conèixer el baró Gaston de Renty, noble famós per la seva pietat i que feia catequesi i apostolat a París. Els dos, per tal de fer viure cristianament altres persones, van decidir de fundar una congregació laica per a sabaters, de manera que aquests poguessin viure el cristianisme en el seu treball. Nasqué així, el 2 de febrer de 1645, la confraria dels Frères Cordonniers de Saint-Crépin, amb l'objectiu que els seus membres treballessin honradament i dividissin els seus guanys amb els necessitats, a més de donar-se ajut mutu quan ho necessitaven.
L'any 1647, un grup de sastres demanà a Heinrich de crear una confraria similar per als del seu ofici, adoptant les mateixes regles i costums. Aquestes confraries es van estendre per altres llocs de França (Soissons, Lió, Tolosa, etc.) i Itàlia (Roma) i subsistiren fins a la Revolució francesa.
El sabater va emmalaltir d'una greu malaltia de pulmons i, tres anys més tard, morí el 9 de juny de 1666 a París. Va ésser sebollit al cementiri de l'hospital de Saint-Gervais. És venerat com a beat.

## Bibliografia

* Alban Butler, Godescard. Vies des pères des martyrs et des autres principaux saints: tirées des actes originaux et des monuments les plus authentiques. Paris: Vanlinthout et Vandenzande, 1832. Vol. 16, p. 226, nota 1.
* L'ami de la religion et du roi. Paris: Le Clere, 1823. Vol. 35, p. 134-135.
* Jacques-Benjamin Saint-Victor. Tableau historique et pittoresque de Paris: depuis les Gaulois jusqu'à nos jours. Paris: J. Casterman, 1830, vol. 5, p. 63.
# Harpasa

Harpasa (en llatí Harpasa, en grec antic Ἅρπασα) era una ciutat de Cària, a la vora del riu Harpasos, propera a la seva unió amb el riu Meandre. En parlen Claudi Ptolemeu, Esteve de Bizanci, Plini el Vell i el geògraf Hièrocles. Actualment és una Diòcesi titular.
L'actual vila d'Arpaz i el seu castell en ruïnes, (Arpaz Kalesi), al districte de Nazilli, han preservat el seu antic nom.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Harpasa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ «Catholic Encyclopaedia: Harpasa». [Consulta: 9 octubre 2018].
# Heli Malongo Airways

Heli Malongo Aviação e Serviços de Angola, Lda és un operador de vols charter amb seu a Luanda, Angola, que ofereix vols a terra i mar en suport de la indústria petroliera a Angola des de la seva base a l'aeroport de Cabinda. Com gairebé totes les aerolínies angoleses forma part de la llista negra de companyies aèries de la Unió Europea.

## Perfil

Al Saló Aeronàutic de Farnborough en 2008, Heli Malongo va signar un acord amb la Sikorsky Aircraft Corporation per al subministrament de tres Sikorsky S-76C++. Aquesta va ser la primera vegada que Heli Malongo va encarregar helicòpters Sikorsky. L'aerolínia va realitzar la compra per tal d'establir el primer servei de recerca i rescat d'Angolai, permetent a la companyia donar encara més suport a la important indústria del petroli a Angola. Els tres helicòpters van ser lliurats a Heli Malongo en una cerimònia a Coatesville (Pennsilvània) el 20 de gener de 2011.

## Flota

La flota d'Heli Malongo Airways consisteix dels següents aparells (agost de 2016):

## Referències

* ↑ «Heli Malongo selects S-76C++ helicopter for new search and rescue service». Vertical, 17-07-2008 [Consulta: 2 setembre 2014].
* ↑ «Heli Malongo Accepts Three S-76C++™ Helicopters». Sikorsky Commercial Links. Sikorsky Aircraft Corporation, 01-02-2011, p. 1–2 [Consulta: 2 setembre 2014]. Arxivat 25 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Global Airline Guide 2016 (Part One)». Airliner World, octubre 2016, pàg. 4 [Consulta: 12 octubre 2016].
# Hayli Gubbi

Hayli Gubbi és un volcà en escut d'Etiòpia. Es troba a la Regió Àfar. El seu cim s'eleva a 493 msnm. És el volcà més meridional de la serralada Erta Ale. Processos tectònics recents ha creat un graben, ocupat per un con d'escòria amb un cràter de 200 metres d'ample que mostra important activitat fumaròlica.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Hayli Gubbi» (en anglès). [Consulta: 26 abril 2024].
# Heinrich Benno Möschler

