OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lecani Arios

Lecani Arios (en grec antic: Λεκάνιος Ἄρειος Lekánios Áreios; en llatí: Lecanius Areius o Arius) era un metge grec del qual Andròmac n'esmenta les fórmules mèdiques i que per tant devia viure al segle i, o potser a final del segle i aC.
Sembla el mateix personatge que Galè esmenta diverses vegades amb el nom d'Arios Asclepiadeu (Ἄρειος Ἀσκληπιάδειος, 'Arios, seguidor d'Asclepíades', que podria fer referència a Asclepíades Bitini), que sovint ha estat malinterpretat com a nom d'un personatge diferent anomenat Arios Asclepíades. Diu que era nascut a Tars. Podria també ser l'Arios que, segons Sorà d'Efes, va escriure una biografia d'Hipòcrates, i a qui Dioscòrides dedica la seva obra Materia Medica. No se sap si totes aquestes indicacions corresponen a la mateixa persona, però cronològicament és possible.

## Referències

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català; també es pot trobar adaptat, impròpiament, com a Areu.
* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* 1 2 Smith, William. «Areius, Lecanius». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867.
* ↑ Smith, William. «Areius Asclepiades». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867.
# Estació d'Arahal

Arahal o El Arahal és una estació de ferrocarril situada al municipi espanyol homònim, a la província de Sevilla, comunitat autònoma d'Andalusia. Té serveis de Mitjana Distància operats per Renfe.
Es troba al punt quilomètric 27 de la línia de ferrocarrils d'ample ibèric Utrera-Fuente de Piedra, a 94,49 metres d'altitud. El tram és de via única i està sense electrificar.
L'estació va ser oberta al tràfic al 8 d'octubre de 1868 amb l'obertura de la línia que unia Utrera amb Osuna. Des del 31 de desembre de 2004, Adif és titular de les instal·lacions.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana distància

Renfe Operadora presta serveis de Mitjana Distància a l'estació gràcies a la seva línia 67 que uneix Sevilla amb Màlaga. La freqüència mitjana és de 4 trens diaris. Alguns relacions finalitzen o comencen el recorregut a Osuna.
| Línia MD | Trens | Origen/Destí | Destí/Origen |
| 67 | MD | Sevilla-Santa Justa | Osuna Màlaga-María Zambrano |

## Enllaços externs

* Media Distancia Andalucía a la web de Renfe
# Jasmine Women

Jasmine Women és una pel·lícula xinesa de 2004 dirigida i coescrita per Hou Yong en el seu debut en la direcció. La pel·lícula és una adaptació de la novel·la Women's Life (妇女生活) de Su Tong i representa la vida problemàticament emotiva de quatre generacions de dones de Xangai entre les dècades de 1930 i 1980. Les estrelles de Jasmine Women són Zhang Ziyi i Joan Chen, que van retratar diversos personatges, així com Jiang Wen, Lu Yi, i Liu Ye.
La pel·lícula va ser ben rebuda pels crítics i va ser lloada pel seu ús del color i per les actuacions de Zhang Ziyi i Joan Chen. El nom xinès de la pel·lícula, Mo li hua kai, es basa en una cançó popular xinesa Mo Li Hua, que significa "flor de gessamí." Els noms dels personatges de la pel·lícula també es basen en aquesta cançó.
Aquesta pel·lícula no ha estat doblada al català.

## Referències

* 1 2 «Pel·lícules dirigides per Hou Yong doblades al català». esadir.cat. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ Edwards, Russell (2004-02-11). «Jasmine Women». Variety.
# Blue Dragon ST

Blue Dragon ST (ブルードラゴン シークレットトリック, Burū Doragon Shīkuretto Torikku) és un manga d'Ami Shibata. Basat en la sèrie de videojocs Blue Dragon, este manga fou publicat en la Monthly Shōnen Jump. Començà a serialitzar-se en el 2007 i va acabar en juliol amb la cancel·lació per part de la revista, tot amb un sol volum publicat. A diferència de Blue Dragon Ral Grad, el còmic segueix la història de Blue Dragon.

