OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Montgaudry

Montgaudry és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montgaudry era de 116 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 17 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 68 habitatges eren cases. Dels 46 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montgaudry el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 12 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 46 eren actives i 19 eren inactives. De les 46 persones actives 39 estaven ocupades (22 homes i 17 dones) i 7 estaven aturades (4 homes i 3 dones). De les 19 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses d'informació i comunicació, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Montgaudry hi havia 15 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 654 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montgaudry a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montgaudry a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Autoritat Portuària d'Israel

La Autoritat de Ports i Ferrocarrils d'Israel (en hebreu: רשות הספנות והנמלים) és l'agència governamental que controla i gestiona els ports marítims israelians de Haifa, Asdod i Elat, i gestiona la xarxa de ferrocarrils israelians. Les funcions de l'autoritat portuària són planificar, construir, desenvolupar, administrar, mantenir i operar els ports i els ferrocarrils. La llei estipula que l'autoritat ha d'administrar els ports i els ferrocarrils com empreses comercialment viables. la llei també especifica aquelles qüestions que requereixen l'aprovació del Govern: els pressupostos, els canvis en els preus, etc.
L'actual director de l'Autoritat de Ports i Ferrocarrils d'Israel és Amos Ron.

## Referències

* ↑ «Israel Ports Development & Assets Company Ltd. (IPC)». Arxivat de l'original el 2006-03-14. [Consulta: 18 març 2017].
* ↑ «Amos Ron». [Consulta: 18 març 2017].
# Tecmessa

Tecmessa (en grec antic Τέκμησσα), va ser, segons la mitologia grega, una filla de Teleutant, rei de Frígia.
Àiax, el fill de Telamó, la va raptar i va fer-la captiva, quan va dirigir una expedició contra la seva ciutat. Tecmessa va compartir la vida de l'heroi durant la guerra de Troia, i li va donar un fill, Eurísaces.
Tecmessa té un paper important a la tragèdia de Sòfocles, Àiax, però no se l'anomena en altres tradicions. No se sap el seu destí després del suïcidi de l'heroi company seu.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Tecmessa». [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 504. ISBN 9788496061972.
# Expedició 37

L'Expedició 37 va ser la 37a estada de llarga durada a l'Estació Espacial Internacional.

## Tripulació

| Posició | Primera Part (Setembre de 2013) | Segona Part (Setembre de 2013 a novembre de 2013) |
| Comandant | Fiódor Iurtxikhin, RSA Quart vol espacial | Fiódor Iurtxikhin, RSA Quart vol espacial |
| Enginyer del vol 1 | Karen L. Nyberg, NASA Segon vol espacial | Karen L. Nyberg, NASA Segon vol espacial |
| Enginyer del vol 2 | Luca Parmitano, ESA Primer vol espacial | Luca Parmitano, ESA Primer vol espacial |
| Enginyer del vol 3 | | Oleg Kótov, RSA Tercer vol espacial |
| Enginyer del vol 4 | | Sergey Ryazansky, RSA Primer vol espacial |
| Enginyer del vol 5 | | Michael S. Hopkins, NASA Primer vol espacial |

### Font

NASA, ESA

## Referències

* ↑ «NASA And Partners Name Upcoming Space Station Crew Members». NASA. [Consulta: 19 febrer 2011].
* ↑ «ESA astronaut Luca Parmitano assigned to 2013 Space Station mission». ESA. [Consulta: 20 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina de la NASA sobre les Expedicions a l'Estació Espacial
# Maria de Bulgària

Maria de Bulgària (o Maria Assèn) era la filla del tsar Ivan III Assèn de Bulgària (destronat i exiliat a Constantinoble) i de la princesa romana d'Orient Irene Paleòloga, germana de l'emperador romà d'Orient Andrònic II Paleòleg.
El 1303 va ser casada amb Roger de Flor, recentment nomenat megaduc de l'Imperi Romà d'Orient, a canvi de la seva ajuda contra els turcs. D'aquest matrimoni en nasqué un fill, Rogeró de Flor.

## Bibliografia

* «Maria de Bulgària». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Byzantine Nobility:Asen (anglès)
# Maria de Boulogne

    Per la Maria de Boulogne que fou comtessa de 1422 a 1437, vegeu Maria d'Alvèrnia
Maria de Blois o de Boulogne, nascuda el 1136, morta a Montreuil el 25 de juliol de 1182, va ser comtessa de Boulogne de 1159 a 1170. Era filla d'Esteve de Blois, comte de Mortain, després duc de Normandia, rei d'Anglaterra, i de Matilde, comtessa de Boulogne.