Heinrich Benno Möschler (Herrnhut, 28 d'octubre de 1831 in Herrnhut - Kronförstchen, prop de Bautzen, 21 de novembre de 1888) va ser un entomòleg alemany especialitzat en lepidòpters.
Möschler era un distribuïdor de papallones i membre de la Societat Entomològica de Stettin (Entomologischer Verein zu Stettin). Les seves col·leccions de Surinam i Puerto Rico es troben al Museu d'història natural de Berlín (Museum für Naturkunde). Els seus microlepidòpters es troben al Museu d'història natural de Görlitz (Naturkundemuseum Görlitz).

## Publicacions

Llista parcial
* (1876). Exotisches (Fortsetzung). Stettiner Entomologische Zeitung 37(7–9), 293–315.
* (1877). Beiträge zur Schmetterlings-Fauna von Surinam. Verh. zool.-bot. Ges. Wien 26: 293–352 Möschler, 1877: Beiträge zur Schmetterlings-Fauna von Surinam Verh. zool.-bot. Ges. Wien 26: 293-352
* (1878). Beiträge zur Schmetterlings-Fauna von Surinam. II. Verhandlungen der kaiserlich-königlichen zoologisch-botanischen Gesellschaft in Wien 27, 629-700.
* (1884). Beiträge zur Schmetterlings-fauna des Kaffernlandes. Verhandlungen der kk Zoologisch-Botanischen Gesellschaft in Wien, 33:267–310, pl.l
* (1887). Beiträge zur Schmetterlings-Fauna der Goldküste.
* (1890). Die Lepidopteren-Fauna der Insel Portorico. Abhandlungen der Senkenbergischen Naturforschenden Gesellschaft, 16 : 70–360, pl.1

## Referències

* Christoph 1889: [Moschler, H. B.] Berl. Ent. Ztschr. 33 193-196
* Framke, R. 1982: [Möschler, H. B.] Abh. Ber. Naturkundemus. Görlitz 56(3) 7
* Möbius, E. 1943: [Moschler, H. B.] Dt. Ent. Z. Iris 57 11
* Petersen, G. 1984: Grundlagen der Inventarerkundung der Oberlausitzer Kleinschmetterlinge. - Abh. Ber. Naturkundemus. Forschungstelle Görlitz 58(2) 49-60, 2 Portr.
* Staudinger, O. 1889: [Moschler, H. B.] Ent. Ztg. [Stettin] 50
# Hvidovre Idrætsforening

L'Hvidovre Idrætsforening (Hvidovre IF) és un club de futbol danès de la ciutat de Copenhaguen.

## Història

El club va ser fundat el 15 d'octubre de 1925 a Hvidovre.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (3):
** 1966, 1973, 1981
* Copa danesa de futbol (1):
** 1980

## Jugadors destacats

* Peter Schmeichel
* Michael Proctor
* Mark Convery
* Thomas Kahlenberg

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Hwacha

El hwacha o hwach'a (en hangul: 화차, en hanja: 火车) era una arma anti-personal de pólvora desenvolupada i emprada a Corea. El hwacha estava inspirat en les fletxes de foc xineses. El hwacha va ser desenvolupat el 1400 per científics coreans i consistia en un carretó de dues rodes que sostenia una plataforma de llançament plena de forats on s'inseria la munició.

## Referències

* ↑ Charney, Michael. Southeast Asian Warfare, 1300-1900. Brill Academic Publishers, Incorporated, 2001. ISBN 90-04-14240-1.
# Heteromyias

Heteromyias és un gènere d'ocells de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està format per tres espècies:
* Heteromyias albispecularis - petroica cendrosa.
* Heteromyias armiti - petroica de capell negre
* Heteromyias cinereifrons - petroica capgrisa.
# Hockey Pro League

«Hockey Pro League» té aquests significats:
* FIH Pro League masculina
* FIH Pro League femenina
# Hets

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula. Si cerqueu el poble indígena de l'Argentina, vegeu «Hets (pampes antics)».
Hets és una pel·lícula sueca d'Alf Sjöberg, estrenada el 1944. És la primera pel·lícula que va interpretar Ingmar Bergman.

