OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Axoclinus nigricaudus

Axoclinus nigricaudus és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja petits invertebrats i algues.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 0-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Smith, D. G. i J. T. Williams, 2002: History and status of the genera Enneanectes and Axoclinus (Teleostei: Blennioidei: Tripterygiidae). Zootaxa Núm. 105: 1-10.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mafalda

«Mafalda» té aquests significats:
* Antroponímia:
** Mafalda de Pulla-Calàbria, comtessa consort de Barcelona (1078-1082) i vescomtessa consort de Narbona (1082-1106)
** Mafalda de Barcelona, filla de Ramon Berenguer III i Dolça de Provença (1120-1157)
** Mafalda de Savoia, infanta de Savoia i reina consort de Portugal (1125-1157)
** Mafalda de Portugal i de Savoia, infanta de Portugal (1149-1160)
** Mafalda de Portugal i de Barcelona, infanta de Portugal i reina consort de Castella (v. 1200-1256)
** Mafalda d'Itàlia, landgravina de Hessen-Kassel (1905-1944)
* Art:
** Mafalda (còmic), tira còmica i el seu personatge protagonista creats per Quino.
** Mafalda (grup de música), grup de música del País Valencià.
* Transports: Principessa Mafalda, transatlàntic italià que naufragà el 25 d'octubre del 1927 prop de Rio de Janeiro.
Viccionari
# Calendari femení de l'UCI 2018

El calendari femení de la UCI 2018 reuneix les competicions femenines de ciclisme de carretera organitzades sota el reglament de la Unió Ciclista Internacional durant la temporada 2018.
La UCI World Tour femenina 2018 es presenta per separat. Els critèriums no puntuen.

## Vegeu també

* Women's UCI World Tour 2018
* Campionat del món de ciclisme en ruta 2018

## Referències

* ↑ «Los calendarios UCI 2018» (en castellà). Ciclo21, 15-10-2018. [Consulta: 1r novembre 2022].
* ↑ (en) Hamish Bond and Grace Brown earn 2018 Oceania time trial titles in Tasmania, oceaniacycling.org, 23 de març de 2018.
* ↑ (en) Mikayla Harvey completes under 23 Oceania double with road race crown, oceaniacycling.org, 24 de març de 2018.
# Iom ha-Zikkaron

Iom ha-Zikkaron (en català Dia del Record dels Soldats Morts d'Israel i de les Víctimes del Terrorisme), (en hebreu: יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל), és un dia de dol nacional a tot Israel, té lloc el dia 4 del mes de Iar del calendari hebreu i precedeix a la celebració del Dia de la Independència d'Israel, el Iom ha-Atsmaüt, que té lloc l'endemà, el dia 5 del mes d'Iar.
En aquesta festa es recorda a veterans i soldats caiguts de l'Estat d'Israel i de les Forces de Defensa d'Israel que van morir en el conflicte araboisraelià, i es recorda a les víctimes del terrorisme.
El dia inclou moltes cerimònies de respecte als soldats morts en la qual els soldats veterans estan sempre presents. El dia comença amb cerimònies a les 20:00 després d'una sirena d'un minut que s'escolta a tot el país. Durant el so de la sirena tots els Israelians estan drets i en silenci en senyal de respecte i memòria. Una sirena de dos minuts que s'escolta a les 11:00 del matí següent, marca la cerimònia d'obertura oficial de la memòria dels soldats que van morir en servei, a tots els camps de batalla del país i en els cementiris on hi ha soldats enterrats. El dia acaba amb la cerimònia de cloenda de la Jornada de la Memòria a les 20:00 al mont Herzl, a la ciutat de Jerusalem, on les banderes de l'Estat d'Israel onegen a mig pal.

## Referències

* ↑ http://www.reformjudaism.org/yom-hazikaron-history-customs Arxivat 2013-08-31 a Wayback Machine.
* ↑ www.gov.il/
* ↑ http://www.knesset.gov.il/laws/special/eng/MemorialDayLaw_eng.htm
# Moenkhausia costae

Moenkhausia costae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Sao Francisco i Itapicuru.