## Referències

* ↑ Brian Ashcraft. «Blue Dragon, Toriyama's Final Anime?». Kotaku, March 27, 2007. Arxivat de l'original el July 13, 2011.
* ↑ «Blue Dragon Anime Series Coming?». AnimeNation, November 30, 2006. Arxivat de l'original el August 30, 2008. [Consulta: April 13, 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2010-03-04 a Wayback Machine. (japonès)
# Fort Mill

Fort Mill és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 7.587 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort Mill tenia 7.587 habitants, 2.914 habitatges i 2.141 famílies. La densitat de població era de 642,4 habitants/km².
Dels 2.914 habitatges en un 41,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 17,7% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.627 $ i la renda mediana per família de 56.538 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.469 $ mentre que les dones 27.253 $. La renda per capita de la població era de 20.519 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort Mill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort Mill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clearwater (Nebraska)

Clearwater és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 384 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clearwater tenia 384 habitants, 166 habitatges, i 107 famílies. La densitat de població era de 400,7 habitants per km².
Dels 166 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 24,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 36.538 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.625 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era de 12.499 $. Aproximadament el 15,5% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clearwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clearwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Montargull (la Vansa i Fórnols)

Montargull o Montargull de la Vansa és un nucli del municipi de la Vansa i Fórnols, a l'Alt Urgell, a la vall de la Vansa. Es troba en un coster a prop del cap municipal, Sorribes de la Vansa, seguint el curs del riu de la Vansa, on hi desguassa el riu Fred. El 1991 Montargull tenia un habitant i actualment està despoblat.

## Referències

* ↑ «Montargull». [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ GGCC, la Vansa i Fórnols: Arxivat 2021-06-04 a Wayback Machine. Montargull de Lavansa, Sant Pere de Lavansa i Padrinàs.
# Leucorrhinia

Leucorrhinia és un gènere d'odonats anisòpters de la família Libellulidae. Són generalment anomenats carablancs a causa del seu distintiu front pàl·lid.

## Taxonomia

Llista alfabètica.
* Leucorrhinia albifrons (Burmeister, 1839)
* Leucorrhinia borealis Hagen, 1890
* Leucorrhinia caudalis (Charpentier, 1840
* Leucorrhinia circassica Bartenev, 1929
* Leucorrhinia dubia (Van der Til·ler, 1825)
* Leucorrhinia frigida Hagen, 1890
* Leucorrhinia glacialis Hagen, 1890
* Leucorrhinia hudsonica (Selys, 1850)
* Leucorrhinia intacta (Hagen, 1861)
* Leucorrhinia intermedia Bartenev, 1912
* Leucorrhinia orientalis Selys, 1887
* Leucorrhinia patricia Walker, 1940
* Leucorrhinia pectoralis (Charpentier, 1825)
* Leucorrhinia proxima Calvert, 1890
* Leucorrhinia rubicunda (Linnaeus, 1758)
* Leucorrhinia ussuriensis Bartenev, 1914

## Espècies presents a Catalunya

* Leucorrhinia dubia
* Leucorrhinia pectoralis

## Galeria

* Leucorrhinia dubia mascle
* Leucorrhinia dubia femella
* Leucorrhinia pectoralis mascle
* Leucorrhinia pectoralis femella

## Referències

* ↑ «Leucorrhinia (Genus)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 31 de març 2014. [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ Martin Schorr, Martin Lindeboom, Dennis Paulson. «World Odonata List». University of Puget Sound. Arxivat de l'original el 28 d’octubre 2010. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». Arxivat de l'original el 17 de gener 2016. [Consulta: 9 gener 2016].

## Enllaços externs

* Whitefaces, PBase
* Whitefaces, BugGuide
# Euctenospila

Euctenospila és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Euctenospila castalis, que es troba a la República Democràtica del Congo (Kasai Occidental) i Etiòpia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ Afro Moths
# Ivor Novello

David Ivor Davies (Cardiff, Gal·les, 1 de gener de 1893 – Londres, Anglaterra, 6 de març de 1951), més conegut com a Ivor Novello, va ser un compositor, cantant i actor gal·lès que va esdevenir un dels més famosos showmen del principi del segle xx.
Va actuar, entre d'altres, a les pel·lícules d'Alfred Hitchcock Downhill i The Lodger (1927), i també en el remake d'aquesta de Maurice Elvey i a Tarzan the Ape Man (ambdues del 1932).
El Premi Ivor Novello es dona cada any per la indústria discogràfica a escriptors de cançons i cantants.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ivor Novello a IMDb (anglès)
# RC Luxembourg

«RC Luxembourg» té aquests significats:
* Racing Club Luxembourg, antic club de futbol luxemburguès (1909-1923).
* Rugby Club Luxembourg, club de rugbi XV luxemburguès.
# Final Fight

