OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barisan d'Ibelin

Barisan d'Ibelin fou un dels senyors croats del Regne de Jerusalem, fundador de l'estirp dels Ibelin. També se'l coneix com a Barisan el Vell, o les formes més familiars Balian el Vell o Balian I.

## Orígens

Antigament es pensava que Barisan era d'origen franc, perquè la família dels Ibelin deien ser descendents dels vescomtes de Chartres, però segons l'historiador Peter W. Edbury, Barisan probablement procedia del nord de la península Itàlica. Això no implica que, segons diu Jonathan Riley-Smith, veritablement tingués connexions familiars amb Chartres, igual com el germà d'Hug Le Puiset, comte de Jaffa; podria ser que fins i tot fos cosí de la branca de Montlhéry, d'on era originari el rei Balduí II de Jerusalem. Tanmateix, res no se'n sap amb certesa sobre la seva vida abans del 1115, quan era batlle de Jaffa, com a vassall d'Hug Le Puiset. El 1120 estigué present en el concili de Nablus, quan es promulgaren les primeres lleis del reialme, potser en representació del comte de Jaffa, Hug II, acabat de nomenar i llavors menor d'edat. Al voltant del mateix any, es casà amb Helvis, filla de Balduí I de Ramla.

## Membre de la cort

El 1134, quan Hug II es rebel·là contra el rei Folc, Barisan donà suport al rei i aviat fou un membre destacat de la seva cort. El 1141, potser com a recompensa per la lleialtat demostrada el 1134, se li concedí el castell d'Ibelin, que acabava de ser construït i estava situat en el camí que duia d'Ascaló -possessió dels fatimites egipcis, a Jaffa. Aquest castell esdevindria un senyoriu del qual els seus descendents n'estarien a càrrec i del què en prengueren el nom. El 1148 Barisan heretà, de part del seu sogre, el senyoriu de Ramla, proper al seu. Aquell any, també estigué present en el consell d'Acre, convocat per l'arribada dels membres de la Segona Croada, en el qual es decidí atacar Damasc.

## Mort i descendència

Barisan morí el 1150 i el castell d'Ibelin fou traspassat al seu fill Hug. La seva vídua, Helvis, es tornà a casar amb Manassès de Hierges, batlle de Jerusalem. Amb Helvis, filla de Balduí de Ramla, Barisan tingué els següents fills:
* Hug d'Ibelin, senyor de Ramla
* Balduí d'Ibelin, senyor de Mirabel i Ramla
* Barisan el Jove, més conegut com a Balian, senyor de Nablus
* Ermengarda d'Ibelin, senyora de Tiberíades, casada amb Guillem I de Bures
* Estefania d'Ibelin (morta després del 1167)

## Referències

* 1 2 Edbury, 1997, p. 4.
* ↑ Riley-Smith, 1997, p. 172-173.
* ↑ Riley-Smith, 1997, p. 173.
* 1 2 Edbury, 1997, p. 5.

## Bibliografia

* Babcock, E.A.; Krey, A.C.. William of Tyre, A History of Deeds Done Beyond the Sea'. Columbia University Press, 1943.
* Edbury, Peter W. John of Ibelin and the Kingdom of Jerusalem. Boydell Press, 1997.
* Riley-Smith, Jonathan. The First Crusaders, 1095-1131. Cambridge University Press, 1997.
# Contracte estimatori

El contracte estimatori és aquell en virtut del qual una de les parts (tradens) lliura a l'altra (accipiens) determinats béns mobles, el valor dels quals s'estima en una quantitat certa, obligant-se aquesta darrera a procurar la venda dels béns dins d'un termini, abonant el valor estimat dels béns venuts i tornant la resta.
Aquest contracte constitueix una pràctica freqüent en la distribució al detall de llibres, premsa, begudes i productes d'hostaleria. Gràcies al contracte estimatori, l'accipiens s'abasteix sense haver de desemborsar l'import de les mercaderies disposades, obtenint el seu benefici de la diferència entre el valor estimat i el preu de venda. A canvi, el tradens aconsegueix una àmplia difusió dels seus productes aprofitant la infraestructura dels seus col·laboradors.

