OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carla Gómez Torres

Carla Gómez Torres (Terrassa, Vallès Occidental, 28 de febrer de 1994) és una futbolista catalana, que juga actualment a l'Al-Riyadh de la Saudi Premier League femenina.
Migcampista, es formà en les categories de formació del Reial Club Deportiu Espanyol i del Futbol Club Barcelona. La temporada 2012-13 fitxà pel Club Esportiu Sant Gabriel, amb el qual debutà amb el primer equip a la Primera Divisió. Al llarg de la seva carrera esportiva, ha jugat a diversos equips estatals, Unión Deportiva Granadilla Tenerife (2015-16), Zaragoza CFF (2016-17), Santa Teresa Club Deportivo (2017-20), Real Unión de Tenerife (2020-21), Reial Oviedo (2021-22), Racing de Santander (2022-23). El setembre de 2023 fitxà per l'Al Riyadh de la Saudi Premier League.

## Referències

* ↑ Guillem, Jordi. «La futbolista de Terrassa Carla Gómez fitxa per l’Al Riyadh saudita». Diari de Terrassa, 12-09-2023. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Menayo, David. «Carla Gómez lucha por el Pichichi... y la salvación del Sant Gabriel» (en castellà). Marca, 21-01-2015. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ «Carla Gómez, primer refuerzo del Transportes Alcaine» (en castellà). Heraldo de Aragón, 06-07-2016. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Ramos, Nacho. «Marta Reyes y Carla Gómez fichan por el Santa Teresa Badajoz» (en castellà). 7 Dia Extremadura, 03-06-2017. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Guillem, Jordi. «Carla Gómez: "A l'Aràbia Saudita, juguem amb malles perquè no se'ns vegin les cames"». Diari de Terrassa, 21-09-2023. [Consulta: 26 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Carla Gómez Torres - Txapeldunak
# Tirol

* Per a altres significats, vegeu «Tirol (desambiguació)».
El Tirol és una regió d'Europa, havia estat un comtat (comtat del Tirol), actualment dividida entre Àustria (estat del Tirol) i Itàlia (Trentino-Tirol del Sud). Té una extensió de 20.048 km² i una població d'1.169.309 habitants, la majoria dels quals parlen alemany. El Tirol (Tirolo en italià, Tirol en alemany) és una regió trilingüe (ladí, italià i alemany) que es troba a cavall dels Alps. Pren el seu nom del topònim del municipi de Tirol. A l'Edat Mitjana el Comtat del Tirol (Grafen von Tirol) tenia la seva seu al Castell de Tirol, actualment al municipi de Tirol proper a Merano. La capital de la regió (que amb el temps va esdevenir un comtat) va ser de seguida transferida pels Ausburg que n'adquiriren el control fins al segle xiv, primer a Merano, després a Innsbruck.
El Tirol històric comprenia en l'Edat mitjana i la moderna el territori que avui constitueixen el Tirol austríac. l'Alto Adige (Südtirol) i el Trentino (Welschtirol). El 1815 la regió es va fusionar amb el comtat del Tirol dels Habsburg, després de la dissolució final del Principat de Brixen i el Principat Episcopal de Trento (aquest últim també es va dir en època dels Habsburg Welschtirol i de vegades fins i tot "Tirol italià" o "Tirol del Sud"), que de primer va ser autònom i després es va federar amb el Comtat del Tirol.
Després del 1815 el Comtat del Tirol dels Ausburg limitava amb:
* Al nord la Baviera (Alemanya)
* Al sud la Lombardia i el Veneto (Itàlia)
* A l'oest el Vorarlberg (Àustria), els Grisons (Suïssa) i la Lombardia (Itàlia)
* A l'est Salzburg, la Caríntia (Àustria) i Veneto (Itàlia)
La part meridional del Comtat dels Ausburgs del Tirol va ser annexada a Itàlia després de la Primera Guerra Mundial i comprenia també alguns municipis (comune) que van ser agregats al Vèneto: Pedemonte, Casotto (1929), Cortina d'Ampezzo, Livinallongo i Colle Santa Lucia (1923). l'any 2008 aquests municipis van votar en referèndum agregar-se a la regió del Trentino-Alto Adige/Südtirol. El 1934 els municipis del Trentino de Magasa i Valvestino es van agregar a la Província de Brescia.
A partir del 2011 la regió del Tirol és una institució formada com e Grup europeu de cooperació territorial (GECT).