Final Fight és un videojoc beat 'em up de desplaçament lateral produït per Capcom dissenyat per Akira Nishitani, i produït per Yoshiki Okamoto. Originalment llançat com a joc arcade el 1989, va ser el setè títol llançat per al maquinari del sistema CP. Ambientat a la fictícia Metro City, el joc permet al jugador controlar un dels tres lluitadors de carrer: l'antic lluitador professional i alcalde de la ciutat Mike Haggar, el lluitador expert Cody Travers i el ninja actual Guy. El trio es va proposar rescatar Jessica (la filla de Haggar i la xicota de Cody) quan és segrestada per la Mad Gear Gang.
El joc va començar a desenvolupar-se com una seqüela de Street Fighter original llançat el 1987, sota el títol de treball Street Fighter '89, però el gènere es va canviar d'un joc de lluita a un beat 'em up i el títol es va canviar a Final Fight després de l'èxit de Double Dragon. Final Fight va ser portat a diversos ordinadors i consoles domèstiques, inclosos el ZX Spectrum, Super NES i Sega CD.
Es va convertir en un gran èxit comercial en arcades, venent 30.000 unitats a tot el món, alhora que es va convertir en el joc d'arcade més taquillera del 1990 al Japó i el kit de conversió d'arcades més taquillera de l'any als Estats Units. La versió Super NES també va vendre 1,5 milions de cartutxos a tot el món. Va generar la sèrie Final Fight, seguida de diverses seqüeles. El seu equip de desenvolupament va treballar més tard en el Street Fighter II, i alguns dels personatges de Final Fight van aparèixer com a lluitadors jugables en altres entrades de la franquícia, com la subsèrie Street Fighter Alpha.

## Referències

* ↑ Staff (March 2007). «The Making of Final Fight». Retro Gamer (37): 52.
* ↑ Kent, Steven. «VideoGameSpot's Interview with Yoshiki Okamoto». Arxivat de l'original el 23 febrer 1999. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Video Game Flyers: Capcom Concept Cabinet, Capcom (Japan)». Arxivat de l'original el 24 octubre 2007. [Consulta: 21 setembre 2021].
# Central de Can Benet

La Central de Can Benet és una central hidroelèctrica de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'una sola nau cobert a dues aigües. La façana principal està formada per la porta d'accés, dues finestres i dues petites obertures; la paret lateral té tres finestrals de punt rodó; i la part posterior conserva una obertura tapiada. De les barbacanes penja un fris decoratiu simple i de fusta. Al costat d'aquest edifici hi ha un altre que acollia un motor dièsel, instal·lat els anys 1963-1964, i que posteriorment, entre el 1985 i el 1987, va acollir el transformador. Al seu interior hi ha dues turbines. Inicialment hi havia un parterre enjardinat al voltant de l'edifici.

## Història

La central hidroelèctrica va ser promoguda per Ramon Benet, i es va construir per substituir la que hi havia anteriorment a la vora del pont de Perella. Gràcies a una plafó ceràmic conservat a la façana principal, es pot saber l'any de construcció: "Central Hidro Elèctrica. Año 1923. Sn Juan de las Abadesas". No obstant això, la inauguració va tenir lloc un any després, el dia de Santa Magdalena.

## Referències

* 1 2 «Central de Can Benet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Mirmecides

Mirmecides (Myrmecides, Μυρμηκίδης) fou un escultor i gravador grec, originari bé de Milet o bé d'Atenes. És esmentat generalment en connexió amb Cal·lícrates i igual que aquest fou cèlebre per les seves obres amb molt de detall i molt minucioses. Feia algunes peces amb vori tant petites que quasi no es veien si no es posaven sobre un fons negre.

## Referències

* ↑ Neudecker, Richard (Rome), “Myrmecides”, in: Brill's New Pauly, Antiquity volumes edited by: Hubert Cancik and, Helmuth Schneider, English Edition by: Christine F. Salazar, Classical Tradition volumes edited by: Manfred Landfester, English Edition by: Francis G. Gentry. Consulted online on 16 December 2017
# Newquay

Newquay (AFI [nju'ki:]) és una població a la costa nord de Cornualla a l'Atlàntic. És una destinació popular entre els surfistes. A prop té l'aeroport de Newquay (codi IATA: NQY).