## Característiques

Es tracta d'un contracte que presenta notes d'identitat amb el dipòsit, ja que l'accipiens corre amb el risc de les coses lliurades mentre estan en la seva possessió, la comissió, perquè l'accipiens no adquireix la propietat en el moment del lliurament, i la venda sota condició suspensiva, encara que gaudeix de naturalesa autònoma.
A diferència de la compravenda, el lliurament de la cosa no en transmet la propietat i només atribueix a l'accipiens un dret exclusiu de disposició, doncs el tradens n'és el propietari tot i no poder-ne disposar. Així mateix, l'accipiens té l'obligació de custodiar els béns objecte del contracte, corrent amb els riscos de pèrdua o deteriorament d'aquests. Un cop finalitzat el termini, es procedeix a la liquidació, tornant l'accipiens els productes no venuts i pagant al tradens el valor estimat de les mercaderies venudes.
Aquest contracte té la consideració d'atípic en dret espanyol, en no estar previst expressament a la legislació d'aquest estat. Aquesta opció també és la seguida per altres ordenaments jurídics. En aquests casos, a manca de regulació especial, hom aplica al contracte estimatori per analogia les normes generals de la compravenda.
Ara bé, ja hi ha legislacions més recents, d'entre les quals destaca la italiana amb el seu Codi civil, on el contracte estimatori és regulat com un contracte substantiu i independent. En general, aquesta és l'opció preferida per la doctrina moderna.

## Bibliografia

* URÍA, Rodrigo. Derecho mercantil. Madrid: Marcial Pons, 1999. ISBN 84-7248-698-2.
# Autonomia (desambiguació)

«Autonomia» té aquests significats:
* Autonomia és la capacitat de prendre una decisió de manera informada i sense coacció
* Autonomia volitiva o autonomia de la voluntat, capacitat dels agents racionals de poder exercir control sobre les seves accions
* Autonomia (psicologia)
* Autonomia jurídica, facultat dels ens administratius i organismes, dins l'estructura constitucional d'un estat
* Autonomia o comunitat autònoma, divisió administrativa d'Espanya
* Autonomia o moviment autònom, activisme i el moviment sociopolític que parteix de l'acció d'individus i col·lectius no sotmesos a cap relació de delegació ni jerarquia vegeu
# Guillem II de Provença

Guillem II de Provença és el nom dels següents personatges:
* Guillem II de Provença-Avinyó, fill de Ratbold I i germà de Ratbold II de Provença.
* Guillem II de Provença-Arle, nebot de Ratbold I de Provença.
# Cresco

Cresco és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 3.905 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cresco tenia 3.905 habitants, 1.652 habitatges, i 1.004 famílies. La densitat de població era de 456,9 habitants per km².
Dels 1.652 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 22,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.236 $ i la renda mediana per família de 43.682 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.088 $ mentre que les dones 21.444 $. La renda per capita de la població era de 18.190 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Fills il·lustres

* Norman Borlaug (1914 - 2009), enginyer agrònom, Premi Nobel de la Pau de l'any 1970.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cresco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cresco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Senna corymbosa

Senna corymbosa és un arbust o més rarament un petit arbret de la família Fabaceae que pertany al gènere Senna encara que durant molt temps va ser inclòs en el gènere Cassia. És originari del sector est del Con Sud. En castellà s'anomena Rama negra degut a la coloració del seu tronc.

## Descripció

Arbust de fulla semiperenne que aconsegueix una altura d'uns 2,5 metres. Les fulles es disposen de forma alterna, són compostes i pinnades (2 a 3 folíols), oblongues o lanceolado-oblongues i amb l'àpex més agut que altres espècies similars del mateix gènere. Es repleguen a l'ombra i de nit. Les flors són grogues, amb 5 sèpals i pètals sub-iguals,10 etamines molt desiguals en 3 grups [3-4-3] i un estil molt corbat cap amunt. Floreix a l'estiu i tardor i és visitada per himenòpters del gènere Bombus, els quals són els encarregats de la seva pol·linització. El fruit és un llegum penjant indehiscent, de forma cilíndrica (uns 6 a 10 cm) ple de llavors.