## Argument

Widgren, alumne d'institut idealista que somia a esdevenir escriptor, té per professor de llatí un ésser sàdic sobrenomenat Caligula per tots els alumnes. Un vespre Widgren es creua amb Bertha, la noia del despatx de tabac, èbria i desesperada. L'acompanya a casa seva i se n'enamora. Aquesta li explica amb paraules de doble sentit que és hostilitzada i és terroritzada per un misteriós home tirànic, que, diu, l'acabarà matant...

## Repartiment

* Stig Järrel: Caligula
* Alf Kjellin: Jan-Erik Widgren
* Mai Zetterling: Bertha Olsson
* Olof Winnertsrand: El director
* Gösta Cedurlund: Pippi
* Stig Olin: Sandman
* Jan Molander: Petterson
* Olav Riégo: Senyor Widgren
* Märta Arbin: Senyora Widgren
* Hugo Björne: El metge
* Anders Nyström: Bror Widgren
* Nils Dahlgren: el comissari
* Gunnar Björnstrand: el jove professor
* Carl-Olof Alm
* Curt Edgard
* Sten Gester
* Palle Granditsky
* Birger Malmsten
* Arn Ragneborn
* Ingmar Bergman

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula és treta d'una novel·la de Bergman, inspirada en el seu últim any a l'institut. Bergman va treballar llavors per fer-ne la pel·lícula.
* La primera versió de la pel·lícula s'acabava a l'escena dels resultats del batxillerat: tots els estudiants són rebuts, a excepció de Wigdrem, que observa de l'exterior, sota un porxo. S'allunya sota la pluja i es veu Caligula, somrient com un vencedor a la finestra, fent-li signes d'adéu. En lloc d'aquest final, jutjada massa fosca, es va demanar a Bergman d'escriure'n un altre, més optimista. Tenint Sjöberg altres obligacions, és Bergman qui va rodar els últims plans.
* La pel·lícula evoluciona entre realisme i expressionisme la qual cosa augmenta el costat terroritzant de certes escenes, fent bolcar allò que és quotidià en el malson. El contrast és accentuat, el mal vaga en l'ombra, els decorats es fan aclaparadors.

## Premis

* 1946 Festival Internacional de Cinema de Cannes Palma d'Or per Alf Sjöberg
# Hets Hatsafon

La Hets Hatsafon (literalment: Fletxa del Nord) és una cursa ciclista israeliana que es disputa el mes de juny. Des del 2016, forma part de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2011 | Ilan Kolton | Ayal Rahat | Yuval Dolin |
| 2012 | Ayal Rahat | Roy Goldstein | Daniel Eliad |
| 2013 | Guy Gabay | Niv Libner | Yaniv Levy |
| 2014 | Dmytro Grabovskyy | Artem Topchanyuk | Niv Libner |
| 2015 | Guy Sagiv | Ben Einhorn | Aviv Yechezkel |
| 2016 | Guy Gabay | Emanuel Piaskowy | Marko Pavlič |
| 2017 | Dor Dviri | Eytan Levy | Saar Hershler |

## Enllaços externs

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cqranking.com
* Resultats a cyclebase.nl
# Huelma

Huelma és un municipi de la província de Jaén (Espanya), amb 6.180 habitants segons dades del INE en 2005. La localitat de Solera va ser assimilada dins del municipi de Huelma el 1975, ja que fins llavors era un municipi independent. Part del seu terme municipal forma part del Parc Natural de Serra Mágina
# Hímera (riu)

El riu Hímera (en grec Ἱμέρας 'Himéras') és el nom de dos rius de Sicília, un que desembocava a la costa nord, a la mar Tirrena, i un altre a la costa sud.
Els antics pensaven, per una estranya confusió, que era un únic riu que naixia al mig de l'illa i corria en dues direccions partint l'illa en dues parts. Segons Vibi Seqüestre, el poeta Estesícor, que havia nascut a la ciutat d'Hímera, creia en aquesta hipòtesi però dels antics geògrafs només Pomponi Mela la fa seva.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Himera». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 gener 2022].

## Vegeu també

* Hímera del nord
* Hímera del sud
# I Muvrini

I Muvrini és un grup cors de música tradicional que canta en cors.