## Biografia

De jove fou col·locada en un convent a Stratford Middlesex. El 1150/1152, els seus pares van crear un nou convent per a ella a Lillechurch (avui Higham al Kent), una dependència de l'abadia de Saint-Sulpice des Bois (prop de Rennes. Encara que no va tenir el títol de priora, va tenir segons tota evidència una posició d'autoritat en aquest convent.
Una mica abans de 1160, va esdevenir abadessa de Romsey, un establiment religiós de renom. Però els seus dos germans van morir respectivament el 1153 i el 1159, deixant-la com a titular del comtat de Boulogne. Mateu d'Alsàcia la va segrestar d'un convent i s'hi va casar per la força, esdevenint així comte uxori de Boulogne.
L'Església va reaccionar immediatament i va excomunicar a la parella, però aquesta es va mantenir unida. L'excomunió fou renovada el 1162 i estesa als canonges que els donaven suport, i després la vila de Boulogne fou colpida amb l'interdicte canònic el 1168. Finalment, la parella es va sotmetre i es va separar el 1170 i el matrimoni va quedar annul·lat. Maria es va retirar a Montreuil, mentre que Mateu va continuar dirigint el comtat de Boulogne.

## Matrimoni i descendència

Es va casar amb Mateu d'Alsàcia i van tenir dues filles:
* Ida de Lorena († 1216), comtessa de Boulogne, casada a:
* # el 1181 amb Gerard de Gueldre († 1181)
* # el 1183 amb Bertold IV († 1186), duc de Zähringen
* # el 1190 amb Renald (vers 1175 † 1227), comte de Dammartin
* Matilde de Boulogne (1170 † 1210),casada el 1179 amb Enric I (1165 † 1235), duc de Brabant

## Notes i referències

* 1 2 3 4 5 S. P. Thompson, «Mary, suo jura countess of Boulogne (d. 1182) », Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, Set 2004; online edn, Oct. 2006.

## Fonts

* Alain Lottin, Histoire de Boulogne-sur-Mer
# Martigny

«Martigny» té aquests significats:
* Toponímia:
** França:
*** Martigny (Aisne), municipi francès al departament de l'Aisne
*** Martigny (Manche), municipi francès al departament de Manche
*** Martigny (Sena Marítim), municipi francès al departament del Sena Marítim
*** Martigny-Courpierre, municipi francès al departament de l'Aisne
*** Martigny-le-Comte, municipi francès al departament de Saona i Loira
*** Martigny-les-Bains, municipi francès al departament dels Vosges
*** Martigny-les-Gerbonvaux, municipi francès al departament dels Vosges
*** Martigny-sur-l'Ante, municipi francès al departament de Calvados
*** Saint-Germain-de-Martigny, municipi francès al departament de l'Orne
** Suïssa:
*** Martigny (Suïssa), municipi i ciutat de Suïssa al cantó de Valais
*** Martigny-Combe, municipi del cantó suís del Valais, al districte de Martigny
*** Districte de Martigny, districte del cantó de Valais
* Biografies:
** Alain de Martigny (1946), jugador de futbol francès
** Joseph Alexandre Martigny (1808-1880), arqueòleg francès
# Martigny-Courpierre

Martigny-Courpierre és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 112 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Martigny-Courpierre era de 112 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 53 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 47 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Martigny-Courpierre el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 8 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 16 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 16 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 74 persones, 57 eren actives i 17 eren inactives. De les 57 persones actives 54 estaven ocupades (30 homes i 24 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 17 persones inactives 4 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Martigny-Courpierre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Martigny-Courpierre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mardela Springs

Mardela Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 364 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mardela Springs tenia 364 habitants, 135 habitatges, i 93 famílies. La densitat de població era de 390,4 habitants per km².
Dels 135 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.125 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 17.580 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mardela Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mardela Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Matsubaraïta

La matsubaraïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al subgrup de la perrierita, dins del grup de la chevkinita. Va ser anomenada en honor de Satoshi Matsubara, especialista en minerals d'estronci.

## Característiques

La matsubaraïta és un sorosilicat de fórmula química Sr₄Ti₅O₈(Si₂O₇)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 5 a 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la matsubaraïta pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Jaciments

La matsubaraïta va ser descoberta al riu Kotaki (Kotakigawa), a Itoigawa, a la Prefectura de Niigata (Chubu, Honshū, Japó). Es tracta de l'únic indret on ha estat descoberta aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Matsubaraite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Matsu Kotou

Matsu Kotou és una dibuixant de manga shojo. Les seves obres són publicades a la revista Betsuma.