## Referències

* ↑ «Moenkhausia costae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Benine, R.C. 2002. Moenkhausia levidorsa, a new species from Rio Aripuanã, Amazon basin, Brazil (Characiformes: Characidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 13(4):289-294.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Portella, A.L.B., L.A.C. Bertollo i P.M. Galetti 1986. Caracteristicas da evoluçao cromossômica em cinco espécies da Subfamilia Tetragonopterinae (Pisces, Characidae). p. 55. A I. Simp. Citogenet. Evol. e Aplic. de Peixes Neotropicais, Sao Carlos - SP.
* Portella, A.L.B. 1987. Citogenénetica de peixes da subfamilia Tetragonopterinae (Characidae). Masters Thesis. Faculdade de Medicina de Ribeirao Preto, Universidade de Sao Paulo, Ribeirao Preto.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Gérard Soler

Gérard Soler (Oujda, Marroc, 29 de març de 1954) és un exfutbolista francomarroquí d'origen català, que va jugar com a migcampista ofensiu o davanter.
Amb la selecció de futbol de França va disputar 16 partits internacionals i va marcar 4 gols. Algunes d'aquestes participacions van ser a l'edició de la Copa del Món de futbol de 1982, disputat a Espanya. En aquell campionat va marcar només un gol i va ser en la derrota per 3-1 contra el combinat d'Anglaterra, en un partit disputat a Bilbao. No obstant això, la selecció francesa va obtenir posteriorment el quart lloc del mundial. El maig de 2018 es va postular com a president del club de futbol de nova creació C'Chartres Football, resultat de la fusió del FC Chartres i el Chartres Horizon.

## Referències

* ↑ «Gérard Soler» (en francès). FFF.fr. [Consulta: 19 abril 2022].
* ↑ «Estadísticas de FIFA» (en castellà). Arxivat de l'original el 25 juliol 2015. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Le C'Chartres Football est né: l'ancien international Gérard Soler élu président» (en francès). L'Écho Républicain, 28-05-2018. [Consulta: 16 maig 2019].
* ↑ «Gérard Soler Président de C’Chartres Football, Plusieurs Joueurs sur le Départ» (en francès). Actufoot.fr, 29-05-2018. [Consulta: 4 juliol 2018].
# Baltinglass

Baltinglass (en gaèlic irlandès Bealach Conglais, que vol dir "carretera de Cúglas", guerrer mitològic dels Fianna) és una vila d'Irlanda, al sud-oest del comtat de Wicklow, a la província de Leinster. Està situada als marges del riu Slaney prop de la frontera amb el comtat de Carlow i el comtat de Kildare, a la carretera N81.

## Història

L'àrea circumdant és rica en jaciments arqueològics i històrics. En el punt més alt del turó, al nord-est del llogaret, es troba un sepulcre de corredor de l'edat de pedra amb parets exteriors acabades en guix no originari de la zona. En dies clars es diu que és visible des del Curragh de Kildare a 48 km de distància. Per l'extrem nord del llogaret, a la presa del riu Slaney es troben les ruïnes d'un antic monestir que ha tingut moltes addicions llarg dels segles, l'església original es diu que data del 700.
El medieval vescomtat de Baltinglass pertanyia a la família Hiberno-Normanda Eustace, qui també va fundar Ballymore Eustace.

## Personatges

* Nikki Hayes, antic RTÉ 2fm i actual DJ Spin 1038
* Kevin O'Brien, jugador de la GAA
* Billy Timmins, Fine Gael TD

## Referències

* ↑ Last, Jane «DJ Nikki off the air as mystery virus strikes». Evening Herald, 09-11-2009 [Consulta: 10 novembre 2009].
* ↑ «Kevin amongst Leinster's finest». Wicklow People, 15-07-2009.
* ↑ «Billy Timmins TD: Personal Details». Fine Gael. Arxivat de l'original el 2009-03-01. [Consulta: 24 agost 2013].

## Enllaços externs

* West Wicklow Classic & Vintage Vehicle Club. Arxivat 2017-10-01 a Wayback Machine.
* Baltinglass Community Website & Forum Arxivat 2016-10-21 a Wayback Machine.
* Wicklow Today - Baltinglass Arxivat 2006-01-12 a Wayback Machine.
* Baltinglass win the senior County Title, 2007
# Maria Teresa Boix i Puig

Maria Teresa Boix i Puig (Terrassa, 8 d'octubre de 1933) és una soprano i mestra de música catalana.
Nascuda a Terrassa, es traslladà a viure amb la seva família a Sabadell el 1935. De ben jove, entrà a formar part de l'Orfeó de Sabadell, d'on més tard seria solista. Obtingué el diplomà de piano a l'Acadèmia Caminals de Barcelona i continuà els seus estudis al Conservatori Superior de Música del Liceu, obtenint els títols de professora de piano i de cant. Així mateix, fou distingida amb el premi extraordinari "Mercedes Bonis" per a cantants d'òpera pel mateix Conservatori. També fou directora del Cor de Nois i Noies de l'Orfeó de Sabadell entre 1975 i 1982, i fou fundadora de la "Coral del Conservatori" de l'Escola Municipal de Música de Sabadell, essent pionera en les classes de cant reglades a la ciutat per primera vegada el 1978. Ha sigut mestra de reconegudes figures com María Hinojosa o Montserrat Sanromà.
Entre d'altres, va conquerir el premi nacional de la millor mestressa catalana, en un concurs celebrat a Madrid el 1970 per la revista Ama.