## Fills il·lustres

* William Golding (1911 - 1993) escriptor, Premi Nobel de Literatura de l'any 1983.
# Lectura crítica

La lectura crítica és una forma d'anàlisi del llenguatge que no interpreta el text de manera literal, sinó que implica un examen més profund de les afirmacions d'un text i allò que el recolzà i allò que pot servir com a contraargument. L'habilitat de reinterpretar i reconstruir per amenitzar i clarificar més allò que es llig és també un component de lectura crítica. La identificació d'ambigüitats possibles i errors en el raonament de l'autor, a més de l'habilitat d'adreçar-los comprensivament, és essencial en aquest procés. La lectura crítica, tal com l'escriptura acadèmica, requereix la connexió de raona probatòries amb els arguments corresponents.
El lector necessita analitzar, sintetitzar i avaluar segons la seua pròpia experiència, l'objectiu que té, unes suposicions que tenen implicacions i la consideració que es poden tindre creences que no siguen encertades. Per a açò utilitza unes estratègies, com realitzar-se una sèrie de preguntes: quin és el problema i quina és la conclusió de l'autor sobre ell; quines són les raons de l'autor; si utilitza fets; si utilitza paraules per a emocionar) de tal manera que els lectors crítics pretenen conèixer més enllà de les paraules literals, per a conèixer les idees principals i secundàries.
Per a avaluar un text es necessita tindre en compte si l'autor és clar amb la seua intenció, si allò que diu consisteix en una certesa, si expressa detalladament i amb precisió l'assumpte tractat, si tracta temes pertinents al tema principal, amb quina profunditat tracta el tema, si és consistent i/o si és imparcial.
El pensament crític i la lectura crítica estan relacionats, ja que, tal com digué Daniel Kurland, la lectura crítica sembla precedir al pensament crític perquè solament quan s'ha entès un text en la seua totalitat, tasca realitzada amb la lectura crítica, es pot avaluar allò que s'hi afirma com a verdader, tasca del pensament crític.

## Referències

* ↑ «Critical Reading». Student Learning Development. University of Leicester. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2012. [Consulta: 15 febrer 2016].
* ↑ Atwood, 1990, p. 9.
* 1 2 Richard i Elder, 2007, p. 3.
* ↑ «Lectura crítica». Estudio: Guías y Estrategias. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2015. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ Richard i Elder, 2007, p. 6.
* ↑ Kurland, Daniel J. «Lectura crítica versus Pensamiento crítico». Competencia para Manejar Información. Eduteka, 2003.

## Bibliografia

* Atwood, Beth S. Cómo desarrollar la lectura crítica. 4ª ed.. Barcelona: Ceac, 1990. ISBN 84-329-8605-4.
* Paul, Richard; Elder, Linda. Lectura crítica, 2007.
* Cassany, D. «Aproximaciones a la lectura crítica: teoría, ejemplos y reflexiones». Tarbiya: revista de investigación e innovación educativa del Instituto Universitario de Ciencias de la Educación, 32, 2003, pàg. 113–132.
# Joan Baget i Panadés

Joan Baget i Panadés (Campdevànol, 1979) és un jugador d'hoquei sobre patins català que juga a la posició de porter. Juga al Club Patí Vic des de l'any 2008. Aquesta és la seua segona etapa al club, ja que abans hi havia jugat la temporada 1998-99.

## Palmarès
### CP Vic

* 3 Copes del Rei / Copes espanyoles (1999, 2009 i 2010)
* 1 Supercopa espanyola (2009)
# Fiord de Roskilde

El fiord de Roskilde (a danès, Roskilde Fjord) és una entrant de l'estret Kattegat a la part nord de l'illa de Selàndia (Dinamarca). S'estén de nord a sud. Amb 41,4 km des de la part més interior fins a la desembocadura, és un dels fiords danesos més llargs.

## Geografia

És un fiord estret, de 74 km². La seva desembocadura es troba a l'extrem nord-oest, entre la localitat de Kulhuse i Sølager (part de Hundested), on uneix les seves aigües amb les de Isefjord. Al sud s'eixampla i es ramifica en dos. La seva part més interior és la badia de Lejre, al sud-oest. En la branca sud-est es troba la ciutat de Roskilde, a la qual deu el seu nom. La península de Hornsherred separa el fiord de Roskilde i el Isefjord.
Gran part de les seves aigües són poc profundes, amb una mitjana de 5 m, però una altra part és apta per navegar. Al llarg de la costa hi ha maresmes i dipòsits de sorra i roques al costat de la platja. Disposa d'unes 30 illes petites i illots.

## Vida silvestre

El fiord de Roskilde és una de les principals àrees de nidificació d'aus aquàtiques i des del 1995 és àrea protegida per a la vida silvestre. Això implica la prohibició de la caça i de la navegació amb motor en diverses zones del fiord. És un santuari d'importància internacional per al cigne cantor, el cigne vulgar, el porró emplomallat, el porró osculado, la serreta gran i la fotja.