## Obres

* Andante no Koi (1995)
* Jun'ai Orange (1996)
* Koi no Furu Hi ni (1996)
* Natural Beauty (1998)
* 777 (1999)
* French Beans Chocolate (2000)
* Futago Gokko (2000)
* Aka to Ao no Kajitsu (2001)
* Aisare Taishitsu (2002)
* Cherry no Atenna (2004)
* Megattari, Kanattari (2004)
* Pink Choodai (2005)
* I doll (2006)
* 3 Banme no Kareshi (2007)
* Sakura Irony (2007)
* Seishun Punch (2008)
Oneshots
* Hotto Pantsu (2007)

## Referències

* ↑ KOTOU Matsu a Manga Updates
# Mercat de Sant Joan

El Mercat de Sant Joan fou un mercat de Sabadell situat a la plaça de Sant Joan que actualment és un casal per a gent gran del Sabadell. L'antic Mercat de Sant Joan és un edifici aïllat, de composició simètrica, i amb una planta de creu central amb cossos annexos al llarg del perímetre. L'edificació conté, a més, dues pèrgoles exteriors situades als dos costats, que defineixen l'entorn de la plaça de Sant Joan. L'edifici, així com la plaça, és un projecte unitari de l'arquitecte municipal Joaquim Manich, de 1948. L'accés principal se situa en una façana engalanada amb dues pilastres a cada costat de la porta d'accés i un coronament amb frontó, com a trets de composició clàssica. Sobre aquesta porta també hi destaquen el relleu de Sant Joan i l'escut de Sabadell. Tot el perímetre de l'edifici és resseguit per un sòcol de carreus de pedra vista que dona unitat al conjunt. A partir de l'abril del 2008 l'equipament va passar a ser un centre d'activitats per a la gent gran. Els treballs per adequar l'espai al nou ús van saber aprofitar la singularitat i els trets arquitectònics de l'edifici per donar-hi nous usos i millorar-ne l'accessibilitat.

## Referències

* ↑ EL PUNT AVUI, EL PUNT AVUI. «El centre de gent gran al Mercat Sant Joan de Sabadell rep 2.319 usuaris en un any - 01 maig 2009». El PUNT AVUI, 01-05-2009. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ «Senyalització del Patrimoni Històric de Sabadell». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 2016-05-06 [Consulta: 6 juny 2017].
# Masisti

Masisti o Macisti (Masistius o Macistius, Masístios o Makístios (Μασίστιος) fou un militar persa, comandant de la cavalleria de Xerxes I de Pèrsia, supeditat a Mardoni.
Quan els perses van entrar a Beòcia des de l'Àtica es van establir a la vora del riu Asop, i els grecs van acampar enfront a la vora de la muntanya de Citeró. Mardoni va enviar la cavalleria sota Macisti i en el combat que va seguir els perses van derrotar els grecs però Masisti va resultar ferit per una fletxa i els atenencs se'n van adonar i un grup el van atacar per rematar la feina; l'armadura el va protegir per un temps però finalment va morir per una gavinetada clavada pel visor de l'elm; els perses van buscar el seu cos durant la batalla, sense èxit; finalment, després, el van trobar i va ser vetllat i honorat pels seus soldats.
Un Masisti fill de Siromitres, que va dirigir els contingents d'alorodians (urartians) i sasperians (georgians) a l'exèrcit de Xerxes I de Pèrsia, es creu que era una persona diferent.
# Matilde Camus

Aurora Matilde Gómez Camus, més coneguda com a Matilde Camus (Santander, Cantàbria, 26 de setembre de 1919 - 28 d'abril de 2012), fou una poeta i crítica literària espanyola. Va dedicar-se a l'escriptura alternant en el seu estil el classicisme i les avantguardes.

## Obra de recerca

* Vicenta García Miranda, una poetisa extremeña.
* XL Aniversario del Centro de Estudios Montañeses (1976).
* Santander y el Nuevo Mundo (1979).
* Acciones de Guerra en Santander del séptimo ejército (1811-1813) (1979).
* Historia del Lugar de Monte (1985).
* Historia de San Román de la Llanilla (1986).
* Orizzonti di Gloria (1988).
* Efemérides del Lugar de Monte I (1989).
* Monasterio de San Pedro de Rocas y otras ermitas (1990).
* Historia del Lugar de Cueto I (1990).
* Efemérides del Lugar de Peñacastillo (1992).
* Historia del Lugar de Cueto II (1992).
* Prolegómenos del Cementerio Protestante de Santander y su evolución histórica (1993).
* Efemérides del Lugar de Monte II (1995).
* Mayorazgo de la Casa Mantilla de Fontibre (Reinosa) (1999).
* Historia de la Iglesia Evangélica (2006).