## Distribució i hàbitat

Es distribueix des del nivell del mar fins a uns 200 msnm, en tots els departaments de l'Uruguai; al sud del Brasil en els estats de Rio Grande do Sul i Santa Catarina; en el Paraguai; i a l'est de l'Argentina, a les províncies de la Pampa, Còrdova, Santa Fe, Missiones, Corrientes, Entre Ríos, i Buenos Aires, arribant pel sud fins als voltants de Mar del Plata. Es troba assilvestrada a la província de Tucumán. Habita zones humides, riberes de rius i fites de muntanyes.

## Cultiu

Pot ser conreat en climes temperats, ja que és resistent a les gelades, si aquestes no són molt fortes. Per aquesta qualitat és molt conreat en l'hemisferi nord, on floreix de juliol fins a octubre. És possible propagar-la tant per llavors com per esqueixos, essent adequat en aquest últim cas el plantar-los en sorra pura i en condicions càlides i protegides, per exemple, en un hivernacle.

## Sinonímia

* Adipera corymbosa (Lam.) Britton & Rose
* Cassia corymbosa Lam.
* Cassia crassifolia Ortega
* Cassia falcata Dum. Cours.
* Cassia falcata L. és un sinònim de Senna occidentalis (L.) Link
* Chamaefistula corymbosa (Lam.) G.Do

## Notes i referències

* ↑ «Senna corymbosa | Flora Catalana». [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Irwin & Barneby. Document Mem. New York Bot. Gard.. The American Cassiinae. A synoptical revision of Leguminosae tribe Cassieae, subtribe Cassiinae in the New World Volumen 35, 1982, p. 1-918.
* ↑ «Senna corymbosa». Plantas nativas de Uruguay. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Pensiero & Gutiérrez. Imprenta Universidad Nacional del Litoral. Documento Flora vascular de la provincia de Santa Fe, 2005, p. 1-403.
* ↑ Steibel, P. Revista Fac. Agron. Univ. Nac. La Pampa. Sinopsis de las Leguminosas (Leguminosae) de la Provincia de La Pampa (República Argentina), 2001 [2000].
# Fulltime Killer

Fulltime Killer (en xinès, 全職殺手 Chuen jik sat sau) és una pel·lícula d'acció de Hong Kong de 2001 produïda i dirigida per Johnnie To, i també escrita, produïda i dirigida per Wai Ka-fai, i també produïda i protagonitzada per Andy Lau. La pel·lícula es va estrenar el 3 d'agost de 2001.
La pel·lícula està basada en la novel·la homònima de Pang Ho-cheung.

## Argument

Basat en un llibre del cineasta de Hong Kong Pang Ho-cheung, el protagonista de Fulltime Killer, O, és un sicari desafiat pel nou protagonista Lok Tok-wah. O ha viscut una vida de reclusió com el sicari número u a Àsia. La dona que viu a la seva adreça de contacte és capturada després que O frustra una instal·lació del seu cap. Aleshores marxa a la carrera mentre intenta defensar-se del seu oponent. L'última part de la pel·lícula se centra en l'intent d'un detectiu de la Interpol d'escriure la història de Tok i O.

## Final alternatiu

La pel·lícula té dos finals. El normal que va aparèixer als cinemes i el final especial per a Malàisia on O i Chin acaben sent atrapats per la policia. Se suposa que això es va fer segons una sol·licitud especial per demostrar que "El criminal sempre paga".