## Història

Aquesta regió es troba a la zona de l'antiga Rètia, habitada pel poble dels Retis, romanitzada a partir del segle I aC. Però la història pròpiament del Tirol va començar als segles centrals de l'Edat Mitjana, quan després de les invasions dels bàrbars, la vall del riu Inn, del riu Isarc, Rienza i de l'Adige van ser recolonitzades per gent bàvars i longobards.
El Tirol fou lliurat al regne de Baviera a causa del Tractat de Pressburg el 1805, causant la revolta d'Andreas Hofer en 1809 durant la Cinquena Coalició, retornant a mans austríaques en 1814 com a resultat del Congrés de Viena.

## Vegeu també

* Castell de Tratzberg.

## Referències

* ↑ Magocsi, Paul Robert. Historical Atlas of Central Europe (en anglès). University of Toronto Press, 2002, p. 24. ISBN 0802084869.
# Asbury Park

Asbury Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 17.577 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Asbury Park tenia 16.930 habitants, 6.754 habitatges, i 3.586 famílies. La densitat de població era de 4.571,1 habitants/km².
Dels 6.754 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 20,2% hi vivien parelles casades, en un 26,9% dones solteres, i en un 46,9% no eren unitats familiars. En el 39,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.081 $ i la renda mediana per família de 26.370 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.081 $ mentre que les dones 24.666 $. La renda per capita de la població era de 13.516 $. Aproximadament el 29,3% de les famílies i el 30,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Asbury Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Asbury Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Willy Mest

Willy Mest, fou un ciclista alemany, que es va especialitzar en el ciclisme en pista. Fou professional de 1906 a 1909. Com amateur, va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de mig fons de 1905 per darrere del britànic Leon Meredith.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Mira Monte

Mira Monte és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 7.177 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mira Monte tenia 7.177 habitants, 2.619 habitatges, i 1.893 famílies. La densitat de població era de 658,2 habitants/km².
Dels 2.619 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.377 $ i la renda mediana per família de 62.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.931 $ mentre que les dones 36.201 $. La renda per capita de la població era de 25.393 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mira Monte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mira Monte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Pinsà muntanyenc negre

El pinsà muntanyenc negre (Leucosticte atrata) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita zones rocoses oberts, vegetació alpina i zones amb glacials a les muntanyes centrals d'Idaho, Montana, Wyoming, sud-est d'Oregon, Nevada i Utah, baixant de nivell en hivern.

## Referències

* ↑ «Pinsà muntanyenc negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Sport Vereniging Leo Victor

L'Sport Vereniging Leo Victor és un club de futbol surinamès de la ciutat de Paramaribo.

## Palmarès

* Lliga surinamesa de futbol: 4
** 1963, 1978, 1982, 1992
* Copa surinamesa de futbol: 1
** 2003
* Copa President de Surinam de futbol: 1
** 2003
# Moenkhausia diamantina

Moenkhausia diamantina és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paraguaçu (Brasil).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Platja de Rifà

La platja de Rifà és una platja natural del municipi de Mont-roig del Camp (Baix Camp), situada al final del barranc de Rifà, entre la platja de la Pixerota, a llevant, i la platja dels Pilans, a ponent. Té una longitud de 1.040 metres i una amplada mitjana de 33 metres, formada per sorra fina i granulada. Tanmateix l'amplada de la platja es va reduint a causa dels temporals d'hivern, arribant algun any a només 5 metres. Costes de l'Estat fa actuacions periòdiques per a regenerar la sorra. No disposa de serveis. En la seva proximitat hi ha dos càmpings.
El nom de la platja prové de la partida homònima on està situada.