## Obra poètica

* Voces (1969).
* Vuelo de estrellas (1969).
* Manantial de amor (1972).
* Bestiario poético (1973).
* Templo del Alba (1974).
* Siempre amor (1976).
* Cancionero de Liébana (1977).
* Corcel en el tiempo (1979).
* Perfiles (1980).
* He seguido tus huellas (1981).
* Testigo de tu marcha (1981).
* Testimonio (1982).
* La preocupación de Miguel Ángel (1982).
* Tierra de palabras (1983).
* Coral montesino (1983).
* Raíz del recuerdo (1984).
* Cristales como enigmas (1985).
* Sin teclado de fiebre (1986).
* Santander en mi sentir (1989).
* Sin alcanzar la luz (1989).
* El color de mi cristal (1990).
* Tierra de mi Cantabria (1991).
* Amor dorado (1993).
* Ronda de azules (1994).
* Vuelo de la mente (1995).
* Reflexiones a medianoche (1996).
* Mundo interior (1997).
* Fuerza creativa (1998).
* Clamor del pensamiento (1999).
* Cancionero multicolor (1999).
* La estrellita Giroldina (1999).
* Prisma de emociones (2000).
* Vivir, soñar, sentir (2005).
* Cancionero de Liébana (2006).
* Motivos alicantinos.

## Referències

* ↑ «Homenaje a Matilde Camus» (en castellà). Sociedad Cántabra de Escritores. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Camus, Matilde». Escritores Cántabros. [Consulta: abril 2020].

## Enllaços externs

* Página web oficial de Matilde Camus.
* Revista Alcántara "Números 159, 163, 165, 169, 172, 173 y 174" Arxivat 2007-05-13 a Wayback Machine..
* Revista Alcántara "Números 178, 181, 182, 183, 185, 187, 188 y 192".
* Jesús Pindado "Crítica literaria a la obra de Matilde Camus".
* "Fundación Joaquín Díaz" Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine. (Artículo dedicado).
# Meteorit de Barcelona

El meteorit de Barcelona és una condrita de tipus L6 ordinària que va caure a Terrassa el 25 de desembre de 1704. Es creia que no se n'havia preservat cap tros fins que l'any 2015 en van ser trobats dos fragments, conservats al gabinet de curiositats de la família Salvador. És un dels set meteorits conservats més antics.

## Història

El 25 de desembre de 1704, un meteoroide observat des de Marsella fins a Barcelona va esclatar a sobre de Terrassa. Aquesta caiguda, una de les més antigues registrades, va ser considerada en aquell moment un signe diví a favor de l'arxiduc Carles III d'Habsburg, un dels protagonistes de la guerra de Successió espanyola.
El dos fragments trobats al gabinet de curiositats, de 50 i 34 grams de pes, es trobaven en un pot de vidre, amb una etiqueta incompleta i mig esborrada que va permetre la seva identificació.

## Referències

* ↑ «Es localitzen dos fragments del meteorit de Barcelona que va caure el 1704». Institut Català de Paleontologia [Consulta: 3 juny 2020].
# Masets de Ponciano

Els Masets de Ponciano és una masia amb diversos edificis -dels quals només en queda un- del poble de Sapeira, de l'antic terme ribagorçà de Sapeira, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situada al nord-oest de Sapeira, al vessant nord de la serreta on s'assenta el poble de Sapeira, en un coster a l'esquerra del barranc de Llepós. Té a ponent seu els masos de Coró i de Barreda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Meles

* Per a altres significats, vegeu «Meles (gènere)».
Meles (llatí: Melae) va ser una ciutat dels samnites caudins esmentada només per Titus Livi.
El cònsol romà Quint Fabi Màxim Berrugós la va ocupar l'any 214 aC. Una ciutat que Titus Livi esmenta com Meles (no Melae) diu que la va conquerir l'any 210 aC Marc Claudi Marcel, però les dos ciutat podrien ser la mateixa, encara que no se sap on podria estar situada.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Melae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 28 maig 2023].
* Vegeu també: Meles d'Atenes