## Repartiment

* Andy Lau com a Lok Tok-wah
* Takashi Sorimachi com a O
* Simon Yam com Albert Lee
* Kelly Lin com a Sra Chin
* Cherrie Ying com a Gigi
* Lam Suet com a Fat Ice
* Rocky Lai com a matón calb
* Liu Chun-hung com a home a la presó de Bangkok
* Teddy Li com a C7
* Ernest Mauser com a Sacerdot
* Wong Chi-wai com a Policia a Singapur
* Lam Chung-kei com a Policia

## Mitjans domèstics

El 29 de març de 2004, el DVD va ser llançat per Tartan Asia Extreme al Regne Unit a la Regió 2.

## Recepció

Fulltime Killer té una valoració del 56% a Rotten Tomatoes.

## Referències

* ↑ Fulltime Killer (Johnnie To, Wai Ka-Fai) a cinemaldito.com
* ↑ «Fulltime Killer (2001)». [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ Fulltime Killer a Rotten Tomatoes (anglès)

## Enllaços externs

* Fulltime Killer - Lloc web oficial
* Fulltime Killer a YouTube
* Fulltime Killer a LoveHKFilm.com
* HK cinemagic entry Arxivat 2023-05-01 a Wayback Machine.
# Barranc del Tossal

El barranc del Tossal és un barranc dels termes municipals d'Isona i Conca Dellà (antic terme de Benavent de Tremp) i Gavet de la Conca (antic terme de Sant Salvador de Toló).
Neix a los Serradets, entre Cal Volament i Cal Volament Nova, al sud-oest del poble de Benavent de la Conca. Des d'aquell lloc davalla cap al nord-oest el primer tram, passant ran del Tossal que li dona nom, i després cap al sud-oest, passant ran i al sud de l'antic poble de Gramenet. S'aboca en el riu de Conques davant de Ço el Guedó, però el darrer tram del barranc, ja en terme de Gavet de la Conca, rep el nom de barranc de Roquena.

## Referències

* ↑ «barranc del Tossal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Barranc del Tossal Municipis: Isona i Conca Dellà,Gavet de la Conca. Comarques: Pallars Jussà.». Vissir3. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 5 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Autonoe haemorrhoidalis

Autonoe haemorrhoidalis és una espècie de planta amb flors del gènere Autonoe dins la família de les asparagàcies (Asparagaceae). És una planta endèmica de les illes Canàries, s'hi troba a totes les illes.

## Descripció

És una planta herbàcia perenne i vivaç, un geòfit amb bulb que pot atènyer els 20 cm d'altura. El bulb és petit, pot arribar a fer un centímetre de diàmetre, les fulles, habitualment tres i amb una amplada màxima de 1,5 cm, són basals, glabres, de linears a lanceolades i amb l'àpex agut. Les flors són petites, pedunculades i amb sis tèpals d'un color que oscil·la del lila al blau. Es diposen en una inflorescència esparsa en raïm a l'extrem d'un escap, verdós a la part inferior, entre vermell i marronòs a continuació i lilòs a la part superior. El fruit és una càpsula.

## Taxonomia
### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims de Autonoe haemorrhoidalis:
* Sinònims homotípics
* Scilla haemorrhoidalis Webb & Berthel.
* Sinònims heterotípics
* Autonoe dasyantha (Webb & Berthel.) Speta
* Scilla dasyantha Webb & Berthel.

## Referències

* 1 2 «Autonoe haemorrhoidalis» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ «Cebolla almorrana menor» (en espanyol). Consejería de Educación, Formación Profesional, Actividad Física y Deportes. Gobierno de Canarias. [Consulta: 11 maig 2024].
# Crespell (grup de bolets)

Els crespells, també anomenats greixes i coliflors, són bolets anuals que formen fructificacions d’aspecte escarolat o de madrèpora, amb el revers o la capa fèrtil sempre llis. Creixen adossats a arbres vius o morts, i també sobre arrels o rabasses.