## Història

El grup fou fundat el 1979 pels germans Jean-François Bernardini i Alain Bernardini, que havien nascut al poble de Tagliu-Isulacciu, al nord de Còrsega.
Els germans Bernardini foren introduïts a la música tradicional corsa de ben petits per llur pare, Ghjuliu, que era un conegut poeta i cantant. Enregistraren llur primer single amb llur pare en col·laboració amb el grup Canta u Populu Corsu. Ghjuliu Bernardini morí el desembre de 1977 i el primer disc de I Muvrini, I Muvrini … ti ringrazianu, que es publicà el 1979, el dedicaren a la memòria de llur pare.
El 2000, I Muvrini enregistrà amb Sting la seva cançó més coneguda, "Terre d'Oru" (Terres d'or).
Als Països Catalans, són coneguts per les col·laboracions amb Lluís Llach, amb qui enregistraren la cançó Vo lu mondu i també per la portada del seu disc Umani, obra d'Antoni Tàpies.
A través de la seva carrera, sempre han promogut la llengua i cultura corses, i han funcionat com a catalitzadors del procés nacionalista musical de Còrsega.

## Components

* Jean François Bernardini - veus
* Alain Bernardini - veus
* Stéphane Mangiantini - veus
* Martin Vadella - veus
* Jean Bernard Rongiconi - guitarra
* Alain Bonnin - sintetitzador i piano
* Loic Taillebrest - cornamusa
* Gilles Chabenat - viola de roda
* César Anot - baix i veus
* Roger Biwandu - percussió

## Discografia seleccionada
### Discs d'estudi

* 1986 - Lacrime
* 1987 - A l'encre rouge
* 1988 - Pe l'amore di tè
* 1989 - Quorum
* 1991 - A voce rivolta
* 1993 - Noi
* 1995 - Curagiu
* 1998 - Leia
* 2000 - Pulifunie
* 2000 - A strada
* 2002 - Umani
* 2005 - Alma
* 2007 - I Muvrini et les 500 choristes
* 2010 - Gioia
* 2012 - Imaginà
* 2015 - Invicta

### Recopilacions

* 1998 - Sò

### Discs en directe

* 1990 - In core
* 1994 - Zenith 93
* 1996 - Bercy 96
* 2006 - ALMA 2005

## Enllaços externs

* Web oficial
* Terracorsa.info, Informació de I Muvrini i de Còrsega
* Muvrini.info (alemany)
* Curagiu.com Arxivat 2006-06-21 a Wayback Machine.
# Híerax

* Per a altres significats, vegeu «Híerax (desambiguació)».
Segons la mitologia grega, Híerax (en grec antic: Ἱέραξ, 'el falcó') va ser un ric propietari del país dels mariandins, a la regió de Bitínia, al nord de l'Àsia Menor.
Híerax honorava Demèter amb continuats sacrificis, i la deessa li donava abundants collites als seus camps. Quan Posidó, encolerit, va portar la fam a la Tròada en temps de Laomedont, els troians van demanar ajuda a Híerax. Els va donar grans quantitats de blat i d'ordi i així els va salvar. Però Posidó va castigar Híerax transformant-lo en falcó, ocell amic dels homes però detestat per les altres aus. Aquesta transformació l'explica Antoní Liberal al llibre Recull de metamorfosis.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 267. ISBN 9788496061972.
# Ievgueni Remez

Ievgueni Remez (rus: Евгений Яковлевич Ремез) (Mscislaŭ, 17 de febrer de 1896 - Kíiv, 31 d'agost de 1975) (a vegades transliterat com com Eugène Remez o Evgeny Remez) va ser un matemàtic soviètic.

## Vida i Obra

Remez va fer brillantment els seus estudis secundaris a la seva vila natal de Mstsislav (avui a Belarús) abans d'ingressar el 1916 a la Universitat de Kíiv, en la qual es va graduar el 1924. Els anys següents va donar classes a diferents institucions d'ensenyament superior de Kíev mentre preparava la seva tesi doctoral. Va obtenir el doctorat el 1929 i va seguir donant classes al Institut Miner, al Institut Geològic i al Institut Pedagògic, fins que el 1935 va obtenir una plaça al Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia nacional de les ciències d'Ucraïna, on va romandre la resta de la seva vida acadèmica, donant classes simultàniament a la universitat de Kíiv.
Durant els seus cinquanta anys d'activitat matemàtica, Remez va publicar tres monografies, dos llibres de text, uns setanta cinc articles científics, vint articles meteodològics i onze estudis històrics.
Remez és recordat sobre tot per l'algorisme de Remez (1934), que desenvolupa mètodes computacionals generals per l'aproximació de Txebixev dels polinomis.