## Referències

* 1 2 Sanahuja Capella, Daniel «Maria Teresa Boix i Puig». Quadern de les idees, les arts i les lletres,, Núm. 55, 1987, pàg. 788-789 [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ Cuscó i Aymamí, p. 20-21.
* ↑ Alfaro, Toni. «Maria Teresa Boix: La pionera mestra de les veus sabadellenques». Diari de Sabadell, 13-03-2021. [Consulta: 13 maig 2021].

## Bibliografia

* Cusco i Aymamí, Joan. 62 ceballuts. 2a ed. Sabadell: Amics de les Arts i de les Lletres de Sabadell, 1992. ISBN 84-398-2453-X.
# El Parquet

El Parquet és una construcció del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt d'autoconstrucció format per tres cossos que limiten un pati interior. Tenen planta baixa i pis. Hi ha terrats amb elements escultòrics, i un petit temple de planta rectangular amb capelles laterals i cobertes amb cúpules d'inspiració romana d'Orient. El conjunt presenta la combinació del llenguatge colorista naïf (mosaics) i constants elements de l'arquitectura popular.

## Història

L'autor d'aquesta obra és Rafael Bolet, florista i artista autodidacte vilafranquí. El 1908 «li fou dit», en una il·luminació, que havia de construir el Parquet. El 1922 va començar a viure al Parquet, i va iniciar les obres el 1940, tot i continuar-les al llarg de la seva vida, amb constants reformes i petites millores.

## Referències

* 1 2 3 «El Parquet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].

## Enllaços externs

* El Parquet, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Can Pol (Palafrugell)

Can Pol és una obra neoclàssica de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa unifamiliar envoltada per un espai originàriament de jardí i horta. Consta de planta baixa i pis i dues crugies. Parells de grans obertures rectangulars a les dues plantes a la façana principal orientada a migdia, davant la qual hi ha un pòrtic terrassa sobre columnes cilíndriques, amb balustrada a la terrassa situada a nivell del pis, aquest element que dona a l'edifici un cert aire colonial. Els murs són arrebossats i actualment del tot emblanquinats. El coronament és una balustrada per tot el voltant.

## Referències

* ↑ «Can Pol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Gérard Rué

Gérard Rué (Rennes, 7 de maig de 1965) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1987 i 1997, durant els quals aconseguí 13 victòries. El 1990 aconseguí els seus millors resultats, guanyant la general del Tour del Mediterrani i de la Midi Libre.
Entre 1993 i 1995 va córrer a l'equip Banesto, ajudant Miguel Indurain a guanyar tres dels seus Tours.

## Palmarès

* 1987
** 1r al Duo Normand (amb Thierry Marie)
* 1988
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre
* 1989
** 1r al Tour du Haut-Var
** Vencedor d'una etapa del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 1990
** 1r al Tour del Mediterrani
** 1r a la Midi Libre
** 1r al Gran Premi de Cannes
* 1991
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
* 1992
** 1r al Tour du Haut-Var
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1993
** 1r al Circuit de l'Aulne
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a los Valles Mineros

### Resultats al Tour de França

* 1989. 35è de la classificació general
* 1990. Abandona (10a etapa)
* 1991. 10è de la classificació general
* 1992. 15è de la classificació general
* 1993. 46è de la classificació general
* 1994. 56è de la classificació general
* 1995. 41è de la classificació general
* 1997. Exclòs per agafar-se a una moto (14a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 59è de la classificació general
* 1992. 30è de la classificació general
* 1993. 31è de la classificació general
* 1994. 34è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 88è de la classificació general

## Referències

* ↑ Rué mis hors course a humanite.fr, 21 de juliol de 1997. Consultat el 4 de desembre de 2009 (francès)

## Enllaços externs

* Fitxa de Gérard Rué a sitiodeciclismo.net
* Palmarès dé Gérard Rué a cyclebase.nl
# Eduardo Chibás

Eduardo René Chibás y Ribas (Santiago de Cuba, 15 d'agost de 1907 - L'Havana, 16 d'agost de 1951) fou un periodista i polític cubà, fundador el 1947 del Partit del Poble Cubà (Ortodoxos), més conegut com a Partit Ortodox, caracteritzat pel seu accent en la denúncia de la corrupció que existia per part de membres destacats del Partit Autèntic així com del govern cubà. Entre els joves que ingressaren al Partit Ortodox atrets per la personalitat i les idees de Chibás s'hi trobà l'advocat Fidel Castro, futur líder de la Revolució cubana de 1959 i Primer Ministre de Cuba.
Va morir el 16 d'agost de 1951 a l'Havana, dies després d'haver-se disparat al ventre al final del seu programa de ràdio, als quaranta-quatre anys.