## Morfologia

Cada bolet correspon a un conjunt de ventalls que han crescut sobre una mateixa cama o peu. Per estudiar-los i identificar-los adequadament, cal separar amb cura els diferents ventalls i observar amb atenció com estan fixats a la cama o al peu. Els crespells poden assolir des d’una mida molt gran, de fins a 40 cm de diàmetre, com en la greixa (Sparassis crispa), fins a reduïda, entre 3 i 10 cm, com en el crespinell pelut (Cotylidia pannosa).
Els crespells més voluminosos, les greixes, pertanyen al gènere Sparassis. Es tracta de fongs que ataquen arbres vius en la fusta dels quals produeixen podriment bru.

## Comestibilitat

Són considerats comestibles. La greixa vera, també anomenada peu de rata reina, és molt apreciada culinàriament i des de fa pocs anys es cultiva en països asiàtics.

## Les espècies de crespells més corrents

A Catalunya, les espècies més corrents de crespells són:
* Sparassis crispa, greixa
* Daleomyces phillipsii (=Peziza proteana var. sparassoides), crespell de cremats
* Sparassis brevipes, greixa de roure
* Sparassis radicata, greixa radicant
* Podoscypha multizonata, crespell virat
* Cotylidia pannosa, crespinell

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 3 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ «Alberenc (Leccinum duriusculum) · micopedia.cat». [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions. 2013, ISBN 9788496905986
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Mapusaure

El mapusaure és un gènere de gran dinosaure carnosaure que va viure al Cretaci superior (estatge Cenomanià) en el que actualment és l'Argentina. Era similar en mida al seu parent proper giganotosaure, amb l'espècimen més gran conegut que mesurava 12,6 metres de longitud i tenia un pes de més de 3 tones. El mapusaure va ser excavat entre els anys 1997 i 2001, pel projecte argentí-canadenc, d'una exposició de la formació de Huincul (grup Rio Limay, Cenomanià) a Canadon de Gato. Va ser descrit i anomenat pels paleontòlegs Rodolfo Coria i Phil Currie l'any 2006.

## Referències

* ↑ «Carnosauria» (en anglès), 19-12-2012. Arxivat de l'original el 2012-12-19. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ Coria R. A. & Currie P. J. (2006). A new carcharodontosaurid (Dinosauria, Theropoda) from the Upper Cretaceous of Argentina. Geodiversitas 28(1):71-118. PDF
# Mappa Selenographica

Mappa Selenographica és un atles lunar publicat entre 1834 i 1836 en 4 parts, obra dels astrònoms alemanys Wilhelm Beer (1777-1850) i Johann Heinrich von Mädler (1794-1874). Va ser la cartografia més detallada de la Lluna durant quaranta anys, fins a l'aparició del mapa de Julius Schmidt (1825-1884) publicat el 1878.
Després de la publicació del Mappa Selenographica, Mädler va acceptar el lloc de director en l'Observatori de Dorpat a Estònia, finalitzant la seva col·laboració d'anys amb Beer.

## Característiques

El mapa de Beer i Mädler va ser el primer que es va presentar dividit en quadrants, incloent una escala graduada, paral·lels i meridians. El 1837 es va publicar un volum addicional titulat Der Mond, en el qual s'incorporaven mesures micromètiriques del diàmetre de 148 cràters i l'altura de 830 muntanyes, deduïdes per la grandària de les seves ombres. El diàmetre del cercle format pels quatre quadrants del mapa és de 97,5 cm.
El seu títol complet en llatí és:
| Mappa SELENOGRAPHICA totam Lunae hemisphaeram visibilem complectens Observationibus propriis | (Mapa SELENOGRÀFIC de tots els hemisferis de la Lluna visibles complets D'observacions pròpies) |
Els gravats van ser realitzats per Carolus Vogel, i va ser imprès a Berlín el 1834 per Simon Schropp & Soc. L'obra està dedicada al rei Frederic VI de Dinamarca.