## Història

A la zona costera hi ha diverses restes d'assentaments de l'Edat de Pedra. A mitjans del segle xi, en l'Era dels Vikings, cinc vaixells van ser enfonsats deliberadament a l'altura de Skuldelev per protegir la navegació cap a la ciutat de Roskilde. Aquests vaixells es van descobrir el 1962 i per a la seva conservació i exhibició es va construir el Museu de vaixells vikings de Roskilde.
El 1717 es va iniciar la construcció del canal Arresø, que uneix el llac del mateix nom amb el fiord de Roskilde a través de la ciutat de Frederiksværk. El canal va ser construït per soldats danesos i presoners de guerra suecs de la Gran Guerra de el Nord.
En la segona meitat de segle xix van haver rutes de vaixells de vapor en el fiord entre Roskilde i localitats litorals i entre aquella i Nykøbing Sjælland. L'última fase d'aquesta ruta, entre Roskilde i Gershøj, va romandre activa fins a finals de la dècada de 1950.
El 1868 es va construir el primer pont sobre el fiord, el pont Príncep Hereu Frederic, que uneix la ciutat de Frederikssund amb la península de Hornsherred. Originalment de pontons, el 1935 va ser substituït per l'actual pont llevadís. Entre 1928 i 1936 hi va haver un pont ferroviari de 300 m al sud del pont Príncep Hereu Frederic. Entre Kulhuse i Hundested, a la desembocadura del fiord, hi ha una ruta de transbordador.

## Referències

* Den Store Danske. «Roskilde Fjord» (en danès). [Consulta: 7 setembre 2014].
* Ministeri de Medi Ambient de Dinamarca. «Roskilde Fjord» (en danés). Arxivat de l'original el 8 de setembre de 2014. [Consulta: 7 setembre 2014].
# Clot de la Mare de Déu (Borriana)

El Clot de la Mare de Déu (o l'estany de la Vila) és un Paratge Natural Municipal del municipi de Borriana (Plana Baixa) declarat per acord de la Generalitat Valenciana el 8 de febrer de 2002.
El Clot de la Mare de Déu és una paleollera (antiga llera) que s'adscriu al complex fluvial del riu Millars, i més concretament al riu Anna. Es proveeix d'aigua per la presència d'una deu de certa importància que presenta una vegetació de macròfits ben conservada, amb restes de vegetació típica de bosc de ribera, que l'avifauna aquàtica aprofita com a zona de descans.

## Vegetació i flora

El Clot de la Mare de Déu té la vegetació característica dels boscos de ribera, amb xops i salzes als màrgens més exteriors del llit, i canyotes i joncs en contacte amb l'aigua. A la gola, zona de desembocadura del Clot, la vegetació es fa més halòfila (salina), i hi apareix tamariu.

## Fauna

Cal destacar la presència d'aus aquàtiques, com ara el capbusset, el gomet, el territ i l'esplugabous, entre d'altres. Del grup dels rèptils, podem esmentar la serp d'aigua, la serp verda i la tortuga d'estany.

## Presència humana

El Clot de la Mare de Déu és una àrea tradicional d'esbarjo dels veïns de Borriana. En la declaració d'aquest paratge natural municipal, es conjuminen a la perfecció dos aspectes cabdals i prioritaris de tot espai natural protegit: la protecció dels valors naturals i l'ús públic.

## Vegeu també

* Borriana
* Riu Millars
* Llista d'espais naturals del País Valencià
# Míster Gay Pride Espanya

El concurs de bellesa Míster Gay Pride Espanya va néixer en 2008 i al poc temps ha esdevingut el certàmen nacional de bellesa gai més important de l'estat espanyol. Els candidats representen a totes les províncies espanyoles, ja que durant tot l'any es realitzen gales de pre-selecció en cadascuna d'elles. El certàmen Míster Gay Pride Espanya, ha esdevingut el concurs de bellesa gai més important d'Espanya, ha travessat les fronteres, i ha esdevingut un certàmen nacional de bellesa gai, que reuneix una presència aproximada de 15.000 persones en la gala final, i a més d'un milió i mig d'espectadors en directe, en els mitjans de comunicació, a la televisió, i a la xarxa d'Internet.
El guanyador del certàmen Mister Gay Pride Spain de l'any 2017, va ser un caporal de l'Armada espanyola de 28 anys, anomenat Ricardo Taroconte, finalista per Tenerife.

## Referències

* ↑ «www.mrgaypride.es/». Arxivat de l'original el 2018-01-26. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ Un caporal de l'Armada, nou míster gay El Periódico de Catalunya 01/07/2017
* ↑ Un militar de l'Armada, de Tenerife, Míster Gay Pride Espanya 2017. 20 minutos 01/07/2017