## Referències

* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Rifà». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Un espigón sumergido para salvar una playa de Mont-roig». La Vanguardia, 01-08-2019.
* ↑ «La Costa Daurada, pendiente de las aportaciones de arena en las playas». Diari de Tarragona, 17-04-2023.
* ↑ «Rifà». Gran Enciclopèdia Catalana.
# Soricins

Els soricins (Soricinae) són una de les tres subfamílies de musaranyes, juntament amb els miosoricins i els crocidurins.

## Taxonomia

* tribu Anourosoricini Anderson, 1879
** gènere Anourosorex Milne-Edwards, 1872
* tribu Blarinellini Reumer, 1998
** gènere Blarinella Thomas, 1911
* tribu Blarinini Kretzoi, 1965
** gènere Blarina Gray, 1838
** gènere Cryptotis Pomel, 1848
* tribu Nectogalini Anderson, 1879
** gènere Chimarrogale Anderson, 1877
** gènere Chodsigoa Kàsxenko, 1907
** gènere Episoriculus Ellermann et Morrison-Scott, 1966
** gènere Nectogale Milne-Edwards, 1870
** gènere Neomys Kaup, 1829
** gènere Nesiotites † Bate, 1945
** gènere Soriculus Blyth, 1854
* tribu Notiosoricini Reumer, 1984
** gènere Megasorex Hibbard, 1950
** gènere Notiosorex Coues, 1877
* tribu Soricini G. Fischer, 1814
** gènere Sorex Linnaeus, 1758

## Referències

* ↑ Hutterer, Rainer. Wilson, D. E., i Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 267-300. ISBN 0-801-88221-4.
# Resolució 2274 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2274 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de març de 2016. El Consell va ampliar al mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a l'Afganistan (UNAMA) durant un any fins al 17 de març de 2017.

## Contingut

El 2015, es va iniciar una dècada de transició en què les autoritats afganeses havien de recuperar el control de la seguretat, el govern i el desenvolupament del país amb ajuda de la UNAMA. El suport de la comunitat internacional també era de gran importància. A la propera cimera de l'OTAN a Varsòvia al juliol i a la conferència de l'Afganistan a Brussel·les a l'octubre, es prendran decisions importants sobre el suport que rebrà el país.
Al juliol de 2015, es van celebrar converses directes entre el govern i els talibans al Pakistan. Grups extremistes com els talibans i Al Qaeda i les bandes de narcotraficants continuaven representant una amenaça a diverses regions. La creixent presència d'Estat Islàmic també causava preocupació. Es van produir més combats al voltant de les ciutats, el que van provocar més morts de civils. El 2015 hi havia més de 11.000 víctimes, de les quals 3.545 van morir, i 3.000 eren nens. La majoria van ser causades pels talibans, però havia augmentat la proporció de víctimes provocades pes les tropes del govern i de l'OTAN.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC adopts resolution 2274, authorizing one-year mandate extension for UNAMA», 15-03-2016.
* ↑ De Redactie. «VN: "Vorig jaar 11.000 burgers gewond of gedood in Afghanistan"», 14-02-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Tirol Oriental

El Tirol Oriental o Tirol Est (alemany: Osttirol), és un exclavament de l'estat d'Àustria de Tirol, separat de la part del Tirol del Nord per la curta frontera comuna de Salzburg i el Tirol Sud italià.

## Història

La zona al voltant de l'antic municipium romà d'Aguntum estava la segle xii dominat pels Comtes de Gorizia, els quals residien a Lienz i heretaren el Comtat de Tirol el 1253. Els comtes de Gorizia van retenir Lienz fins a l'extinció de la seva línia el 1500. L'Emperador Maximilià I, finalment l'incorporà dins el Tirol d'Àustria.
La situació actual del Tirol Oriental sorgeix del final de la Primera Guerra Mundial i els territoris que va obtenir Itàlia pel Tractat de Saint-Germain-en-Laye (1919)

## Turisme

El Parc Nacional de Hohe Tauern es troba al Tirol Oriental i inclou muntanyes com Großglockner i Großvenediger.
# Arcadi Navarro i Cuartiellas