## Imatge

Imatge composta dels quatre quadrants que formen el mapa, procedents d'un exemplar digitalitzat de la Universitat de Dresden:

## Referències

* 1 2 The Universe: A Historical Survey of Beliefs, Theories, and Laws Explorer's guide to the universe (en anglès). The Rosen Publishing Group, 2009, p. 154 de 218. ISBN 9781615300266.
* ↑ The Moon (en anglès). Springer Science+Business Media, 2012, p. 245 de 526. ISBN 9789401034081.

## Enllaços externs

* SLUB Dresden (original digitalitzat, disponible en format PDF)
* Mappa Selenographica Wikisource
# Mapungubwe

Mapungubwe, a la província de Limpopo a Sud-àfrica, a la confluència dels rius Limpopo i Shashe, pròxima a les fronteres amb Zimbabwe i Botswana, va ser integrada en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 2003 amb el nom de Paisatge cultural de Mapungubwe, per representar els vestigis d'un estat que va florir en aquella regió entre els segles IX i XIV, amb característiques semblants al que va donar origen al Gran Zimbabwe.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Mapungubwe Cultural Landscape» (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2020].
# Mare de Déu dels Àngels d'Espirà de l'Aglí

La Mare de Déu dels Àngels d'Espirà de l'Aglí és l'església de l'antic convent que substituí l'antic priorat de canonges augustinians de la comuna rossellonesa d'Espirà de l'Aglí.
Està situada al nord-oest de la població, al costat nord de l'església parroquial de Santa Maria d'Espirà de l'Aglí. Actualment és l'església de la comunitat de maristes que regeixen l'escola privada del Sagrat Cor, de maternal i primària, i el col·legi de secundària de la Mare de Déu dels Àngels, instal·lats en el recinte del convent.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 108. Mare de Déu dels Àngels d'Espirà de l'Aglí». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ L'església de la Mare de Déu dels Àngels en els ortofotomapes de l'IGN
# Mare de Déu dels Àngels (Sant Llorenç de Morunys)

Mare de Déu dels Àngels és una església del municipi de Sant Llorenç de Morunys (Solsonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella d'una sola nau coberta a doble vessant, sense absis ni capelles adossades, és un senzill exemplar de capella construïda al XVII i conservada amb modificacions. Les parets són fetes amb reble i fang.

## Història

Capella construïda al segle xvii, prop de l'antiga Torre del Puit, fora els murs de la muralla de Sant Llorenç de Morunys i avui annexa al cementiri de la vila

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu dels Àngels». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2015].
# Madeline (pel·lícula)

Madeline és una pel·lícula franco-estatunidenca de Daisy Von Scherler Mayer estrenada el 1999 i doblada al català.

## Argument

En el París dels anys 1950, dotze petits dispesers viuen feliços sota la vigilància de la simpàtica germana Clavel que dirigeix la institució.
Madeline, la més maliciosa i la més intrèpida de totes, rivalitza en malícia amb Pepito, fill de l'ambaixador d'Espanya, que s'ha canviat de casa al particular hotel veí. Les seves entremaliadures el porten al Sena on és salvada per la gossa Geneviève, que es converteix la mascota del pensionat. Quan la benefactora de la pensió es mor, la pensió és posada en venda. Madeline elabora llavors un pla per desanimar els compradors.

## Repartiment

* Frances McDormand (Germana Clavel)
* Nigel Hawthorne (Lord Covington)
* Hatty Jones (Madeline)
* Ben Daniels (Léopold, el tutor)
* Arturo Venegas (l'Ambaixador d'Espanya)
* Stéphane Audran (Lady Covington)
* Katia Caballero (l'Ambaixadora d'Espanya)
* Chantal Neuwirth (Helene la cuinera)
* Kristian de la Osa (Pepito)
* Clare Thomas (Aggie)

## Rebuda

Amb un càsting de 12 insolents noietes que pel que sembla s'han animat per papissotejar, i amb una cursileria que sobreviu a la ingenuïtat de la pel·lícula, aquesta Madeline ha de ser vista per espectadors en estat de preadoració.

## Referències

* ↑ Madeline
* ↑ MASLIN, JANET. «Madeline». New York Times, 10-07-1998.