## Referències

* ↑ «Eduardo Chibás» (en castellà). Ecured.cu. [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ «Biografía de Eduardo R. Chibás» (en castellà). Partidoortodoxo.org. Arxivat de l'original el 2012-02-02. [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ Ramonet, 2006, p. 688.

## Bibliografia

* Ramonet, Ignacio. Fidel Castro: biografía a dos voces (en castellà). Barcelona: Debate, 2006. ISBN 84-8306-557-6.

## Enllaços externs

* Acción Democrática Cubana - Biografia d'Eduardo Chibás Arxivat 2007-04-03 a Wayback Machine. (castellà)
# Maj-Lis Skaltje

Maj Lis Skaltje (1940) és una periodista, escriptora, pintora i realitzadora sami de Suècia. És coneguda per la seva feina de documentació, estudi i difusió de la cultura sami, i en especial del yoik.
Va créixer a la siida Báste al municipi de Gällivare en una família de ramaders de rens. Quan era petita va anar a una escola de nòmades, com la majoria dels infants samis. Va llicenciar-se en sciències socials a la universitat d'Uppsala el 1966. Més tard, a partir de 1989 va estudiar art a l'Escola d'art Nordic a Kokkola i després a l'Acadèmia de Belles Arts d'Helsinki.
Des de 1966 fins al 1989 va treballar en la secció sami de la ràdio pública sueca, Radio Sápmi. També va produir uns 15 reportatges per a la televisió pública sueca SVT.
A la dècada dels noranta va començar a entrevistar la generació dels samis més grans sobre les experiències i els opinions que tenien del yoik. A partir d'aquest material va escriure el llibre Luondu juoiggaha (La natura fa que es cantin yoiks) en sami septentrional, que es va publicar el 2005, i va ser traduït al suec el 2014. A més, va produir el doble CD Davvi jienat (Veus del nord) amb joiks interpretats a la manera tradicional de diferents parts de Sápmi. Hi participaven músics de tradicions diferents, p. ex. sami del nord (Anders P. Bongo, Ingá-Máret Gaup-Juuso), skolt (Elias Moshnikoff, Domna Fofanoff), kildin (Anfissa Aguéieva), d'Ume (Jörgen Sternberg), o de Lule (Apmut Ivar Kuoljok). La relació de samis de diferents generacions amb el yoik tradicional és també el tema del documental Jojk – Juoigan que es va estrenar el 2013.
El 2003 va dirigir per a la televisió sueca el documental Goahteskuvllat (Escola de tenda), en que descriu l'escola per a infants samis a Suècia a principis del segle 20. En aquesta època, les autoritats sueques consideraven que per tal de preservar la raça sami, calia que part dels infants samis estudiessin en condicions dures que s'assemblaven a la vida nòmada, perquè no s'acostumessin a la visa moderna confortable i s'assimilessin a la societat majoritària. El 2015 va realitzar un documental sobre l'escriptor Johan Turi.
Ha obtingut molts premis per la seva feina per la cultura sami. El 2023 va obtindre el premi Áillohaš pel la investigació sobre les diferents tradicions del ioik.

## Obra
### Llibres

* 2005: Luondu juoiggaha, DAT

### Films (selecció)

* 2003: Goahteskuvllat
* 2005: Johan Turi - Guovžabivddus čállin
* 2013/2014: Jojk – Juoigan

## Referències

* 1 2 3 4 «Maj Lis Skaltje» (en suec). Biblioteken i Norbotten. Arxivat de l'original el 22 de gener 2021. [Consulta: 20 gener 2021].
* 1 2 «Maj-Lis Skaltje» (en anglès, sami septentrional, finès). Sámi Film Database. Arxivat de l'original el 28 de gener 2021. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Larsen, Dan Robert «Flere samiske premierer på TIFF» (en noruec). NRK, 11-12-2013 [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «"Goahteskuvllat - en skola för barnsliga vildar" visas igen» (en suec). Sveriges radio, 11-01-2019 [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Ballovara, Mette. Nystad, Marie Elise. «Maj-Lis Skaltje oaččui Áillohaš-bálkkašumi» (en sami septentrional). NRK, 08-04-2023 [Consulta: 12 abril 2023].
# Eldorado (Oklahoma)

Eldorado és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 527 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldorado tenia 527 habitants, 234 habitatges, i 145 famílies. La densitat de població era de 264,3 habitants per km².
Dels 234 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 19,4% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 28,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.806 $ i la renda mediana per família de 26.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 12.003 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 23,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].