Arcadi Navarro i Cuartiellas (Sabadell, 1969) és doctor en Biologia per la Universitat Autònoma de Barcelona i professor i investigador ICREA al Departament de Ciències Experimentals i de la Salut de la Universitat Pompeu Fabra.
Arcadi Navarro s'ha dedicat a l'àmbit de la investigació de la genètica de poblacions, l'evolució molecular, els genotips i fenotips i els estudis d'associació. Ha sigut director d'un grup d'investigació en genòmica evolutiva dins de la Unitat de Biologia Evolutiva del Departament de Ciències Experimentals i de Salut de la Universitat Pompeu Fabra. També ha dirigit el Node de Genètica de Poblacions de l'Institut Nacional Espanyol de Bioinformàtica. Entre les seves publicacions de divulgació es troba el llibre Contra natura l'essència conflictiva del món viu (Alzira, 2006). D'entre les diverses aportacions de la seva recerca, destaquen l'estudi dels processos d'especiació cromosòmica i els de la distribució geogràfica de les variants genètiques que modifiquen el risc de malaltia en humans.
El 2009 va ser premiat amb el guardó Acreditació Avançada de Recerca de la Generalitat de Catalunya.
El 2014 va assumir la direcció de l'equip de l'Arxiu Europeu del Genoma-Fenoma, que va ser traslladat a Barcelona des de l'EBI.
El 2016 va ser nomenat secretari d'Universitats i Recerca del Departament de Coneixement i Empresa de la Generalitat de Catalunya, sota la presidència de Carles Puigdemont.
L'any 2019 fou nomenat director de la Fundació Pasqual Maragall i del seu centre de recerca, el Barcelonabeta Brain Research Center, tots dos dedicats a la lluita contra l'Alzheimer i altres malalties neurodegeneratives associades a l'edat.

## Referències

* ↑ «Chromosomal Speciation and Molecular Divergence--Accelerated Evolution in Rearranged Chromosomes» (en anglès).
* ↑ «High Trans-ethnic Replicability of GWAS Results Implies Common Causal Variants» (en anglès).
* 1 2 «Arcadi Navarro». web. CCCB. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «General Arcadi Navarro –Selecció natural; l’essència conflictiva del món viu– 09/10/2019». Universitat de Vic, 13-10-2019. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «Barcelona, nova seu de l'Arxiu Europeu del Genoma-Fenoma (EGA), recurs fonamental per a la investigació biomèdica». govern.cat. Arxivat de l'original el 2017-03-14 [Consulta: 13 març 2017]. Arxivat 2017-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ «DECRET 100/2016, de 19 de gener, pel qual es nomena el senyor Arcadio Navarro i Cuartiellas com a secretari d'Universitats i Recerca del Departament d'Empresa i Coneixement.».
* ↑ «El Dr. Arcadi Navarro i Cuartiellas és nomenat Director del Barcelonaβeta Brain Research Center». Barcelonaβeta Brain Research Center, 03-04-2019. [Consulta: 14 març 2023].
# Mirapeis

Miralpeix (en occità Mirapeis i en francès i oficial Mirepoix) és un municipi francès del departament de l'Arieja a la regió d'Occitània, concretament està situat a la part nord-est del departament. Ciutat agermanada amb Palafrugell des del novembre de 1983.

## Història

Centre destacat del catarisme, la vila fou presa el 1209 per Simó de Montfort que la sotmeté al poder francès i la va donar a un dels seus lloctinents Guiu de Levis que fou mariscal de Mirapeis. Anys més tard, el 1279, quan era una pròspera vila de 2000 habitants, fou completament destruïda per una riuada d'aigua i va ser reconstruïda a l'altre costat del riu, en una terrassa natural, per iniciativa de Guiu de Levis però que va portar a terme el seu fill. La senyoria la va tenir la família Levis. El 1317 el papa Joan XXII la va convertir en seu d'un bisbat que va existir fins al 1790. El primer bisbe Raymond Atton d'Auterive va prendre possessió el 1318. El 1362 fou atacada per una partida de bandolers que hi van calar foc i la van destruir en part però fou reconstruïda.

## Llocs d'interès

Entre els elements turístics cal destacar l'antiga catedral de Sant Maurici, la plaça porticada i el palau episcopal.