## Referències

* ↑ Митропольский, Дзядык i Гаврилюк, 1986, p. 539.
* ↑ Боголюбов, 1983, p. 409.
* ↑ Митропольский, Дзядык i Гаврилюк, 1986, p. 540.
* ↑ Pachón i Trefethen, 2009, p. 2.
* ↑ Burden, Faires i Burden, 2016, p. 544.
* ↑ Trefethen, 2020, p. 77.

## Bibliografia

* Боголюбов, А.Н.. Математики. Механики. Биографический справочник. (en rus). Наукова думка, 1983.
* Burden, Richard L.; Faires, Douglas; Burden, Annette M. Numerical Analysis (en anglès). Cengage Learning, 2016. ISBN 978-1-305-25366-7.
* Митропольский, Ю.А.; Дзядык, В.К.; Гаврилюк, В.Т. «Евгений Яковлевич Ремез (к девяностолетию со дня рождения)» (en rus). Український математичний журнал, Vol. 38, Num. 4, 1986, pàg. 539-540. ISSN: 0041-6053.
* Pachón, Ricardo; Trefethen, Lloyd N. «Barycentric-Remez algorithms for best polynomial approximation in the chebfun system» (en anglès). BIT Numerical Mathematics, Vol. 49, Num. 721, 2009, pàg. 1-20. DOI: 10.1007/s10543-009-0240-1. ISSN: 0006-3835.
* Trefethen, Lloyd N. Approximation Theory and Approximation Practice (en anglès). SIAM, 2020. ISBN 978-1-6119-7593-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ievgueni Remez» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Белецкий, Ю. «РЕМЕЗ Евгений Яковлевич». Личности, 2017. [Consulta: 1r gener 2021]. (rus)
# Claudi Màxim

Claudi Màxim (en llatí Claudius Maximus) va ser un filòsof estoic romà que va viure a l'època dels Antonins, al segle ii.
Juli Capitolí el menciona com un dels preceptors de l'emperador Marc Aureli, i tanmateix també l'esmenta a De Rebus suis on diu que va ser Marc Aureli qui li va donar el títol de "Màxim". Estava casat amb Secunda. Va morir aproximadament l'any 180.
Se l'ha identificat amb el Claudi Màxim que era procònsol, a Bitínia segons Fabricius, però més probablement a Àfrica. També amb un Màxim que va ser cònsol l'any 144. Altres l'han volgut identificar amb Màxim de Tir, però no seria possible, ja que Claudi Màxim era un estoic, i Màxim de Tir platònic. Totes les identificacions proposades són incertes.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0002.001/998?rgn=full+text;view=image;q1=Ma+ximus%2C+Clau+diusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 988. ]
# Fira Internacional de Màgia de Torroella de Montgrí

La Fira Internacional de Màgia de Torroella de Mongrí (FIMAG) és un esdeveniment dedicat a la màgia i l'il·lusionisme que té lloc anualment a Torroella de Montgrí (Baix Empordà) des de 2012,al llarg d'un cap de setmana a primers de juny. Entre d'altres activitats, compta entre d'altres, amb una Gala Internacional, un Mercat Màgic, una Gala per a Joves Mags, un Congrés per a professionals, i La Màgia al Carrer. Les activitats tenen lloc en diversos espais de la vila, per exemple l'Espai Ter, el Museu de la Mediterrània, i a places, racons i locals del centre.

## Referències

* ↑ «Torroella de Montgrí té màgia». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 27-04-2017. [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «La Fira Internacional de Màgia de Torroella de Montgrí vol potenciar el Fimag Pro». El Gerió Digital, 08-06-2015.
* ↑ «El festival de magia de Torroella dobla actuaciones y artistas». La Vanguardia, 26-04-2017.
* ↑ «El festival de magia de Torroella dobla actuaciones y artistas» (en castellà). El Periódico, 26-04-2017.
* ↑ Torramadé, Carles «La Fira de Màgia de Torroella aplegarà més de 50 artistes de set països del 9 a l'11 de juny». Diari de Girona, 27-04-2017 [Consulta: 2 maig 2017].

## Enllaços externs

* Fira Internacional de Màgia de Torroella de Montgrí - Lloc web oficial