## Enllaços externs

* Web de l'oficina de turisme
# Platja de Rosés

La platja de Rosés és una platja natural situada al sud del municipi de Sitges (Garraf), rodejada de penya-segats, entre la punta de les Coves, a llevant, i la platja de l'Home Mort, a ponent, dins de l'espai agroforestal dels Colls i Miralpeix. Té una longitud de 69 metres i una amplada mitjana de 6 metres, formada per sorra i grava. És una platja nudista, de difícil accés, a la que s'hi arriba a peu des de la platja de les Coves.

## Referències

* ↑ «Colls i Miralpeix». Diputació de Barcelona, 01-09-2014.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja de Roses / La Desenrocada (Sitges)». MasMar.
# Soriana

Soriana és un despoblat del municipi d'Estopanyà (Ribagorça) situat a uns 2,5 km al nord de la població, entre dues elevacions rocoses, sobre les que hi havia un castell àrab. Actualment hi ha l'ermita de Santa Maria de Soriana.
El castell de Soriana va ser alliberat dels àrabs el 1058 pel comte de Barcelona Ramon Berenguer I i la seva esposa Almodis, que el cediren als seus descendents Ramón Berenguer II i Berenguer Ramón II, i com a bé alodial, passaria a la propietat del cavaller Galceran Erimany. La seva vídua va mantenir l'usdefruit fins al 1107, que l'entregà al seu fill. Al segle XIV Soriana apareix registrada com a granja cistercenca associada a la comunitat de Valverde, i el 1385 es documenta consignada al monestir de Poblet. Entre 1549 i 1625 es vincularà a la comunitat dominica de La Mare de Déu de Linares, monestir proper a Benabarre, per a passar a ser tutelada por la diòcesi de Lleida i, més tard, pel bisbat de Barbastre-Monsó. A més del castell hi havia 6 cases i una església dedicada a Sant Pere Apòstol.

## Referències

* ↑ «Soriana». Romanicodigital.
* ↑ Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar XIV, 1849.
# Resolució 904 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 904 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada sense votació el 18 de març de 1994. Després d'expressar el seu xoc per la massacre comesa contra els adoradors palestins a la Cova dels Patriarques (Mesquita d'Ibrahim) a Hebron (Cisjordània), el Consell va demanar que es prenguessin mesures per garantir la seguretat i la protecció dels civils palestins en tot el territori ocupat pels israelians.
La preocupació es va expressar en les víctimes palestines al territori palestí ocupat a conseqüència de la massacre, que va tenir lloc durant el mes musulmà del Ramadà, que va subratllar la necessitat de proporcionar protecció i seguretat als iutadans palestins. El Consell va prendre nota amb satisfacció dels esforços realitzats per garantir el bon procés del procés de pau i la condemna de l'incident per part de la comunitat internacional. També va reafirmar l'aplicabilitat del Quart Conveni de Ginebra i les responsabilitats d'Israel.
El Consell va condemnar l'incident a Hebron, que va causar entre 30 i 54 morts i diversos centenars de ferits civils, i van demanar a Israel que confisqués armes per evitar actes de violència per part dels colons israelians. En demanar mesures per protegir civils palestins, el Consell va demanar als copatrocinadors del procés de pau, els Estats Units i Rússia, seguir utilitzant els seus esforços en el procés de pau per aconseguir l'aplicació de les disposicions abans esmentades.
Finalment, la resolució va reafirmar el seu suport a la Declaració de principis i va instar la seva implementació immediata.

## Referències

* ↑ Dedring, Juergen. The United Nations Security Council in the 1990s: resurgence and renewal. SUNY Press, 2008, p. 48. ISBN 978-0-7914-7543-0.
* 1 2 «Jewish settler kills 30 at holy site». BBC News, 25-02-1994.
* ↑ Associated Press «Massacre condemnation vote revives Middle East peace talks». The News, 19-03-1994.
* ↑ U.N. Security Council Condemns the Hebron Slayings, NY Times, March 19, 1994

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Primera Intifada

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org